overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-01 00:00:00

[PERSON] звернулася до Бахмацького районного суду з даним позовом до [PERSON] , посилаючись на те, що 08.11.1997 року між сторонами був укладений шлюб, у якому у них народилося двоє синів, один з яких - [PERSON] , [INFO] на даний час є неповнолітнім; з 2017 року позивачка та відповідач припинили шлюбні відносини через діаметрально протилежні погляди на шлюб, сім`ю, виховання дитини, а також через постійні сварки, відсутність взаєморозуміння, любові та поваги. Вказані обставини унеможливлюють подальше сімейне життя сторін, тому позивачка просить шлюб розірвати і після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « [PERSON] ». Сторони в підготовче засідання не з`явилися, надали заяви про розгляд справи без їх участі; позивачка просить позов задовольнити; відповідач позов визнає, не заперечує проти його задоволення. Судом на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в підготовче засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Згідно з ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення, зокрема у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийняті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Дослідивши матеріали заяви, враховуючи відсутність відзиву на позов та заяву відповідача про визнання позову, що не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, Суд вважає за можливе розглянути дану цивільну справу у підготовчому засіданні, за наслідками якого винести рішення про задоволення вимог позивачки. Як було встановлено Судом, позивачка та відповідач 08.11.1997 року уклали між собою шлюб, який був зареєстрований виконкомом Атюшівської сільської ради Коропського району Чернігівської області за актовим записом №11 (а.с.12). На даний час сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який проживає разом з батьками в [ADDRESS] (а.с.13,14). З 2017 року сторони подружніх відносин не підтримують, ведуть окреме господарство, спільних інтересів та спору щодо визначення місця проживання неповнолітньої дитини не мають. За даних обставин шлюб між ними носить формальний характер. Згідно з ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей. Таким чином, виходячи з викладеного, Суд вважає, що подальше спільне життя подружжя неможливе, буде суперечити їх інтересам та інтересам їх дітей, а тому заявлений позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-22 00:00:00

[PERSON] звернулася до Бахмацького районного суду з даним позовом до [PERSON], посилаючись на те, що 09.03.2006 року між ними було укладено шлюб; спільних дітей сторони не мають; протягом останніх чотирьох років позивач та відповідач проживають окремо, оскільки припинили шлюбні відносини через різні погляди на життя та сімейні стосунки. Вказані обставини унеможливлюють подальше сімейне життя сторін, а тому [PERSON] звернулася до суду, оскільки існують перешкоди для вирішення цього питання в позасудовому порядку. Сторони в судове засідання не з»явилися; позивач надала суду заяву про розгляд справи без її участі, не заперечує проти заочного розгляду справи; відповідач причини неявки не повідомив, заяви про розгляд справи без його участі чи про відкладення судового розгляду не надав. З письмової згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Судом на підставі ч.2 ст. 197 ЦПК України, у зв'язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши матеріали справи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред»явлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей. Як вбачається з матеріалів справи, позивач та відповідач 09.03.2006 року уклали між собою шлюб, який був зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Бородянського районного управління юстиції Київської області за актовим записом № 35. Спільних дітей сторони не мають. Останні чотири роки позивач та відповідач подружніх відносин не підтримують, проживають за різними адресами, ведуть окреме господарство, спільних інтересів не мають. За даних обставин шлюб між ними носить формальний характер. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідач в судове засідання не з»явився, заперечень проти позову не надіслав, своїм правом подати суду докази та надати пояснення не скористався. Таким чином, виходячи з викладеного, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя неможливе, буде суперечити їх інтересам, а тому заявлений позов необхідно задовольнити. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-30 00:00:00

[PERSON] звернулася до Бахмацького районного суду з даним позовом до [PERSON], посилаючись на те, що 09.08.2014 року між сторонами був укладений шлюб, який наразі існує лише формально; спільних дітей позивач та відповідач не мають; з 2016 року припинили стосунки через несумісність характерів та поглядів на житя і не бажають відновлювати сімейні відносини. Вказані обставини унеможливлюють подальше подружнє життя сторін і зумовили звернення [PERSON] до суду з даним позовом. Сторони в судове засідання не з»явилися; позивач надала суду заяву про розгляд справи без її участі, свої вимоги підтримує, просить їх задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи, після розірвання шлюбу бажає залишити прізвище «Мірошкіна»; відповідач причини неявки не повідомив, заяви про відкладення судового розгляду чи про розгляд справи без його участі та заперечень на позов не подав. З письмової згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Судом на підставі ч.2 ст.197 ЦПК України, у зв'язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши матеріали справи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред»явлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей. Як вбачається з матеріалів справи, позивач та відповідач 09.08.2014 року уклали між собою шлюб, який був зареєстрований Шосткинським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області за актовим записом № 281. Спільних дітей позивач та відповідач не мають; з 2016 року подружніх відносин не підтримують; ведуть окреме господарство; сумісних інтересів та спору щодо розподілу майна, яке є їх спільною власністю, не мають. За даних обставин шлюб між ними носить формальний характер. Таким чином, виходячи з викладеного, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя неможливе, буде суперечити їх інтересам, а тому заявлений позов необхідно задовольнити. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-10 00:00:00

