Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-06 00:00:00

[PERSON] звернулася до Балтського районного суду Одеської області з позовом до Пужайківської сільської ради Балтського району Одеської області, Балтської РДА Одеської області про визнання права власності на земельну ділянку у порядку спадкування. Свої вимоги позивач мотивує тим, що її батько [PERSON] значиться в списку померлих громадян, які мали право на земельну частку (пай) [NUMBER], розміром 2,62 га, із земель СБК «Пужайково». Мати позивача - [PERSON] також значиться в списку померлих громадян, які мали право на земельну частку (пай) [NUMBER], розміром 2,61 га, із земель СБК «Пужайково». Проте батьки сертифікат на право на земельну частку (пай) та державний акт на право власності на земельну ділянку на руки не отримали з невідомих причин. [INFO] помер [PERSON], [INFO] померла [PERSON] Після їх смерті позивач в силу ст.. 549 ЦК України (в редакції 1963 року), прийняла спадщину батьків, так як проживала з ними на момент смерті. Однак спадщину не оформляла, так як дізналась про наявність у них права на земельні частки лише у листопаді 2016 року. Після звернення до нотаріуса, останній відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вищевказані земельні частки (паї) і рекомендував звернутися до суду з позовом про визнання права на земельну частку (пай), так як у неї відсутні оригінали сертифікатів на право на земельну частку (пай) спадкодавця. Також позивач вказала, що в списку померлих громадян, які мали право на земельну частку (пай) із земель СБК «Пужайково» на час підготовки проекту приватизації по-батькові [PERSON] було помилково записано «[PERSON]» замість «[PERSON]». Представник позивача - адвокат Печарський В.Д. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив задовільнити рішення. Представник відповідача - Балтська районна державна адміністрація Одеської області в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлений, проте надав до суду заяву, в якій просить суд прийняти рішення по справі на розгляд суду у відповідності до чинного законодавства та розглядати справу без його участі. Представник відповідача - Пужайківська сільська рада Балтського району Одеської області в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлений, проте надав до суду заяву, в якій просив суд розглядати справу без його участі, проти загнилих вимог не заперечує. Свідок [PERSON] в судовому засіданні вказав, що [PERSON] називали «[PERSON]» та другого [PERSON] не було. Свідок [PERSON] в судовому засіданні вказав, що він працював у колгоспі, на селі більше такого [PERSON] не було. Суд, ознайомившись з доводами представника позивача, заслухавши свідків, оцінивши докази, що є у справі, дійшов висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Судом встановлено, що [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого Пужайківською сільською радою Балтського району Одеської області від 01.10.2002 року. [PERSON] помер [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого Пужайківською сільською радою Балтського району Одеської області від 04.04.2002 року. Відповідно до копії повторного свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого Балтським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції Одеській області 30.11.2016 року, [PERSON] та [PERSON] являються батьками [PERSON], [INFO]. [PERSON] 01.11.1964 року зареєструвала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище на «[PERSON]», що підтверджується копією повторного свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], Балтським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції Одеській області 30.11.2016 року. Відповідно до розпорядження Балтської районної державної адміністрації від 09.07.2003 року №170/А-2003 було затверджено проект приватизації земель СБК «Пужайково» на території Пужайківської сільської ради Балтського району Одеської області та затверджено середній розмір земельної частки (пай) по сільській раді площею 2,68 умовних кадастрових гектарів. До вищевказаного розпорядження Відділом Держгеокадастру у Балтському районі Одеської області було надано список померлих громадян, які мали право на земельну частку (пай) із земель СБК «Пужайково» на час підготовки проекту приватизації. В даному списку були зазначені [PERSON] та [PERSON], проте помилково було зазначено по-батькові останнього та вказано «[PERSON]». Відповідно до довідки №3, виданої архівом Пужайківської сільської ради Балтського району Одеської області від 17.01.2017 року, колгоспника на прізвище «[PERSON]» в особових рахунках колгоспу «Правда» Балтського району Одеської області не має. Згідно з довідкою №02-19/135, виданої виконкомом Пужайківської сільської ради Балтського району Одеської області від 04.04.2017 року, СБК «Пужайково» є правонаступником колгоспу «Правда» село Пужайкове Балтського району. Також у судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] підтвердили той факт, що іншого [PERSON] в селі Пужайкове Балтського району Одеської області не було. Таким чином, після смерті [PERSON] та [PERSON] залишилось спадкове майно: - право на земельну частку (пай) [NUMBER], площею 2,61 га, розташовану на території Пужайківської сільської ради Балтського району Одеської області, та право на земельну частку (пай) [NUMBER], площею 2,62 га, розташовану на території Пужайківської сільської ради Балтського району Одеської області Однак, як вбачається з довідки № 1998/01-16 від 13.12.2016 року, виданої приватним нотарісом Балтського районного нотаріального округу Пантілєєвою І.П., [PERSON] відмовлено у оформленні спадщини, в зв'язку з тим, що у позивача відсутній оригінал вищевказаного сертифікату. Згідно з вимогами ст. ст. 46, п. 2 і. 1 ст. 49 Глави 7 ЗУ «Про нотаріат» та у відповідності до п. п. 4.15, 4.18 Глави 10 Наказу Міністерства юстиції України «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» від 22 лютого 2012 року за № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Якщо до складу спадкового майна входить не рухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус вимагає, крім правовстановлюючого документа, витяг з Реєстру прав власності. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз'яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Постановою Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» роз'яснено, що відносини спадкування регулюються за правилами Цивільного кодексу України 2004 року, якщо спадщина відкрилась після 01.01.2004 року, у разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу України 1963 року. Оскільки спадкодавці - [PERSON] помер [INFO], [PERSON] померла [INFO], до правовідносин, що стосуються прийняття спадщини після їх смерті слід застосувати положення ЦК України в редакції 1963 року. Відповідно до ч. 1 ст. 524 ЦК України (в редакції 1963 року), спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Згідно ст.. 527 ЦК України (в редакції 1963 року), спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті. При спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого, передбачено ст.. 529 ЦК України (в редакції 1963 року).До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Статтею 548 ч. 2 ЦК України (в редакції 1963 року), прийняття спадщини визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини, яким з урахуванням вимог с. 525 зазначеного Кодексу, визначається день смерті спадкодавця. Таким чином, виходячи зі ст.. 549 ЦК України (в редакції 1963 року), визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Як вбачається з матеріалів справи, державним нотаріусом Кодимської державної нотаріальної контори Одеської області спадкова справа не заводилася, спадкоємці не зверталися. Позивач проживала разом із спадкодавцями, що підтверджується довідками №1321 та №1322, виданими виконкомом Пужайківської сільської ради Балтського району Одеської області від 29.11.2016 року, користувалася предметами домашнього вжитку, вони разом вели спільне господарство, тобто фактично спадщину прийняла, вступивши у фактичне володіння спадковим майном, що відповідно до ст.. 549 ЦК України (в редакції 1963 року) свідчить про прийняття спадщини. Докази щодо інших спадкоємців, які здійснили дії по прийняттю спадщини спадкодавця, відсутні. Пленум ВСУ в постанові № 20 від 22.12.1995 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» вказав, що судовий захист права приватної власності громадян здійснюється шляхом розгляду справ, зокрема, за позовами про визнання права власності на майно. Досліджені в судовому засіданні копії свідоцтва про смерть [PERSON], [PERSON], копія розпорядження Балтської районної державної адміністрації від 09.07.2003 року №170/А-2003, відмова нотаріуса, підтверджують, що перешкодою в реалізації прав позивача стала відсутність на ім'я померлих оригіналу правовстановлюючого документу на згадане спадкове майно. З вище зазначених причин позивач не може реалізувати своє право на спадкування майна спадкодавців та отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на вищевказані земельні частки (паї) і у зв'язку з цим позов слід задовольнити у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved