Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-26 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із вказаним позовом, мотивуючи заяву тим, що її батькові [PERSON] за життя належав житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що знаходиться по вул. Молодіжній, № 13, в с. Красноволя Маневицького району Волинської області. 25 лютого 1994 року [PERSON] помер і, оскільки від його імені заповіт не посвідчувався, спадкоємцями за законом є [PERSON], яка прийняла спадщину шляхом подачі до нотаріальної контори відповідної заяви, проте у звязку з відсутністю у спадкодавця правовстановлюючих документів про право власності на вказане спадкове майно, їй було відмовлено в нотаріальному оформленні спадкових прав, тому просила суд визнати за нею в порядку спадкування за законом право власності на вказане спадкове майно. В судове засідання позивач [PERSON], її представник [PERSON], кожен зокрема не зявився, однак подали до суду заяви про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримують, просять задовольнити. Відповідач [PERSON]сільська рада Маневицького району Волинської області свого представника для участі в розгляді справи не направили, проте подали до суду заяву з проханням проводити розгляд справи у відсутності їх представника, позов визнають та не заперечують щодо його задоволення. Дослідивши письмові докази у справі та проаналізувавши їх в сукупності, суд приходить висновку про задоволення позову з наступних підстав. Відповідно до ст. ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців); спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Частиною 1 ст. 1269 ЦК України унормовано, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Згідно ст. 1270 Цивільного кодексу України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Судом установлено, що 25 лютого 1994 року помер батько позивача [PERSON], що підтверджується відповідним свідоцтвом (а.с. 7). Свідоцтвом про шлюб підтверджується укладення шлюбу між [PERSON] та [PERSON] 30 серпня 1980 року (а.с. 6). Витягом з погосподарської книги № 1 за 2016-2020 роки від та довідкою [PERSON] сільської ради Маневицького району Волинської області від 11 квітня 2017 року підтверджується, що власником житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами в с. Красноволя Маневицького району Волинської області, по вул. Молодіжній, 13 є [PERSON], який до дня смерті був в ньому зареєстрований і проживав, оскільки заповіт від його імені не посвідчувався, спадкоємцем за законом є дочка спадкодавця [PERSON] (а.с. 8-9). Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 18 травня 2017 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька [PERSON], який помер 25 лютого 1994 року, оскільки позивачем не було надано жодних документів, які підтверджують державну реєстрацію спадкового майна (а.с. 10). Відповідно до повідомлення Маневицької державної нотаріальної контори Волинської області № 1054/1-16 від 27 червня 2017 року після смерті [PERSON], який помер 25 лютого 1994 року, була заведена спадкова справа № 167 за 2017 рік (а.с. 20). 18 травня 2017 року із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на ім'я дочки спадкодавця [PERSON] звернувся її представник [PERSON] (а.с. 21). Зважаючи на вищевикладене та беручи до уваги те, що [PERSON] є спадкоємцем за законом, прийняла спадщину у встановлений законом строк та спосіб, інших спадкоємців немає, суд приходить висновку про доцільність визнання за нею права власності на вказане спадкове майно.

Outcome: approved