Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-02 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей. У заяві про зміну підстави позову від 05 червня 2018 року просила змінити розмір аліментів, що стягуються із відповідача в її користь на утримання малолітніх дітей: сина - [PERSON] , [INFO] , дочки - [PERSON] , [INFO] , та дочки - [PERSON] , [INFO] , з 1/3 (одної третьої) частини заробітку (доходу) [PERSON] на 1/2 (одну другу) частину його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня звернення з позовом і до досягнення дітьми повноліття. В обґрунтування своїх позовних вимог [PERSON] вказала, що вона перебуває у шлюбі із відповідачем з 09 серпня 2003 року, упродовж якого в них народилося троє дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Проте, як зазначила позивачка, шлюбне життя із [PERSON] не складається, останній часто перебуває окремо від неї і дітей. Відповідно до рішення Кузнецовського міського суду Рівненської області від 19 серпня 2016 року, яке набрало законної сили 30 серпня 2016 року, із відповідача в її користь стягувались аліменти на утримання трьох дітей у розмірі 1/3 (одної третьої) частки його заробітку (доходу) та аліменти на її утримання до досягнення найменшою дитиною трирічного віку в розмірі 1/6 (одної шостої) частки його заробітку (доходу). Згідно з доводами [PERSON] у зв`язку з досягненням [PERSON] трьох років виплати аліментів за вказаним рішенням суду проводяться виключно у розмірі 1/3 (одної третьої) доходу [PERSON] , а потреба у коштах по належному догляду та вихованню дітей лише зросла. Позивачка ствердила, що діти живуть і надалі разом з нею, усі обов`язки щодо утримання та виховання дітей несе вона самостійно. При цьому позивачка вказала, що відповідач ухиляється від покладеного на нього у відповідності до ст.180 СК України обов`язку щодо утримання дітей, а угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто. При визначенні розміру аліментів [PERSON] просить суд врахувати, що [PERSON] працює у відокремленому підрозділі «Рівненська АЕС» державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом», отримує постійний дохід та не має на утриманні інших дітей і непрацездатних батьків, в той час як вона не отримує постійного стабільного доходу, так як перебуває у відпустці по догляду за дитиною до 02 березня 2019 року. [PERSON] подав у суд відзив на позовну заяву [PERSON] , в якому зазначив, що повністю не визнає заявлені до нього вимоги та просить відмовити у задоволенні позову [PERSON] про збільшення розміру аліментів. Згідно з доводами відповідача відповідно до рішення Кузнецовського міського суду Рівненської області від 19 серпня 2016 року він сплачує позивачці аліменти на утримання своїх трьох малолітніх дітей: сина - [PERSON] , [INFO] , дочки - [PERSON] , [INFO] , та дочки - [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 (одної третьої) частки свого заробітку, розмір яких на даний час становить приблизно 7000 (сім тисяч) грн., а також аліменти на утримання дружини в розмірі 3000 (три тисячі) грн., що підтверджується довідкою про розмір утриманих аліментів №2665 від 04 травня 2018 року. Покликаючись на ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік», якою з 01 січня 2018 року встановлений прожитковий мінімум на дитину віком до 6 років в розмірі 1492 (одна тисяча чотириста дев`яносто дві) грн., а на дитину віком від 6 до 18 років в розмірі 1860 (одна тисяча вісімсот шістдесят) грн., [PERSON] вказав, що він сплачує аліменти на утримання дітей у розмірі, що є більшим, ніж сума трьох прожиткових мінімумів для дітей відповідного віку. Цими обставинами відповідач доводить невідповідність дійсності обґрунтування позову [PERSON] про його ухилення від покладеного обов`язку щодо здійснення утримання дітей. Окрім цього, [PERSON] просить суд врахувати вимоги ст.141 СК України щодо рівності прав і обов`язків матері і батька щодо дитини, а також фактичне проживання на даний час разом з ним старшого сина - [PERSON] , [INFO] , починаючи з вересня 2017 року, та здійснення забезпечення останнього харчуванням, одягом, кишеньковими коштами на кожен день до школи тощо, в той час як позивачка отримує аліменти на утримання трьох дітей. Покликаючись на ст.192 СК України, відповідач ствердив про відсутність підстав для збільшення розміру аліментів з огляду на відсутність на даний час змін обставин, які були враховані під час призначення аліментів, та не доведення [PERSON] протилежного. Зокрема, [PERSON] вказав, що ні він, ні його дружина не змінили свій сімейний стан і їх матеріальний стан залишився тим самим (дружина перебуває у відпустці по догляду за дитиною, а він працює на тій самій роботі, що й працював). Згідно з доводами відповідача якщо відбулося збільшення його посадового окладу, то це призводить в свою чергу і до збільшення розміру аліментів, які стягуються на користь позивачки. Свої заперечення [PERSON] обґрунтовував також тим, що позивачка та їхні діти зареєстровані і проживають, крім сина [PERSON] , у квартирі, яка належить його матері, що підтверджується договором купівлі-продажу квартири від 29 серпня 2003 року і витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно, та тим, він повністю оплатив борги за комунальні послуги за їх проживання у цій квартирі, що підтверджується відповідними рахунками та квитанціями. За таких обставин, відповідач зазначив, що він може звернутися в суд із позовом про зменшення розміру аліментів, проте, виходячи із інтересів дітей, пояснив, що він не заперечує проти стягнення із його заробітку (доходу) аліментів в розмірі 1/3 (одної третьої) частини, але утримувати свою дружину [PERSON] , шлюбні стосунки з якою фактично припинені та яка є працездатного віку, він не бажає і не зобов`язаний. [PERSON] подала до суду відповідь на відзив [PERSON] , в якій вказала, що вона не погоджується з викладеними поясненнями, аргументами і запереченнями відповідача, вважає їх безпідставними, необґрунтованими та надуманими. Згідно з доводами позивачки 02 березня 2018 року її дочка [PERSON] досягла трирічного віку, а тому з цього часу припинилося стягнення з [PERSON] аліментів на її утримання як дружини на підставі рішення Кузнецовського міського суду Рівненської області від 19 серпня 2016 року. З 03 березня 2018 року по 02 березня 2019 року наказом №8-о від 28 лютого 2018 року їй надано відпустку без збереження заробітної плати для домашнього догляду за дитиною згідно заключення ЛКК №233 від 27 лютого 2018 року в зв`язку із частими простудними захворюваннями дитини. За таких обставин, як зазначила [PERSON] , на даний час вона з об`єктивних і поважних причин не має власного заробітку. При цьому позивачка пояснила, що до 02 березня 2018 року вона мала змогу залучати кошти, отримані в якості аліментів на своє утримання для забезпечення умов життя дітей, то на даний час через своє скрутне становище позбавлена такої можливості. В обґрунтування заявлених вимог [PERSON] вказала середньомісячні потреби дітей. Згідно з доводами позивачки витрати на продукти харчування на трьох дітей в середньому щомісячно становлять 3583 (три тисячі п`ятсот вісімдесят три) грн. На придбання одягу і взуття затрачено в місяць: для дочки [PERSON] - 5830 (п`ять тисяч вісімсот тридцять) грн., для дочки [PERSON] - 6120 (шість тисяч сто двадцять) грн., для сина [PERSON] - 7470 (сім тисяч чотириста сімдесят) грн. На інші потреби дітей (витрачено 11530 (одинадцять тисяч п`ятсот тридцять) грн. в місяць. За таких обставин, аналізуючи зазначені витрати та потреби дітей позивачка вважає, що аліменти, які на даний час стягуються з відповідача в розмірі 1/3 (одної третьої) частки від доходу відповідача є недостатніми, а враховуючи зміну її матеріального стану, відсутність заробітку з поважних причини, вона одна неспроможна в повній мірі забезпечити потреби своїх дітей. Окрім цього, [PERSON] просить суд врахувати, що за відсутності судового рішення про стягнення аліментів від 19 серпня 2016 року у справі №565/855/16-ц відповідно до ч.5 ст.183 СК України вона мала б законне право на звернення до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання трьох дітей в розмірі половини його заробітку (доходу). Заявлені вимоги позивачка обґрунтовує збільшенням вартості на ринку товарів і послуг, продуктів харчування, одягу, взуття, медичних препаратів, що зумовлене зростанням курсу долара США до гривні та передбачено у збільшенні розміру прожиткового мінімуму на дітей віком від 6 до 18 років з 1860 (одної тисячі вісімсот шістдесяти) грн. станом на 01 січня 2018 року до 2027 (двох тисяч двадцяти семи) грн. станом на 01 грудня 2018 року. Вважає, що в інтересах дітей її позовні вимоги повинні бути задоволені в повному обсязі, адже діти є найменш захищеною категорією осіб в Україні. У поданих запереченнях на відповідь на відзив представник відповідача [PERSON] - адвокат Крестинська Л.А. вказала, що оскільки позивачка звернулася до суду із позовом про збільшення розміру аліментів у зв`язку із зміною її матеріального становища через припинення виплати відповідачем аліментів на її утримання, то цим самим вона визнає, що основною метою даного позову є забезпечення свого утримання, а не утримання дітей. При цьому представник відповідача зазначила, що розмір аліментів, які [PERSON] сплачує, є достатнім для утримання дітей, крім того відповідач додатково допомагає утримувати сина. Заперечуючи проти обґрунтувань позивачки, адвокат Крестинська Л.А. просить звернути увагу на взаємовиключність викладених позивачкою обставин, зокрема: потреби в домашньому догляді дочки [PERSON] , якою обґрунтовується неможливість виходу на роботу [PERSON] , та одночасного відвідування дитиною дитячого садка і наявності додаткових витрат на придбання піжами, халата в басейн, босоніжок, чешок тощо. Згідно з доводами представника відповідача позивачка має змогу працювати і користуватися лікарняним у разі, коли донька цього дійсно буде потребувати. Адвокат Крестинська Л.А. вказала, що наведений [PERSON] розрахунок вартості продуктів, необхідних на місяць для дітей, в сумі 3500 (три тисячі п`ятсот) грн. є приблизно половиною суми сплачуваних відповідачем аліментів, тому інша половина суми сплачуваних аліментів повинна витрачатися позивачкою на придбання одягу, взуття та на інші потреби дітей. Представник відповідача зазначила, що доводи [PERSON] про щомісячні витрати на дітей у сумі 30000 (тридцять тисяч) грн. є необґрунтованими та сумнівними, так як, аліменти на дітей є її єдиним доходом. Адвокат Крестинська Л.