Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-14 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вищевказаним позовом. Обґрунтовуючи позовні вимоги вказувала, що 7 липня 2008 року вона прийняла в дар земельну ділянку, площею 0,39 га., що знаходиться за адресою: с. Рибальське Гаркушинської сільської ради Миргородського району Полтавської області. На вказаній земельній ділянці розташований житловий будинок з надвірними господарчими побудовами під №1 по вул. Колгоспна с. Рибальське, Миргородського району, що належить позивачу на підставі договору дарування житлового будинку від 07 липня 2008 року, зареєстрованого в ДКП «Миргородтехінвентаризація» 12 серпня 2008 року. Земельна ділянка, яку вона отримала вдар була передана її чоловіку [PERSON] у приватну власність для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, ведення особистого підсобного господарства на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ПЛ № 049333 виданого 21.12.1998 року Гаркушинською сільською радою, зареєстрованого в книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю за № 682, кадастровий номер 5323281403:003:001:0100. Згідно листа Управління Держземагенства у Миргородському районі Полтавської області від 08.09.2015 року із земельної ділянки 0,39 га сформовано дві земельні ділянки: площею 0,1600 га для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 5323281403:03:001:0206 за адресою: Полтавська область, Миргородський район, село Рибальське; площею 0,23 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер 5323281403:03:001:0207 за адресою: Полтавська область, Миргородський район, село Рибальське, вул. Колгоспна, 1. При зверненні до реєстраційної служби Миргородського міськрайонного управління юстиції з усною заявою про реєстрацію договору дарування земельної ділянки від 07 липня 2008 року, їй було відмовлено в реєстрації права власності на належні їй земельні ділянки, оскільки зазначений кадастровий номер земельної ділянки у договорі дарування та у Витягах з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, яка була визначена як дві земельні ділянки, з різним призначенням та різними кадастровими номерами. У звязку з відмовою в реєстрації права власності на земельні ділянки вона вимушена звернутися до суду з позовом про визнання права власності на земельні ділянки. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, вимоги викладені в позовній заяві підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити (а.с. ). Представник відповідача , Гаркушинської сільської ради Миргородського району, в судове засідання не зявився, направив на адресу суду заяву про розгляд справи у відсутність представника, заперечень проти позову не має (а.с. 28). В звязку з неявкою в судове засідання сторін, відповідно до ст. 197 ч.2 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Згідно договору дарування земельної ділянки від 7 липня 2008 року [PERSON] (обдаровувана) прийняла в дар земельну ділянку, площею 0,39 га., що знаходиться за адресою: с. Рибальське Гаркушинської сільської ради Миргородського району Полтавської області, яка передана [PERSON] (дарувальнику) в приватну власність для будівництва та обслуговування жилого будинку господарських будівель і споруд, ведення особистого підсобного господарства. Державний акт на право приватної власності на землю серії ІІІ-ПЛ № 049333, виданий 21.12.1998 року Гаркушинською сільською радою на підставі рішення Гаркушинської сільської ради від 28 серпня 1997 року, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю за № 682, кадастровий номер 5323281403:003:001:0100. Договір дарування посвідчений приватним нотаріусом Миргородського районного нотаріального округу Полтавської області [PERSON] 07 липня 2008 року, зареєстрований в реєстрі за № 2032 (а.с. 5). Відповідно до договору дарування 7 липня 2008 року [PERSON] прийняла в дар житловий будинок з надвірними господарчими побудовами під №1 по вул. Колгоспна с. Рибальське, Миргородського району, зареєстрованого в ДКП «Миргородтехінвентаризація» 12 серпня 2008 року (а.с. 6,7). Згідно листа Управління Держземагенства у Миргородському районі Полтавської області від 08.09.2015 року та Витягів з Державного земельного кадастру про земельну ділянку із земельної ділянки 0,39 га сформовано дві земельні ділянки: площею 0,1600 га для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 5323281403:03:001:0206 за адресою: Полтавська область, Миргородський район, село Рибальське; площею 0,23 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер 5323281403:03:001:0207 за адресою: Полтавська область, Миргородський район, село Рибальське, вул. Колгоспна, 1 (а.с. 8-17,22). Відповідно до п. 1 ст. 1 ЗУ «Про державний земельний кадастр», кадастровий номер земельної ділянки це індивідуальна, що не повторюється на всій території України, послідовність цифр та знаків, яка присвоюється земельній ділянці під час її державної реєстрації і зберігається за нею протягом усього часу існування. Положеннями ч. 3 ст. 17 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» встановлено, що документи, що встановлюють виникнення, перехід, припинення прав на нерухоме майно та їх обтяжень і подаються для державної реєстрації прав, повинні відповідати вимогам, встановленим Законом та іншими нормативно правовими актами. Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 24 вищезазначеного Закону у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо подані документи не відповідають вимогам, встановленим Законом, або не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують. Провести державну реєстрацію права власності на земельні ділянки за [PERSON] немає можливості, оскільки дані (площа, кадастровий номером) земельної ділянки зазначений у договорі дарування земельної ділянки не відповідає даним зазначеному у Витягах з Державного земельного кадастру про земельну ділянку. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності відбувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також: у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009р. № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи та інтереси інших осіб(не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без зясування і дослідження інших обставин справи. Дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, є безумовним,тому позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved