Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-20 00:00:00

[PERSON] звернулася до Рогатинського районного суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. У позовній заяві зазначено, що 16 лютого 1995 року між нею і відповідачем по справі у виконавчому комітеті Вербилівської сільської ради Рогатинського району Івано-Франківської області було зареєстровано шлюб, про що було зроблено актовий запис за №1. Від спільного проживання в шлюбі в них народилося двоє дітей - [PERSON], [INFO] і [PERSON], [INFO]. Спільне проживання між нею і відповідачем склалося невдало. Різні погляди на життя, протиріччя у стосунках, суперечки та сварки стали причиною фактичного припинення шлюбних відносин. Шлюб носить формальний характер. Намагання позивачки зберегти сім'ю були невдалими. Просила шлюб розірвати. У судові засідання, призначені на 21 грудня 2015 року, 21 січня 2016 року позивачка не прибула, направила на адресу суду письмове клопотання про слухання справи у її відсутності. Просила позов задовольнити повністю. Відповідно до вимог ст.27 ЦПК України участь у судових засіданнях - це право, а не обов'язок сторін по справі. Відповідач у судові засідання, призначені на 21 грудня 2015 року, 21 січня 2016 року не прибув повторно і не повідомив суд про причини своєї неявки, хоча про день, час та місце слухання справи був повідомлений належним чином та у встановленому законом порядку. Суд, з письмової згоди позивачки по справі ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України. Небажання відповідача надавати докази в обґрунтування своїх заперечень проти позову, зокрема з причини ухилення від участі в судових засіданнях, дає суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачкою, що повністю відповідає положенням ч.1 ст.224 ЦПК України. Суд, дослідивши та перевіривши всі докази в їх сукупності, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Як вбачається з свідоцтва про укладення шлюбу серія [NUMBER], виданого відділом державної реєстрації актів громадянського стану Рогатинського районного управління юстиції в Івано-Франківської області, 16 лютого 1995 року у виконавчому комітеті Вербилівської сільської ради було зареєстровано шлюб між [PERSON], [INFO] і [PERSON], [INFO], актовий запис за №4. Після одруження дружині було присвоєно прізвище [PERSON]. [PERSON], [INFO] зареєстрований за місцем проживання за адресою с.Приозерне Рогатинського району Івано-Франківської області, що підтверджується довідкою №20/788/15, виданою 01 грудня 2015 року Рогатинським районним секторм управління державної міграційної служби в Івано-Франківській області. Відповідно до вимог ст.112 СК України при розірванні шлюбу суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову. Бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. За ч.1 ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Дані положення закріплені у ст.55 Сімейного кодексу України. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність. Суд не зобов'язаний призначати сторонам строк для примирення. Це робиться лише тоді, коли збереження шлюбу можливе на почуттях любові та поваги, підтримки один одного. Судом встановлено, що сторони не підтримують подружні стосунки, у позивачки наявне стійке волевиявлення, направлене на припинення сімейних відносин. З урахуванням встановлених у судовому засіданні обставин відсутні підстави для надання сторонам строку на примирення. Викладені обставини свідчать, що подальше спільне проживання подружжя і збереження сім`ї неможливе, суперечитиме інтересам позивачки, що має істотне значення, а тому позов в частині розірвання шлюбу підлягає до задоволення. Відповідно до вимог статті 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачкою оплачено судовий збір в сумі 487, 20 грн. Ці кошти є судовими витратами і підлягають стягненню із відповідача на користь позивачки.

Outcome: approved