А. вважає, що наведений позивачкою перелік (нові кросівки, куртки, колготи, нові комплекти білизни, піжами, босоніжки, сукні на випускний в дитячий садок тощо) швидше охоплює все те, що необхідно дитині як мінімум на рік та більшість з якого може використовуватися два-три сезони. Зазначає, що сумнів у достовірності розрахунку викликають такі обставини як наведення позивачкою комплекту рушників як окремо для кожної дитини, так і в інших витратах, зазначення про потребу дітей у щомісячному лікувально-профілактичному масажі та про оплату за електроенергію, хоча борг за електроенергію сплатив відповідач. З наведених підстав та з врахуванням ненадання [PERSON] документального підтвердження понесених щомісячних витрат у вказаному нею розмірі представник [PERSON] відхиляє аргументи та міркування позивачки. [PERSON] подала до суду заперечення на аргументи відповідача, в яких зазначила наступні обставини в обґрунтування зміни матеріального стану одержувача та платника аліментів і погіршення стану здоров`я дітей. До 02 березня 2018 року позивачка отримувала 1/6 (одну шосту) частку від доходів відповідача на підставі рішення Кузнецовського міського суду Рівненської області від 19 серпня 2016 року. Після досягнення найменшою дитиною трирічного віку на утримання позивачки було припинено стягнення аліментів, однак внаслідок постійних хвороб дочки [PERSON] змушена була продовжити відпустку по догляду за дитиною та у зв`язку з цим позбавлена самостійного заробітку. Після винесення Кузнецовським міським судом Рівненської області рішення від 19 серпня 2016 року в неї збільшились витрати у зв`язку з навчанням та позашкільним розвитком дітей, витрати на школу та садок, а саме: одяг, канцтовари, методичні матеріали, підручники, харчування, витрати на розвиток дочки [PERSON] , яка відвідує гурток «Промінчики» (вартість 240 грн./міс., спец.одяг: трико, лосини, чешки), гурток «Скульптурне ліплення та малювання». Крім того, як зазначає [PERSON] в неї змінився матеріальний стан. Так, зокрема, до 02 березня 2018 року вона отримувала 1/6 (одну шосту) частку від доходу відповідача на підставі рішення Кузнецовського міського суду Рівненської області від 19 серпня 2018 року, однак після досягнення найменшою дитиною трирічного віку стягнення аліментів на її утримання було припинено. З 02 березня 2018 року в користь [PERSON] з відповідача стягувалося загалом 1/2 частка його доходу, а з 03 березня 2018 року - 1/3 (одна третя). Разом з тим, змінився сімейний стан відповідача, оскільки рішенням Кузнецовського міського суду Рівненської області від 06 червня 2018 року шлюб між [PERSON] і [PERSON] розірвано, вони спільно не проживають, а відтак відповідач не сплачує рахунки за комунальні послуги, тобто ці витрати перейшли до обов`язкових її витрат. Наявність заборгованості по комунальних платежах підтверджує недостатність коштів. Цими обставинами позивачка доводить збільшення доходу відповідача як в частках, так і в грошовому виразі. [PERSON] також вказала, що у її дітей погіршився стан здоров`я. Зокрема, у сина [PERSON] діагностовано: двобічну плоскостопість, яка лікується за допомогою масажу, фізичних вправ, ортопедичного взуття, ортопедичних устілок для взуття, спеціальних супінаторів та пронаторів; дискінезію жовчовивідних шляхів, тобто порушення циркуляції жовчі в жовчовивідних протоках, яке тягне за собою зниження активності травних ферментів, погіршення всмоктування жиророзчинних вітамінів та інші масштабні розлади процесу травлення та в цілях лікування потребує режиму харчування, збільшення раціону білковими продуктами; стоматологічні проблеми так як лікар стоматолог - ортодонт після огляду 11 вересня 2018 року надав рекомендації провести двохетапне лікування: 1) знімна ортодонтична пластина; 2) брекет-система на внутрішні та зовнішні зубні ряди. У дочки [PERSON] діагностовано двобічну плоскостопість, у зв`язку з чим вона перебуває на диспансерному обліку у лікаря-ортопеда з 2017 року. У дочки [PERSON] також спостерігаються часті застудні захворювання (8-10 разів на рік), що стало підставою для постановлення на диспансерний облік педіатром та рекомендовано оздоровлення (південь України, Закарпаття); бронхомунал (осінь, зима) та загартовувальні процедури. Всі ці ускладнення зі здоров`ям дітей відбулися після набуття законної сили рішення Кузнецовського міського суду Рівненської області від 19 серпня 2016 року. У судовому засіданні [PERSON] повністю підтримала позовні вимоги з врахуванням зміни підстави позову та просила суд змінити розмір аліментів, що стягуються на підставі рішення Кузнецовського міського суду Рівненської області від 19 серпня 2016 року з [PERSON] в її користь на утримання малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , з 1/3 (одної третьої) частини заробітку (доходу) відповідача на 1/2 (одну другу) частину його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позову до суду і до досягнення дітьми повноліття, щомісячно. Вказані позовні вимоги [PERSON] обґрунтовувала погіршенням свого матеріального становища та покращенням матеріального становища [PERSON] , що зумовлене припиненням стягнення аліментів на її утримання з 02 березня 2018 року в розмірі 1/6 (одної шостої) частки доходу відповідача щомісячно, а також припиненням здійснення соціальних виплат у сумі 860 (вісімсот шістдесят) грн. щомісячно у зв`язку з досягненням дитиною трирічного віку. Позивачка стверджує, що внаслідок частих хвороб дочки [PERSON] вона змушена була продовжити відпустку по догляду за дитиною, в зв`язку з чим позбавлена самостійного заробітку. Згідно з доводами [PERSON] в неї збільшились витрати на дітей у зв`язку зі збільшенням їх віку, потребами в лікуванні, навчанням, позашкільним розвитком (витрати на харчування, на школу, садок, гуртки). Позивачка також вказала, що у відповідача змінився сімейний стан, оскільки їх шлюб розірвано, на теперішній час [PERSON] проживає окремо та не сплачує рахунки на комунальні послуги за місцем проживання своїх дітей. Враховуючи дані обставини, [PERSON] вважає, що дохід відповідача збільшився як в частці, так і в грошовому виразі. Крім того, позивачка зазначила, що в її дітей погіршився стан здоров`я. Так, зокрема, у її сина [PERSON] двобічна плоскостопість, в зв`язку з чим синові необхідно придбавати ортопедичне взуття, устілки, вартість яких становить 250-270 (двісті п`ятдесят-двісті сімдесят) грн., робити масажі, а також необхідно слідкувати за тим, щоб його харчування було раціональним, збалансованим, з достатньою кількістю продуктів, які постачають організмові кальцій та інші макро- і мікроелементи. Син [PERSON] має дискінезію жовчовивідних шляхів, 7 кг зайвої ваги, що потребує відповідного обстеження і лікування, дієти, споживання м`яса, риби, кисломолочних продуктів, круп, та у зв`язку із стоматологічними проблемами потребує двохетапного лікування, а саме: знімної ортодонтичної пластини та брекет. [PERSON] пояснила, що дочка [PERSON] має захворювання - двобічну плоскостопість, в зв`язку з чим вона перебуває на диспансерному обліку у лікаря-ортопеда з 2017 року та потребує лікування. Дочка [PERSON] має постійні простудні захворювання, які відбуваються 8-10 разів на рік, в зв`язку з чим вона потребує санаторного лікування. Як стверджує позивачка, всі вищезазначені ускладнення зі здоров`ям дітей відбувалися вже після набрання законної сили рішенням Кузнецовського міського суду Рівненської області від 19 серпня 2016 року. [PERSON] також вказала, що старший син пішов до школи, їй потрібно платити за харчування за [PERSON] 230 (двісті тридцять) грн., за [PERSON] 300 (триста) грн. Разом з тим, в неї йдуть великі витрати на духовний, фізичний і культурний розвиток дітей. Діти зростають і одночасно зростають витрати на їх утримання, син [PERSON] раніше проживав із батьком протягом шести місяців, на теперішній час - періодично. [PERSON] також звернула увагу суду й на те, що в неї великі витрати на продукти харчування, на які щомісячно вона витрачає в середньому 3583 (три тисячі п`ятсот вісімдесят три) грн. Окрім цього, несе витрати також і на придбання одягу та взуття, які необхідно купувати для дітей, зокрема, на дочку [PERSON] нею затрачено кошти в розмірі 5830 (п`ять тисяч вісімсот тридцять) грн. в місяць, на [PERSON] - 6120 (шість тисяч сто двадцять) грн. і на сина [PERSON] - 7470 (сім тисяч чотириста сімдесят) грн. в місяць. Як стверджує [PERSON] спочатку вона не вела облік щодо витрат нею коштів, а згодом після розірвання шлюбу почала збирати чеки. Представник позивачки - [PERSON] в судовому засіданні повністю підтримала позовні вимоги [PERSON] про зміну розміру аліментів на утримання малолітніх дітей з врахуванням зміни підстави позову та пояснила наступне. У позивачки на вихованні перебуває троє дітей: син - [PERSON] , [INFO] , дочка - [PERSON] , [INFO] , і дочка [PERSON] , [INFO] . Рішенням Кузнецовського міського суду Рівненської області від 19 серпня 2016 року, яке набрало законної сили 30 серпня 2016 року, з [PERSON] в користь позивачки стягуються аліменти на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 (одної третьої) частки заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 11 червня 2016 року до досягнення найстаршою дитиною повноліття та стягувались аліменти на її утримання в розмірі 1/6 (одної шостої) частки заробітку (доходу) [PERSON] щомісячно, починаючи з 11 червня 2016 року до досягнення дочкою [PERSON] , [INFO] , трьох років. На сьогоднішній день дочка сторін - [PERSON] , досягла трирічного віку. У зв`язку з даною обставиною виплати позивачці проводяться виключно у розмірі 1/3 (одної третьої) частини доходу відповідача, а потреба у коштах з метою належного догляду та виховання дітей у позивачки лише зросла. За таких обставин, стверджує, що матеріальний стан позивачки погіршився, а матеріальний стан відповідача покращився. Діти сторін живуть і надалі з матір`ю [PERSON] і усі обов`язки щодо утримання та виховання дітей несе вона самостійно. Діти хворіють та потребують належного матеріального забезпечення і лікування, виходячи з їх потреб і майнових можливостей відповідача, а не відповідно до встановленого прожиткового мінімуму. Так, [PERSON] на даний момент працює у відокремленому підрозділі «Рівненська АЕС» державного підприємства Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» та отримує постійний дохід у виді заробітної плати, немає на утриманні інших дітей і непрацездатних батьків. Натомість позивачка [PERSON] постійного стабільного доходу не одержує, так як перебуває у відпустці по догляду за дитиною до 02 березня 2019 року. Відповідач [PERSON] повністю не визнав позовні вимоги [PERSON] про збільшення розміру аліментів на утримання малолітніх дітей та просив суд відмовити у їх задоволенні. [PERSON] зазначив, що згідно з рішенням Кузнецовського міського суду Рівненської області від 19 серпня 2016 року він сплачує аліменти на утримання своїх малолітніх дітей у розмірі 1/3 (одної третьої) частини свого заробітку, що орієнтовно складає понад 7000 (семи тисяч) грн. та є більшим ніж сума трьох прожиткових мінімумів для дітей відповідного віку. На теперішній час він проживає зі своїми батьками. Його син - [PERSON] , [INFO] , фактично з вересня 2017 року до березня 2018 року проживав разом з ним, у подальшому - періодично проживає, тому, як пояснив відповідач, він повністю забезпечує свого сина [PERSON] харчуванням, одягом, надає йому кишенькові кошти до школи. Лише, коли він працює на роботі в нічні зміни, яких буває 3-6 у місяць, син [PERSON] ночує із позивачкою. При цьому відповідач вказав, що [PERSON] не заперечувала проти проживання сина [PERSON] разом з ним, незважаючи на те, що аліменти й надалі отримувала на трьох дітей, у тому числі й на сина [PERSON] . Зі слів відповідача, незважаючи на сплату аліментів, він додатково повністю здійснює матеріальне забезпечення свого сина [PERSON] , харчує його, купує йому взуття та одяг, забезпечує та оплачує санаторне лікування дітей. Після розірвання шлюбу залишив [PERSON] гараж і автомобіль. Позивачка разом із дітьми залишилась проживати у квартирі, яка перебуває у власності його матері [PERSON] , і він самостійно повністю сплатив борги за комунальні послуги за проживання [PERSON] і їх трьох дітей у цій квартирі. Згідно з доводами [PERSON] обставини, які були враховані на момент призначення аліментів на утримання дітей, на даний час не змінилися. Представник відповідача - адвокат Крестинська Л. А . повністю не визнала позовні вимоги [PERSON] про збільшення розміру аліментів на утримання малолітніх дітей. Згідно з доводами представника [PERSON] обставини, що існували на момент винесення рішення Кузнецовським міським судом Рівненської області від 19 серпня 2016 року, на теперішній час не змінилися, оскільки ні [PERSON] , ні [PERSON] не змінили свого сімейного стану. Їх матеріальний стан залишився таким же, що й був на момент винесення рішення Кузнецовським міським судом Рівненської області від 19 серпня 2016 року, позивачка перебуває у відпустці по догляду за дитиною, а відповідач працює на тій же самій роботі, що й працював, та отримує фактично ту ж заробітну плату, що й отримував, збільшення її розміру призводить і до збільшення розміру аліментів, що стягуються на користь позивачки, що в свою чергу перекриває суму соціальної допомоги, виплата якої для [PERSON] припинена. Матеріальне становище дітей та їх стан здоров`я також не змінилися. Так, на момент винесення рішення Кузнецовським міським судом Рівненської області від 19 серпня 2016 року син [PERSON] перебував на диспансерному обліку, дочка [PERSON] мала простудні захворювання. Підтвердження про наявність плоскостопості у дочки [PERSON] та потреби в її щомісячному лікуванні - відсутні. Позивачка разом з дітьми на даний час зареєстровані і проживають у квартирі, яка належить матері відповідача [PERSON] Відповідач повністю сплатив борги за житлово-комунальні послуги за проживання у цій квартирі позивачки і дітей. Після розірвання шлюбу [PERSON] залишив позивачці земельну ділянку, площею 0,0041 га, що розташована в [ADDRESS] , що підтверджується договором про виділ нерухомого майна зі складу майна подружжя від 04 вересня 2017 року, а також гараж. На підставі довіреності від 04 вересня 2017 року відповідач також залишив [PERSON] автомобіль, марки «HYUNDAY GETZ», д.н.з. [NUMBER] , 2007 року випуску, яким остання може розпорядитися на свій розсуд. Позивачка - працездатна і за віком, і за станом здоров`я та, незважаючи на рівність прав і обов`язків батьків, намагається покласти всі витрати щодо утримання дітей на відповідача. Вважає, що [PERSON] сплачує аліменти на утримання трьох дітей відповідно до їх потреб у достатньому розмірі (приблизно 3000 (три тисячі) грн. на кожного). Окрім цього, відповідач додатково утримує сина [PERSON] , який періодично фактично проживає разом з ним (харчує його, купує одяг і взуття, надає кишенькові кошти, оплачує стрижки, поповнює мобільний телефон). На думку представника відповідача, хвороба [PERSON] перебільшена, вона відвідує дитячий садок. Підтверджень придбання ліків для дітей і дієтичного чи посиленного харчування - позивачкою не надано. Отже, за таких обставин, на думку адвоката Крестинської Л.