Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-11 00:00:00

[PERSON] звернулася до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 14 лютого 2004 року вони одружились з [PERSON] Від шлюбу мають неповнолітню дитину: дочку [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося з причини розбіжності характерів та втрати почуття любові та поваги один до одного. Спільне господарство не ведеться з квітня 2017 року. Шлюбно-сімейні відносини припинені з 17 квітня 2017 року. Подальше спільне життя та збереження сім'ї неможливе. Примирення з відповідачем вона не бажає, збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Дитина після фактичного розірвання шлюбу залишиться проживати з позивачем. Спору щодо поділу спільного сумісного майна на даний час не має. У судове засідання сторони, повідомлені належним чином про дату, час та місце розгляду справи, не зявилися. Позивач надала до суду заяву, в якій просила розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач причини неявки суду не повідомив. У звязку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку, що дана позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що згідно свідоцтва про одруження серії 1-ЕД, виданого 14.02.2004 року відділом реєстрації актів цивільного стану Сєвєродонецького міського управління юстиції Луганської області, [PERSON] та [PERSON] одружились 14 лютого 2004 року, про що 14.02.2004 року складено відповідний актовий запис № 53; прізвище дружини після одруження [PERSON]. Вирішуючи спір по суті, суд виходив з наступного. Відповідно до ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Згідно ст.109 Сімейного кодексу України, шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. З позовної заяви та доданих до неї матеріалів вбачається, що фактичні взаємовідносини подружжя припинені, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, позивач не бажає примиритися і строк для примирення їй не потрібен. Неповнолітня дитина після розірвання шлюбу залишається проживати із позивачем. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved