Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-05 00:00:00

[PERSON] звернулася до Одеської міської ради з позовом про визнання права власності за набувальною давністю на 1/2 частини квартири [ADDRESS], яка належала [PERSON]. В обґрунтування позову [PERSON] вказувала на те, що 25.05.1977 року їй було видано ордер на зайняття квартири [ADDRESS]. 07.03.1993 року вона уклала шлюб з [PERSON], який разом з нею став співвласником вказаної квартири на підставі розпорядження управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Одеської міської ради про приватизацію квартири від 09.03.1994 року. Після розірвання шлюбу [PERSON] проживав разом з нею, а з 1999 року вже стала проживати одна. З вказаного часу позивач відкрито та безперервно володіє квартирою. В 2013 році їй стало відомо, що [PERSON] помер в 2002 році, однак до цього часу вона володіла його часткою та не знала про нього нічого. В судовому засіданні позивач повністю підтримала позов та зазначила, що весь час відкрито користується квартирою в тому числі належною [PERSON] часткою, сплачує усі комунальні послуги. Представник відповідача - [PERSON] заперечував проти задоволення вимог посилаючись на те, що позивач не довела належними доказами обгрунтованості позову. Не надано доказів в підтвердження відсутності спадкоємців у померлого та підтвердження відкритого та безперервного володіння його майном. Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 25.05.1977 року [PERSON] на склад сімї вона та донька [PERSON] було видано ордер №0624 серії ЛР на право зайняття квартири [ADDRESS] (а.с.7). 07.03.1993 року позивач уклала шлюб з [PERSON], який був зареєстрований в Палаці урочистих подій в м.Одесі,актовий запис №293 (а.с.8). 09.03.1994 року на підставі розпорядження управління житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської ради народних депутатів [PERSON] та [PERSON] видано свідоцтво про право власності, на праві спільної часткової власності, на квартиру [ADDRESS], яка має загальну площу 42,7 кв.м (а.с.10). 25.09.1996 року позивач розірвала шлюб з [PERSON], про що відділом РАГС виконкому Суворовської райради народних депутатів м.Одеси зроблено запис за № 757 (а.с.13). 26.04.2002 року позивач уклала шлюб з [PERSON], актовий запис №282 (а.с.14). Відповідно до довідки дільниці №5 КП «ЖКС «Північний» позивач зареєстрована і проживає в квартирі з 16.06.1977 року (а.с.26,27). Факт проживання позивача та користування квартирою також підтверджено допитаними в судовому засіданні свідками [PERSON] і [PERSON] та письмовими доказами - квитанціями щодо оплати вартості комунальних послуг (а.с.133-167). Згідно з вимогами ч.1 та ч.4 ст.344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно набувається за рішенням суду. Як видно з довідки Одеського обласного бюро судово-медичної експертизи 01.07.2002 року в морг бюро був доставлений труп [PERSON], [INFO] за №1523. Поховано на кладовищі «Північне» (а.с.44). КУ «Одеське обласне бюро судово-медичної експертизи» своїм листом від 03.11.2015 року повідомило суд, що 10.07.2002 року лікарське свідоцтво про смерть №1523 на труп невідомого чоловіка №1523 було передано до спеціалізованого підприємства комунально побутового обслуговування для реєстрації смерті в органах РАЦС, а 18.07.2002 року на адресу бюро надійшов протокол впізнання, виданий Центральним РВ ОМУ УМВС України в Одеській області де вказано, що труп невідомого чоловіка №1523 впізнаний як «[PERSON],[INFO]» (а.с.96-97). Згідно зі свідоцтвом про смерть 23.07.2002 року відділом РАЦС Жовтневого районного управління юстиції м.Одеси було вчинено актовий запис №6576 про смерть [INFO] невідомого чоловіка (а.с.179) Як видно з листа Четвертої Одеської державної нотаріальної контори від 08.07.2015 року спадкова справа щодо майна [PERSON] не заводилася (а.с.63). Відповідно до вимог ст.525 ЦК УРСР (1963 року), який діяв станом на [INFO], тобто на час смерті особи, часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу. Як вказано в свідоцтві про смерть відділом РАЦС Жовтневого районного управління юстиції м.Одеси було вчинено актовий запис №6576 та зареєстровано смерть [INFO] невідомого чоловіка, а не [PERSON]. Отже, наявність такого актового запису не підтверджує смерті власника 1/2 частини квартири [PERSON], у зв'язку з чим суд приходить до висновку, що дійсно, виниклі правовідносини регулюються нормами ч.1 ст.344 ЦК України. Оцінюючи усі дослідженні докази в сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги є законними, оскільки [PERSON] добросовісно заволоділа майном [PERSON] і продовжує відкрито, безперервно володіти належною йому 1/2 частиною квартири протягом десяти років, що підтверджено належними доказами.

Outcome: approved