Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-19 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із позовною заявою про визнання за нею права власності на спадкове майно, а саме на 2/3 частин будинковолодіння в [ADDRESS]. В обґрунтування своєї позиції позивач посилається на те, що [INFO] померла її мати [PERSON], після смерті якої на все її майно, яке належало на праві власності та на майно, на яке вона мала право на день смерті, відкрилася спадщина. При житті 11.11.2005 року [PERSON] склала заповіт, яким заповіла все своє майно [PERSON] Позивач звернулася до Самбірської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак, їй було відмовлено, так як даний житловий будинок належав членам колгоспному двору на праві спільної сумісної власності, частка якої в свідоцтві про право особистої власності не визначена. Оскільки іншого порядку переходу права власності немає, [PERSON] просить в судовому порядку постановити рішення, яким визнати її власником спадкового майна. У судовому засіданні представники позивача адвокат [PERSON] та [PERSON] підтримали звернення [PERSON] до суду та посилалися на обставини, зазначені в позовній заяві. Відповідач [PERSON] позов по суті визнала та пояснила, що не заперечує проти визнання права власності на спадкове майно на користь [PERSON], що рідний брат відповідач у справі [PERSON] володіє 1/6 часткою майна, а решта 1/6 спадкуватиметься у нотаріальному порядку, оскільки є правовстановлюючий документ. Відповідач [PERSON] на виклик в суд не з'явився; хоча належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи у встановленому законом порядку; із заявою про розгляд справи у його відсутності чи про відкладення до суду не звертався. Вислухавши пояснення сторін, з'ясувавши обставини справи, суд вважає, що позов слід задовольнити повністю з наступних підстав: Судом установлено, що згідно свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок від 28.06.1996 року, [PERSON] належав житловий будинок з належними до нього спорудами в [ADDRESS], який на той час відносився до суспільної групи селянський двір. Із довідки №252, виданої Самбірським МБТІ 03.03.2014 року вбачається, що [PERSON], як голові колгоспного двору належали 4/6 частин житлового будинку №49 по вул. Терешковій в с. Язи Самбірського району. [PERSON] померла [INFO], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER]. Згідно довідки №114, виданої виконавчим комітетом Воютицької сільської ради Самбірського району Львівської області 27.01.2014 року, вбачається, що [PERSON], якій 28.06.1996 року Самбірським МБТІ було видано свідоцтво про право особистої власності на житловий будинок і [PERSON], яка згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] померла [INFO], - одна і та ж сама особа, яка проживала в с. Язи Самбірського району. Із заповіту від 11.11.2005 року відомо, що [PERSON] на випадок своєї смерті розпорядилася про все своє майно, де б воно не знаходилося і з чого б не складалося, - відповідно заповіла своїй дочці [PERSON], - позивачу в цивільній справі. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у постанові від 22.12.1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» п. 6«а» право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15.04.1991 року не втратили право на частку в його майні. За п. 6«г» даної постанови згідно із ст. 4 постанови Верховної Ради України «Про введення в дію Закону «Про власність» загальні правила спадкування щодо частки члена колгоспного двору в майні двору застосовуються з 01.07.1990 року. Із повідомлення нотаріальної контори убачається, що посвідчити перехід права власності в порядку спадкування неможливо вирішити нотаріально, оскільки дане домоволодіння [ADDRESS] належало членам колгоспного двору, а саме [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності. Згідно п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року в разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Також відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1233 ЦК України [PERSON] являється спадкоємцем по заповіту майна [PERSON] У судовому засіданні встановлена необхідність переходу права власності на 4/6 частин будинковолодіння. Для формального здійснення права особи на спадкування необхідно в судовому порядку визнати за [PERSON], [INFO], - право власності на 2/3 частин будинковолодіння в селі [ADDRESS], як майна колишнього колгоспного двору, успадковане за заповітом після смерті спадкодавця [PERSON], яка померла [INFO], оскільки нотаріальна контора не може видати свідоцтво про право на спадщину на дане майно. Главою 5 Цивільного-процесуального Закону регламентовано поняття доказів, їх належність та допустимість; обов'язок доказування і подання доказів. Тому, при задоволенні позову суд виходить із засад змагальності щодо подання таких, їх дослідження та доведеності перед судом їх переконливості, диспозитивності цивільного судочинства; з аналізу представлених і наявних у цивільній справі документів. У тому числі в судовому засіданні позивач [PERSON] просила визнати її власником спадкового майна [PERSON] за заповітом. Відповідач [PERSON] позов по суті визнала. Судом не встановлено підстав для відмови у прийнятті визнання відповідачем позову, а тому визнання позову не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів [PERSON] чи інших осіб.

Outcome: approved