Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-11 00:00:00

[PERSON] звернулася до Першотравневого районного суду м.Чернівці із заявою про визнання фізичної особи безвісно відсутньою. Посилалась на те, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі із [PERSON]. Від вказаного шлюбу у них народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають разом із нею та перебувають на її утриманні. Разом з тим, подружнє життя не склалося, внаслідок чого рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівці від 23 вересня 2010 року їх шлюб розірвано. Зазначає, що її колишній чоловік вже тривалий час не цікавиться життям дочок, не піклується про них та не навідується. Більше одного року, а саме з початку 2011 року за місцем його постійного проживання (м. Чернівці вул. Бершадська, 16) відсутні відомості про місце його перебування. Крім того, у звязку із ухиленням від сплати аліментів він перебуває у розшуку. У звязку із цим, вона неодноразово зверталася у різні інстанції щодо встановлення місця проживання [PERSON], однак встановити місце його знаходження не вдалося. Причиною звернення її до суду із відповідним позовом є те, що тривала відсутність [PERSON] перешкоджає їй реалізовувати свої права та обовязки щодо утримання неповнолітніх дочок, а також відсутня можливість виїзду з дітьми за межі України. Крім того, відсутність [PERSON] ускладнює отримання неповнолітніми дітьми соціальної допомоги. У звязку із цим, просила визнати безвісно відсутнім [PERSON], [INFO], останнє відоме місце проживання якого м.Чернівці, вул.Бершадська, 16. В судовому засіданні заявниця підтримала заяву та просила її задовольнити. Суд, заслухавши пояснення заявниці, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що заява обґрунтована та підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав: Так, судом встановлено, що заявниця [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі із [PERSON], який рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівці від 23 вересня 2010 року було розірвано. Під час шлюбу у них 04 липня 2003 року народилася дочка [PERSON] та 28 квітня 2006 року [PERSON], які проживають разом із заявницею та перебувають на її утриманні. Рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівці від 11 жовтня 2011 року із [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто на утримання неповнолітніх дітей [PERSON], [PERSON], аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 400 гривень, щомісячно на кожну дитину, починаючи з 14 червня 2011 року і до повноліття дітей. На підставі вказаного рішення, судом було видано виконавчий лист, який перебував на виконанні у Першотравневому відділі державної виконавчої служби Чернівецького міського управління юстиції. Однак проведеними виконавчими діями не вдалось встановити місце перебування та проживання [PERSON], внаслідок чого ухвалою Першотравневого районного суду м. Чернівці від 27 березня 2012 року оголошено його розшук. Проте розшукові заходи жодних результатів не дали (а.с.6). Згідно вимог ст.247 ЦПК України заявникові для звернення до суду із заявою необхідно мати мету для визнання особи безвісно відсутньою. Як було встановлено судом, тривала відсутність [PERSON] перешкоджає заявниці реалізовувати свої права та обовязки щодо утримання неповнолітніх дочок, зокрема, неможливо їй виїхати з дітьми за межі України на навчання, відпочинок та оздоровлення. Крім того, відсутність [PERSON] ускладнює отримання неповнолітніми дітьми соціальної допомоги. Відповідно до вимог ч.1, ч.2 ст.43 ЦК України фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. У разі неможливості встановити день одержання останніх відомостей про місце перебування особи початком її безвісної відсутності вважається перше число місяця, що йде за тим, у якому були одержані такі відомості, а в разі неможливості встановити цей місяць - перше січня наступного року. Отже, для визнання фізичної особи безвісно відсутньою повинні бути наявними певні умови. Серед основних умов - відсутність протягом одного року в місці постійного проживання фізичної особи. Другою умовою є відсутність відомостей в місці такого проживання про фізичну особу протягом року. Третя умова - неможливість установлення місця перебування фізичної особи. Згідно ст.248 ЦПК України, суд до початку розгляду справи запитує відповідні організації за місцем проживання відсутнього (житлово-експлуатаційні організації, органи внутрішніх справи або органи місцевого самоврядування) про наявність відомостей щодо фізичної особи, місце перебування якої невідоме. Як було встановлено судом, останнє відоме місце проживання [PERSON] є м.Чернівці вул.Бершадська, 16. Однак він з жовтня 2007 року за вказаною адресою не проживає, про що свідчить акт КЖРЕП -12 від 21.05.2011 року, складений зі слів сусідів та довідка ТОВ «ТД Укрвторресурс» від 01 червня 2016 року (а.с.5,50,51). З 27 березня 2012 року [PERSON] перебуває у розшуку та аліменти на утримання доньок не сплачує (а.с.6). Згідно довідки Чернівецької ВП ГУНП в Чернівецькій області від 12.05.2016 року [PERSON] не проживає за останнім відомим місцем проживанням та місце його перебування невідоме (а.с.38). Також працівниками міліції було перевірено можливе місце знаходження [PERSON] за всіма наявними обліками по Чернівецькій області, однак встановити місцезнаходження останнього не представилося можливим (а.с.8). Відомостей про перетинання державного кордону України громадянином [PERSON] протягом 2015 року не виявлено (а.с.73). Крім того, судом було встановлено, що [PERSON] за медичною допомогою до КМУ Чернівецької обласної психіатричної лікарні не звертався та на обліку в КМУ Чернівецький обласний наркологічний диспансер не перебуває (а.с.37,54 ). Таким чином, у суду немає підстав ставити під сумнів істинність фактів, повідомлених заявницею та підтверджених доказами обставин. За вказаних обставин, [PERSON], [INFO], підлягає визнанню безвісно відсутнім. На підставі ст. 43 ЦК України,

Outcome: approved