Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-26 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідачів про відшкодування матеріальної шкоди, завданої злочином. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 13.07.2013 року близько 22.00 год. неповнолітні [PERSON], [PERSON] та [PERSON], повторно, за попередньою змовою між собою, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, знаходячись по [ADDRESS], скориставшись незачиненими дверима запасного входу в кафе «[INFO]», розподіливши між собою ролі, вчинили крадіжку належного їй майна, чим спричинили шкоду на суму 5234,45 грн. Вироком Луцького міськрайонного суду від 11.03.2014 року [PERSON], [PERSON] та [PERSON] визнані винними у вчинені злочинів, передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 185 КК України. Вказує, що збитки, завдані злочином, їй не відшкодовані, в зв'язку з чим просить стягнути з батьків засуджених в її користь 5234,45 грн. завданих збитків. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала з підстав, викладених у позовній заяві, просила їх задовольнити та стягнути завдану шкоду пропорційно до участі кожного з них у її спричинені, тобто у частковому відношенні. Відповідач [PERSON] позов визнала частково, не заперечувала щодо відшкодування збитків в сумі 3489,63 грн. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Так, відповідно до вироку Луцького міськрайонного суду від 11.12.2014 року, [PERSON], [PERSON] та [PERSON] визнано винними у вчинені злочинів, передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 185 КК України за вчинення ряду крадіжок, в тому числі і майна позивача [PERSON] (а.с. 5-17). З вищезазначеного вироку вбачається, що 13.07.2013 року близько 22.00 год. неповнолітні [PERSON], [PERSON] та [PERSON], повторно, за попередньою змовою між собою, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, знаходячись по [ADDRESS], скориставшись незачиненими дверима запасного входу в кафе «[INFO]», розподіливши між собою ролі, вчинили крадіжку належного [PERSON] майна, чим спричинили їй матеріальну шкоду в сумі 5234,45 грн. Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені цією особою. Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» зазначено, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи. Як слідує з матеріалів справи та вироку суду, [PERSON], [PERSON] та [PERSON] вчинили злочин в неповнолітньому віці і на день постановлення рішення перебувають в місцях позбавлення волі, доходи у них відсутні. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 1179 ЦК України неповнолітня особа (у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років) відповідає за завдану нею шкоду самостійно на загальних підставах. У разі відсутності у неповнолітньої особи майна, достатнього для відшкодування завданої нею шкоди, ця шкода відшкодовується в частці, якої не вистачає або в повному обсязі її батьками (усиновлювачами) або піклувальником, якщо вони не доведуть, що шкоди було завдано не з їхньої вини. Якщо неповнолітня особа перебувала у закладі, який за законом здійснює щодо неї функції піклувальника, цей заклад зобов'язаний відшкодувати шкоду в частці, якої не вистачає, або в повному обсязі, якщо він не доведе, що шкоди було завдано не з його вини. Згідно ч. 1 ст. 1182 ЦК України шкода, завдана спільними діями кількох неповнолітніх осіб, відшкодовується ними у частці, яка визначається за домовленістю між ними або за рішенням суду. Таким чином, оцінивши зібрані та дослідженні в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що завдану шкоду слід стягнути із законних представників неповнолітніх, а саме: з відповідача [PERSON] на користь позивача слід стягнути 3489,63 грн. завданої матеріальної шкоди, а з [PERSON] - 1744,82 грн., тобто пропорційно завданим збиткам. Крім того, у відповідності до ст. 88 ЦПК України з відповідачів в дохід держави слід стягнути 243,60 грн. несплаченого судового збору по задоволеній вимозі майнового характеру. На підставі ст. ст. 6, 10, 11, 58, 60, 61, 88, 209, 213-215 ЦПК України,

Outcome: approved