Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-19 00:00:00

[PERSON], звернулася в суд з позовом до [PERSON], третя особа без самостійних вимог: Орган опіки та піклування Тлумацької РДА Івано-Франківської області, про позбавлення батьківських прав відносно малолітньої дитини: [PERSON], [INFO], та стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн. щомісячно, але не менше 50% прожитого мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення позову до досягнення дтиною повноліття. Свої вимоги мотивує тим, що вона перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Тумацького районного суду Івано-Франківської області від 20.03.2012 оку розірвано. За час перебування у шлюбі у них народилася одна дитина: [PERSON], [INFO]. Відповідач з 2011 року ухиляється від виконання своїх батьківських прав по вихованню дитини, взагалі не цікавиться її житям, жодного разу її не відвідав, не спілкувався з нею, не телефонував, не цікавився її станом здоров'я, розвитком, тобто не виявив жодного бажання, щоб приймати участь у її вихованні. Питанням матеріального утримання сина та його фінансового забезпечення батько дитини не переймається. Дитина знаходиться на повному її утриманні. Такою безвідповідальністю відповідач стверджує ухилення від обов'язку виховувати та утримувати дитину, свідомо ним нехтує. При таких обставинах та з метою найбільш повного та всебічного забезпечення прав та законних інтересів дитини, вважаю за необхідне позбавити відповідача батьківських прав. Відповідач сезонно виїжджає у Францію, де працює неофіційно, тобто має нерегулярний, мінливий дохід може сплачувати аліменти. А тому є необхідність, щоб з відповідача стягувались на її користь аліменти у твердій грошовій сумі на утримання дитини в розмірі 1500 грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття. Просила позов задовольнити та понесені судові витрати віднести на її рахунок. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, однак на адресу суду надіслала заяву, в якій позов підтримала з підстав зазначених в ньому, просила його задовольнити та справу розглянути без її участі в судовому засіданні. У разі неявки відповідача, не заперечує щодо ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, причин неявки суду не повідомив, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в порядку ст. 128 ЦПК України, шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Тому, виходячи зі змісту ч.1 ст.280 ЦПК України, та того, що відповідач про причини неявки не повідомив, а позивачем подано достатньо матеріалів, які свідчать про взаємовідносини сторін, суд ухвалив про проведення заочного розгляду справи. В судовому засіданні представник органу опіки та піклування Тлумацької РДА Івано-Франківської області - Шкварок І.І. позов підтримала, з підстав зазначених у висновку Тлумацької РДА Івано-Франківської області про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої дитини: [PERSON], [INFO]. Просила позов задовольнити. [PERSON], який є батьком позивача [PERSON] та дідусем неповнолітнього [PERSON], [INFO] року, пояснив, що відповідач по справі [PERSON], його колишній зять та батько неповнолітньої дитини, його внука, до сина не приходить, свідомо нехтує своїми батьківським обов'язками, жодним чином не цікавиться життям та здоров'ям сина, його успіхами та поведінкою, не проявляє батьківської турботи, не бере участі у вихованні, не піклується про фізичний та духовний розвиток. Питанням матеріального утримання та фінансового забезпечення батько не переймається. Всі питання щодо виховання та утримання неповнолітнього сина матір'ю вирішуються самостійно, без участі та підтримки батька, у зв'язку з чим матір змушена була виїхати на роботу за кордон, а дитину тимчасово залишити на виховання йому та його дружині. Свідок [PERSON], який є сусідом позивача, ствердив, біля 5-6 років він взагалі не бачив відповідача [PERSON] в господарстві позивача [PERSON] Батько в житті сина відсутній повністю, жодним чином не приймав участі в його житті, вихованні та утриманні. Матеріально та морально не допомагає позивачці утримувати дитину, не телефонує, дитина навіть не знає батька. Йому відомо, що відповідачу ніхто не забороняв бачитися з дитиною, але він сам цього не хоче. Свідок [PERSON], ствердив, що відповідач [PERSON] з дитиною не спілкується, не провідує її, зовсім не цікавиться її життям, вихованням, матеріально утримувати сина не допомагає. Вислухавши думку третьої особи, покази свідків та [PERSON], дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Стаття 3 Конвенції ООН про права дитини зазначає, що в усіх діях щодо дітей, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ч.