Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-20 00:00:00

[PERSON] звернулася до Словянського міськрайонного суду Донецької області із позовною заявою до Словянської міської ради Донецької області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що 18 лютого 2009 року померла [PERSON]. Після її смерті залишилася спадщина, до складу якої входить: житловий будинок з господарськими та побутовими спорудами і земельна ділянка площею 0,0562 га із цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і спору (присадибна ділянка), кадастровий номер 1414100000:01:015:0824, що розташовані по вул. Руській № 33 в м. Словянську Донецької області. Дана спадщина належала [PERSON] на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом від 05 грудня 2005 року (спадкова справа № 965/05р.) після смерті [PERSON]. Вона відповідно до ст. 1223 ЦК України є спадкоємцем по заповіту на спадщину після померлої [PERSON] і відповідно до ст.ст. 1268, 1269 1270 ЦК України прийняла спадщину в установленому законом порядку та строки. 17 березня 2014 року державним нотаріусом Першої Словянської державної нотаріальної контори Донецької області [PERSON] було видано Свідоцтво про право на спадщину за заповітом на житловий будинок № 33, розташований по вул. Руська у м. Словянську, а 17 березня 2014 року винесено Постанову, якою нотаріус відмовила їй видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку для обслуговування житлового будинку і господарських будівель площею 0,0562 га, розташовану в м. Словянську по вул. Руській № 33 після померлої 18 лютого 2009 року [PERSON] Дана відмова вмотивована тим, що відсутні [PERSON] з Державного земельного кадастру про зареєстровані права і документи та відсутність обмежень на земельну ділянку, а також відсутня технічна документація з нормативно грошової оцінки землі та рекомендувала звернутися до Відділу Держземагенства у місті Словянську та отримати відповідний [PERSON] з Державного земельного кадастру, до органу державної реєстрації за місцем знаходження нерухомого майна для реєстрації права власності обєкта нерухомості та до суду із заявою про визнання права власності в порядку спадкування на заявлені права земельну ділянку. [PERSON] зазначених рекомендації вона отримала [PERSON] з Державного земельного кадастру на земельну ділянку по вул. Руській № 33, в м. Словянську, відповідну технічну документацію на неї, а також [PERSON] із технічної документації про нормативно-грошову оцінку даної земельної ділянки. Щодо визнання права власності у порядку спадкування на заявлені права, то відповідно до розяснень Пленуму Верховного Суду України, що містяться в абз. 3 п. 23 Постанови «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Оскільки у встановленому законом порядку вона звернулася до нотаріуса із Заявою про прийняття спадщини, до складу якої входить спірна земельна ділянка по вул. Руській, 33 в м. Словянську, площею 0,0562 га, кадастровий номер 1414100000:01:015:0824, яка відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України належала померлій [PERSON], а їй зазначеною Постановою державного нотаріуса від 17 березня 2014 року відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину на дану земельну ділянку, то іншого порядку визнання за нею права власності на цю земельну ділянку, аніж судового, немає. Посилаючись на положення ст.ст. 15, 16, 328 ЦК України просить суд визнати за нею, [PERSON], в порядку спадкування за заповітом право власності на земельну ділянку, місце розташування якої - Донецька область, місто Словянськ, вул. Руська, № 33, площею 0,0562 га, кадастровий номер 1414100000:01:015:0824 з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, право власності на яку належало на підставі Державного [PERSON] про право приватної власності на землю Серія ІІ-ДН № 177423, виданого [PERSON], зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право власності на землю за № 5264. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявилася. Хоча належним чином повідомлялася про дату, час та місце проведення судового засідання. Про причину неявки суду не повідомила. Представник позивача [PERSON] адвокат [PERSON], яка діє на підставі Ордеру серії АА № 116207, Договору про надання правової допомоги від 17 січня 2018 року та Свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю № 3681 від 01 грудня 2010 року (а.с.26-30), у судове засідання не зявилася. 21 лютого 2018 року надала до суду Заяву про розгляд справи у її відсутності. Позовні вимоги підтримала повністю та просила їх задовольнити. Відповідач Словянська міська рада Донецької області, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце проведення судового засідання, не зявилися. 29 січня 2018 року на адресу суду за вихідним № 01.01-12/147 за підписом міського Голови [PERSON] направлено Клопотання про розгляд справи без участі представника Словянської міської ради. Рішення просили прийняти на розсуд суду (а.с.36). Суд, розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до Словянської міської ради Донецької області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом підлягають задоволенню в повному обсязі з огляду на їх законність та обґрунтованість. Європейський суд з прав людини у рішенні в справі «Руїз Торіха проти Іспанії» від 09 грудня 1994, заява № 18390/91 вказав, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Межі такого обов'язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватися у світлі обставин кожної справи. \~\~\~\~\~[PERSON] до\~ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. [PERSON] до ст. 392 Цивільного кодексу України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у різі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. [PERSON] зі ст. 16 Цивільного кодексу України способом захисту цивільних прав є визнання права. В судовому засіданні встановлено, що 22 березня 2005 року у місті Словянську Донецької області помер [PERSON] (а.