Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-19 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом. В обґрунтування заявленого позову посилається на те, що з 10 липня 1998 року вона, [PERSON] (попереднє прізвище - Гродєнцова-Бутова) перебувала у зареєстрованому шлюбі із відповідачем [PERSON]. Від даного шлюбу [INFO] у них народилася дочка [PERSON], що стверджується свідоцтвом про народження, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Луцького міського управління юстиції Волинської області, [NUMBER]. Рішенням Луцького міськрайонного суду за її позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу від 01.03.2011 року, між нею та відповідачем шлюб було розірвано. Оскільки у Луцьку не було роботи, то позивач змушена була шукати її в інших містах. Знайшовши роботу в Києві, їй довелося переїхати жити за місцем працевлаштування. Також вона створила нову сім'ю. З січня 2012 року, її дочка - [PERSON] проживає разом з позивачем в Київський області, (хоча і зареєстрована в м. Луцьку) за адресою: [ADDRESS], навчається в 11 класі Старопетрівської ЗОШ І-ІІІ ступенів, проходить обстеження в Київській поліклініці, що підтверджується довідками про огляд та висновок лікарів від 26.11.2013 року, 04.12.2013 року, 27.01.2015 року. Оскільки їх спільна донька проживає разом зі позивачем, то знаходиться на повному її утриманні: на продукти харчування, одяг, навчання, лікування тощо, витрачає кошти лише позивач. Відповідач зовсім не бере участі у вихованні та утриманні дитини, він навіть не сплачує частини комунальних послуг за користування квартирою в якій проживає, разом із батьком позивача. Вважає, що відповідач має можливість сплачувати аліменти на неповнолітню дочку, так як є працездатним, інших дітей, окрім їх спільної доньки, а також непрацездатних батьків чи утриманців відповідач також не має. В зв'язку з тим, що утримання їх спільної доньки потрібні великі кошти в тому числі на відновлення її здоров'я, а власних грошей не вистачає, то вона змушена із позовом до суду про примусове стягнення аліментів з [PERSON] на утримання їх неповнолітньої доньки. Оскільки відповідач офіційно ніде не працює, але має якийсь дохід, так як має можливість утримувати себе, то аліменти на їх неповнолітню доньку повинні утримуватись у твердій грошовій сумі. Просить суд стягнути з [PERSON], [INFO], що зареєстрований та мешкає за адресою: [ADDRESS], на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки - [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі - 1 000,00 гривень на місяць до досягнення нею повноліття. Позивач та її представник в судове засідання не з'явилися, про дату, час і місце судового розгляду справи повідомлялися належним чином. Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності та відсутності позивача. Заявлений позов підтримує повністю та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час і місце судового розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомляв, від нього до суду не надходило заяви про розгляд справи у його відсутності. Зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлений позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Відповідно ч. 1-2 ст. 181 СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Судом при розгляді справи встановлено, що [PERSON] являється батьком неповнолітньої [PERSON] - [INFO] (а.с. 6). Також судом встановлено, що відповідач [PERSON] не має постійного доходу, його дохід є нерегулярним, за станом здоров'я є працездатним і спроможним сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої [PERSON] - [INFO] у розмірі 643,00 гривень, що становить ? частину прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Судом при розгляді справи встановлено, що відповідач не надає позивачу коштів на утримання дитини. При цьому матеріальне становище платника аліментів та його реальна спроможність сплачувати аліменти, його повна працездатність, молодий вік, дозволяють сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої [PERSON] - [INFO] у твердій грошовій сумі у розмірі 643,00 гривень, що становить ? частину прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Приймаючи до уваги викладене та враховуючи матеріальне становище відповідача та його реальну спроможність сплачувати аліменти, його молодий вік, повну працездатність, а також звичайні потреби неповнолітньої дитини. А також те, що будучи батьком дитини, відповідач не надає позивачу матеріальної допомоги на її утримання, що ставить позивача у скрутне матеріальне становище та залежність від відповідача щодо утримання дитини. А тому за таких обставин, суд приходить до висновку про задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання неповнолітньої [PERSON] - [INFO] у твердій грошовій сумі у розмірі 643,00 гривень. Відповідно до ст. 367 ЦПК України суд, вважає можливим допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Судом при розгляді справи встановлено, що [PERSON] як позивач по справі звільнена від сплати судового збору відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» при подачі позовної заяви про стягнення аліментів. Відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 80 ЦПК України ціна позову визначається у позовах про стягнення аліментів - сукупністю всіх виплат, але не більше ніж за шість місяців. Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року № 3674-VІ передбачено, що при зверненні до суду із позовною заявою майнового характеру, сплачується ставка судового збору в розмірі 1 % від ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати, що в гривневому еквіваленті становить 243,60 гривень. Судом при розгляді справи встановлено, що ціна позову складає 3 858,00 гривень. При цьому 1 % від ціни позову становить 38,58 гривень. Проте мінімальний розмір судового збору за звернення до суду з позовом майнового характеру становить 243,60 гривень. А тому підлягає стягненню з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 243,60 гривень. Приймаючи до уваги викладене та враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору, тому він стягується з відповідача в дохід держави. При цьому мінімальний розмір судового збору з позову майнового характеру становить 243,60 гривень. А тому за таких обставин, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь держави судового збору в сумі 243,60 гривень.

Outcome: partial