Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-03 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] та просить суд розірвати шлюб, який зареєстровано 21 серпня 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Галицького району Івано-Франківської області, актовий запис № 38. В шлюбі народився син - [PERSON], [INFO]. В обґрунтування позовних вимог позивач покликається на те, що сім'я фактично розпалась, відсутнє взаєморозуміння, різні погляди на сімейне життя та ведення спільного.господарства. Позивачка у судове засідання не з'явилась, попередньо подала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала повністю, просила задоволити, а також просила розгляд справи проводити у її відсутності. Відповідач у судовому засіданні позов заперечив, просив суд відмовити у його задоволенні. Дослідивши та перевіривши зібрані по справі докази суд вважає, що позов слід задовольнити…з….наступних….підстав. Відповідно до ч. 2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. юСудом встановлено, що сім'я [PERSON] та [PERSON] фактично розпалась, оскільки сторони не підтримують подружні відносини, не ведуть спільного господарства, відсутнє взаєморозуміння. За клопотанням відповідача, судом надавався сторонам строк для примирення терміном 1 (один) місяць з метою збереження сім'ї, однак примирення не відбулося. А тому, враховуючи наведені обставини, суд вважає, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе, воно буде суперечити інтересам сторін, тому шлюб слід розірвати. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Згідно\~ст. 141 Сімейного кодексу України\~\~мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Частиною 1\~ст. 150 СК України\~\~визначені головні напрями виховного процесу, який мав би зосереджуватися на основних суспільних цінностях повазі до інших людей, любові до членів своєї сім`ї, родини. Згідно\~ст. 151 СК України\~батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Відповідно до ч. 3 ст. 9 Конвенції про права дитини, дитина, яка не проживає з одним чи обома батьками, має право підтримувати на регулярній основі особисті і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить інтересам дитини. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку особистості потребує любові і розуміння. [PERSON] повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір'ю. З огляду на викладене, суд приходить до висновку про визначення місця проживання малолітнього сина [PERSON], [INFO] разом із матірю [PERSON].

Outcome: approved