Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-10 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою. Як доказ заявлених вимог вказує, що вона є власником земельної ділянки площею 0,25 га, кадастровий номер 0721882000:01:001:1278, з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована в с. Дерно, вул. Залізнична, 31, Ківерцівського району Волинської області. Користувачем суміжної земельної ділянки, яка розташована в с. Дерно, вул. Залізнична, 30, Ківерцівського району Волинської області є відповідач у справі [PERSON] Відповідач створює перешкоди у вільному користуванні земельною ділянкою, а саме подувала на її земельній ділянці дровітню, а також розмістила на частині її земельної ділянки вигрібну яму, у формі вимуруваного цеглою кільця. Посилаючись на те, що на письмові вимоги [PERSON] відмовляється усунути перешкоди в користуванні земельної ділянкою, чим порушує її права як землевласника, просить зобовязати [PERSON] усунути перешкоди у здійсненні права користування земельною ділянкою площею 0,25га, кадастровий номер 0721882000:01:001:1278, з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка знаходиться в с. Дерно, вул. Залізнична, 31, Ківерцівського району Волинської області, шляхом демонтажу (знесення дровітні) та вигрібної ями, котрі розташовані на вищевказаній земельній ділянці. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала з підстав викладених в позовній заяві, просила його задовольнити. Разом з тим, суду пояснила, що відповідач [PERSON] за час розгляду справи в суді, засипала вигрібну, і на даний час, там знаходиться огород. Тому просить усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою, шляхом демонтажу (знесення) дровітні. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнала, не заперечила щодо розміщення на території позивача дровітні, однак вважає, що її дровітня заходить на території земельної ділянки позивача на 2.80 м., а не на 3 м. як зазначено у кадастровому плані земельної ділянки, оскільки обміри земельної ділянки проводились у її відсутності. Разом з тим суду пояснила, що вигрібна яма засипана, на даний час на ній розміщений огород. В задоволенні позову просила відмовити. Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову, посилаючись на наступні обставини. Відповідно до ст. 3 ЦПК України, ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтею 152 Земельного кодексу України передбачені шляхи захисту прав на земельну ділянку. При цьому позивач повинен довести належне йому право на землю та факти, які підтверджують дії відповідача у створенні позивачеві перешкод щодо здійснення ним своїх правомочностей. В силу статей 116, 131 ЗК України (2001 року) громадяни набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень та на підставі цивільно-правових угод, укладення, яких здійснюється відповідно до Цивільного кодексу України з урахуванням вимог Земельного кодексу. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно № 36904706 від 28.04.2015 року та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 36906121 від 28.04.2015 року, виданого Реєстраційною службою Ківерцівського районного управління юстиції у Волинській області, позивач [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0,25 га, кадастровий номер 0721882000:01:001:1278, яка розташована в с. Дерно, вул. Залізнична, 31, Ківерцівського району Волинської області (а.с.4,5). Суміжним користувачем земельної ділянки, яка розташована в с. Дерно, вул. Залізнична, 30, Ківерцівського району Волинської області є відповідач [PERSON], що не заперечується сторонами у справі, що в силу ч. 1 ст. 61 ЦПК України доказуванню не підлягає. Частиною 2 ст. 152 Земельного кодексу України визначено, що власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Згідно з частиною 1 статті 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. В силу ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, що мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких між сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, виникає спір. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його прав, способи захисту прав власності передбачені нормами статей 16, 386, 391 Цивільного кодексу України. Відповідно до акту обстеження земельної ділянки, складеного 05.09.2012 року комісією Дернівської сільської ради Ківерцівського району Волинської області, дровітня гр. [PERSON] знаходиться за межами її земельної ділянки і займає площу 15 кв.м. суміжного землекористувача [PERSON] (а.с.11). Як вбачається з кадастрового плану земельної ділянки (а.с.116), частина некапітальної споруди (дровітні) розміщена на території земельної ділянки [PERSON], а саме займає площу земельної ділянки останньої 15 кв.м.(а.с.116). Як вбачається з п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» від 16 квітня 2004 року №7, розглядаючи позови про захист прав власників земельних ділянок і землекористувачів (про усунення перешкод у користуванні ними тощо), суд має перевіряти законність рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про передачу земельної ділянки іншій особі без вилучення (викупу) її в позивача в установленому порядку і за наявності для цього підстав ухвалювати рішення про його недійсність. Суд не приймає до уваги посилання відповідача [PERSON] на незаконність приватизації [PERSON] земельної ділянки площею 0,25 га, яка розташована в с. Дерно, вул. Залізнична, 31, Ківерцівського району Волинської області, оскільки зазначений спір вирішений рішенням Ківерцівського районного суду Волинської області від 07.02.2017 року, яким в задоволенні позову [PERSON] відмовлено (а.с.98-100). Таким чином, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] в частині усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою площею 0,25 га, кадастровий номер - 0721882000:01:001:1278, з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована в с. Дерно, вул. Залізнична, 31. Ківерцівського району Волинської області, шляхом демонтажу (знесення) дровітні, яка розташована на вищевказаній земельній ділянці. Разом з тим не підлягають до задоволення позовні вимоги [PERSON] в частині усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою площею 0,25 га, кадастровий номер - 0721882000:01:001:1278, з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована в с. Дерно, вул. Залізнична, 31. Ківерцівського району Волинської області, шляхом демонтажу (знесення) вигрібної ями, яка розташована на вищевказаній земельній ділянці, оскільки на момент розгляду справи зазначена перешкода усунута, що не заперечується сторонами у справі. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивач, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної вимоги. Оскільки позивач [PERSON] є інвалідом 2-ої групи, що стверджується посвідченням № [NUMBER], (а.с.40), і відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору, тому судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 640 грн., підлягають стягненню з відповідача [PERSON] в доход держави для зарахування до спеціального фонду державного бюджету України.

Outcome: partial