А., підстави для задоволення позовних вимог [PERSON] про зміну розміру аліментів на утримання малолітніх дітей - відсутні, тому в задоволенні позову слід відмовити. Заслухавши пояснення сторін, з`ясувавши доводи їх представників, дослідивши докази в цій справі та надавши їм правову оцінку, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про збільшення розміру аліментів на утримання малолітніх дітей підлягають частковому задоволенню. Розмір аліментів, визначений рішенням Кузнецовського міського суду Рівненської області від 19 серпня 2016 року, що стягуються з [PERSON] в користь [PERSON] на утримання трьох малолітніх дітей, необхідно змінити з 1/3 (одної третьої) частки його заробітку (доходу) щомісячно, на 2/5 (дві п`ятих) частки його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 (п`ятдесят) відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, починаючи з дня набрання рішенням законної сили до досягнення дітьми повноліття. У задоволенні іншої частини позовних вимог [PERSON] до [PERSON] про збільшення розміру аліментів на утримання малолітніх дітей необхідно відмовити за їх безпідставністю і необгрунтованістю. Такий висновок суду ґрунтується на наступних підставах і встановлених фактичних обставинах. Згідно з ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до вимог, передбачених ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Частинами 1, 2 ст.182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. У ч.ч.1, 2 ст.183 СК України вказано, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Відповідно до ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Судом встановлено, що [PERSON] і [PERSON] перебували у шлюбі, який було зареєстровано 09 серпня 2003 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кузнецовського міського управління юстиції у Рівненській області (актовий запис №176 від 09 серпня 2003 року), що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , повторно виданим Вараським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Рівненській області 12 грудня 2017 року. Згідно свідоцтв про народження серії [NUMBER] , виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Кузнецовського міського управління юстиції Рівненської області 23 жовтня 2006 року (актовий запис №481 від 23 жовтня 2006 року), серії [NUMBER] , виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кузнецовського міського управління юстиції у Рівненській області 21 серпня 2012 року (актовий запис №411 від 21 серпня 2012 року), та серії [NUMBER] , виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кузнецовського міського управління юстиції у Рівненської області 01 квітня 2015 року (актовий запис №148 від 01 квітня 2015 року), у сторін народилися діти: [INFO] року - син [PERSON] , [INFO] року - дочка [PERSON] , та [INFO] - дочка [PERSON] . Рішенням Кузнецовського міського суду Рівненської області від 19 серпня 2016 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частки заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 11 червня 2016 року до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Цим рішенням Кузнецовського міського суду Рівненської області від 19 серпня 2016 року також стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на її утримання в розмірі 1/6 частки заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи з 11 червня 2016 року до досягнення дочкою [PERSON] , [INFO] , трьох років. Вказане рішення суду набрало законної сили 30 серпня 2016 року. Зміст вказаного рішення суду свідчить, що на момент його прийняття сторони перебували у зареєстрованому шлюбі та разом із трьома дітьми проживали разом. При визначенні розміру аліментів судом також було враховано наступні обставини. Позивачка перебувала у відпустці по догляду за дитиною до досягнення донькою [PERSON] трьох років і ніде не працювала. Малолітній [PERSON] мав хронічну хворобу. Відповідач мав роботу і отримував заробітну плату. Рішенням Кузнецовського міського суду Рівненської області від 06 червня 2018 року розірвано шлюб, укладений між [PERSON] і [PERSON] , зареєстрований 09 серпня 2003 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кузнецовського міського управління юстиції у Рівненській області, актовий запис №176. Отже, сімейний стан сторін змінився. З пояснень сторін, наданих суду, встановлено, що позивачка [PERSON] разом з дітьми проживає у квартирі [ADDRESS] . Відповідач [PERSON] проживає окремо, разом зі своїми батьками. Малолітній син сторін - [PERSON] протягом шести місяців з вересня 2017 року до березня 2018 року фактично проживав разом із батьком - відповідачем [PERSON] і на теперішній час періодично разом з ним проживає. Вказані обставини підтверджуються показаннями свідка [PERSON] , наданими в судовому засіданні. З договору купівлі-продажу квартири від 29 серпня 2003 року, посвідченого приватним нотаріусом Кузнецовського міського нотаріального округу Рівненської області Полюхович В.