Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-02 00:00:00

[PERSON] звернулася до Рогатинського районного суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. У позовній заяві зазначено, що між нею і відповідачем по справі 27 листопада 2006 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Рогатинського районного управління юстиції Івано-Франківської області було зареєстровано шлюб, про що зроблено актовий запис за №87. Від спільного проживання в шлюбі в них діти не народилися. Спільне проживання між ними склалося невдало. Відповідач зловживає спиртними напоями. Нехтує сімейними цінностями. Вона втратила до відповідача почуття любові, поваги, тривалий час спільно не проживають, примирення між ними неможливе. Просила шлюб розірвати. У судове засідання позивачка не прибула, направила на адресу суду письмове клопотання в якому просила позов задовольнити повністю, не надавати їм терміну для примирення і збереження сім'ї, оскільки таке примирення є неможливим. Справу просила слухати у її відсутності (а.с.19). Відповідач у судове засідання не прибув і про причину своєї неявки суд не повідомив, хоча про день, час та місце розгляду справи був повідомлений в установленому законом порядку. Суд, з письмової згоди позивачки по справі, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України. Небажання відповідача надавати докази в обґрунтування своїх заперечень проти позову, зокрема з причини ухилення від участі в судових засіданнях, дає суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає положенням ч.1 ст.224 ЦПК України. Суд, дослідивши та перевіривши всі докази в їх сукупності, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Як вбачається з свідоцтва про одруження серія [NUMBER], виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Рогатинського районного управління юстиції Івано-Франківської області, 27 листопада 2006 року було зареєстровано шлюб між [PERSON], [INFO] і [PERSON], [INFO], про що було зроблено актовий запис за №87. Після реєстрації шлюбу [PERSON] присвоєно прізвище [PERSON] (а.с.4). [PERSON], [INFO], уродженець м.Львова, зареєстрований за адресою [ADDRESS], що підтверджується довідкою №20/9, виданою 13 січня 2014 року Рогатинським районним сектором УДМС України в Івано-Франківській області (а.с.7). Відповідно до вимог ст.112 СК України при розірванні шлюбу суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову. Бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. За ч.1 ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємної допомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Дані положення закріплені у ст.55 Сімейного кодексу України. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність. Суд не зобов'язаний призначати сторонам строк для примирення. Це робиться лише тоді, коли збереження шлюбу можливе на почуттях любові та поваги, підтримки один одного. Судом встановлено, що сторони припинили подружні стосунки, у позивача наявне стійке волевиявлення, направлене на припинення сімейних відносин, діти у шлюбі в подружжя не народилися. З урахуванням встановлених у судовому засіданні обставин відсутні підстави для надання сторонам строку на примирення. Викладені обставини свідчать про те, що подальше спільне проживання подружжя і збереження сім`ї неможливе, суперечитиме інтересам позивача, що має істотне значення, а тому позов підлягає до задоволення. На підставі ст.ст.109, 110, 112 ч.2 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved