Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-03 00:00:00

[PERSON] звернулася до Сєвєродонецького міського суду Луганської області із позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначила, що вона є власником квартири [ADDRESS] . В даній квартирі зареєстровані відповідачі [PERSON] колишній чоловік, та [PERSON] , які за місцем реєстрації не мешкають, комунальні платежі не сплачують і добровільно з реєстраційного обліку не знімаються. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, до суду надіслала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. Відповідач своїм правом на подачу відзиву не скористався. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про дату, час і місце судового засідання повідомлялась належним чином, причини неявки суду не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності до суду не надходило. Відповідач своїм правом на подачу відзиву не скористався. Відповідно до\~ч.\~1\~ст.\~280\~ЦПК України\~суд може\~ухвалити заочне\~рішення на\~підставі наявних\~у справі\~доказів за\~одночасного існування\~таких умов: відповідач\~належним чином\~повідомлений про\~дату,\~час і\~місце судового\~засідання; відповідач\~не з`явився\~в судове\~засідання без\~поважних причин\~або без\~повідомлення причин; відповідач\~не подав\~відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Позивач не заперечувала проти розгляду справи за відсутності відповідача. У зв`язку з наведеним, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутністю відповідача, а матеріали, що є у справі, достатніми для цього. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі фактичні обставини. З матеріалів справи судом встановлено, що позивач [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу квартири від 02.09.2019, зареєстрованого в реєстрі за № 2168, посвідченого приватним нотаріусом Сєвєродонецького міського нотаріального округу Луганської області Кутовою К.О., є власником квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] . Згідно з довідкою про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб № 20286 від 05.09.2019 року, виданою ЦНАП у м. Сєвєродонецьку Сєвєродонецької міської ради, станом на 05.09.2019 року за адресою: [ADDRESS] , зареєстровані: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Отже,\~з досліджених\~в судовому\~засіданні фактичних\~обставин справи\~судом встановлено,\~що спір\~між сторонами\~виник з приводу\~захисту позивачем\~свого права\~власності,\~а саме\~права користування\~та розпорядження\~житловим приміщенням. Вказані правовідносини регулюються нормами Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, Конституції України та Цивільного кодексу України. Стаття 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4.11.1950 року, підписана від імені України 9 листопада 1995 року та ратифікована Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року закріплює, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до статті 405 ЦК України передбачено, що члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до\~ст.\~7\~Закону України\~«Про свободу\~пересування та\~вільний вибір\~місця проживання\~в Україні»\~зняття з\~реєстрації місця\~проживання особи\~здійснюється на\~підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою, а також інших документів, які свідчать про припинення підстав на\~право користування\~житловим приміщенням. Отже,\~враховуючи,\~що відповідачі\~ [PERSON] та\~ [PERSON] \~за місцем\~реєстрації не\~проживають без\~поважних причин,\~суд вважає,\~що досліджені\~судом докази\~свідчать про\~наявність обґрунтованих\~підстав для\~задоволення позову [PERSON] про визнання [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування квартирою, розташованою за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Понесення позивачем судових витрат підтверджується квитанцією про сплату судового збору № 42 від 24.10.2019 року у сумі 768, 40 грн., який відповідно до ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача.

Outcome: approved