Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-06 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON] , просить стягнути із відповідача в свою користь аліменти на утримання доньки - [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі у розмірі 2 700 гривень, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитини повнолітнього віку, починаючи з 24 березня 2021 року. Позов мотивовано тим, що за час перебування в шлюбі в них народилося двоє дітей, [PERSON] , [INFO] та [PERSON] [INFO] . На утримання сина [PERSON] відповідно до виконавчого листа №2-300 виданого Борщівським районним судом від 27.04.2010 року нараховуються аліменти у мінімальному розмірі. Однак відповідач з дати ухвалення аліментів не сплатив жодного разу нарахованих сум. Зауважує, що з відповідачем більше чотирьох років не проживають разом, не ведуть спільного господарства та сімейного бюджету. Тривалий час [PERSON] не допомагає позивачці матеріально по утриманню наших дітей. По аліментах на сина просто зростає борг, а реальних грошових коштів для забезпечення належних умов життя та розвитку дітей від відповідача не отримує. Стверджує, що витрати на дітей дуже великі, та вона, залишившись сама, не може їх забезпечити. Звертає увагу, що офіційно не працює. З дітьми проживає без реєстрації за адресою [ADDRESS] . Вищевказану квартиру орендувала у гр. [PERSON] та сплачувала орендні платежі. Крім того оплачувала комунальні послуги котрі у теплий період часу становили близько 500-800 грн на місяць, а у зимовий період - 2000-2700 грн. на місяць. Зараз вказану квартиру придбав за Договором купівлі-продажу кімнати від 21.10.2020 року батько позивачки [PERSON] . Дочка відвідує II молодшу групу №1 Тернопільського дошкільного навчального закладу №6 з 10 вересня 2019 року, який також оплачує позивачка самостійно близько 900-1200 грн в місяць в залежності від кількості відвіданих днів. Також, дочка відвідує гуртки танців та англійської мови котрі оплачує в сумі 360 грн. за кожний місяць. Ще за період спільного проживання та до сьогодні відповідач працює у Польщі та має велику заробітну плату, придбав автомобіль та має відкритий депозитний рахунок у польському банку. Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 27 липня 2021 року відкрито провадження у справі та призначено її до судового розгляду. В судовому засіданні представник позивачки позов підтримала. Відповідач в судове засідання не з`явився, не повідомив про причини неявки, відзиву на позов не надав, а тому, за відсутності заперечень представника позивача суд постановив проводити заочний розгляд справи. Розглянувши справу, судом досліджено такі обставини та досліджено такі докази. Сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 05.11.2007 року, який розірвано рішенням Борщівського районного суду Тернопільської області від 27 квітня 2010 року у справі №2-297/10, про що видано свідоцтво про розірвання шлюбу від 14 травня 2010 року серії [NUMBER] відділом реєстрації актів цивільного стану Борщівського районного управління юстиції. В шлюбі народилися двоє дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] [INFO] . Згідно довідки приватного підприємства «Східний масив» від 02 березня 2021 року, акту обстеження від 01.03.2021 року, [PERSON] проживає без реєстрації з [PERSON] та [PERSON] по [ADDRESS] . Як видно із розрахунку заборгованості Борщівського РВДВС ПЗМУМЮ (м. Івано-Франківськ) від 16.03.2021 року на виконанні відділу знаходиться виконавчий лист №2-300 виданий Борщівським районним судом від 27.04.2010 року, загальна сума заборгованості зі сплати аліментів становить 67839,87 грн. Відповідно до довідки Тернопільського дошкільного закладу №6 Тернопільської міської ради від 17.03.2021 року №17, [PERSON] , [INFO] відвідує ІІ молодшу групу №1 Тернопільського дошкільного навчального закладу №6 з 10 вересня 2019 року та здійснює оплату за харчування. Так, в березні 2021 року позивачка оплатила за харчування 980 грн. Дослідивши докази на надавши їм оцінку суд доходить висновку, що позов слід задовольнити, зважаючи на таке. Згідно статті 51 Конституції України, статті 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. В силу вимог статті 182 СК суд, при визначенні розміру аліментів, враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Згідно статті 183 Сімейного кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Зважаючи на матеріальне становище платника аліментів, його вік, наявність ще одного сина, те, що за твердженням відповідачки він працює за кордоном, де має стабільно великий дохід, позивачка не працює, сама виховує двох малолітніх дітей, у зв`язку із чим обмела у можливості працювати, суд доходить переконання, що аліменти на утримання доньки слід визначити в розмірі 2700 гривень щомісяця. Такий розмір аліментів приблизно відповідатиме мінімальному рекомендованому розміру встановленому статтею 182 Сімейного кодексу України в розмірі прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та є дещо меншим від ј розміру середнього заробітку по Тернопільській області (станом на червень 2021 року близько 12293 гривень). На думку суду, менший розмір аліментів, не буде достатнім для належного виховання та утримання доньки та забезпечення його рівня життя, необхідного для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Тому, суд доходить висновку, що позов підлягає до задоволення. На підставі статті 141 ЦПК України, з відповідача слід стягнути в користь держави судовий збір за позовні вимоги про стягнення аліментів. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 430 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць слід допустити до негайного виконання.

Outcome: approved