Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-27 00:00:00

[PERSON] звернулася до Комінтернівського районного суду Одеської області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON] [INFO] в твердій грошовій сумі у розмірі 2000 грн. щомісяця з дня звернення до суду і до досягнення дітьми повноліття. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила суд задовольнити їх. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі, не заперечував проти їх задоволення. Розглянувши позов, вислухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. В ході судового розгляду справи встановлено, що 27 вересня 2003 р. виконавчим комітетом Крижанівської сільської ради Комінтернівського району Одеської області було зроблено актовий запис №19 про реєстрацію шлюбу між [PERSON] та [PERSON](а.с.10), від спільного шлюбу у позивачки з відповідачем є двоє дітей - [PERSON] [INFO](а.с.11) та [PERSON] [INFO](а.с.12). Домовленості між батьками щодо визначення способу виконання обов'язку утримання дитини не було досягнуто, в зв'язку з чим позивачка була вимушена звернутись до суду з даним позовом. Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Статтею 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її батька, матері, або у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. При визначені розміру аліментів ураховуються такі доходи платника аліментів як: основна заробітна плата, усі види доплат і надбавок до заробітної плати, премії та винагороди, пенсії, стипендії, допомоги по безробіттю, дивіденди та інші доходи, що передбачені Постановою Кабінету Міністрів України від 26 лютого 1993 р. N 146 «Про перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб». Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, які повинні сплачуватися відповідачем на утримання дітей, суд враховує вік дітей, працездатний вік відповідача, відсутність інших утриманців, визнання відповідачем позову, у зв'язку з чим суд вважає, що розмір аліментів у вигляді 2000 грн. щомісячно не поставить відповідача у скрутне матеріальне становище. Згідно ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. За таких обставин, суд вважає можливим задовольнити заявлені позовні вимоги, так як вони є обґрунтованими та знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду справи. Згідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від 01.11.2011 року позивачі за позовами про стягнення аліментів звільняються від сплати судового збору. У відповідності до ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved