Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-11 00:00:00

[PERSON] звернулася до Автозаводського районного суду м.Кременчука з позовом до [PERSON], управління Державної міграційної служби у Полтавській області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, зняття з реєстраційного обліку. Ухвалою суду від 30.10.2013 року об'єднано в одне провадження з первісним позовом зустрічний позов [PERSON] до [PERSON], [PERSON], Управління державної міграційної служби України в Полтавській області про усунення перешкод в користуванні житловим приміщенням, вселення та поновлення реєстрації. [PERSON] позовні вимоги обґрунтувала тим, що вона є власником квартири [ADDRESS] на підставі договору дарування від 12.03.2012 року, укладеного між нею та її батьком [PERSON] Відповідач була зареєстрована у вказаній квартирі після реєстрації шлюбу з її батьком - [PERSON] Відповідач у квартирі тривалий час не проживає, в добровільному порядку не бажає знятися з реєстрації, в зв'язку з чим створює перешкоди у володінні, користуванні там розпорядженні належною їй на праві власності квартирою, оскільки реєстрація [PERSON] тягне за собою матеріальні збитки та зобов'язує сплачувати за неї комунальні послуги. Посилаючись на вказані обставини, позивач за первісним позовом просила суд усунути перешкоди у користуванні та володінні [ADDRESS]. Зобов'язати управління Державної міграційної служби України в Полтавській області зняти [PERSON] з реєстраційного обліку у [ADDRESS]. [PERSON] позовні вимоги за зустрічним позовом обґрунтувала тим, що з 21.06.2002 року по 13.06.2012 року перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] 13.04.2007 року вона була зареєстрована у [ADDRESS], як дружина власника квартири. 12.03.2012 року її чоловік [PERSON] подарував своїй дочці [PERSON] вказану квартиру. Вважає, що вона не втратила право на проживання у даній квартирі, оскільки проживала у ній до 13.03.2012 року включно, постійно та безперервно, в квартирі також залишилися її особисті речі. Крім того, з даного часу вона не мала можливості потрапити у вказану квартиру з вини [PERSON], який її не впускає у спірне житло. Посилаючись на вказані обставини, позивач за зустрічним позовом з урахуванням уточнених позовних вимог, просила суд, визнати її такою, що не втратила право на проживання у [ADDRESS] та набула право на проживання у ній як дружина власника квартири [PERSON], яка перебувала з ним у шлюбі на час вселення у дане житло та на час укладення угоди про його відчуження. Вселити її у вказану квартиру як колишнього члена сім'ї колишнього власника. Представник позивача за первісним позовом - відповідача за зустрічним позовом [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав. Пояснив, що позивач [PERSON], як власник квартири [ADDRESS] позбавлена можливості вільно розпоряджатися своєю власністю, оскільки в зв»язку з реєстрацією відповідача [PERSON] вона вимушена сплачувати комунальні послуги у більшому розмірі. Уточнив, що позовні вимоги [PERSON] полягають лише у знятті з реєстраційного обліку [PERSON] На запитання суду пояснив, що на підставі заочного рішення суду від 26.11.2012 року [PERSON] була знята з реєстраційного обліку за адресою: [ADDRESS] В задоволенні зустрічного позову просив відмовити в зв'язку з його необґрунтованістю. Позивач за зустрічним позовом - відповідач за первісним позовом [PERSON] та її представник - [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення первісного позову заперечували. Зазначили, що після того, як вона потрапила до лікарні 13.03.2012 року із виробничою травмою, [PERSON] позбавив її можливості користуватися квартирою [ADDRESS]. У цей період він оформив договір дарування цієї квартири своїй дочці [PERSON] Вважають, що [PERSON] насильницьким шляхом видворена з квартири у якій проживала як член сім'ї власника і у якій залишилися її речі, тому має право на вселення у вказану квартиру та поновлення реєстрації за даною адресою. На запитання суду [PERSON] підтвердила, що за рішенням суду від 26.11.2012 року вона була знята з реєстраційного обліку за адресою: [ADDRESS]. Відповідач за первісним та зустрічним позовом - Управління державної міграційної служби України в Полтавській області в судове засідання не з'явився, до суду надав клопотання про розгляд справи без участі його представника. При винесенні рішення покладався на розсуд суду. Відповідач за зустрічним позовом - [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення зустрічного позову заперечував. Пояснив, що [PERSON] з квітня 2011 року не проживає у спірній квартирі, на даний час вона не є його дружиною і не має права на вселення у квартиру, яка належить його доньці. Третя особа за первісним та зустрічним позовом - ТОВ «Житлорембудсервіс» в судове засідання не з'явилася, до суду надала клопотання про розгляд справи без участі її представника. В судовому засіданні 10.12.2013 року представник ТОВ «Житлорембудсервіс» - Осика О.С. пояснила, що представниками ТОВ «Житлорембудсервіс» 22.10.2013 року на виконання запиту адвоката [PERSON], було складено акт на підтвердження факту проживання [PERSON] у [ADDRESS] з 2007 року по березень 2013 року. Даний акт було складено зі слів свідків [PERSON] та [PERSON], яких привела [PERSON] Крім того, зазначила, що свідок [PERSON] проживає у іншому під'їзді вказаного будинку. 22.11.2013 року за зверненням [PERSON] було складено акт про не проживання [PERSON] у [ADDRESS] з березня 2011 року. Вказаний факт був підтверджений мешканцями [ADDRESS] - [PERSON] та [PERSON] При прийнятті рішення представник ТОВ «Житлорембудсервіс» - Осика О.