Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-30 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує стаціонарне навчання, за контрактом. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 30.01.2008 року шлюб між батьком [PERSON] і мамою [PERSON] було розірвано у Відділі РАЦС Ківерцівського РУЮ Волинської області, за актовим записом №12. Постановою Ківерцівського районного суду Волинської області від 25.10.2002 року присуджено стягнення аліментів з відповідача [PERSON] в користь [PERSON] на утримання позивача в розмірі 1/4 частини зі всіх доходів батька, щомісячно, до її повноліття. 25.09.2016 року їй виповнилось 18 років, а тому відповідач по справі [PERSON] перестав сплачувати аліменти на її утримання. Вказує, що на даний час навчається в коледжі технологій, бізнесу та права Східноєвропейського національного університету ім. Лесі Українки на денному відділенні з 21.09.2014 року по 30.06.2018 року за контрактом на платній формі навчання. Враховуючи те, що матеріальних коштів на її навчання недостатньо, а відповідач відмовляється від добровільної матеріальної допомоги, тому просить стягнути з [PERSON] аліменти в її користь в розмірі 1/4 частки всіх видів доходів на її навчання, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду і до закінчення навчання, але не більше як до досягненню нею двадцяти трьох років. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, подала до суду заяву, згідно якої позовні вимоги підтримує, просить розгляд справи проводити у її відсутності /а.с. 14/. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, подав до суду заяву, згідно якої позовні вимоги визнає та просить розгляд справи проводити у його відсутності /а.с.15/. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У зв'язку з цим, на підставі ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд дійшов до наступного висновку. Згідно ст. 199 СК України, якщо повнолітні діти продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до абз. 1 п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року, обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про розірвання шлюбу серії І-ЕГ №020001 від 09.07.2008 року, виданого Відділом РАЦС Ківерцівського РУЮ Волинської області, шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано 30.01.2008 року /а.с.3/. Від спільного шлюбу подружжя має дитину, а саме: [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ЕГ №031848 від 04.11.1998 року, батьком якої вказано [PERSON] /а.с.4/. Згідно постанови Ківерцівського районного суду Волинської області від 25.10.2002 року з [PERSON], [INFO], стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку щомісячно до досягнення останньою повноліття /а.с.2/. Як вбачається з договору № 1 від 12.08.2014 року «про навчання молодших спеціалістів на умовах повного відшкодування витрат» та довідки коледжу технологій бізнесу та права Східноєвропейського національного університету ім. Лесі Українки №05-25/1090 від 11.11.2016 року, [PERSON] є студенткою вищевказаного навчального закладу, денної форми навчання за контрактом. Період навчання з 01.09.2014 року по 30.06.2018 року платної форми без стипендії /а.с. 6-7/. Вирішуючи питання про розмір аліментів, які необхідно стягувати з відповідача, суд виходить з того, що згідно ст. 200 СК України, аліменти на повнолітніх дочку, сина визначається у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. В свою чергу, згідно ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує, зокрема, стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Судом також встановлено, що відповідач [PERSON] знаходиться на обліку в Ківерцівському УСЗН і отримує пенсію за віком при повному стажі і її розмір з січня 2015 року по жовтень 2016 року складає 80283,07 грн. /а.с. 9/. Згідно ч. 1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Частиною 3 ст. 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Враховуючи, що відповідач матеріальної допомоги на навчання доньки не надає, а тому з [PERSON] слід стягувати аліменти в користь [PERSON] яка продовжує навчання в розмірі 1/4 всіх видів його доходу. Згідно ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної вимоги. Тому судовий збір, розмір якого у відповідності до ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» складає 551, 20 грн., підлягає стягненню з відповідача в дохід держави для зарахування до спеціального фонду державного бюджету України. На підставі ст. 367 ЦПК України, суд може допустити негайне виконання у справах про стягнення аліментів у межах суми платежів за один місяць.

Outcome: approved