Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-07 00:00:00

[PERSON] звернулася до Немирівського районного суду з позовом до [PERSON] про збільшення розміру аліментів. Свій позов обґрунтувала тим, що рішенням Немирівського районного суду Вінницької області від 17.06.2015 року присуджено стягувати з [PERSON] , [INFO] , на її користь на утримання неповнолітніх дітей, а саме [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 1500 гривень на двох дітей, щомісячно, починаючи з 29.05.2015 року і до досягнення дітьми повноліття. На даний час [PERSON] виповнилося 18 років, він навчається у Вінницькому торгово-економічному коледжі на державному забезпеченні. Молодший син- [PERSON] потребує постійного лікування, оскільки у нього діагностували симптоматичну епілепсію. З часу ухвалення рішення про стягнення аліментів розмір витрат на утримання молодшого сина, [PERSON] значно зріс та розмір аліментів не відповідає прожитковому мінімуму для дитини відповідного віку. Неодноразові прохання до відповідача надати матеріальну допомогу виявились безрезультатними. Аліментів, які стягуються з відповідача, в умовах збільшення рівня цін та прожиткового мінімуму на дитину,недостатньо для матеріального утримання дитини, що ставить позивача у скрутне матеріальне становище. На даний час неповнолітній син потребує значно більшого догляду, нагляду та медикаментозного лікування, що потребує матеріальних коштів. У зв`язку із наведеним, позивач просить змінити розмір аліментів, які стягуються з [PERSON] на її користь на підставі рішення Немирівського районного суду Вінницької області від 17.06.2015 року на утримання неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі 2395 грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з врахуванням індексу інфляції, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили ідо досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала, просила його задовольнити із наведених у ньому підстав. Відповідач [PERSON] позов визнав частково, суду пояснив, що є фізичною особою-підприємцем, наразі не отримує стабільного доходу від підприємницької діяльності, тому не має змоги платити аліменти у розмірі, про який просить позивач, до того ж, фактично на його утриманні знаходиться старший син, який є студентом, закінчує навчання і потребує його фінансової підтримки. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що сторони мають спільного сина: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області 24 травня 2005 року. Відповідно до довідки Немирівського міського центру первинної медико-санітарної допомоги №483 від 10 березня 2021 року, [PERSON] , [INFO] , знаходився на амбулаторному лікуванні у даному центрі з приводу важкого ураження нервової системи. Діагноз: локалізована (парціальна) епілепсія та епілептичні синдроми з комплексними парціальними судомними нападами. Потребує постійного нагляду та медикаментозного лікування. Згідно виписки із медичної карти стаціонарного хворого неврологічного відділення №2738 КНП «ВОКПЛ ім. акад. О.І. Ющенка» [PERSON] , [INFO] , знаходився на стаціонарному лікуванні у даному закладі з 08.04.2021 по 16.04.2021 року з приводу локалізованої (парціальної) епілепсії та епілептичних синдромів з комплексними парціальними судомними нападами. Рішенням Немирівського районного суду Вінницької області від 17 червня 2015 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дітей: сина- [PERSON] , [INFO] та сина - [PERSON] , [INFO] , аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 1500 гривень, щомісячно, починаючи з 29.05.2015 року і до досягнення дітьми повноліття. Відповідно до положень ст.12,81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Статтею 192 Сімейного кодексу України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частиною 2статті 182 СК України, до якої внесено зміни Законом України № 2475-VІІІ від 03.07.2018 року визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд вважає, що розмір стягнутих за рішенням суду аліментів не є незмінним та у випадку виникнення відповідних підстав, визначених ст. 192 СК України, може змінюватись. Прийняття Закону України «Про внесення змін щодо мінімального розміру аліментів» спрямоване на посилення захисту права дитини на належне утримання, а тому є підставою для зміни розміру стягнутих з відповідача аліментів. Отримувати підвищений мінімально гарантований розмір аліментів - це безумовне право дитини, визначене законом, яке захищається в судовому порядку. Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» визначено, що прожитковий мінімум на одну особу з розрахунку на місяць для дітей віком від 6 до 18 років становить: з 1 січня - 2395 гривень, з 1 липня - 2510 гривень, з 1 грудня - 2618 гривень. Таким чином, суд вважає, що внаслідок незадовільного матеріального стану дитини, яка отримує аліменти, що мінімально не забезпечують її потреб та за своїм розміром є значно нижчими, ніж гарантований законом, розмір аліментів, присуджений за рішенням Немирівського районного суду Вінницької області від 17.06.2015 року у справі № №140/1228/15-ц підлягає зміні. При визначенні нового розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, яка страждає на епілепсію, у зв`язку із чим потребує лікування, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, який є здоровим чоловіком, займається підприємницькою діяльністю та має можливість надавати матеріальну допомогу сину. Також суд приймає до уваги реальні можливості відповідача, на утриманні якого фактично перебуває старший син-студент, що не заперечувалося позивачкою, те, що розмір аліментів не може бути менший, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а обов`язок утримувати неповнолітню дитину є обов`язком обох батьків. Разом з цим, суд не вбачає можливості стягнення аліментів на утримання дитини у мінімальному рекомендованому розмірі, який становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, про що просить позивач, оскільки наявність відповідних доходів у відповідача, які б свідчили про можливість сплати аліментів у такому розмірі, нею не доведена. За таких обставин, суд вважає необхідним задоволити позов частково і змінити розмір аліментів, присуджений на підставі рішення Немирівського районного суду Вінницької області від 17.06.2015 року у справі № 140/1228/15-ц та стягувати [PERSON] з на користь [PERSON] на утримання дитини: [PERSON] , аліменти в твердій грошовій сумі, в розмірі 1500 грн. щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Оскільки при подачі даного позову позивач була звільнена від оплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», судовий збір на користь держави слід стягнути з відповідача у розмірі, пропорційному задоволеним вимогам, згідно наступних розрахунків. Позов заявлено з ціною 2395 грн. та задоволено на суму 1500 грн., тобто на 62,6 % (1500х100:2395). Таким чином, з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір у сумі 568,40 грн. (908х62,6:100).

Outcome: partial