Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-21 00:00:00

[PERSON] звернулася до Марганецького міського суду Дніпропетровської області із позовною заявою до [PERSON], третя особа: Марганецька міська рада Дніпропетровської області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що квартира [ADDRESS], в якій вона мешкає, належить їй на праві власності. В квартирі значиться зареєстрованою відповідач - [PERSON], яка є її донькою. Відповідач не проживає в квартирі з 2011 року, постійне місце проживання відповідача їй не відоме. Особистих її речей в квартирі немає, ніяких перешкод у проживанні відповідачем у квартирі нею та членами її сім'ї не чиниться. Вона не може на власний розсуд розпоряджатися своїм майном, що є порушенням її права володіти, розпоряджатися своїм майном на власний розсуд. Ухвалою судді Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 03 жовтня 2018 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та вирішено справу розглядати без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами. Відповідачу було запропоновано протягом п'ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати відзив на позовну заяву. Відповідач у встановлений судом строк відзив на позовну заяву не надала. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не подавала, у зв'язку з чим згідно ч. 5 ст. 279 ЦПК України, справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами. Третя особа - Марганецька міська рада Дніпропетровської області пояснень з приводу позовних вимог не надала. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши надані докази, суд встановив наступне. Квартира [ADDRESS], належить [PERSON] на праві приватної власності, що підтверджується договором купівлі-продажу квартири від 28.12.1992 року, посвідченого державним нотаріусом Марганецької державної нотаріальної контори Єрьоменко Р.П., зареєстровано в реєстрі № 7503, зареєстровано в Марганецькому БТІ 22.11.1994 року. Згідно довідки, виданої відділом адресно-довідкової роботи управління з питань громадянства, паспортизації та реєстрації ГУ ДМС України в Дніпропетровській області в квартирі [ADDRESS] значиться зареєстрованою відповідач. Згідно акту від 12.09.2018 року, складеного в присутності свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], посвідченого головою квартального комітету № 3 в квартирі [ADDRESS], відповідач [PERSON] не проживає з 2011 року. Згідно зі ст. 319 ЦК України, власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно вселення членів сім'ї у житлове приміщення, яке належить громадянину на праві власності є результатом реалізації права власника й у них виникає право на користування чужим майном, тобто сервітутне право. При цьому, відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом. В судовому засіданні встановлено, що відповідач мала можливість користуватися спірним житловим приміщенням, перешкод їй позивач або члени її сім'ї не чинили, майно та речі відповідача в квартирі відсутні, поважних причин для їх відсутності у спірному житловому приміщенні не існувало. Відсутність відповідача за місцем мешкання понад одного року, без поважних причин та відсутність іншої домовленості між власником квартири та відповідачем, дають суду підстави зробити висновок, що відповідач, не мешкаючи в спірному житловому приміщенні більш ніж одного року, без поважних причин, втратив право користування житловим приміщенням, в зв'язку з чим підлягають визнанню такими в судовому порядку. На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при поданні позову було сплачено судовий збір на загальну суму 704 гривні 80 копійок, який з урахуванням задоволення позовних вимог підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved