Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-10 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON], 22.07.2013 р. н. у твердій грошовій сумі по 1200 грн. щомісячно, до досягнення ним повнолітнього віку. Крім цього позивачка просила стягнути з відповідача на її користь аліменти в твердій грошовій сумі по 500 гривень щомісячно до досягнення сином трьох річного віку. Позовні вимоги позивачка мотивує тим, що проживала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 2013 року. Рішенням Хустського районного суду від 13.01.2015 року, шлюб між ними розірвано. Від шлюбу у них з відповідачем народилася одна дитина, син [PERSON]. Після розірвання шлюбу вони проживають окремо, дитина знаходиться на її повному утриманні та вихованні. Відповідач ухиляється від сплати аліментів у добровільному порядку, тому вона просила суд задовольнити вимоги та стягувати з відповідача на її користь, аліменти на утримання дитини до досягнення ним повнолітнього віку, в розмірі по 1200 грн. щомісячно. Крім цього, позивачка просить стягувати аліменти з відповідача на її утримання по 500 грн. щомісячно до досягнення сином трьох річного віку. В судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилась, її представник [PERSON] подав до суду заяву в якій просив суд розглядати справу у відсутності позивачки та без його участі, задовольнивши позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] в судове засідання не з'явилися, від представника [PERSON] надійшла письмова заява про розгляд справи у її відсутності та без участі відповідача. В заяві представник відповідача [PERSON] вказала, що визнає розмір стягнення аліментів у розмірі зазначеному у поданому запереченні на позовну заяву від 04.08.2016 року. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин, суд вважає, що справу можливо вирішити у відсутності сторін без фіксування судового процесу. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що позов слід задовольнити частково з таких підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони проживали в зареєстрованому шлюбі з 2013 року. Даний шлюб розірвано за рішенням Хустського районного суду від 13.01.2015 року ( а. с. 6). За час шлюбу у сторін народилася одна дитина, син [PERSON], 22.07.2013 р. н. ( а. с. 5). Як вбачається з матеріалів справи, неповнолітня дитина сторін залишилася біля матері і наданий час утримується та виховується позивачкою. Згідно з ч.3ст 181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі і виплачується щомісячно. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу . Згідно із ч.1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Крім того, відповідно до ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, частин 7,8 ст.7 СК України, під час вирішення будь - яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей. Згідно із ч.1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Встановлені по справі докази дають суду підстави вирішувати питання про стягнення з відповідача аліментів у твердій грошовій сумі, частково задовольнивши позовні вимоги позивачки про стягнення аліментів на утримання дитини. Наведені обставини свідчать про обґрунтованість та правомірність вимоги позивачки щодо стягнення аліментів з відповідача на утримання дитини, до досягнення сином повнолітнього віку, так як відповідно до ст. 180 СК України такі обов'язки покладаються на батьків дитини. При розгляді даної справи встановлено, що відповідач на даний час не проживає з сімєю, постійного місця праці та стабільних доходів не має. Крім цього, позивачка в позовній заяві просила стягнути з відповідача аліменти на її утримання по 500 грн. щомісячно до досягнення сином 3 річного віку, оскільки відповідно до вимог ст.75 СК України таке право надано позивачці, у звязку з її тимчасовою непрацездатністю та потребою в матеріальній допомозі. Однак, жодних доказів в обґрунтування цих вимог позивачка не надала. При цьому, матеріалами справи встановлено що дитина сторін - [PERSON], 22.07.2013 р. н. досяг трьохрічного віку. Тому вимоги в цій частині не підлягають до задоволення. Враховуючи наведене та

Outcome: partial