Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-11 00:00:00

[PERSON] звернулася до суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві зазначила, що вона з відповідачем зареєструвала шлюб 13 лютого 2003 року у виконкомі Біловарської сільської ради про що в книзі реєстрації актів про одруження 13 лютого 2003 року зроблено відповідний актовий запис за № 1. За час спільного проживання у них народилося троє дітей, [INFO] син [PERSON] , [INFO] син [PERSON] та [INFO] донька [PERSON] , які проживають разом з нею та знаходяться на її повному утриманні та вихованні. Після реєстрації шлюбу три роки вони проживали у будинку відповідача, який безпричинно затівав сварки та скандали і вони змушені були переїхати проживати до її батьків. Однак, відповідач продовжував скандалити. Часто вживав спиртні напої та в нетверезому стані наносив їй побої, вона неодноразово викликала працівників поліції. Протягом останніх декількох років стосунки з чоловіком зовсім розладились, зникло взаєморозуміння і в взаємоповага, сварки не припиняються. Вже більше року як шлюбні відносини припинені, відповідач залишив сім`ю та переїхав проживати у с.Добрянське. Вже тривалий час кожен з них живе окремим життям та своїми інтересами. Фактично сім`я припинила своє існування. На даний час, проживають окремо, спільного господарства не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують. Всі зароблені кошти чоловік витрачає на себе. Просить шлюб укладений між нею та відповідачем розірвати, а також стягнути на її користь сплачений нею судовий збір. Позивачка в судове засідання не з`явилася, надіслала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує та примирення не бажає. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Про причини своєї неявки суд не повідомив. На підставі ст.247 ч.2 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши всі обставини справи, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , сторони зареєстрували шлюб 13 лютого 2003 року у виконкомі Біловарської сільської ради Тячівського району Закарпатської області. Від даного шлюбу мають трьох неповнолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] , сина [PERSON] , [INFO] , дочку [PERSON] , [INFO] , які проживають з відповідачкою та спору про порядок та умови їх виховання не виникає. Згідно ч.1 ст. 21 Сімейного кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч.1 ст. 24 та ст. 25 Сімейного Кодексу шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, жінка та чоловік можуть одночасно перебувати лише в одному шлюбі, жінка та чоловік мають право на повторний шлюб лише після припинення попереднього шлюбу, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно до ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у тому числі за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 110, ст. 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Фактичні обставини щодо взаємин подружжя свідчать, що розлад в сім`ї має не тимчасовий характер, а подальше спільне проживання в шлюбі стало неможливим, оскільки взаєморозуміння між сторонами втрачено, збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, враховуючи подану позивачкою заяву - примирення вона не бажає та прагне розірвати шлюб, а тому при таких обставинах шлюб підлягає розірванню. Позовних вимог щодо порядку виховання та утримання неповнолітніх дітей, поділу спільного майна сторін не заявлено. Судові витрати в частині сплати судового збору у відповідності до п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України слід покласти на відповідача.

Outcome: approved