А. 29 серпня 2003 року та зареєстрованого в реєстрі за №3111, слідує, що [PERSON] придбала квартиру [ADDRESS] . Відповідно до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №1404844 від 04 вересня 2003 року власником цієї квартири є [PERSON] (мати відповідача). Діти сторін: син - [PERSON] , [INFO] , дочка - [PERSON] , [INFO] , та дочка - [PERSON] , [INFO] , зареєстровані разом з позивачкою у квартирі [ADDRESS] , що підтверджується довідкою відділу реєстрації виконавчого комітету Вараської міської ради Рівненської області №2054/04 від 31 травня 2018 року. Із наданих рахунків і квитанцій та визнаних сторонами обставин встановлено, що заборгованість з оплати житлово-комунальних послуг та послуг з утримання будинку і прибудинкової території за вказаною адресою до березня 2018 року включно погашено відповідачем [PERSON]. Оплату електроенергії періодично здійснює [PERSON]. Згідно з довіреністю від 04 вересня 2017 року, посвідченою приватним нотаріусом Вараського міського нотаріального округу Рівненської області Полюхович В.А. 04 вересня 2017 року та зареєстрованою в реєстрі за №1652, [PERSON] надав у користування та розпорядження відповідачки [PERSON] належний йому на підставі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] , виданого РЕВ 6 МРВ м.Кузнецовськ ВДАІ УМВС України в Рівненській області 21 листопада 2007 року, автомобіль, марки «HYUNDAI GETZ», 2007 року випуску, сірого кольору кузов (шасі) №VIN- [NUMBER] , двигун - [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] . Відповідно до договору про виділ нерухомого майна зі складу майна подружжя від 04 вересня 2017 року, посвідченого приватним нотаріусом Вараського міського нотаріального округу Рівненської області Полюхович В.А. 04 вересня 2017 року та зареєстрованою в реєстрі за №1651, [PERSON] передав у особисту приватну власність [PERSON] земельну ділянку, площею 0,0041 га, кадастровий номер [NUMBER] , цільове призначення якої - для будівництва індивідуальних гаражів, склад угідь - інші землі, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Як слідує з довідки відокремленого підрозділу «Рівненська АЕС» державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» №2665 від 04 травня 2018 року, загальна сума заробітної плати [PERSON] за період часу з травня 2017 року до квітня 2018 року включно після здійснених відрахувань обов`язкових платежів та утриманих аліментів складає 133530 (сто тридцять три тисячі п`ятсот тридцять) грн. 83 коп., загальна сума сплачених відповідачем аліментів на утримання малолітніх дітей на користь позивачки [PERSON] згідно виконавчого листа №565/855/16-ц від 19 серпня 2016 року за цей період часу становить 85316 (вісімдесят п`ять тисяч триста шістнадцять) грн. 69 коп., загальна сума сплачених [PERSON] аліментів на утримання дружини на користь позивачки згідно виконавчого листа №565/855/16-ц від 19 серпня 2016 року за вказаний період часу складає 33948 (тридцять три тисячі дев`ятсот сорок вісім) грн. 34 коп. Відповідно до довідки Вараського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області №6973 від 31 травня 2018 року за виконавчим листом №565/855/16-ц, виданим Кузнецовським міським судом Рівненської області, за період часу з 11 червня 2016 року до 01 червня 2018 року [PERSON] отримала від [PERSON] аліменти на своє утримання в розмірі 61293 (шістдесят одна тисяча двісті дев`яносто три) грн. 56 коп. За виконавчим листом №565/855/16-ц, виданим Кузнецовським міським судом Рівненської області, за період часу з 11 червня 2016 року до 01 червня 2018 року [PERSON] отримала від [PERSON] аліменти на утримання дітей: сина - [PERSON] , [INFO] , дочки - [PERSON] , [INFO] , та дочки - [PERSON] , [INFO] , в розмірі 154947 (сто п`ятдесят чотири тисячі дев`ятсот сорок сім) грн. 96 коп., що підтверджується довідкою Вараського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області №6975 від 31 травня 2018 року. Довідка відокремленого підрозділу «Рівненська АЕС» державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» №4229 від 26 листопада 2018 року підтверджує, що за період часу з листопада 2017 року до жовтня 2018 року включно сукупна сума заробітної плати відповідача після здійснених відрахувань обов`язкових платежів та утриманих аліментів складає 169848 (сто шістдесят дев`ять тисяч вісімсот сорок вісім) грн. 29 коп., сукупна сума сплачених [PERSON] аліментів на утримання малолітніх дітей на користь [PERSON] згідно виконавчого листа №565/855/16-ц від 19 серпня 2016 року за цей період часу становить 95120 (дев`яносто п`ять тисяч сто двадцять) грн. 81 коп., сукупна сума сплачених відповідачем аліментів на утримання дружини на користь позивачки згідно виконавчого листа №565/855/16-ц від 19 серпня 2016 року за період часу з листопада 2017 року до березня 2018 року включно складає 16876 (шістнадцять тисяч вісімсот сімдесят шість) грн. 64 коп. Отже, наведені обставини свідчать, що відповідач [PERSON] не змінив місця роботи, його заробітна плата зростає і відповідно пропорційно зростає і грошова сума аліментів на утримання малолітніх дітей, присуджених у частці від його заробітку (доходу). З 01 квітня 2018 року [PERSON] не перебуває на обліку в управлінні праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Вараської міської ради Рівненської області та не отримує жодних державних гарантій, допомог та компенсацій. Дана обставина підтверджується довідкою управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Вараської