Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-03 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом про визнання договору про завдаток недійсним та стягнення коштів, покликаючись на те, що 15.03.2014 р. в приміщенні агентства нерухомості, що розташоване по [ADDRESS] в м. Червонограді між нею та відповідачем був укладений договір про завдаток на нерухоме майно. Згідно умов договору, [PERSON] продає належну йому на праві власності квартиру [ADDRESS] за ціною, що еквівалентна 20000 дол. США. Цього ж дня в якості авансу, вона передала відповідачу 2000 дол. США в присутності представника агентства нерухомості, ПП [PERSON] Через три дні, вона зрозуміла, що вказаний договір є незаконним та його умови порушують її майнові права, через що запропонувала відповідачу негайно продати квартиру та оформити нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу, на що останній категорично заперечив та вимагав сплатити йому 20000 дол. США у валюті по курсу на день оформлення договору в нотаріуса, а не на день укладення попереднього договору. Крім того, в подальшому, [PERSON] повідомив, що договір купівлі-продажу неможливо зареєструвати в нотаріуса так як для цього відсутні усі необхідні документи. Згодом їй стало відомо, що у вищевказаній квартирі зареєстровані неповнолітні діти, про що відповідач як продавець не повідомив при оформленні договору про завдаток. З огляду на наведені обставини, просить визнати договір про завдаток укладений 15.03.2014 р. недійсним та стягнути з [PERSON] 2000 дол. США сплачені як аванс. [PERSON] подав зустрічний позов про визнання договору про завдаток таким, що укладений, посилаючись на те, що 15.03.2014 р. з [PERSON] було укладено договір про завдаток на нерухоме майно з погодженням усіх істотних умов договору. Також, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Крім того, при укладені договору він діяв в інтересах своїх неповнолітніх дітей та в інтересах своєї дружини у відповідності до норм Сімейного кодексу України. Вважає, що договір про завдаток на нерухоме майно слід визнати таким, що укладений, а відтак просить задовольнити вказані вимоги. Позивачка в судовому засіданні підтримала заявлені вимоги, зіслалась на обставини аналогічні викладеним у позові. Додала, що за купівлю квартири відповідача, сплатила аванс в розмірі 2000 дол. США. В договорі про завдаток її права були не захищені, не було жодних відомостей щодо можливого зростання курсів валют. Крім того, власником квартири є інша особа, а відтак, відповідач збирався продати чужу квартиру. З огляду на наведене, просить позовні вимоги задовольнити та визнати договір про завдаток недійсним із поверненням авансового платежу. Зустрічний позов не визнає, вважає такий необґрунтованим та просить відмовити в його задоволенні. Пояснення позивачки підтримав і її представник [PERSON] Відповідач [PERSON] позов не визнав. Пояснив, що дійсно звертався в агентство нерухомості щодо продажу квартири по [ADDRESS] в м. Червонограді. Вказана квартира належить його дружині та він мав дозвіл на її продаж. З позивачкою було підписано договір про завдаток та була обумовлена ціна продажу, а саме 20000 дол. США. 2000 дол. США [PERSON] заплатила наперед. В подальшому через зростання курсів валют, вона просила зменшити вартість квартири, проте, він не погоджувався. Вважає, що умови договору були дотриманні та такий відповідає вимогам чинного законодавства, а відтак просить відмовити в задоволенні позову. Крім того, підтримав зустрічний позов, зіславшись на обставини викладені в зустрічному позові, просить такий задовольнити. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що позивачка зверталась в агентство нерухомості «Тетяна» з приводу купівлі квартири. Відповідач здійснював продаж вказаної квартири так як вона належала його дружині та він являвся представником неповнолітніх дітей. Крім того, позивачка бачила усі необхідні документи, де було зазначено про наявність неповнолітніх дітей та необхідність висновку органу опіки і піклування. Заслухавши пояснення, оцінивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що первинний позов підлягає до задоволення, а в зустрічному позові слід відмовити з наступних підстав. Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 2 ст. 59 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. В ході судового розгляду справи встановлено, що позивачка з метою придбання квартири 15.03.2014 року уклала з [PERSON] договір про завдаток, предметом якого було оформлення документів купівлі-продажу приватизованої квартири [ADDRESS] в строк до двох місяців після заключення договору. [PERSON] продає йому належну на праві власності квартиру [ADDRESS], а покупець купує цю квартиру по ціні еквівалентній 20000 дол. США Згідно зі статтею 570 ЦК України завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов'язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом. Завдаток одночасно є доказом самого факту існування зобов'язання, виконує платіжну функцію та є способом забезпечення виконання зобов'язання. З огляду на зазначене та положення статей 546, 548 ЦК України завдатком може бути забезпечене лише дійсне зобов'язання. Натомість згідно з ч. 1 ст. 635 ЦК України попереднім є договір, сторони якого зобов'язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Необґрунтоване ухилення однієї із сторін попереднього договору від укладання основного договору може бути підставою лише для відшкодування другій стороні збитків, завданих простроченням, оскільки зобов'язання, встановлене попереднім договором, припиняється, якщо основний договір не укладений протягом строку, встановленого попереднім договором (частина 2 та 3 статті 635 ЦК України). Крім того, ч.1 ст. 635 ЦК України передбачено, що попередній договір укладається у формі, встановленій для основного договору, а якщо форма основного договору не встановлена, - у письмовій формі. Судом встановлено, що укладений між сторонами договір про завдаток від 15.03.2014 року нотаріально не посвідчено. Також встановлено, що у визначений угодою строк основний договір купівлі-продажу укладений не був. Статтею 220 ЦК України передбачені правові наслідки недодержання вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору, зокрема, у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Як встановлено в судовому засіданні, грошову суму у розмірі 2000 доларів США було передано позивачкою до укладання основного договору купівлі-продажу, таким чином, відповідно до ч. 2 ст. 570 ЦК України, сплачена сума є авансом. Авансом є сума попередньої оплати за договором, яка не виконує забезпечувальної функції. В разі невиконання зобов'язання, по якому передавався аванс, незалежно від того, з чиєї вини це відбулося, аванс підлягає поверненню особі, яка його сплатила. Таким чином, враховуючи, що сторони не дійшли згоди щодо укладання основного договору, відповідач [PERSON] зобов'язаний повернути позивачці суму авансу у розмірі 2000 доларів США. Разом із тим, відповідно до статті 533 ЦК України грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Курс долара США на день ухвалення рішення складає 2482,0658 за 100 доларів США. Таким чином, поверненню позивачу підлягає сума авансу 2000 доларів США, що дорівнює 49641,32 гривень (2000 доларів США х 24,820658 гривень за 1 долар). При таких обставинах, позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. З урахуванням обґрунтованості позовних вимог за основним позовом, доведеності невідповідності цього договору змісту вимогам ст..220 ЦК України, суд вважає відсутніми підстави для задоволення зустрічного позову [PERSON] про визнання договору про завдаток таким, що укладений.

Outcome: approved