Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-09 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням. Свій позов мотивує тим, що у 1993 році їй та відповідачу було надано кімнату [ADDRESS]. В склад сім'ї був включений її колишній чоловік - відповідач по справі. У вказаній кімнаті [PERSON] та [PERSON] зареєстровані з 24.03.1993 року. В подальшому 26.02.1998 року для їхньої сім'ї під розширення надано кімнату [ADDRESS]. 27 грудня 2007 року шлюб між сторонами розірвано. Зазначає, що після розірвання шлюбу вони почали проживати окремо, вона з сином у кімнаті [ADDRESS], а відповідач у кімнаті [ADDRESS]. На усні прохання щодо зняття з реєстрації відповідач ніяким чином не реагує. На момент позовної заяви [PERSON] не проживає в кімнаті [ADDRESS] приблизно вісім років та не виконує обов'язок по її отриманню. Постійним місцем проживання відповідача є кімната [ADDRESS]. Враховуючи наведене, просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням - кімнатою [ADDRESS]. В судове засідання позивач не з'явилася подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, щодо постановлення заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, хоча належним чином був повідомлений про місце та час судового розгляду. За погодженням позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Як вбачається з копії ордеру на жиле приміщення № 95 від 12 листопада 2015 року [PERSON] з сім'єю з двох чоловік має право зайняття житлового приміщення жилою площею 12,3 кв.м., яке складається з однієї кімнати у квартирі комунальної власності за адресою [ADDRESS], до складу сім'ї входить син [PERSON] Крім того, з витягу з рішення виконавчого комітету Луцької міської ради № 58 від 26.02.1998 року вбачається, що звільнену кімнату [ADDRESS] житловою площею 11,5 кв.м. надано під розширення [PERSON], який з сім'єю у складі трьох осіб проживає в однокімнатній квартирі [ADDRESS] житловою площею 12,3 кв.м., яка є гуртожитком міського відділу УМВС України у Волинській області. Судом встановлено, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, актовий запис 797 від 27 грудня 2007 року. З довідки ЖКП № 3 № 3315 від 22.12.2015 року вбачається, що [PERSON] зареєстрована в [ADDRESS], до складу сім'ї входять колишній чоловік [PERSON] та син [PERSON] Згідно ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлений строк, проводиться в судовому порядку. Відповідно до ч.1 ст. 317 Цивільного кодексу України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Статтею 391 Цивільного кодексу України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Як вбачається з відповіді ГУНП у Волинській області від 22.12.2015 року № 3/2585 громадянин [PERSON] у період з 2007 року по даний час проживає за адресою [ADDRESS]. З врахуванням вищенаведеної норми закону та аналізуючи зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що відповідач тривалий час не проживає в кімнаті [ADDRESS], а тому його слід визнати таким, що втратив право користування даним житловим приміщенням.

Outcome: approved