міської ради Рівненської області №1251 від 25 травня 2018 року. Згідно з наказом Сарненської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Рівненській області №8-0 від 28 лютого 2018 року [PERSON] з 03 березня 2018 року до 02 березня 2019 року перебуває у відпустці без збереження заробітної плати для домашнього догляду за дитиною. Довідка дошкільного навчального закладу (ясел-садка) №8 за №1 від 30 серпня 2018 року свідчить, що малолітня дочка сторін - [PERSON] з 04 вересня 2014 року по даний час відвідує ДНЗ №8. Як вбачається з довідки №2, виданої дошкільним навчальним закладом (яслами-садком) №8 30 серпня 2018 року, [PERSON] відвідує ДНЗ №8 з 27 вересня 2017 року по даний час. Наданими суду квитанціями підтверджується, що [PERSON] сплачує батьківську плату за дитячий садок за дітей [PERSON] і [PERSON] Із рішення ЛКК державного закладу «Спеціалізована медико-санітарна частина №3 Міністерства здоров`я України» №462 від 24 квітня 2018 року та витягу з медичної картки, виданого державним закладом «Спеціалізована медико-санітарна частина №3 Міністерства здоров`я України» 31 травня 2018 року, встановлено, що малолітній син сторін - [PERSON] має діагноз - двобічна плоскостопість, дискінезія жовчовивідних шляхів, ст.ремісії, в зв`язку з чим перебуває на диспансерному обліку в ортопеда, з 2017 року лікується амбулаторно та має такі рекомендації: оздоровлення в санаторіях із захворювання шлунково-кишкового тракту і опорно-рухового апарату, лікувальна фізкультура, масаж м`язів спини, ніг, забезпечення устілками. Малолітня дочка сторін - [PERSON] має діагноз - двобічна плоскостопість, у зв`язку з чим знаходиться на диспансерному обліку в ортопеда, з 2017 року лікується амбулаторно та має наступні рекомендації: масаж м`язів спини, ніг, лікувальна фізкультура, устілки ВП-2, реабілітаційне лікування в санаторіях із захворювання опорно-рухового апарату, що підтверджується рішенням ЛКК державного закладу «Спеціалізована медико-санітарна частина №3 Міністерства здоров`я України» №463 від 24 квітня 2018 року та витягом з медичної картки, виданим державним закладом «Спеціалізована медико-санітарна частина №3 Міністерства здоров`я України» 31 травня 2018 року. Рішення ЛКК державного закладу «Спеціалізована медико-санітарна частина №3 Міністерства здоров`я України» №233 від 27 лютого 2018 року та витяг з медичної картки, виданий державним закладом «Спеціалізована медико-санітарна частина №3 Міністерства здоров`я України» 31 травня 2018 року, свідчить, що малолітня дочка сторін - [PERSON] має діагноз - часті простудні захворювання (8-10 разів на рік), у зв`язку з чим перебуває на диспансерному обліку в педіатра та має такі рекомендації: оздоровлення в санаторіях (південь України, Закарпаття), бронхомунал, курсом (осінь, весна по 3 місяці), загартовуючі процедури (реабілітаційний центр м.Вараш, соляна кімната). Таким чином, суд установив, що на теперішній час обставини, які мають істотне значення для визначення розміру аліментів на утримання малолітніх дітей сторін: сина - [PERSON] , [INFO] , дочки - [PERSON] , [INFO] , та дочки - [PERSON] , [INFO] , і згідно з вимогами ст.ст.182, 192 СК України мають бути враховані судом, - змінилися. З врахуванням наведених обставин, суд прийшов до висновку про наявність фактичних і правових підстав для збільшення розміру аліментів, які стягуються згідно з рішенням Кузнецовського міського суду Рівненської області від 19 серпня 2016 року з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , з 1/3 (одної третьої) частки його заробітку (доходу) щомісячно, на 2/5 (дві п`ятих) частки його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 (п`ятдесят) відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, починаючи з дня набрання рішенням законної сили до досягнення дітьми повноліття. Підстав для задоволення решти позовних вимог [PERSON] до [PERSON] про збільшення розміру аліментів на утримання малолітніх дітей не встановлено, тому в цій частині позову слід відмовити. При цьому суд врахував матеріальне забезпечення [PERSON] умов проживання малолітніх дітей у квартирі своєї матері [PERSON] на праві користування, а також транспортом та додаткове понад стягнуті аліменти добровільне утримання відповідачем малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . Обгрунтування позивачки щодо погіршення її матеріального стану та покращення матеріального стану відповідача у зв`язку з припиненням стягнення аліментів на її утримання через досягнення малолітньою дочкою - [PERSON] , [INFO] , трьох років - безпідставні. При цьому суд прийняв до уваги, що відповідно до вимог ч.ч.3, 6 ст.84 СК України якщо дитина має вади фізичного або психічного розвитку, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка до досягнення дитиною шести років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Отже, в разі наявності підстав для стягнення аліментів на утримання дружини вказані аліменти можуть бути стягнуті з відповідача виключно з ініціативи позивачки. Враховуючи наведені обставини, на підставі ст.180, ч.3 ст.181, ст.182, ч.1, 2 ст.183, ст.192 СК України,

Outcome: approved