Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-31 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вищевказаним позовом. Обґрунтовуючи підстави для стягнення аліментів на утримання дитини позивач в позові вказує, що в шлюбі з відповідачем в них народилась донька [PERSON], [INFO], яка проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні. Також позивач зазначила, що [PERSON] матеріальну допомогу на утримання доньки не надає, хоча має добрий стан здоров'я і може сплачувати аліменти, інших утриманців не має, тому вона вимушена звернутись до суду з даною позовною заявою, якою просить стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/2 частини його доходів щогмісяця та не менше 30 % проживткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, надала суду заяву, в якій просить розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити у повному обсязі. Також в заяві зазначила, що в разі неявки відповідача у судове засідання не заперечує проти проведення заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився без поважних причин, хоча про час і місце судового розгляду повідомлений належним чином, згідно ч. 5 ст. 74 ЦПК України, що підтверджують матеріали справи. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, суд вважає, що справу можливо розглянути без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає за необхідне позов задовольнити частково. Так, дійсно, згідно матеріалів справи 21.12.2012 року шлюб між позивачем та відповідачем було розірвано, рішення набуло законної сили (а.с. 5), та в шлюбі у позивача та відповідача народилась донька [PERSON], [INFO], батьком якої є відповідач, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 17.11.2011 року (а.с. 6). З копії довідки виконкому Писарівської сільської ради Вінницького району Вінницької області № 553 від 08.07.2014 року вбачається, що донька [PERSON] проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні (а.с.3). Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України, кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу батька і (або) в твердій грошовій сумі. Визначаючи належний до стягнення з відповідача розмір аліментів, суд звертає увагу, що всупереч ст. 60 ЦПК України позивачем не доведено, що [PERSON] має достатній розмір доходу для можливості сплачувати аліменти на утримання однієї дитини в розмірі 1/2 частини зі всіх видів його доходу щомісяця, що взагалі є максимально можливим розміром, який може бути стягнено з будь-якої фізичної особи в примусовому порядку, оскільки невідомо, чи не має він інших боргових зобов'язань, утриманців тощо, який розмір доходу в результаті залишиться на його потреби. Тому суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення із стягненням з відповідача аліментів у частці від його доходів, а саме в розмірі 1/4 їх частини щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Витрати позивача, згідно позовної заяви, на правову допомогу в сумі 400 грн., стягненню не підлягають, оскільки вони не підтверджені належними та допустимими доказами, а саме відповідними первинними бухгалтерськими документами, надана суду довідка адвоката посилання на такі первинні бухгалтерські документи також не містить, акт виконаних робіт відповідно до граничного розміру компенсації витрат на правову допомогу суду також не надано. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути судові витрати зі сплати судового збору, від яких звільнено позивача.

Outcome: partial