ч. 8, 9 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватись з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Відповідно до статті 51 Конституції України, статті 5 Сімейного кодексу України держава охороняє сім'ю, дитинство, материнство, батьківство, забезпечує охорону прав матері та батька, створює умови для зміцнення сім'ї. Ніхто не може зазнавати втручання в його сімейне життя, крім випадків, встановлених Конституцією України. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. А ст. 150 Сімейного Кодексу України прямо передбачено, що батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя . Батьки зобов'язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. .Частиною 1 ст. 164 СК України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо існують наступні підстави: батьки не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушеннящодо дитини. Позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків. При вирішенні даного спору суд враховує, насамперед, інтереси неповнолітньої дитини. Пленум Верховного Суду України в п.п. 15, 16 Постанови від 30 березня 2007 року N 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз'яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Судом встановлено, що [PERSON] (позивачка) та [PERSON] (відповідач) перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 20.03.2012 року розірвано. Місцем проживання малолітньої дитини - сина [PERSON], [INFO], визначено місце проживання його матері - [PERSON] (а.с. 5). У шлюбі у них народилася одна дитина: [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження, де в графі «Батько» вказано - [PERSON] (а.с. 4). Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов сім'ї № 199/02-32 від 03.05.2018 року, [PERSON] разом з своїм сином [PERSON] проживає в будинку свого батька [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. Батько дитини [PERSON] сина не провідує, участі у його вихованні та утриманні не приймає (а.с. 6). Дані відомості також підтверджуються довідкою виконавчого комітету Обертинської селищної ради Тлумацького району Івано-Франківської області № 464 від 03.05.2018 року (а.с. 7). Відповідно до довідки Обертинського ліцею Тлумацької районної ради Івано-Франківської області № 55 від 03.05.2018 року впродовж навчання [PERSON] (відповідач), батько учня 7-Б класу Обетинського ліцею [PERSON], не цікавився навчанням сина, батьківських зборів не відвідував (а.с. 8). За змістом частин четвертої та п'ятої ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов'язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Згідно висновку № 398/01-18/02 від 08.06.2018 року Тлумацької РДА Івано-Франківської області, як органу опіки та піклування, з метою всебічного та об'єктивного з'ясування обставин справи службою у справах дітей Тлумацької РДА здійснено виїзд за місцем реєстрації та проживання дитини, а саме по [ADDRESS] для обстеження житлово-побутових умов проживання та вивчення умов життя і виховання дитини, поведінку матері, їхні взаємовідносини та ставлення до своїх батьківських обов'язків. Встановлено, що умови проживання матері і дитини є задовільними. Житло чисте, охайне, підтримується в належному стані. У дитини наявна власна кімната, є ліжко, шафа для особистих речей, стіл для виконання домашніх завдань. Дитина має планшет та іграшки. На час обстеження матір [PERSON] перебувала за кордоном, дитина залишена на виховання дідуся і бабусі. На засіданні Комісії з питань захисту прав дитини райдержадміністрації вислухано дідуся [PERSON], який повідомив, що батько відвідував онука ще у дитячому садочку, останній раз дарував подарунок, коли дитині виповнилося 3 роки. До дитини не приходить, свідомо нехтує своїми батьківським обов'язками, жодним чином не цікавиться життям та здоров'ям сина, його успіхами та поведінкою, не проявляє батьківської турботи, не бере участі у вихованні, не піклується про фізичний та духовний розвиток. Питанням матеріального утримання та фінансового забезпечення батько не переймається. Всі питання щодо виховання та утримання неповнолітнього сина матір'ю вирішуються самостійно, без участі та підтримки батька, у зв'язку з чим матір змушена була виїхати на роботу за кордон. Також було заслухано неповнолітнього [PERSON], який вказав про його негативне ставлення до батька, оскільки батько його не провідує, не вітає з днем народження, подарунків не дарує. На засіданні Комісії батько не був присутнім, за повідомленням селищної ради селища Обертин Тлумацького району Івано-Франківької області батько дитини за місцем реєстрації останні пів року не з'являвся. Враховуючи вищенаведене, та те, що батько свідомо нехтує та ухиляється від виконання батьківських обов'язків щодо виховання сина, тобто свідомо самоусунувся від виховання та утримання дитини, виходячи з інтересів неповнолітньої дитини, орган опіки та піклування Тлумацької РДА, вважає доцільним позбавити [PERSON] (відповідач), [INFO], батьківських прав відносно сина - [PERSON], [INFO] (а.