с.16). Після його смерті залишилася спадщина, яка складається з: - житлового будинку з господарськими та побутовими будовами та спорудами за № 33, що знаходиться в місті Словянську по вул. Руській, належного померлому на підставі Договору про право забудови, виданого Першою Словянською нотаріальною конторою 15 квітня 1963 року по реєстру 4088, зареєстрованого в Словянському КП «БТІ» 08 вересня 1986 року за № 16112 в книзі 64, реєстраційний номер в реєстрі прав власності на нерухоме майно 12501607; - приватизована земельна ділянка, що знаходиться в м. Словянську по вул. Руській, 33 площею 0,0562 га, розташована на території Словянської міської ради, переданої для обслуговування житлового будинку і господарських будівель, належного померлому на підставі Державного акта на право приватної власності на землю ІІ-ДН № 177423, виданого Словянською міською Радою 19 квітня 1999 року, зареєстрована в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 5264. Спадщину за законом після померлого [PERSON] отримала його дружина [PERSON], відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за законом від 05 грудня 2015 року, виданого державним нотаріусом Першої Словянської державної нотаріальної контори [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за № 1-6028, спадкова справа № 965/05 (а.с.15). 18 лютого 2009 року у місті Словянську померла [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про смерть [PERSON] 1-НО № 371665, виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Словянську Словянського міськрайонного управління юстиції Донецької області (а.с.12). Спадщина після її смерті відкрилася за заповітом. [PERSON] Заповіту, складеного [PERSON] 05 вересня 2006 року та посвідченого державним нотаріусом Першої Словянської державної нотаріальної контори [PERSON], зареєстрованого у Реєстрі за № 2-2577, остання заповіла [PERSON] все своє майно, що буде належати на день її смерті де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалося, а також все те, на що вона за законом буде мати право (а.с.40). [PERSON] про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 36895945 від 17 березня 2014 року Спадкова справа № 538/2009 заведена в Україні Першою Словянською державною нотаріальною конторою за заявою [PERSON] (а.с.17). [PERSON] до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування»\~відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. [PERSON] до п.3.1 Постанови Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» «[PERSON] до\~ст. 67 Закону України «Про нотаріат» Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. \~Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини. \~Без звернення спадкоємців до нотаріальної контори за одержанням свідоцтва про право на спадщину збільшується ймовірність порушення прав інших осіб, спадкоємців за заповітом, спадкоємців, які прийняли спадщину. [PERSON] до ч.1\~ст. 1298 ЦК України\~свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців із часу відкриття спадщини, тому спір про спадкування може бути вирішений лише після закінчення цього строку. Якщо спадкоємець не прийняв спадщину, його вимоги про визнання права власності на спадкове майно не підлягають задоволенню судом. Прийняття спадщини спадкоємцем, який звертається з вимогою про визнання права власності на спадкове майно, має встановлюватись належними доказами : копіями документів із спадкової справи, якщо така справа заводилася нотаріусом, довідками з житлово-експлуатаційних організацій, сільських, селищних рад за місцем проживання спадкодавця». Для отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом [PERSON] надала нотаріусу всі необхідні документи. [PERSON] Свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 17 березня 2014 року державним нотаріусом Першої Словянської державної нотаріальної контори [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за № 1-400, [PERSON] отримала у спадщину після померлої [PERSON] житловий будинок з відповідними господарськими та побутовими будовами та спорудами № 33, розташований у місті Словянську по вул. Руській, що належав померлій на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Першою Словянською державною нотаріальною конторою 05 грудня 2005 року за реєстровим № 1-6028, зареєстровано в КП «Бюро технічної інвентаризації» міста Словянська 11 вересня 2007 року, номер запису 16112 в Книзі 64; реєстраційний номер 12501607 (а.с.13). [PERSON] з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 19110052 від 17 березня 2014 року право власності на житловий будинок № 33, розташований по вулиці Руській в місті Словянську було зареєстровано за [PERSON], РНОКПП: [NUMBER], паспорт громадянина [PERSON], серія та номер: [NUMBER], виданий 29 травня 2008 року Відділенням по району Марїно ОУФМС [PERSON] по м. Москві, країна громадянства Російська Федерація, адреса: Російська Федерація, [ADDRESS] (а.с.18). Проте, у встановленому нотаріальному порядку позивач не може оформити право власності на земельну ділянку, що знаходиться у місті Словянську по вул. Руській, 33. Постановою від 17 березня 2014 року Державним нотаріусом Першої Словянської державної нотаріальної контори [PERSON] було відмовлено [PERSON] у видачі Свідоцтва про право власності на земельну ділянку по вул. Руській, 33 в місті Словянську, площею 0,0562 га у звязку з відсутність правовстановлюючих документів на земельну ділянку у спадкодавиці [PERSON] (а.с.19). [PERSON] до п. 23\~Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування»\~у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. \~[PERSON] до ст.ст.