[PERSON] звернулася до Бахмацького районного суду з даним позовом до [PERSON], посилаючись на те, що 09.09.2015 року між сторонами був укладений шлюб; від стосунків у них 13.08.2015 року народився син [PERSON]; на даний час позивач і відповідач припинили шлюбні відносини через різні погляди на сімейне життя та обов»язки, постійні сварки, відсутність взаєморозуміння та поваги один до одного; вказані обставини унеможливлюють подальше сумісне життя сторін, а тому позивач просить шлюб розірвати. Сторони в судове засідання не з»явилися; позивач надала суду заяву про розгляд справи без її участі; просить позов задовольнити, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «Пилипенко»; відповідач причини неявки не повідомив, відзиву на позов не подав. Судом на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України, у зв'язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши матеріали справи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред»явлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини. Як вбачається з матеріалів справи, позивач та відповідач 09.09.2015 року уклали між собою шлюб, який був зареєстрований виконавчим комітетом Батуринської міської ради Бахмацького району Чернігівській області за актовим записом №17(а.с.5). [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який зареєстрований в [INFO], але фактично разом з матір»ю проживає в [INFO] (а.с.6,7,8). Сторони подружніх відносин не підтримують, ведуть окреме господарство, спільних інтересів та спору щодо визначення місця проживання дитини не мають, за наданий судом термін примирення не досягли. За даних обставин шлюб між ними носить формальний характер. Таким чином, виходячи з викладеного, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя неможливе, буде суперечити їх інтересам та інтересам їх дитини, а тому заявлений позов необхідно задовольнити. Відповідно до вимог ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем понесені і документально підтверджені судові витрати у виді сплати судового збору в розмірі 640.00 грн., який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-27 00:00:00

[PERSON] звернулася до Бахмацького районного суду з даним позовом до [PERSON] , посилаючись на те, що 09.11.2019 між сторонами був укладений шлюб, який на даний час існує лише формально; спільних дітей сторони не мають, шлюбні відносини припинили через відсутність порозуміння та спільних інтересів, різні погляди на життя, втрату почуття любові та поваги один до одного. Вказані обставини унеможливлюють подальше сімейне життя сторін і зумовили звернення [PERSON] до суду з даним позовом, оскільки через органи РАЦС відповідач розривати шлюб відмовляється. Після розірвання шлюбу позивачка бажає залишити собі своє дошлюбне прізвище « [PERSON] ». Ухвалою від 03.04.2020 вказану позовну заяву було прийнято до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження та призначено судовий розгляд на 05.05.2020. 05.05.2020 розгляд справи був відкладений до 28.05.2020 у зв`язку з неявкою у судове засідання відповідача. Сторони в судове засідання не з`явилися, надали заяви про розгляд справи без їх участі, при цьому позивачка просить позов задовольнити, відповідач проти розірвання шлюбу не заперечує. Судом на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей. Як вбачається з матеріалів справи, позивачка та відповідач 09.11.2019 уклали між собою шлюб, який був зареєстрований Бахмацьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області за актовим записом №100. Спільних дітей позивачка та відповідач не мають, подружніх відносин тривалий час не підтримують, ведуть окреме господарство, проживають в різних населених пунктах, сумісних інтересів та спору щодо розподілу майна, яке є їх спільною власністю не мають. За даних обставин шлюб між ними носить формальний характер. Таким чином, виходячи з викладеного, Суд вважає, що подальше спільне життя подружжя неможливе, буде суперечити їх інтересам, а тому заявлений позов підлягає задоволенню. Відповідно до вимог ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачкою понесені і документально підтверджені судові витрати у виді сплати судового збору в розмірі 840.80 грн., який підлягає стягненню з відповідача на користь позивачки. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-10 00:00:00

[PERSON] звернулася до Бахмацького районного суду з даним позовом до [PERSON], посилаючись на те, що 10.12.2011 року між сторонами був укладений шлюб, в якому у них народився син [PERSON], [INFO]; з 2015 року позивач та відповідач припинили фактичні шлюбні відносини через подружню зраду з боку відповідача та зловживання ним спиртними напоями, що постійно призводило до сварок та непорозумінь. Вказані обставини унеможливлюють подальше сімейне життя сторін, а тому позивач просить шлюб розірвати, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «[PERSON]». Сторони в судове засідання не з»явилися, хоча були належним чином сповіщені про виклик до суду, позивач надала заяву про розгляд справи без її участі, просить позов задовольнити; відповідач причини неявки не повідомив, заперечень на позов не подав. Судом на підставі ч.2 ст.197 ЦПК України, у зв'язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши матеріали справи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред»явлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей. Як вбачається з матеріалів справи, позивач та відповідач 10.12.2011 року уклали між собою шлюб, який був зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Бахмацького районного управління юстиції Чернігівської області за актовим записом № 197. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з матір»ю в [ADDRESS](а.с.6,8). З 2015 року сторони подружніх відносин не підтримують, ведуть окреме господарство, спільних інтересів та спору щодо визначення місця проживання дитини та розподілу майна не мають. За даних обставин шлюб між ними носить формальний характер. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Таким чином, виходячи з викладеного, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя неможливе, буде суперечити їх інтересам та інтересам їх дитини, а тому заявлений позов необхідно задовольнити. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-07 00:00:00

[PERSON] звернулася до Бахмацького районного суду з даним позовом до [PERSON], посилаючись на те, що 14.06.2003 року між сторонами був укладений шлюб, в якому у них народилося двоє синів: Нікіта, [INFO] та Андрій, [INFO]; з початку 2016 року позивач та відповідач припинили фактичні шлюбні відносини через несумісність характерів, різні погляди на сімейне життя, неможливість знайти спільні рішення сімейних проблем. Вказані обставини унеможливлюють подальше сумісне життя сторін, а тому позивач просить шлюб розірвати. Сторони в судове засідання не з»явилися; надали заяви про розгляд справи без їх участі; позивач просить позов задовольнити, після розірання шлюбу залишити їй прізвище «Савченко»; відповідач позов визнає, не заперечує проти його задоволення. Судом на підставі ч.2 ст. 197 ЦПК України, у зв'язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши матеріали справи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред»явлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей. Як вбачається з матеріалів справи, позивач та відповідач 14.06.2003 року уклали між собою шлюб, який був зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Бахмацького районного управління юстиції Чернігівської області за актовим записом № 54. Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: Нікіту, [INFO] та Андрія, [INFO], які зареєстровані та проживають разом з батьками в м.Бахмач Чернігівської області, по вул.Вишневій, 28/2. Дані обставини підтверджуються свідоцтвом про шлюб серії І-ЕЛ № 059566 від 14.06.2003 року, копіями свідоцтв про народження дітей серії І-ЕЛ № 137326 від 23.05.2013 року та серії І-ЕЛ № 072385 від 15.10.2003 року, довідкою виконавчого комітету Бахмацької міської ради Чернігівської області від 01.09.2016 року (а.с.6-9). З початку 2016 року сторони подружніх відносин не підтримують, спільних інтересів та спору щодо визначення місця проживання дітей та розподілу майна не мають; примиритися не бажають. За даних обставин шлюб між ними носить формальний характер. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Таким чином, виходячи з викладеного, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя неможливе, буде суперечити їх інтересам та інтересам їх дітей, а тому заявлений позов необхідно задовольнити. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-11 00:00:00

[PERSON] звернулася до Бахмацького районного суду з даним позовом до [PERSON] , посилаючись на те, що 15.02.2000 року між сторонами був укладений шлюб, який на даний час існує лише формально, оскільки позивач та відповідач припинили фактичні шлюбні відносини через відсутність порозуміння, різні погляди на сімейні відносини та обов`язки з ведення спільного господарства, постійні сварки на грунті зловживання відповідачем алкогольними напоями та вчинення ним насильства в сім`ї. Неповнолітніх дітей сторони не мають. Вищевказані обставини унеможливлюють подальше сімейне життя сторін і зумовили звернення [PERSON] до суду з даним позовом, оскільки через органи РАЦС відповідач розривати шлюб відмовляється; після розірвання шлюбу позивачка просить залишити їй прізвище « [PERSON] ». Ухвалою від 21.02.2020 року було відкрито спрощене позовне провадження у даній справі та прийнято рішення про розгляд справи з викликом сторін. Сторони в судове засідання не з`явилися, надали заяви про розгляд справи без їх участі; позивачка просить позов задовольнити, відповідач позов визнає, не заперечує проти його задоволення. Судом на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей. Як вбачається з матеріалів справи, позивач та відповідач 15.02.2000 року уклали між собою шлюб, який був зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Бахмацького районного управління юстиції в Чернігівській області за актовим записом №12. Неповнолітніх дітей позивач та відповідач не мають, подружніх відносин не підтримують, ведуть окреме господарство, сумісних інтересів та спору щодо розподілу майна, яке є їх спільною власністю не мають, примиритися не бажають. За даних обставин шлюб між ними носить формальний характер. Таким чином, виходячи з викладеного, Суд вважає, що подальше спільне життя подружжя неможливе, буде суперечити їх інтересам, а тому заявлений позов необхідно задовольнити. На підставі викладеного,

Outcome: approved