Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-29 00:00:00

[PERSON] звернулася до Рівненського міського суду Рівненської області з позовною заявою до [PERSON] про зміну способу стягнення аліментів. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що рішенням Рівненського міського суду Рівненської області по справі № 569/13318/18 від 15.04.2019 року змінено розмір аліментів та стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] в розмірі 1\~109 гривень зі щорічною індексацією відповідно до закону, з моменту набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Посилаючись на ст. 192 СК України та висновок викладений в постанові Верховного Суду України від 05.02.2014 року винесеній за результатами розгляду справи № 6-143цс13 просить суд змінити спосіб стягнення аліментів і стягувати щомісячно з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки в розмірі ј частки від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Позивач та її представник адвокат Мазурок В.С. в судовому засіданні позовні вимоги підтримали повністю та просять їх задоволити. Представник відповідача адвокат Штогрін В.С. в судовому засіданні позовні вимоги не визнала з підстав викладених у відзиві на позовну заяву, просить відмовити у задоволенні позову. Крім того, пояснила, що відповідач [PERSON] на даний час перебуває у шлюбі з іншою жінкою, з якою у них народилася дитина [PERSON] , [INFO] . Дружина відповідача перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, а сам відповідач наразі постійного місця роботи немає. Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що рішенням Рівненського міського суду Рівненської області по справі № 569/13318/18 від 15.04.2019 року змінено розмір аліментів та стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] в розмірі 1\~109 гривень зі щорічною індексацією відповідно до закону, з моменту набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 3). Відповідно до статті 8\~Закону України\~«Про охорону\~дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до частин 1 і 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної\~Ради України\~N\~789-XII\~від 27\~лютого 1991\~року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст.\~180\~СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. (ч. 3 ст. 181 СК України). Відповідно до ст.\~182\~СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів. Відповідно до положень ст.\~183\~СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Крім того, суд за заявою одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі (ч.1 ст. 184 СК України). При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст.ст. 183, 184 СК України.\~\~ Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частина перша статті 192\~СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з\~\~п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Право вимагати зміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.\~192\~СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Такий висновок узгоджується із правовою позицією, висловленою Верховним Судом України у постанові від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс-13. Суд погоджується з доводами позивача про те, що за час, який минув після стягнення аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 1 109 грн, значно збільшився законодавчо визначений розмір прожиткового мінімуму для дитини віком від 6 до 18 років, який відповідно до Закону України\~«Про Державний\~бюджет на\~2020\~рік» станом на 30.11.2020 року складає 2 318 грн. Крім того, інфляційні процеси, які відбулися в державі за останні роки не дозволяють позивачу забезпечити належне матеріальне утримання доньки та її нормальний фізіологічний розвиток на визначену судом суму аліментів. Водночас суд вважає, що зміна способу стягнення аліментів - із стягнення аліментів у твердій грошовій сумі на стягнення аліментів у частці від доходу забезпечить більш оперативну адаптацію розміру аліментів до економічної ситуації без звернення до суду, що буде сприяти кращому захисту інтересів дитини. Однак, визначений позивачем розмір аліментів, на думку суду, є значно завищеним. Враховуючи, що на утриманні відповідача\~є малолітня дитина від іншого шлюбу - [PERSON] , [INFO] (а.с. 35), дружина, яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку (а.с. 36), виходячи із засад справедливості та захисту прав дитини, суд вважає необхідним змінити спосіб стягнення аліментів, встановлений вищевказаним рішенням суду, стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/5 частки усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Згідно п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України Про судовий збір, від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів. Аналізуючи наведені норми, суд приходить до висновку, що судові витрати необхідно стягнути з відповідача.

Outcome: partial