Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-25 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON], про розірвання шлюбу. У позові вказувала, що 11.09.1996 році у виконкомі Берегометської селищної ради зареєструвала шлюб з відповідачем, актовий запис №31. Після реєстрації шлюбу прийняла прізвище [PERSON], її дошлюбне прізвище Стратій. В шлюбі народилося троє дітей: дочка [PERSON], [INFO], дочка [PERSON], [INFO] та дочка [PERSON], [INFO]. Посилалася на те, що жили добре, будували майбутнє, народили та виховали дітей, але останній час між ними почалися непорозуміння. Постійно виникали сварки, чоловік ображав її, принижував її гідність. Всі негаразди в сімї проходили в присутності дітей, що негативно впливало на їх здоровя та виховання. Десять років тому зверталася до суду з аналогічним позовом, але повірила обіцянкам чоловіка. На протязі цих років робила все для збереження сімї, але все виявилось марним. Чоловік змінився, не хоче прислуховуватися до її думки, робить тільки те, що сам рахує за потрібне, а її думка для нього не важлива, чоловік перестав її розуміти. У них стали зовсім протилежні погляди на життя. Головна причина в тому, що чоловік постійно зраджує і навіть цього не приховує. Все привело до припинення сімейно-шлюбних відносин. Вона прийшла до висновку, що надалі їх спільне життя неможливе, а збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Просила розірвати шлюб між нею та [PERSON], зареєстрований 11.09.1996 році у Берегометській селищній раді, актовий запис №31 та залишити прізвище [PERSON]. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, в адресованій суду заяві просила справу розглядати за її відсутності, заявлений позов підтримує повністю. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, в адресованій суду заяві просив справу розглядати у його відсутності, згідний на розірвання шлюбу, на примирення не погоджується. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Судом установлено, що 14.09.1996 року [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] зареєстрували шлюб у виконавчому комітеті Берегометської селищної ради Вижницького району Чернівецької області, актовий запис №31, що підтверджується оригіналом свідоцтва про укладення шлюбу серія І-МИ №277245 від 14.09.1996 року, виданого виконавчим комітетом Берегометської селищної ради Вижницького району Чернівецької області. Після реєстрації шлюбу [PERSON] прийняла прізвище [PERSON]. У шлюбі народилося троє дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про їх народження серія І-МИ №050655 від 13.12.1997 року, серія 1-МИ №279092 від 07.10.2000 року та серія 1-МИ №054346 від 11.07.2007 року, виданих виконавчим комітетом Берегометської селищної ради Вижницького району Чернівецької області. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» міститься роз'яснення про те, що проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Приписами ч.3 ст.10 та ч.ч.1, 4 ст.60 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом установлено, що шлюб між сторонами існує формально, шлюбні відносини фактично припинено з грудня 2016 року, спільного господарства сторони не ведуть. Сторони на примирення не згідні, позивач довела, а відповідач визнав, що подальше їх спільне життя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, їх сім'я розпалась остаточно, а тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Після розірвання шлюбу [PERSON] бажає надалі іменуватись шлюбним прізвищем. Це підтверджено дослідженими в суді належними доказами. На підставі ст.ст.110, 112-114 СК України,

Outcome: approved