Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-25 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом. В обґрунтування заявленого позову посилається на те, що шлюб між ними укладено 25 листопада 2006 року та зареєстровано Відділом реєстрації актів цивільного стану Луцького міського управління юстиції Волинської області. Від шлюбу в них дітей немає. За відсутності дітей шлюб міг би бути розірваний через орган ЗАГС, що позивач намагалась зробити. Однак позивачу було розяснено, що відповідно до ст. 106 Сімейного Кодексу України, для цього їм потрібно удвох особисто зявитись до державного органу реєстрації цивільного стану з заявою про розірвання шлюбу, але відповідач категорично відмовляється від цієї процедури. Нотаріально посвідченої заяви також не надає. Тобто, має місце спір, який вирішується судом на підставі ст. 110 Сімейного Кодексу України. До укладення шлюбу вони зустрічались нетривалий час, до півроку. Можливо, вони недостатньо взнали один одного, але шлюбне життя в них не заладилось від самого початку. Позивач ніколи не відчувала від чоловіка належної турботи про себе, ніжного ставлення. З часом спільне життя зовсім розлагодилось. Однією з причин цього стало регулярне вжи вання відповідачем спиртного. Відповідач занадто часто вживав алкогольні напої, часом без будь-якого приводу. На грунті цього в них постійно виникали непорозуміння, сварки, які переростали у скандали. А під час скандалів відповідач втрачав контроль над собою, ображав позивач, висловлювався нецензурно, й, що найгірше, бив. При потребі, ці обставини можуть підтвердити свідки - родичі, спільні знайомі. Позивач неодноразово намагалась впросити його кинути пити, але марно. Вважає, що збереження шлюбу є неможливим та недоцільним. Просить суд розірвати шлюб та стягнути судові витрати по сплаті судового збору та витрат на правову допомогу. Позивач в судове засідання не зявився, про дату, час і місце судового розгляду справи повідомлявся належним чином, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обємі та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час і місце судового розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомляв, від нього до суду не надходило заяви про розгляд справи у його відсутності. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлений позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Щодо позовної вимоги позивача про розірвання шлюбу, то вона підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України суд, зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом при розгляді справи встановлено, що 25 листопада 2006 року між сторонами було укладено шлюб (а.с. 4). Сімейне життя подружжя не склалося, сторони фактично припинили шлюбні відносини, тривалий час не підтримують шлюбних відносин, не мають спільного сімейного бюджету та не ведуть спільного господарства, сімя існує формально. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що мають істотне значення. Приймаючи до уваги викладене та враховуючи, що сімейне життя подружжя не склалося, шлюбні відносини між сторонами припинено, кожен з них проживає окремо. Спільного бюджету та домашнього господарства не ведуть, сімя існує формально, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що мають істотне значення. А тому за таких обставин, суд приходить до висновку про розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Судом при розгляді справи встановлено, що позивачем при зверненні до суду з позовом було понесено та документально підтверджено судові витрати по сплаті судового збору в сумі 551,20 гривень (а.с. 1). А тому за таких обставин, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача понесених і документально підтверджених судових витрат по сплаті судового збору в сумі 551,20 гривень. Відповідно до ч. 1 ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 79 ЦПК України до витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать витрати на правову допомогу. Судом при розгляді справи встановлено, що позивачем понесено та документально підтверджено судові витрати, пов'язані з розглядом судової справи в сумі 300,00 гривень. А тому за таких обставин, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача понесених і документально підтверджених судових витрат, пов'язаних з розглядом судової справи в сумі 300,00 гривень.

Outcome: approved