с. 36-38). При прийняття рішення по даній справі суд, в першу чергу, виходячи з інтересів малолітньої дитини, враховує висновок органу опіки та піклування щодо обставин спору та про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON], [INFO], стосовно його малолітнього сина: [PERSON], [INFO], який узгоджується як із поясненнями свідків, щодо обставин справи, так і з фактичними обставинами справи. Як встановлено в судовому засіданні, відповідач [PERSON], маючи можливість утримувати і займатися вихованням дитини, свої бажання не проявляє, не цікавиться сином, не приймає участі у його вихованні, не навідує його і не спілкується з ним особисто, не надавав і не надає на сьогоднішній день жодної матеріальної допомоги на утримання дитини, яка знаходяться на повному утриманні матері [PERSON] Таким чином, суд приходить до висновку, що [PERSON] (відповідач) умисно ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню свого малолітнього сина: [PERSON], [INFO], нездатний забезпечити йому нормальні умови проживання, розвитку та виховання, а тому позбавлення його батьківських прав буде відповідати інтересам дитини, тому позов в цій частині підлягає задоволенню. Суд зазначає, що відповідно до ст. 169 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Поновлення батьківських прав неможливе, якщо дитина була усиновлена і усиновлення не скасоване або не визнане недійсним судом. Поновлення батьківських прав неможливе, якщо на час розгляду справи судом дитина досягла повноліття. Суд перевіряє, наскільки змінилася поведінка особи, позбавленої батьківських прав, та обставини, що були підставою для позбавлення батьківських прав, і постановляє рішення відповідно до інтересів дитини. При вирішенні справи про поновлення батьківських прав одного з батьків суд бере до уваги думку другого з батьків, інших осіб, з ким проживає дитина. Згідно ч.ч. 2, 3 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов'язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Відповідно до вимог ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ч. 1 ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України рзмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» установлено у 2019 році прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років з 1 січня 2019 року 1626 грн., з 1 липня - 1699 грн., з грудня 1779 грн.; для дітей віком з 6 років до 18 років: з 1 січня 2019 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривні, з 1 грудня - 2218 гривень. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. З'ясувавши обставини, які згідно ст. 182 СК України враховуються при визначенні розміру аліментів, оцінивши матеріальне становище сторін по справі, враховуючи те, що позивач має на утриманні малолітнього сина та несе витрати на його утримання, відповідач відзиву на позовну заяву не надав, однак є працездатною особою, тобто взмозі надавати відповідне забезпечення своєму сину, суд вважає, що позов в цій частині підлягає до часткового задоволення та з відповідача слід стягувати на користь позивача аліменти у твердій грошовій сумі на утримання малолітньої дитини: сина [PERSON], [INFO], у розмірі по 1200,00 грн. на дитину щомісячно, до досягнення нею повноліття. Рішення в частині стягнення аліментів в межах платежу за один місяць належить допустити до негайного виконання. Відповідно до положень ч.ч. 1, 2, 8 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи покладаються, у разі задоволення позову, на відповідача. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв'язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення. При такому вирішенні позову, з врахуванням того, що позивачка просила віднести на її рахунок понесені нею судові витрати по сплаті судового збору, за позовною вимогою про позбавлення батьківських прав, понесені нею судові витрати слід віднести на її рахунок. Оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору за позовною вимогою про стягнення аліментів, з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір у встановленому законодавством розмірі. На підставі викладеного та

Outcome: partial