Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-12 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до територіальної громади смт. Богородчан в особі Богородчанської селищної ради про визнання за нею права власності на приміщення гаражу [NUMBER], розташованого в цокольному поверсі житлового будинку по [ADDRESS]. Свої вимоги мотивує тим, що [INFO] помер її чоловік [PERSON]. За життя чоловіка, 03.02.2000 року, між ним та Богородчанською селищною радою в особі голови Фонду комунального майна Богородчанського району Матієшин В.М. був укладений договір купівлі-продажу нежитлового приміщення - гаражу [NUMBER], який розташований в цокольному поверсі житлового будинку по [ADDRESS], загальною площею 18,1 кв.м. 04 лютого 2000 року був складений акт прийому-передачі приміщення гаражу і Фонд комунального майна Богородчанської районної ради видав її чоловіку свідоцтво про власність. Після смерті чоловіка вона звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. 29 серпня 2014 року приватний нотаріус Богородчанського районного нотаріального округу [PERSON] видала їй два свідоцтва про право на спадщину за законом: на ? квартири [ADDRESS] та на гараж [ADDRESS]. Що стосується гаражного приміщення [NUMBER] по [ADDRESS], то по тій причині, що чоловік за життя не здійснив державну реєстрацію права власності на належне йому приміщення гаражу, нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на спадщину за законом на вказане приміщення. Тому, в даний час, не дивлячись на те, що вона є фактичним власником згаданого приміщення гаражу, її права на нього без документального підтвердження не визнаються, тому виникла необхідність звернутися до суду для визнання права власності на дане майно. В судовому засіданні позивачка підтримала заявлений позов та просила його задовольнити з викладених підстав. Представник Богородчанської селищної ради в судове засідання не з'явився. До початку судового розгляду подав суду заяву із клопотанням про здійснення розгляду справи у відсутності представника селищної ради, не заперечив проти задоволення позову. Дослідивши письмові докази, які подані у розпорядження суду, з'ясувавши фактичні обставини справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що позивачка є спадкоємцем за законом після смерті чоловіка [PERSON]. Вона звернулася в нотаріальну контору з приводу оформлення спадкових прав. 29 серпня 2014 року приватний нотаріус Богородчанського районного нотаріального округу [PERSON] видала їй два свідоцтва про право на спадщину за законом: на ? квартири [ADDRESS] (а.с.9), та на гараж [ADDRESS] (а.с.10). По тій причині, що [PERSON] за життя не здійснив державну реєстрацію права власності на належне йому приміщення гаражу [NUMBER] по [ADDRESS], нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на спадщину за законом на вказане приміщення. Відповідно до технічного паспорта на індивідуальний гараж, виготовленого 17 січня 2000 року Івано-Франківським ОБТІ, площа гаражу [NUMBER] по [ADDRESS] становить 18,1 кв.м. Відповідно до висновку про вартість майна, найбільш ймовірна вартість приміщення гаражу може становити 22514 грн. У відповідності до ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Право власності на нерухомість у відповідності до ст.182 ЦК України підлягає державній реєстрації. На підставі викладеного, ст.ст.328, 392, 1274 ЦК України,

Outcome: approved