Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-18 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із вказаним вище позовом, в обгрунтування якого посилається на те, що 22.03.2013 року між нею та [PERSON], [INFO], було укладено шлюб, який зареєстрували у виконавчому комітеті Опарівської сільської ради Дрогобицького району Львівської області, актовий запис № 01. Від шлюбу у них народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] виданим виконавчим комітетом Опарівської сільської ради Дрогобицького району Львівської області від 24 травня 2013 року, актовий запис № 10 та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] виданим виконавчим комітетом Опарівської сільської ради Дрогобицького району Львівської області від 12 жовтня 2015 року, актовий запис № 09. Подружні відносини між ними не склалися. Стосунки між ними погіршилися через різні погляди на життя. Протягом двох з половиною років, вони не підтримували шлюбних відносин. Через таку поведінку [PERSON], подальше збереження їхньої сім'ї було неможливим, їхній шлюб існував формально, примирення було неможливим. Рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 27.12.2016 року по справі 442/7186/16-ц, шлюб між ними розірвано. Після розірвання шлюбу діти постійно проживають з нею та перебувають на її утриманні. Рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 03.11.2016 року вирішено стягувати аліменти з [PERSON] в її користь на утримання дочки та сина в твердій грошовій сумі у розмірі 500 грн. щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На підставі цього рішення було відкрито виконавче провадження Городоцьким районним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області. Відповідач коштів на забезпечення дітей не надав, мав заборгованість по сплаті аліментів. Оскільки відповідач мав бажання їхати за кордон на роботу, щоб погасити борг по сплаті аліментів, він звернувся до неї з проханням залишити без виконання виконавчий лист, що лише тоді, коли буде закордоном, працевлаштується і матиме змогу оплатити їй борг. На підставі того, вона залишила без виконання виконавчий лист, але з того часу відповідач поїхавши на заробітки і надалі не виплачує призначені аліменти і матеріально не допомагає дітям. Відповідно до довідки Опарівської амбулаторії загальної практики сімейної медицини від 07.06.2018 року, вказано, що вона виховує дітей самостійно, батько дітей не цікавиться їхнім здоров'ям. За весь період з народження дітей по даний і час на всі огляди з дитиною приходила мати. Відповідач є батьком малолітніх [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], проте не бере участі у вихованні дітей, не провідує, не цікавиться здоров'ям дітей, успіхами у навчанні, морально та матеріально не підтримує дітей, тобто неналежно виконує батьківські обов'язки щодо свого сина та дочки, а тому в неї виникла необхідність звернутися з даним позовом в суд. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав викладених в позовній заяві, просить позов задоволити. Представник Дрогобицької районної державної адміністрації Дум»як Оксана Анатоліївна в судовому засіданні пояснила, що вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно його дітей: дочки [PERSON] та сина [PERSON]. Просить позов задоволити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча про місце та час проведення судового засідання був повідомлений вчасно та належним чином через сайт «Судова влада України», причини неявки суду невідомі. Згідно правил ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з»явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Вимогами ч. 1 ст. 2 ЦПК України визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною 2 зазначеної статті закріплено обов'язок суду та учасників судового процесу керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Отже, завданнями судочинства мають керуватися не лише суд, а й сторони. Поряд з цим, ч. 1 ст. 44 ЦПК України визначено, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши позовну заяву, в процесі встановлення обставин справи та перевірки їх доказами, судом встановлено наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що сторони по справі [PERSON] та [PERSON], є батьками: - [PERSON] - [INFO], що підтверджується Свідоцтвом про народження серія [NUMBER], виданого Виконавчим комітетом Опарівської сільської ради Дрогобицького району Львівської області; (а.с. 9) - [PERSON] - [INFO], що підтверджується Свідоцтвом про народження серія [NUMBER], виданого Виконавчим комітетом Опарівської сільської ради Дрогобицького району Львівської області. (а.с. 10) Із довідки № 356 від 12.06.2018 року про склад сім»ї, виданої Опарівською сільською радою Дрогобицького району, вбачається, що [PERSON] та [PERSON], зареєстровані та проживають разом із мамою [PERSON]. (а.с. 17) У довідці Опарівської амбулаторії загальної практики сімейної медицини від 07.06.2018 року, дільничий лікар [PERSON], вказує на те, що [PERSON] виховує дітей самостійно, батько дітей не цікавиться їхнім здоров'ям. За весь період з народження дітей по даний і час на всі огляди з дітьми приходить мати. (а.с. 14) З Висновку Дрогобицької районної державної адміністрації від 29.07.2018 року, вбачається, що орган опіки та піклування вважає за доцільне: позбавити батьківських прав [PERSON] відносно його дітей: [PERSON] - [INFO] та [PERSON] - [INFO], як такого, що ухиляється від виконання покладених на нього батьківських обов»язків. Виходячи з вищенаведеного достовірно з'ясовано, що в порушення вимог ст. 150, 180 СК України [PERSON] самоусунувся від виконання Конституційного обов'язку, передбаченого ст. 51 Конституції України щодо належного виховання своєї дочки [PERSON] та сина [PERSON]. Відповідно до ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей. Згідно постанови Пленуму ВСУ від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх обов?язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов?язками. Беручи до уваги вищенаведене суд дійшов переконання, що є всі підстави для того, щоб позбавити [PERSON] батьківських прав відносно його дочки [PERSON] та сина [PERSON], оскільки він без поважних причин не виявив щодо них батьківського піклування, ухилявся і ухиляється від виконання своїх обов'язків по їх вихованню та утриманню. Відповідно до п. 6 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому згідно вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір в дохід держави.

Outcome: approved