С. покладалась на розсуд суду. Допитані за клопотанням позивача за зустрічним позовом - відповідача за первісним позовом [PERSON] свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] підтвердили, що навесні минулого року [PERSON] потрапила до лікарні із травмою. Деякий час вона проживала у кожного з них, через те, що її колишній чоловік [PERSON] не впускав її до квартири у якій вони проживали. Свідок [PERSON] в судовому засіданні підтвердила, що була присутня при складанні акту ТОВ «Житлорембудсервіс» 22.10.2013 року на підтвердження проживання [PERSON] у [ADDRESS]. Зазначила, що мешкає в сусідньому під'їзді вказаного будинку, знає [PERSON] як колегу своєї матері. Часто її зустрічала у дворі будинку, на підставі чого зробила висновок про період її проживання у [ADDRESS] у період з 2007 року по березень 2013 року. Зі слів матері їй відомо, що [PERSON] викликала міліцію, щоб потрапити до даного помешкання. Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані суду докази, приходить до наступних висновків. Відповідно до ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст. 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Стаття 391 ЦК України передбачає, що власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Судом встановлено, що відповідно договору дарування від 12.03.2012 року, укладеного між [PERSON] та [PERSON] та посвідченого [PERSON], приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу, [PERSON] передав у власність дочки [PERSON] квартиру [ADDRESS]. Вказане підтверджується копією витягу з державного реєстру правочинів № 11123837 від 20.03.2012 року та копією витягу КП «Кременчуцьке міжміське бюро технічної інвентаризації» про державну реєстрацію прав № 33765973 від 09.04.2012 року. Згідно довідки ТОВ «Житлорембудсервіс» № 2984 від 21.10.2013 року, у квартирі [ADDRESS] зареєстрований [PERSON]. [PERSON] знята з реєстрації 13.03.2013 року. Згідно відомостей адресно-довідкового підрозділу ГУДМС, УДМС України в Полтавській області станом на 28.11.2013 року, [PERSON] 13.03.2013 року була знята з реєстраційного обліку за адресою: [ADDRESS] на підставці рішення суду по справі № 1601/12433/2012. Вказане рішення було постановлено Автозаводським районним судом м.Кременчука 26.11.2012 року у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON], управління Державної міграційної служби у Полтавській області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, зняття з реєстраційного обліку та було скасоване ухвалою Автозаводського районного суду м.Кременчука від 11.10.2013 року. Таким чином, на момент розгляду справи судом [PERSON] не зареєстрована у [ADDRESS], що також не заперечувалося сторонами в судовому засіданні. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що здійснюючи правосуддя суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Згідно ст. 15 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав свобод чи інтересів. [PERSON] посилаючись на ст. 391 ЦК України, відповідно до якої власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, обрала спосіб захисту своїх інтересів шляхом зняття з реєстрації [PERSON] у [ADDRESS]. З огляду на встановленні судом обставини справи, а саме те, що [PERSON] не проживає і не зареєстрована у вказаній квартирі, суд не вбачає підстав для захисту інтересів позивача за первісним позовом та приходить до висновку про необхідність відмови в задоволенні позовних вимог [PERSON] Проаналізувавши встановлені обставини справи та надані суду докази, суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні зустрічного позову [PERSON] з наступних підстав. Відповідно до ст.150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Відповідно до ст. 405 ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Статтею 3 СК України, передбачено, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Статтями 64, 156 ЖК України, передбачено, що до членів сім'ї власника будинку (квартири) належать дружина власника, їх діти і батьки. Членами сім'ї власника може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з власником і ведуть з ним спільне господарство. Члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. За згодою власника будинку (квартири) член його сім'ї вправі вселяти в займане ним жиле приміщення інших членів сім'ї. Якщо особи, перестали бути членами сім'ї власника, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов'язки, як власник та члени його сім'ї. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 21.06.2002 року по 13.06.2012 року перебували в зареєстрованому шлюбі. Вказане підтверджується копією свідоцтва про одруження серії [NUMBER], яке видане Кременчуцьким міським відділом реєстрації актів громадянського стану Полтавського обласного управління юстиції 21.06.2002 року, за актовим записом № 367 та рішенням Автозаводського районного суду м.Кременчука від 13.06.2012 року. Подружжя проживало у [ADDRESS], належній на праві власності [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом серії ВЕІ № 912472, виданого Бухаровою С.К., державним нотаріусом Першої Кременчуцької державної нотаріальної контори 20.12.2006 року. Згідно довідки ТОВ «Житлорембудсервіс» № 196 від 24.01.2012 року, за вищевказаною адресою [PERSON] був зареєстрований з 30.10.2007 року, [PERSON] була зареєстрована з 13.04.2007 року. [PERSON] на момент звернення до суду із зустрічним позовом про вселення в квартиру [ADDRESS] втратила право на проживання у даному житлі, оскільки 12.03.2012 року власником даної квартири стала [PERSON] і з огляду на те, що 13.06.2012 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано, остання не є членом сім'ї власника квартири [PERSON] та квартиронаймача [PERSON] в розумінні ст. 3 СК України. З огляду на встановлені судом обставини, суд не вбачає правових підстав для вселення [PERSON] та поновлення її реєстрації у квартирі [ADDRESS], належній на праві власності [PERSON]

Outcome: dismissed