Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-30 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідачів про зняття арешту. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 21.03.2007 між позичальником [PERSON] та ПАТ «[PERSON] Аваль» був укладений кредитний договір № 014/1101/74/34502, за умовами якого останній отримав кредит в розмірі 100\~000 дол. США. Зобовязання за даним договором забезпечувалися, укладеним між тими ж сторонами, договором іпотеки від 21.03.2007. У звязку з заборгованістю, яка виникла через неналежне виконання боржником взятих на себе зобовязань, рішенням суду від 13.08.2013 було звернуто стягнення на предмет іпотеки житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: м. Луцьк, провулок 1-ий Степовий, 8. На виконання рішення суду стягувачу видано виконавчий лист, який був предявлений до виконання в Перший ВДВС м. Луцьк ГТУЮ у Волинській області. В результаті укладення ряду договорів про відступлення прав вимоги за кредитним договором, [PERSON] набула прав вимоги, як новий стягувач у правовідносинах, що виникли між ПАТ «[PERSON] Аваль» та [PERSON] за кредитним договором № 014/1101/74/34502. Оскільки, [PERSON] набула прав банку як іпотекодержатель нерухомого майна, то має першочергове право на задоволення своїх вимог за рахунок іпотечного майна. Накладені обтяження порушують права позивача як іпотекодержателя майна на задоволення її вимог, а тому просить зняти дану заборону. Позивач в судовому засіданні вимоги позову підтримала з підстав викладених в заяві. Вимоги позову просила задовольнити в повному обсязі, понесені судові витрати залишити за позивачем. Представник відповідач АТ «[PERSON] Аваль» в судовому засіданні не заперечувала щодо замовлення вимог позову. Суду пояснила, що боржник отримував кредит на придбання будинку, однак останній там не мешкає та не виявляє інтересу до нерухомого майна. Вимоги за кредитом були відступлені на підставі договору про відступлення прав вимоги. На даний час право вимоги перейшло до [PERSON] Представник третьої особи в судовому засіданні при вирішенні справи покладалася на розсуд суду. В поясненнях зазначила, що на виконанні перебував виконавчий лист щодо стягнення заборгованості з боржника [PERSON] В ході виконавчого провадження було замінено сторону стягувачу на [PERSON] На даний час виконавче провадження є закінченим. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 21.03.2007 в забезпечення виконань за кредитним договором № 014/1101/74/34502 від 21.03.2007 між ПАТ «[PERSON] Аваль» та [PERSON] було укладено договір іпотеки, предметом якого був житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями та спорудами, загальною площею 254,8 кв.м., житловою площею 73,6 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Луцьк, пров. 1-й Степовий, 8 (а.с. 4-7). Банк після укладення договору іпотеки від 21.03.2007 року зареєстрував обтяження спірного майна у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна. Оскільки, боржник [PERSON] порушуючи умови виконання взятих на себе зобовязань не погашав заборгованість за кредитом, рішенням суду від 13.08.2013 було звернуто стягнення на предмет іпотеки, а саме: житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями та спорудами, загальною площею 254,8 кв.м., житловою площею 73,6 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Луцьк, пров. 1-й Степовий, 8. На виконання рішення суду стягувачу було видано виконавчий лист від 23.10.2013 (а.с. 33), який було предявлено до примусового виконання в Перший ВДВС м. Луцьк ГТУЮ у Волинській області. Відповідно до ч. 1\~ст. 18 ЗУ «Про виконавче провадження», виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Примусове звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється державним виконавцем з урахуванням положень Закону України «Про іпотеку» - (ч. 8 ст. 54 ЗУ «Про виконавче провадження»). З інформаційної довідки про виконавче провадження (а.с. 35,36) вбачається, що державним виконавцем в ході виконавчого провадження, з метою забезпечення виконання рішення суду та збереження майна боржника, накладено арешт на житловий будинок, який є предметом іпотеки. Ухвалою суду від 27.07.2017 було проведено заміну стягувача з ПАТ «[PERSON] Аваль» на [PERSON] у виконавчому провадженні, за виконавчим листом № 161/8436/13-ц на виконання рішення суду від 13.08.2013 про звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 014/1101/74/34502 від 21.03.2007. Умовами договору іпотеки (а.с. 4-7) передбачено порядок задоволення вимог іпотекодержателя за рахунок предмета іпотеку, в разі порушення боржником виконання основного зобовязання. Такими чином, в звязку з невиконанням відповідачем [PERSON] умов кредитного договору згідно вимог закону та положень договору іпотеки позивач має першочергове право на задоволення своїх вимог за рахунок звернення стягнення на майно, яке перебуває в заставі. Відповідно до ч. 5\~ст. 3 Закону України «Про іпотеку» іпотека має похідний характер від основного зобовязання і є дійсною до припинення основного зобовязання або до закінчення строку дії іпотечного договору. Частиною 6 ст. 3 цього ж Закону визначено, що у разі порушення боржником основного зобовязання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане майно не зареєстровані у встановленому законом порядку або зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Якщо пріоритет окремого права чи вимоги на передане в іпотеку нерухоме майно виникає відповідно до закону, таке право чи вимога має пріоритет над вимогою іпотекодержателя лише у разі його/її виникнення та реєстрації до моменту державної реєстрації іпотеки. Пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом - у черговості їх державної реєстрації (ч. 7 ст. 3 ЗУ «Про іпотеку»). Частиною 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» визначено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобовязання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобовязанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку про те, що іпотека як правовий інститут виконує забезпечувальну функцію виконання боржником основного зобовязання, тобто спрямована на те, щоб гарантувати кредитору-іпотекодержателю право на задоволення його вимог за рахунок певного, заздалегідь визначеного сторонами майна за наявності в боржника заборгованості перед кредитором. Отже, позивач може реалізувати своє право щодо задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки, шляхом зняття арешту з даного нерухомого майна за рішенням суду. Статтею 16 ЦК України визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Виходячи з вище зазначеного, арешт, який був накладений Першим відділом державної виконавчої служби м. Луцьк Головного територіального управління юстиції у Волинській області на житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями та спорудами, загальною площею 254,8 кв.м., житловою площею 73,6 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Луцьк, пров. 1-й Степовий, 8, який на даний момент не дає можливості скористатися законним правом позивачу щодо задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки, слід скасувати. Проаналізувавши зібрані та досліджені в судовому засіданні докази, суд дійшов висновку, що накладеним арештом порушуються права позивача, а тому, вимоги про зняття арешту підлягають до задоволення. Оскільки, позивач не наполягав на стягненні судових витрат із сторін, то такі витрати суд не стягує із відповідачів.

Outcome: approved