\~1216,\~1218 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. [PERSON] до ч. 5\~ст. 1268 ЦК України\~та п. 3.14 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджених\~Наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5\~із наступними змінами та доповненнями незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, прийняття і відмова від прийняття спадщини може мати місце щодо всього спадкового майна. Спадкоємець не вправі прийняти одну частину спадщини, а від іншої частини відмовитись. Спадкоємець, який прийняв частину спадщини, вважається таким, що прийняв усю спадщину. \~Вказане також підтверджене і розясненням, наданим у п. 1 Узагальненої судової практики розгляду цивільних справ про спадкування Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року, зі змісту якого вбачається, що відповідно до норм ч. 5\~ст. 1268 ЦК України\~незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3\~ст. 1296 ЦК України\~відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. \~Статтею 1297 ЦК України\~встановлено обовязки спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. Проте нормами цієї статті, так само як й іншими нормами цивільного права не визначено правових наслідків недотримання такого обовязку у вигляді втрати права на спадщину. \~Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке повязується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину (статті\~1296,\~1297 ЦК) та/або не здійснив його державної реєстрації (а.с.1299\~ЦК України). Захист прав громадян та юридичних осіб на нерухоме майно\~земельну ділянку здійснюється ст.ст.\~15,\~16 ЦК України\~шляхом визнання прав. [PERSON] до 392\~ЦК України\~власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. [PERSON] до п. 37 Постанови № 5 Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» з урахуванням положень частини першої статті\~15\~та статті\~392 ЦК\~власник майна має право предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Виходячи зі змісту наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність субєктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється. [PERSON] до п. 3 Узагальнення судової практики розгляду цивільних справ про спадкування Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 оскільки спір про визнання права власності на нерухоме майно - є спором про спадкування, належним відповідачем у зазначених спорах є спадкоємці, які прийняли спадщину, а у випадку їх відсутності\~відповідна територіальна громада. Умови для отримання Свідоцтва про право на спадщину у нотаріальній конторі в позивача немає, тому, відповідно до п. 23\~Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування»\~його вимога про визнання права на спадщину підлягає судовому розгляду. [PERSON] до\~ст. 328 ЦК України\~право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, і вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. [PERSON] за життя був власником земельної ділянки, що знаходиться в місті Словянську по вул. Руській, 33, на підставі Державного акту на право приватної власності на землю ІІ-ДН № 177423, виданого Словянською міською Радою 19 квітня 1999 року, зареєстрована в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 5264 (а.с.21). [PERSON] за життя здійснював всі правомочності власника, тобто володів, користувався, розпоряджався нею на власний розсуд, його право власності на земельну ділянку ніким не оспорювалося. На теперішній час у позивача зберігається Державний акт на право приватної власності на землю ІІ-ДН № 177423, виданого Словянською міською Радою 19 квітня 1999 року, виданий на імя [PERSON] на право приватної власності на земельну ділянку по вул. Руській, 33 в м. Словянську, площею 0,0562 га, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 5264, що підтверджує право власності [PERSON] на спірну земельну ділянку. [PERSON] з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-1402983292017 від 11 грудня 2017 року, право власності на земельну ділянку площею 0,0562 га, що розташована за адресою: Донецька область, місто Словянськ, вул. Руська, 33, зареєстровано за [PERSON] на підставі Держаного акту від 21 квітня 1999 року ІІ-ДН 177423 (а.с.23 зворот). Частиною 1\~ст. 1225 ЦК України\~передбачено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням їх цільового призначення. Статтями\~116,\~118 Земельного кодексу України\~визначено підстави й порядок набуття громадянами і юридичними особами права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності. [PERSON] до частини 1\~ст. 125 Земельного кодексу України\~право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації. \~Але, відповідно до Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого\~Наказом Міністерства Юстиції України за № 296/5 від 22 лютого 2012\~p., видача свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку нотаріусом проводиться на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку та витягу з Державного земельного кадастру. [PERSON] до\~ст. 1225 ЦК України\~право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. [PERSON] до\~ст. 125 Земельного кодексу\~право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав. Право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, а також право власності на земельну ділянку, набуту у власність із земель приватної власності без зміни її меж, цільового призначення, посвідчується, зокрема свідоцтвом про право на спадщину (ч. 1 і ч. 2\~ст. 126 ЗК). Оскільки у встановленому законом порядку позивачем [PERSON] прийнято спадщину за заповітом після смерті [PERSON], яка за життя була власником земельної ділянки, що знаходиться в місті Словянську по вул. Руській, 33, інших спадкоємців після смерті [PERSON] немає, то суд приходить до обґрунтованого висновку про законність позовних вимог [PERSON] і вважає за можливе їх задовольнити. \~На підставі викладеного,

Outcome: approved