Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-05 00:00:00

[PERSON] звернулася до Мелітопольського міськрайонного суду з позовом до відповідачів, в якому просить встановити факт проживання однією сім'єю з [PERSON] з жовтня 1999 року по день смерті останнього -[INFO] року; визнати 91/100 частки будинку [ADDRESS] та депозитний грошовий вклад в розмірі 5000 доларів США згідно укладеного між [PERSON] та ПАТ КБ «Приватбанк» договору №SAMDNWFD 0070103284900 від 10 квітня 2014 року та нараховані з них відсотки об'єктом спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON]; визнати за позивачкою право власності на ? частину вказаного майна та банківського вкладу; вилучити зі спадкового майна після померлого [PERSON] належну їй частку в спільній сумісній власності. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що[INFO] року помер [PERSON], [INFO], з яким вона перебувала у фактичних шлюбних відносинах без державної реєстрації шлюбу з жовтня 1999 року до часу його смерті, вони мешкали до липня 2007 року в м. Тернівка Дніпропетровської області, з липня 2007 року в м. Мелітополі. В період даного співмешкання, [INFO] р. у неї з померлим народилася спільна дитина - донька [PERSON]. За час спільного проживання вони проживали разом, вели сумісне з померлим господарство, були тісно пов'язані спільним побутом, виховували спільну дитину, робили заощадження, здійснювали разом придбання певного майна та інше. Так, за час проживання з [PERSON] однією сім'єю на спільні кошти ними на ім'я [PERSON] було придбано 91/100 частки будинку [ADDRESS], про що свідчить договір купівлі-продажу частки домоволодіння від 08.10.2004р. Крім того, 10.04.2014р. [PERSON], за погодженням з позивачкою, було здійснено депозитний банківський вклад їхніх спільних коштів в розмірі 5000 доларів США, що підтверджується відповідним договором від 10.04.2014р. Після смерті [PERSON] відкрито спадщину, заповіт останнім не складався, спадкоємцями за законом є спадкоємці першої черги - донька померлого [PERSON], 2003 р.н. та мати померлого [PERSON]. Прийняттю в спадщину підлягає вказане вище майно, а саме частина будинку та депозитний банківський грошовий вклад в цілому, так як власником цього майна за правовстановлюючими документами є померлий. Вважає, що спадщина після померлого має формуватись з урахуванням вилучення з нього належної позивачці, як подружжю, ? частини належного [PERSON] згідно правовстановлюючих документів майна, а саме має складатись з 91/200 частини будинку [ADDRESS], депозитного грошового банківського вкладу в розмірі 2500 доларів США та нарахованих з них відсотків. В судовому засіданні позивачка, її представник [PERSON] позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просять позов задовольнити. Представник Органу опіки та піклування - виконавчого комітету Мелітопольської міської ради Запорізької області, який діє в інтересах [PERSON] і був залучений судом [PERSON] позов підтримала в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надіслала численні заяви з проханням розглянути справу у її відсутності у зв»язку з поганим станом здоров»я, повідомила, що визнає факт проживання свого померлого сина-[PERSON]. та позивачки -[PERSON] у фактичних шлюбних відносинах, при цьому претендує на свою долю (1/6) спадщини після померлого [PERSON], однак зазначає, що він вкладував кошти у купівлю нерухомості без участі [PERSON].(а.с. 89-93; 143). Відповідач [PERSON], який є сином померлого [PERSON] від попереднього шлюбу та залучений судом до участі в справі ухвалою від 18 грудня 2014 року, його представник [PERSON] в судовому засіданні визнали позов частково, а саме: визнають факт проживання однією сім'єю позивачки та [PERSON] з жовтня 1999 року по день смерті останнього -[INFO] року.Однак заперечили щодо визнання спірного майна спільною сумісною власністю позивачки та померлого, мотивуючи тим, що до знайомства з позивачкою померлий [PERSON] мав власні заощадження, вів бізнес з відеопрокату, мав кіоск відеопроката, також в його власності був автомобіль, який згодом було продано, гроші від чого витрачені на покупку будинку. Відповідачі[PERSON], [PERSON]які є дочками померлого [PERSON] від попереднього шлюбу та залучені судом до участі в справі ухвалою від 18 грудня 2014 року в судове засідання не з»явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, їх представник [PERSON] в судовому засіданні визнав позов частково з підстав, аналогічних позиції [PERSON], висвітленої вище. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін та їх представників, допитавши свідків, суд прийшов до наступних висновків. [INFO] року помер [PERSON] (а.с.11). Згідно матеріалів спадкової справи, [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], яка діє законним представником неповнолітньої [PERSON], 2003 року народження, прийняли спадщину шляхом подання відповідної заяви до нотаріальної контори(а.с.76-83). Згідно інформації з Реєстру прав власності на нерухоме майно від 06.02.2015 року, [PERSON] є власником 91/100 частки будинку [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу від 08.10.2004 року(а.с.15-17, 156). Згідно договору №SAMDNWFD 0070103284900 від 10 квітня 2014 року, укладеним між ПАТ КБ «Приватбанк» та[PERSON], останній передав банку для розміщення на депозитному вкладі п»ять тисяч доларів США з виплатою відсотків за ставкою 10% річних. (а.с.18-19). В позові позивач просила суд встановити факт її проживання з та [PERSON] однією сім'єю без реєстрації шлюбу в період з жовтня 1999 року по 12.06.2014 року. Аналізуючи надані суду докази, враховуючи визнання позову відповідачами в цій частині, суд приходить висновку, що вказані позовні вимоги підлягають задоволенню частково та вважає встановленим факт спільного проживання [PERSON] та [PERSON] однією сім'єю без реєстрації шлюбу в період з 01.01.2004 року до 12.06.2014 року, при цьому суд виходить з пояснень допитаних в судовому засіданні свідків: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], які підтвердили факт проживання [PERSON] та [PERSON] однією сім'єю в зазначений час; зміст довідки абонентського відділу Тернівського ЖКП Дніпропетровської області №1096 від 24.07.2014р., довідки ТОВ «Житломасив» м. Мелітополь від 07.07.2014р.(а.с.22,23). Крім того, відповідно до норм ст. 74 СК України, судом встановлено факт не перебування [PERSON] та [PERSON] в інших шлюбах в цей період, про що свідчать довідки відповідних органів ДРАЦС (а.с.84-87). Однак, частина періоду часу з жовтня 1999 року по 01.01.2004 року, щодо якого позивач просить встановити факт проживання однією сім`єю з [PERSON] підпадає на час до набрання чинності Сімейним кодексом України, виходячи з чого, суд при розгляді позову в цій частині та з огляду на те, що СК України в даному випадку не має зворотньої дії в часі керується положеннями Кодексу про шлюб та сім»ю України. Положеннями ст. 6 КпШС України встановлено, що правове регулювання шлюбних і сімейних відносин в Україні здійснюється тільки державою. Визнається тільки шлюб, укладений у державних органах реєстрації актів громадянського стану. Релігійний обряд шлюбу, так само, як і інші релігійні обряди, не має правового значення і є особистою справою громадян. Таким чином, оскільки встановлення заявленого факту проживання сторін однією сім`єю без укладення шлюбу протягом періоду часу з жовтня 1999 року по 01.01.2004 рік в проекції даного спору не передбачено положеннями чинного на той час Кодексу про шлюб та сім`юУкраїни, тому позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають. Виходячи з положень ст. 3 СК України, сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Подружжя вважається сім'єю і тоді, коли дружина та чоловік у зв'язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно. Сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Враховуючи встановлені в судовому засіданні обставини, зважаючи на те, що Сімейний кодекс України набрав чинності 01 січня 2004 року, а також на те, що положеннями Кодексу про шлюб та сім`юУкраїни поняття сім`ї не визначено, суд знаходить доведеним та обґрунтованим факт проживання [PERSON] та [PERSON]однією сім`єю без укладення шлюбу та вважає за доцільне встановити таке за період часу з 01 січня 2004 року по день смерті останнього- [INFO] року. Відповідно до ст. 74 Сімейного Кодексу України якщо жінка та чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 Сімейного Кодексу України. Отже, до майна що було набуте під час проживання осіб однією сім'єю застосовуються положення сімейного законодавства, які регулюють правові відносини з приводу права власності сумісної власності подружжя. Відповідно до ст. 61 СК України об'єктом права спільної сумісної власностіподружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту; заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним із подружжя. Відповідно до п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» вклади незалежно від їх виду та від того, на чиє ім'я з подружжя вони внесені, відповідно до ст. 61 СК України є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», при застосуванні ст. 74 СК України, що регулює поділ майна осіб, які проживають у фактичних шлюбних відносинах, судам необхідно враховувати, що правило зазначеної норми поширюється на випадки, коли чоловік та жінка не перебувають у будь-якому іншому шлюбі і між ними склалися усталені відносини, що притаманні подружжю. Згідно ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що в період проживання однією сім»єю [PERSON] та [PERSON] було нажито спільну сумісну власність - 91/100 частки будинку [ADDRESS] та грошові кошти, які були вкладені на депозитний рахунок у відповідній банківськійустанові.Тому позов підлягає задоволенню в частині визнання даного майна спільною сумісною власністю подружжя [PERSON] та [PERSON], також визнання за позивачкою права власності на ? частину даного майна та виключення цієї частини зі спадкового майна після померлого [PERSON]. Посилання відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON] як представника [PERSON], [PERSON], [PERSON] на той факт, що до знайомства з позивачкою померлий [PERSON] мав власні заощадження, вів бізнес з відеопрокату, мав кіоск відеопроката, також в його власності був автомобіль, який згодом було продано, гроші від чого витрачені на покупку будинку суд до уваги не приймає, оскільки, виходячи із вказаних норм СК України придбаний будинок та грошові кошти на депозитному рахунку є об»єктом права спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON], а письмового договору, який би підтверджував інший розмір розподілу часток між ними, не представлено. З аналогічних підстав суд не бере до уваги твердження свідків [PERSON], [PERSON], щодо ведення окремого бюджету [PERSON] та [PERSON] в період іх спільного проживання, факту купівлі будинку [PERSON] за свої особисті кошти, заощаджені ним ще до знайомства з [PERSON], до того ж не підтверджені жодними доказами стороною відповідачів. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial