Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-29 00:00:00

[PERSON] звернулася до Городнянського районного суду Чернігівської області з вказаним позовом до відповідачів та просить визнати за нею право власності на будинок [ADDRESS] разом із надвірними спорудами, які вказані в технічному паспорті станом на 17 березня 2021 року: А-1-основна частина житлового будинку загальною площею 53,4 м2, з них житлової 22,9 м2 , допоміжної 30,5 м2; а-2-прибудова площею 9,9 м2 , а-3 ганок, площею основи 1,8 м2; Б-1-сарай площею основи 54,2 м2 ; В-1 -літня кухня площею основи 17,9 м2 ; Г-1-пригребиця площею основи 23,2 м2 ; г-2-погріб з шийкою площею основи 14,0 м2; Д-1 пригребиця площею основи 18,0 м2 ; д-2- погріб площею основи 7,2 м2; Ж- сарай площею основи 8,8 м2 №1-ворота з хвірткою; №2 -огорожа суцільна; №3-огорожа в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . З позовної заяви виходить, що [INFO] помер батько позивачки [PERSON] , який фактично прийняв спадщину свого батька [PERSON] після його смерті [INFO] . 24.11.2017 року після смерті [PERSON] позивачка звернулась до приватного нотаріуса Неволько В.А. із заявою про прийняття спадщини. Дружина спадкодавця (матір позивачки) [PERSON] та син спадкодавця (брат позивачки) [PERSON] письмовими заявами відмовились від прийняття спадщини за законом на користь позивачки. В червні 2021 року позивачка звернулась до приватного нотаріуса Неволько В.А. з приводу одержання нею свідоцтва про право на спадщину на спадковий житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (до реформування - Городнянького) району Чернігівської області. Нотаріус письмово відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину. Вказані обставини стали причиною звернення до суду. Ухвалою судді від 26 липня 2021 року відкрито провадження у справі. У судове засідання позивачка не з`явилась, у позовній заяві заявила клопотання про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила суд їх задовольнити. ( а.с. 2). Представник відповідача - Городнянської міської ради Чернігівської області - в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду справи відповідач був повідомлений належним чином. Представник відповідача [PERSON] подав до суду письмове клопотання від 03.09.2021 № 03-09/1219 з проханням розглянути справу без його участі, проти задоволення позовної заяви відповідач не заперечує ( а.с. 18). Відповідачі - [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлені належним чином. Подали суду письмові клопотання з проханням розглянути справу без їх участі, проти задоволення позовних вимог [PERSON] відповідачі не заперечують.( а.с. 62,66). Згідно з положеннями ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. За правилами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. В силу частини 4 статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд, дослідивши в судовому засіданні всі наявні матеріали справи та надані докази, дійшов висновку, що визнання позову відповідачами не порушує права та інтереси інших осіб, а позовні вимоги є обґрунтованими, виходячи з наступного. Судом установлено, що [PERSON] помер [INFO] у віці 87 років у с.Солонівка Городнянського району Чернігівської області, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] ( а.с. 25 ). Після його смерті відкрилась спадщина на все належне йому майно. З посвідки про народження серії [NUMBER] установлено, що [PERSON] народився [INFO] , його батьками зазначені : [PERSON] , [PERSON] (а.с.51) З довідки виконкому Солонівської сільської ради Городнянського району Чернігівської області від 10.11.2016 №443 установлено, що на момент смерті [INFO] [PERSON] з ним у будинку [ADDRESS] проживали та були зареєстровані: [PERSON] - син, з 28.11.1977 року, виписаний у зв`язку зі смертю [INFO] ; [PERSON] - невістка, з 28.11.1977 і станом на момент видачі довідки; [PERSON] - онук, з 28.11.1977 і станом на момент видачі довідки; [PERSON] - онука, з 01.09.1986 і станом на момент видачі довідки ( а.с. 15 ). Отже, в силу ст.529, 549 ЦК УРСР (в редакції 1963 року), норми якого діяли на момент смерті [PERSON] , син померлого - [PERSON] , як спадкоємець за законом першої черги вважається таким, що фактично прийняв спадщину свого померлого батька. За даними інформаційної довідки зі Спадкового реєстру №67217069 від 09.11.2021 інформація щодо відкриття спадкової справи до майна померлого [INFO] [PERSON] , відсутня (а.с.60). За інформацією завідувача Державного нотаріального архіву Чернігівської області від 09.11.2021 спадкова справа до майна [PERSON] , який помер [INFO] , Городнянською районною державною нотаріальною контрою не заводилась. Перевірка проведена по алфавітними книгами обліку спадкових справ Городнянської районної державної нотаріальної контори за період з січня 2000 року по грудень 2008 року ( а.с.61) Дослідженням свідоцтва про смерть серії [NUMBER] установлено, що [PERSON] помер [INFO] у віці 70 років у с.Солонівка Городнянського району Чернігівської області. (а.с.4 зв.). Згідно зі свідоцтвом про народження серії [NUMBER] [PERSON] народилася [INFO] , її батьками зазначені: [PERSON] , [PERSON] (а.с.52) З довідки виконкому Солонівської сільської ради Городнянського району Чернігівської області від 24.11.2017 №443 установлено, що на момент смерті [INFO] [PERSON] з ним у будинку [ADDRESS] проживали та були зареєстровані: [PERSON] - дружина, з 28.11.1977 і станом на момент видачі довідки; [PERSON] - син, з 28.11.1977 і станом на момент видачі довідки; [PERSON] - дочка, з 01.09.1986 і станом на момент видачі довідки ( а.с. 24 зв. ) Після смерті [PERSON] позивачка як спадкоємець за законом першої черги звернулася до приватного нотаріуса Городнянського районного нотаріального округу Чернігівської області Неволько В.А. з відповідною заявою про прийняття спадщини померлого батька [PERSON] 24 листопада 2017 року була заведена спадкова справа № 223/2017 до майна [PERSON] , який помер [INFO] . За даними спадкової справи спадщину [PERSON] прийняла тільки позивачка. Дружина спадкодавця [PERSON] та син спадкодавця [PERSON] письмовими заявами на адресу нотаріуса відмовились від прийняття спадщини за законом на користь позивачки (а.с.20-30). Як установлено з письмових доказів справи, до складу спадщини [PERSON] увійшов у тому числі житловий будинок [ADDRESS] , успадкований ним після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . З довідки Солонівського старостинського округу №11 Городнянської міської ради Чернігівської області №274 від 09.11.2021 установлено, що згідно із записами в погосподарській книзі № 3 за 1986-1990 роки у будинку [ADDRESS] станом на 01.07.1990 постійно були зареєстровані та проживали: [PERSON] - голова домогосподарства, якому в цілому належав будинок з побутовими та погосподарськими спорудами; [PERSON] - дружина; [PERSON] - син; [PERSON] - невістка; [PERSON] - онук; [PERSON] - онука. Спірний будинок був побудований одноосібно головою домогосподарства та мав статус колгоспного двору (а.с.47) Відомості про реєстрацію будинку [ADDRESS] у Державному реєстрі прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно за даними довідки №287628756 від 30.11.2021 відсутні. (а.с.71) Водночас дослідженням інформаційної довідки Городнянського госпрозрахункового бюро технічної інвентаризації Городнянської міської ради від 06 квітня 2021 року № 228 установлено, що станом на 31.12.2012 право власності на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами в цілому, який розташований за адресою : [ADDRESS] , зареєстровано в книзі 1, номер запису 132, за [PERSON] , дата реєстрації 28 січня 1990 року на підставі свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок від 05.12.1989, виданого виконкомом Городнянської районної Ради народних депутатів (інвентаризаційна справа № 223; а.с.9 зв.). З дослідженого свідоцтва про право приватної власності на жилий будинок від 05.12.1989, виданого виконкомом Городнянської районної Ради народних депутатів, установлено, що жилий будинок [ADDRESS] в цілому належить [PERSON] . Свідоцтво видане на підставі рішення виконкому Городнянської районної Ради народних депутатів від 13.12.1988 № 244. Свідоцтво зареєстроване в Чернігівської МБТІ 28.01.1990 за реєстровим № 132. (а.с. 6). Оригінал указаного свідоцтва міститься в інвентаризаційній справі №223 на спірний будинок, яка надана Городнянським ГБТІ та яка досліджена судом. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом. Законність реєстрації за [PERSON] права власності на спірний будинок у цілому та правомірність видачі йому свідоцтва про право приватної власності на жилий будинок від 05.12.1989 ніким у встановленому законом порядку не оспорювалися та не оспорюються на момент судового розгляду цієї справи. З урахуванням приписів ст. 71,75,76,80 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) строк позовної давності на оспорювання правомірності видачі свідоцтва про право приватної власності на жилий будинок від 05.12.1989 сплив у період дії ЦК УРСР (в редакції 1963 року). Положеннями ст. 75,80 ЦК УРСР, імперативні приписи яких діяли на момент реєстрації права власності на спірний будинок за [PERSON] , був закріплений обов`язок суду застосувати позовну давність (три роки) незалежно від заяви сторін; закінчення строку позовної давності до пред`явлення позову було визначено підставою для відмови в позові незалежно від заяви сторони. Зважаючи на викладене та з огляду на положення ст. 328 ЦК України, суд виходить з презумпції законності набутого одноособово [PERSON] права власності на спірний будинок та вважає, що доказами справи підтверджений факт того, що на момент смерті [INFO] [PERSON] мав на праві власності спірний будинок в цілому, який після його смерті успадкував його син [PERSON] . Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Відповідно до вимог ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Суд приймає до уваги мотиви, які стали підставою відмови нотаріуса видати позивачці відповідне свідоцтво про право на спадщину - відсутність у позивачки оригінала документа, яким засвідчено право власності спадкодавця, відсутність реєстрації права власності на спірний будинок у Державному реєстрі прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно. Отже, позивачка позбавлена можливості оформити спадкове право на спірний будинок у нотаріальному порядку. Відповідно до ст. 392 ЦК України право власності особи на майно може бути визнано судом, якщо це право не визнається іншою особою. З огляду на те, що право власності спадкодавця [PERSON] , спадщину якого фактично прийняв [PERSON] , на спірний будинок підтверджено матеріалами справи, а позивачка позбавлена можливості в нотаріальному порядку оформити своє спадкове право на це нерухоме майно, суд, ураховуючи положення ст. 328, 392 ЦК України, дійшов висновку про те, що визнанням відповідачами позову не порушуються права та законні інтереси інших осіб та наявні підстави для задоволення позовних вимог у повному обсязі. Враховуючи наведене,

Outcome: approved