Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-30 00:00:00

[PERSON] звернулася до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з позовом до [PERSON] про стягнення неустойки за прострочення аліментів на дитину в розмірі 26 290 грн. . Позовні вимоги мотивувала тим, що згідно рішення Івано-Франківського міського суду від 23.11.2010 року відповідач зобов'язаний виплачувати аліменти на користь позивача на утримання сина [PERSON] щомісячно в сумі 500 грн. з 08.09.2010 року. Однак відповідач не сплачує та частину сплатив несвоєчасно, внаслідок чого утворилась заборгованість з 01.04.2012 року та станом на 01.04.2014 року в сумі 12 370 грн., з врахуванням також стягнутої пені згідно рішення суду від 24.04.2012р. в сумі 7307.57 грн. А тому позивачем нараховано пеню за несплачені аліменти в сумі 26 290 грн. за період з 01.04.2012 року по березень 2014 року включно. Представник позивача позовні вимоги підтримала, просила задовольнити позов з врахуванням боргу також і за квітень-травень 2014 року. Відповідач в судове засідання не прибув і про причину своєї неявки суд не повідомив, хоча про день, час та місце розгляду справи був повідомлений в установленому законом порядку. З письмової згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України. Небажання відповідача надавати докази в обґрунтування своїх заперечень проти позову, зокрема з причини ухилення від участі в судовому засіданні, дає суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає положенням ч.1 ст.224 ЦПК України. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку що позов слід задовольнити частково з врахуванням зробленого судом перерахунку нарахованої суми пені, виходячи з наступного. Судом встановлено, що згідно рішення Івано-Франківського міського суду від 23.11.2010 року відповідач зобов'язаний виплачувати аліменти на користь позивача на утримання сина [PERSON] [INFO], щомісячно в сумі 500 грн. починаючи з 08.09.2010 року до досягнення дитиною повноліття (а.с.9-11). Рішенням Івано-Франківського міського суду від 24.04.2012р. стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] пеню за прострочення сплати аліментів в сумі 7307.57 грн. за період з вересня 2010 року по лютий 2012 року (а.с.12-13). Однак відповідач не виконує зобов'язання по сплаті щомісячно аліментів, а частину сплатив несвоєчасно, внаслідок чого утворилась заборгованість станом на 01.04.2014 року в сумі 8000 грн. за період з квітня 2012 року по лютий 2014 року (а.с.6-8), з врахуванням також стягнутої пені, згідно рішення суду, сплачених коштів, а також включаючи квітень-травень 2014 року включно за період розгляду справи судом (а.с.38-39). Позивачем нараховано пеню за несплачені аліменти в сумі 26 290 грн. за період з квітня 2012 року по березень 2014 року включно, однак суд зазначає, що даний розрахунок проведено невірно. Згідно вимог ст..196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Постановою Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006р. №3 «Про застосування судом окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у п.22 роз'яснено, що передбачена ст..196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Суд може зменшити розмір неустойки з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Однак, відповідач не довів підстав для зменшення нарахування пені. Оскільки зобов'язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинно виконуватися щомісяця, то при розгляді спорів про стягнення на підставі ч. 1 ст. 196 СК України пені від суми несплачених аліментів, суд повинен з'ясувати розмір несплачених аліментів по кожному з цих періодичних платежів, встановити строк, до якого кожне із цих зобов'язань мало бути виконано, та з урахуванням встановленого обчислити розмір пені, виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов'язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. Саме таку правову позицію висловив Верховний Суд України на засіданні Судової палати у цивільних справах 11 вересня 2013 року по справі № 6-81 цс 13. З врахуванням цього, судом проведено перерахунок пені, з врахуванням кожної суми щомісячного платежу , в т.ч. періодичної часткової сплати щомісячних платежів відповідачем, множенням на кількість днів місяця та на 1 відсоток суми боргу, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів, що становить загальну суму пені за вказаний період з квітня 2012 року по травень 2014 року включно, що становить 2425 грн. На підставі ст. 196 Сімейного кодексу України,

Outcome: partial