Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-09 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до Біласовицької сільської ради, треті особи: Воловецька державна нотаріальна контора, Воловецьке ДВПТІ, про визнання права власності на нерухоме майно та поновлення строку для прийняття спадщини. Заяву мотивував тим, що її батько [PERSON] у 1954 році побудував житловий будинок з належними до нього господарськими спорудами [ADDRESS]. [INFO] [PERSON] помер. Після його смерті відкрилася спадщина на належне йому майно. За життя [PERSON] належним чином не провів державну реєстрацію права власності на спадковий будинок та не отримав належних правовстаноовлюючих документів, через цю обставину позивач не може оформити спадщину. В зв'язку з вищевикладеним, позивач просить поновити строк звернення до суду та визнати за нею право власності на вищевказаний житловий будинок та господарські будівлі. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала повністю, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Третя особа - начальник Воловецького ДВПТІ Мельник М.І. в суді щодо задоволення позовних вимог не заперечив. Представник відповідача Біласовицької сільської ради - сільський голова Шуфрич В.В. в судове засідання не з?явився, надав суду заяву про розгляд справи без участі представника сільської ради, позовні вимоги визнає, щодо їх задоволення не заперечує. Представник третьої особи завідуюча Воловецької державної нотаріальної контори Дідренцел В.Т. в судове засіданні також не з?явилась, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, також зазначивши, що 09.06.2017 року було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, просить розглянути справу на розсуд суду. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як зазначено в ч.4 ст.174 ЦПК Україниу разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів особи може бути, як встановлено п.1 ч.2 ст.16 Цивільного кодексу України- визнання права. В судовому засіданні встановлено, що будинок [ADDRESS] належав [PERSON], підтвердженям чого є технічний паспорт на житловий будинок ( а.с. 3 - 6 ), однак зареєстрований належним чином не був. Як вбачається із свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від [INFO] (а.с. 11) [PERSON] помер і після його смерті відкрилась спадщина на належне йому на праві приватної власності майно, в тому числі на житловий будинок [ADDRESS]. Відповідно до ст. 25 та 346 ЦК України право власності на нерухоме майно не може бути зареєстровано за особою, яка померла, оскільки зі смертю особи її право та дієздатність припиняється. У відповідності до вимог ст.ст.1217, 1223 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або законом. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини, право на спадкування одержують особи, зазначені у статтях 1261-1265 ЦК України. Згідно ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки спадкодавця. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Факт, що позивач [PERSON] являється донькою спадкодавця [PERSON] підтверджується її свідоцтвом про народження (а.с. 14) та про укладення шлюбу, копії яких маються в матеріалах справи. Оскільки спадкове майно - житловий будинок не зареєстрований, даний факт перешкоджає позивачу звернутись до нотаріальної контори для належного оформлення спадщини. Відповідно до ст. 25 та 346 ЦК України право власності на нерухоме майно не може бути зареєстровано за особою, яка померла, оскільки зі смертю особи її право та дієздатність припиняється. Ст. 328 ЦК України передбачає, що право власності набувається на підствах, що не заборонені законом. Однією з таких підстав є спадкування майна, в тому числі за заповітом та законом. Звернення позивача до суду з вимогою визнання права власності на спадкове майно зумовлене порушенням його права на отримання власності в порядку спадкування згідно відмови нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом в її користь ( а.с 12), так як спадковий будинок не зареєстрований спадкодавцем у встановленому законом порядку та не має відповідних правовстановлюючих документів. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК). Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Крім того, [PERSON] пропустила строк для звернення з позовною заявою до суду і просить його поновити. Перевіривши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що відповідно до ст.73 ЦПК України пропущений строк необхідно поновити, оскільки він пропущений з поважних причин. Таким чином, оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов [PERSON] про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за померлим [PERSON] є обгрунтованим, підтвердженим належними та допустимими доказами, тому підлягає до задоволення. На підставі вищенаведеного та

Outcome: approved