Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-18 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з даним позовом, в обґрунтування якого зазначає, що в провадженні Слідчого управління податкової міліції Державної податкової служби у Житомирській області у 2012 році знаходилась кримінальна справа по обвинуваченню [PERSON] за ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 212, ч. 3 ст. 212, ч.ч. 1, 3, 4 ст. 358 КК України, [PERSON] за ч.ч. 1, 3, 4 ст. 358 КК України, [PERSON] за ч. 2 ст. 212, ч.ч. 1, 3, 4 ст. 358 КК України, [PERSON] за ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 205, ч. 2 ст. 205, ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 212, ч. 1 ст. 366, ч.ч. 1, 3, 4 ст. 358 КК України, [PERSON] за ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 212, ч.ч. 1, 3, 4 ст. 358 КК України. На підставі ст. 126 КПК України 1960 року постановою від 27.03.2012 року ст.слідчого з особливо важливих справ СУ ПМ ДПС у Житомирській області Ковальчук С.О. було накладено арешт на все належне позивачу на праві власності рухоме та нерухоме майно, з чого б воно не складалось та де б воно не знаходилось. За змістом позову, під час досудового слідства вказаний арешт майна в порядку ст. 126 КПК України 1960 року постановою слідчого не скасовувався, позивач по справі до кримінальної відповідальності не притягалася та не мала процесуального статуту обвинуваченої або підсудної. Вироком від 07.03.2019 року підсудні [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] були виправдані, накладені арешти на їх рухоме та нерухоме майно зняті. За словами позивача, стосовно скасування арешту майна інших осіб, які не притягалися до кримінальної відповідальності, судом рішення не приймалось. З огляду на те, що наявність арешту на все належне позивачу майно перешкоджає у здійсненні нею права власності, [PERSON] просить скасувати накладений постановою від 27.03.2012 року ст.слідчого з особливо важливих справ СУ ПМ ДПС у Житомирській області Ковальчук С.О. арешт на все належне їй на праві власності рухоме та нерухоме майно; скасувати запис №12326925 в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та №12326954 у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна (Єдиному реєстрі заборон) про арешт на все нерухоме та невизначене (рухоме) майно, що належить на праві власності позивачу, накладений постановою від 27.03.2012 року ст.слідчого з особливо важливих справ СУ ПМ ДПС у Житомирській області Ковальчук С.О. Ухвалою судді Богунського районного суду м. Житомира Кузнєцова Д.В. від 05.08.2020 року справу прийнято до розгляду, відкрито провадження у ній, розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження. Позивач в судове засідання не з`явилася, представник позивача подав заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без участі працівників слідчого управління, не заперечив проти зняття арешту на майно, яке належить [PERSON] на праві власності, та скасуванні запису обтяжень в Єдиному реєстрі заборон. Частиною 3 статті 211 ЦПК України передбачено право учасників справи заявити клопотання про розгляд справи за їх відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Оскільки в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе розглянути справу у їхній відсутності на підставі наявних матеріалів справи. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що в рамках кримінальної справи, порушеної щодо [PERSON] за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 3 ст. 212, ч.ч.1, 3, 4 ст. 358 КК України, та щодо [PERSON] за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 2 ст. 205, ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 212, ч. 2 ст. 366, ч.ч.1, 3, 4 ст. 358 КК України, постановою слідчого від 27.03.2012 року накладено арешт на все належне [PERSON] на праві власності рухоме та нерухоме майно, з чого б воно не складалось та де б воно не знаходилось, та заборонено його відчуження. Згідно інформації з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та Державного реєстру обтяжень рухомого майна на підставі постанови ст.слідчого СУ ПМ ДПС у Житомирській області Ковальчук С.О. від 27.03.2012 року накладено арешт на все належне [PERSON] нерухоме та рухоме майно, реєстраційний номер обтяження 12326925 та 12326954 відповідно. 17.05.2014 року Амур-Нижньодніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції між [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований шлюб. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу « [PERSON] ». Вироком Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 07.03.2019 року, залишеним без змін ухвалою Житомирського апеляційного суду від 13.11.2019 року, зокрема, [PERSON] визнано невинуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 205, ч. 2 ст. 205, ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 212, ч. 3, ч. 4 ст. 358, ч. 1 ст. 366 КК України, та його виправдано. [PERSON] визнано невинуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 212, ч. 3 ст. 212, ч.ч. 1, 3, 4 ст. 358 КК України, та його виправдано. [PERSON] визнано невинуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 212, ч.ч. 1, 3, 4 ст. 358 КК України, та його виправдано. [PERSON] визнано невинуватою у вчиненні злочинів, передбачених ч.ч. 1, 3, 4 ст. 358 КК України, та її виправдано. [PERSON] визнано невинуватою у вчиненні злочинів, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 212, ч.ч. 1, 3, 4 ст. 358 КК України, та її виправдано. Накладений арешт на рухоме і нерухоме майно, банківські рахунки, грошові кошти підсудних знято та повернуто їх власникам. Статтею 41 Конституції України передбачено право кожного громадянина володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Відповідно з ст. 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Згідно з ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. За змістом ч.ч. 1, 2 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, що унеможливлює вільно володіти, користуватись та розпоряджуватись ним. Способи захисту права власності передбачені, серед іншого, нормами ст.ст. 16, 386, 391 ЦК України. Статтею 391 цього Кодексу встановлено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Виходячи з викладеного, на час звернення з позовною заявою до суду за наявності арешту, накладеного на майно, порушується право власності позивача, внаслідок чого вона позбавлена змоги вільно володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном, а тому право позивача підлягає судовому захисту у заявлений нею спосіб шляхом скасування арешту на майно та запису в реєстрі заборон об`єктів нерухомого майна та реєстрі обтяження рухомого майна. З огляду на викладене та

Outcome: approved