Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-27 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з даним позовом, посилаючись на те, що відповідач не приймає систематичної участі в утриманні своїх малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , а тому на їх утримання позивачка просить присудити аліменти в розмірі 1/3 частини з його доходів, щомісячно, починаючи з 23 листопада 2018 року до їх повноліття, крім того просить стягувати щомісячно 2 000 грн. на її утримання до досягнення молодшою дитиною трьох річного віку. Свої вимоги мотивувала тим, що вони з відповідачем разом не проживають та спільного господарства не ведуть. Вона самостійно не може задовольнити всі потреби дітей, тому змушена звернутися до суду з позовом про стягнення аліментів. Позивачка в суді позов підтримала просила про задоволення позову з викладених у ньому підстав. Відповідач в суді проти задоволення позову в заявленому розмірі заперечив, зазначив, що працює на будівництві неофіційно та має нерегулярний дохід, а тому зазначив, що має можливість сплачувати аліменти на утримання дітей й позивачки в розмірі 2 000 - 2500 грн. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, 26 квітня 2010 року від якого мають малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Як вбачається з свідоцтва про народження серії [NUMBER] вбачається, [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] . З свідоцтва про народження серії [NUMBER] вбачається, [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] . Згідно довідки виконавчого комітету Димерської селищної ради Вишгородського району, Київської області № 1463/02-33 від 14 листопада 2018 року [PERSON] , та [PERSON] зареєстровані разом з матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Малолітні діти проживають разом із позивачкою, а відповідач проживає окремо та за твердженням позивачки достатньої участі в утриманні дитини не приймає, що змусило її звернутись до суду. Відповідно до вимог ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Вирішуючи питання про визначення розміру аліментів, суд виходить зі змісту позовних вимог та згідно ст. 182 СК України враховує матеріальний позивачки, яка самостійно утримує двох малолітніх дітей та потребує матеріальної допомоги відповідача, а тому вважає необхідним визначити аліменти в розмірі 1/3 частини від доходів відповідача щомісячно і таким чином позовні вимоги задовольнити. Доводи відповідача про неможливість сплачувати аліменти у визначеному позивачкою розмірі суд відкидає, як необґрунтовані. Крім того суд не бере до уваги посилання позивача на те, що він має нерегулярний дохід, як на підставу неможливості ним сплачувати аліменти, які на вимогах Закону не ґрунтується та їм не відповідають. Відповідно до вимог ч. 2, 4 і 6 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Судом встановлено, що позивачка знаходиться в декретній відпустці по догляду за дитиною [PERSON] , [INFO] , яка не досягла трьохрічного віку. Тому, вимога позивачки про стягнення з відповідача щомісячно 2 000 грн. на її утримання до досягнення дитиною трьохрічного віку, є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Таким чином, позовні вимоги ґрунтуються на вимогах Закону й підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved