Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-19 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON], третя особа - Тернопільська районна державна нотаріальна контора, про визнання за нею права власності на житловий будинок № 23 загальною площею 108,5 кв.м., житловою площею 56,9 кв.м., з надвірними будівлями і спорудами, по [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON]. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] померла його мати - [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина на житловий будинок № 23 з надвірними будівлями і спорудами, по [ADDRESS]. За життя [PERSON] склала заповіт, згідно якого заповіла позивачці та відповідачці в рівних частках все своє майно. Позивач прийняла спадщину у встановленому законом порядку. Інший спадкоємець за заповітом - [PERSON] відмовився від прийняття спадщини в користь позивачки. Державним нотаріусом їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на належний спадкодавцеві житловий будинок. З цих підстав просить визнати за нею право власності на вказане спадкове майно. Ухвалою судді від 17 серпня 2018 року відкрито провадження у справі та призначено до підготовчого судового засідання на 20 вересня 2018 року. В судове засідання позивач не з'явилася, від представника позивача - [PERSON] надійшла заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, подавши заяву, згідно якої позов визнає, просить розглядати справу без її участі. Представник третьої особи - Тернопільської районної державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Судом встановлено наступні обставини. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого Микулинецьким р/б ЗАГС Тернопільської області 08 жовтня 1954 року, матір'ю [PERSON], [INFO], є [PERSON]. 07 лютого 1992 року [PERSON] зареєструвала шлюб та їй було присвоєно прізвище «[PERSON]», що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER], виданим Відділом ЗАГСу міськвиконкому м. Тернопіль 07 лютого 1992 року. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого Тернопільським р/в ЗАГС 26 жовтня 1983 року, матір'ю [PERSON], [INFO], є [PERSON]. [INFO] померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 05 травня 2015 року, виданим Мишковицькою сільською радою Тернопільського району Тернопільської області. Після її смерті відкрилася спадщина та Тернопільською районною державною нотаріальною конторою заведена спадкова справа № 447/2015 року. За життя [PERSON] склала заповіт від 05 лютого 2004 року, який було посвідчено секретарем Мишковицької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області Сцібайло Д.М., зареєстрований у реєстрі за № 10, згідно якого заповіла все своє майно, з чого б воно не складалося в рівних частках [PERSON] та [PERSON]. Згідно довідки № 658 від 23 серпня 2016 року, виданої виконкомом Мишковицької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, на день смерті [PERSON] разом з нею були зареєстровані та проживали в [ADDRESS]: [PERSON] - внучка, та [PERSON] - дочка. Як вбачається з постанови державного нотаріуса Тернопільської районної державної нотаріальної контори Осадчук В.Ю. від 10 серпня 2018 року, у справах Тернопільської державної нотаріальної контори заведена спадкова справа за № 447/2015 року після смерті [PERSON], за заявою дочки померлої [PERSON], про прийняття спадщини за заповітом № 1058 від 21 серпня 2015 року та за заявою [PERSON], про відмову від прийняття спадщини в користь [PERSON] за № 1059 від 21 серпня 2015 року. Інші спадкоємці до нотаріальної контори не зверталися. Окрім того, вказаною постановою [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок після смерті матері - [PERSON], померлої [INFO] у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно. Згідно з довідкою № 657 від 23 серпня 2016 року, виданою виконкомом Мишковицької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами в [ADDRESS] рахується за [PERSON], яка померла [INFO]. Відповідно до довідки № 981 від 13 серпня 2018 року, виданої виконкомом Мишковицької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, в житловому будинку, який знаходиться в [ADDRESS], станом на 15 квітня 1991 року була зареєстрована та проживала [PERSON] - голова двору, яка померла [INFO]. Згідно інформаційної довідки про технічний стан нерухомого майна № 599 від 14 вересня 2016 року, станом на 12 вересня 2016 року по обліку бюро будинковолодіння [ADDRESS] рахується за [PERSON]. Станом на 01 січня 2013 року право власності на майно було зареєстровано за головою двору на підставі свідоцтва на право власності, виданого Тернопільською районною радою 30 червня 1990 року на підставі рішення виконкому від 28 червня 1990 року № 195. 12 вересня 2016 року Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації виготовлено технічний паспорт на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами [ADDRESS], згідно якого загальна площа житлового будинку - 108,5 кв.м., житлова - 56,9 кв.м. Відповідно до прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України 2003 року (пункти 4, 5), Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. Відповідно до ст. 563 ЦК УРСР 1963 року, у випадку смерті члена колгоспного двору спадкування в майні двора не відкривається, а спадкується лише особисте майно членів колгоспного двору. Якщо після смерті члена колгоспного двору інших членів двору не залишилося, майно двору спадкується на загальних підставах. Згідно з п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Відповідно до ст. ст. 120, 123 ЦК України 1963 року, чинного на час існування колгоспних дворів, майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності. Отже, враховуючи те, що станом на 15 квітня 1991 року членом колгоспного двору була лише [PERSON] - голова двору, то в силу ст.ст. 120, 123 ЦК України 1963 року, їй належить будинковолодіння по [ADDRESS]. Відповідно до ст.ст. 1216-1219 Цивільного Кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За нормами ст.1223 Цивільного кодексу України право на спадкування мають особи визначені у заповіті. Частиною 1 ст. 1270 ЦК України передбачено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 1274 ЦК України, спадкоємець за заповітом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь іншого спадкоємця за заповітом. Враховуючи те, що [PERSON], яка померла [INFO], за життя склала заповіт, яким заповіла належний їй, як голові колгоспного двору, житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, що знаходиться по [ADDRESS], в рівних частках [PERSON] та [PERSON], остання відмовилася від прийняття спадщини за заповітом в користь позивачки, яка спадщину прийняла, оскільки на момент смерті проживала разом із спадкодавцем, що підтверджується довідкою № 658 від 23 серпня 2016 року, виданою виконкомом Мишковицької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, та протягом шестимісячного строку звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, що стверджується постановою державного нотаріуса Тернопільської районної державної нотаріальної контори Захарків\~Т.Б. від 10 серпня 2018 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії, а тому вона успадкувала належний померлій житлового будинкупо [ADDRESS]. Відповідно до вимог ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини справи, визнання позову відповідачем, а також те, що через відсутність державної реєстрації права власності та правовстановлюючих документів на житловий будинок, позивач не може реалізувати своїх спадкових прав, а тому її право підлягає судовому захисту, а позов підставний та підлягає до задоволення шляхом визнання за [PERSON] права власності в порядку спадкування за заповітом на житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами по [ADDRESS].

Outcome: approved