Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-15 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів та компенсації за утримання дитини. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 19 липня 2001 року вона уклала шлюб з відповідачем, який зареєстрований Липницькою сільською радою Жовківського району Львівської області. У шлюбі у них народилася донька [PERSON], [INFO]. Рішенням Личаківського районного суду м.Львова від 08 вересня 2014 року шлюб між сторонами розірвано. Протягом останніх п'яти років відповідач перестав брати участь у вихованні доньки та не надає допомоги на її утримання. Усі обов'язки щодо утримання та виховання дитини вона несе самостійно. Враховуючи вищенаведене, просить стягувати з відповідача аліменти на дитину у розмірі 1000,0 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття. 15 липня 2014 року позивач уточнила позовні вимоги, просить стягувати з відповідача аліменти на дитину у розмірі 1000,0 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття, а також просить стягнути з відповідача 10 000 гривень в якості компенсації за утримання дитини за період часу з 01.01.2011 року по 30.06.2014 року (а.с.27). Позивач [PERSON] в судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримала повністю, дала пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві, просить суд позов задоволити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав частково та пояснив, що на сьогоднішній день він офіційно не працює, а тому не має можливості в повному обсязі надавати матеріальну допомогу, разом з тим, не заперечує сплачувати аліменти на дитину в розмірі 400,0-450,0 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Відносно позовної вимоги про стягнення компенсації за утримання дитини заперечив та пояснив, що позивачем не представлено жодних доказів на підтвердження суми компенсації в розмірі 10 000 гривень, а тому в цій частині позовних вимог просить відмовити повністю. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення частково з наступних підстав. Як вбачається з Свідоцтва про одруження (а.с.3), сторони уклали шлюб 19 липня 2001 року, який зареєстрований Липницькою сільською радою Жовківського району Львівської області, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за № 6. Відповідно до Свідоцтва про народження (а.с.4), від подружнього життя у сторін народилася донька [PERSON], [INFO], про що в книзі записів актів громадянського стану про народження зроблено відповідний запис за № 19. Згідно з рішенням Личаківського районного суду м.Львова від 08 вересня 2014 року (а.с.39), шлюб між сторонами розірвано. Згідно з ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно з ч.1 ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Судом встановлено, що позивач [PERSON] офіційно не працює, отримує один вид пенсії в розмірі 994,0 гривень щомісячно та пенсію в разі втрати годувальника, померлого внаслідок загального захворювання в розмірі 1049,0 гривень щомісячно. Відповідач [PERSON] також офіційно не працює, отримує пенсію по інвалідності внаслідок загального захворювання у розмірі 1049,0 гривень щомісячно. При визначенні розміру аліментного забезпечення суд, вирішуючи справу у межах заявлених вимог (ст.11 ЦПК України), та відповідно до вимог ст.182 СК України враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 цього Кодексу. Законодавство України встановлює пріоритет інтересів дітей при вирішенні сімейних спорів (ч.8 ст.7 СК України), а також зобов'язує дотримуватись засад рівності їх прав щодо батьків (ст.142 цього ж Кодексу) та справедливості у врегулюванні сімейних відносин (ч.9 ст.7 СК України). Таким чином, враховуючи вищенаведені обставини в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення аліментів підлягають задоволенню частково та слід стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на дитину у твердій грошовій сумі у розмірі 600,0 гривень щомісячно, починаючи з 28 травня 2014 року до досягнення дитиною повноліття. Враховуючи те, що позивачем не представлено жодних підтверджуючих доказів щодо стягнення з відповідача компенсації за утримання дитини за період часу з 01.01.2011 року по 30.06.2014 року, а тому, суд приходить до висновку, що у задоволення позовних вимог в цій частині слід відмовити. Крім того, в силу вимог ст.88 ЦПК України з відповідача слід стягнути в дохід держави судовий збір в розмірі 243,60 гривень.

Outcome: approved