Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-09 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до Байковецької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , треті особи які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно, зокрема на 9/22 частки житлового будинку, загальною площею 67,8 м2 із відповідною часткою надвірних будівель та споруд, що знаходиться за адресою [ADDRESS] . В обґрунтування позову з врахуванням заяви про збільшення позовних вимог зазначає, що вказаний будинок збудований в 1978 році і належав до суспільної групи господарств - колгоспного двору, головою якого був її дідо [PERSON] (помер [INFO] ), а членами відповідно [PERSON] - дружина, 1925 року народження (померла [INFO] ), [PERSON] - син, 1955 року народження (помер [INFO] ), [PERSON] - дочка 1962 року народження (померла [INFO] ), [PERSON] - дочка, 1967 року народження, [PERSON] - внучка, 1982 року народження, [PERSON] - внучка, 1985 року народження, [PERSON] - дочка, 1958 року народження, [PERSON] - внучка, 1980 року народження, [PERSON] - внук, 1983 року народження, [PERSON] - зять, 1966 року народження. Всі члени набули права спільної сумісної власності, а саме по 1/11 частки вказаного будинку. [INFO] помер її дядько [PERSON] , після смерті якого за місцем його постійного проживання відкрилась спадщина на все належне йому майно, включаючи 1/11 частку у спірному будинковолодінні. За життя померлий заповіту не склав. Спадкоємці першої черги за законом: батько померлого - [PERSON] та матір померлого - [PERSON] постійно проживали із спадкодавцем на момент смерті, спадщину прийняли, вступивши у володіння та управління майном. Їх частки станови по 3/22 у кожного, частики інших членів колгоспного двору залишилися незмінні, а саме по 1/11 у кожного. [INFO] помер її дідусь [PERSON] (власник 3/22 частки) після смерті якого спадщину прийняла [PERSON] , внаслідок чого частка останньої у спірному будинковолодіння склала 3/11 (1/11 як члена колгоспного двору + 1/22 в порядку спадкування після [PERSON] + 3/22 в порядку спадкування після смерті [PERSON] . [INFO] померла її мати [PERSON] (власник 1/11 частки) спадкоємцями після смерті якої були [PERSON] (матір спадкодавця), [PERSON] (чоловік спадкодавця) та [PERSON] , [PERSON] (дочки спадкодавця) кожен з яких отримав по 1/44. Співвідношення часток стало наступним: [PERSON] - 13/44 (1/11 як члена колгоспного двору + 1/22 в порядку спадкування після [PERSON] + 3/22 в порядку спадкування після смерті [PERSON] + 1/44 в порядку спадкування після [PERSON] ), [PERSON] - 1/11 як члена колгоспного двору, [PERSON] - 5/44 (1/11 як члена колгоспного двору + 1/44 в порядку спадкування після [PERSON] ), [PERSON] - 5/44 (1/11 як члена колгоспного двору + 1/44 в порядку спадкування після [PERSON] ), [PERSON] - 1/11 як члена колгоспного двору, [PERSON] - 1/11 як члена колгоспного двору, [PERSON] - 1/11 як члена колгоспного двору, [PERSON] - 1/11 як члена колгоспного двору, [PERSON] - 1/44 (в порядку спадкування після [PERSON] ). Після смерті [PERSON] , [INFO] (власниці 13/44 частки) внаслідок прийняття спадщини за заповітом [PERSON] , розмір її частки склав 9/22 (1/11 як члена колгоспного двору + 1/44 в порядку спадкування після [PERSON] + 13/44 в порядку спадкування після [PERSON] ). Таким чином, спадкуванню підлягає 9/22 частки спірного домоволодіння. З метою оформлення спадкових прав позивачка звернулась із заявою про прийняття спадщини за заповітом до Тернопільської районної державної нотаріальної контори. Однак, у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом позивачці відмовлено з підстав відсутності правовстановлюючого документу та державної реєстрації права власності на нерухоме майно. У справах останньої після смерті [PERSON] заведена спадкова справа № 675/2012 рік. Після смерті [PERSON] спадкова справа не заводилася. Враховуючи наведене просить визнати за нею право власності на 9/22 частки житлового будинку, загальною площею 67,8 м2 із відповідною часткою надвірних будівель та споруд, що знаходиться за адресою [ADDRESS] , з яких: 1/44 частки в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] ; 13/44 частки в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] ; 1/11 частки [PERSON] як колишнього члена колгоспного двору. Ухвалою суду від 16 березня 2020 року відкрито провадження у вищевказаній справі за правилами загального позовного провадження. Позивач [PERSON] та представник позивача [PERSON] в судове засідання не з`явилися, однак представник позивача подала суду клопотання про розгляд справи за відсутності сторони позивача, збільшенні позовні вимоги підтримує та просить суд задовольнити їх в повному обсязі. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та представник Байковецької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області в судове засідання не з`явилися попередньо звернувшись до суду із заявами у яких просять суд розгляд справи проводити за їх відсутності, позовні вимоги визнають в повному обсязі та не заперечують проти їх задоволення. Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, заяв про відкладення розгляду справи до суду не подавали. У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд, у відповідності з частини 2 статті 247 ЦПК України, постановив здійснювати розгляд справи у відсутність сторін, які належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до довідки виданої Байковецькою сільською радою Тернопільського району Тернопільської області 12 грудня 2019 року за №297 будинковолодіння, яке знаходиться в [ADDRESS] станом на [INFO] є колгоспним двором головою якого був [PERSON] (помер [INFO] ), а членами відповідно [PERSON] - дружина, 1925 року народження (померла [INFO] ), [PERSON] - син, 1955 року народження (помер [INFO] ), [PERSON] - дочка 1962 року народження (померла [INFO] ), [PERSON] - дочка, 1967 року народження, [PERSON] - внучка, 1982 року народження, [PERSON] - внучка, 1985 року народження, [PERSON] - дочка, 1958 року народження, [PERSON] - внучка, 1980 року народження, [PERSON] - внук, 1983 року народження, [PERSON] - зять, 1966 року народження. Як роз`яснює Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у своєму листі від 16 травня 2013 року №24-753/0/4-13 «Про практику розгляду цивільних справ про спадкування» при вирішенні спорів про визнання права власності на спадкове майно судам слід керуватися законодавством, яке регулювало виникнення права власності у самих спадкодавців на момент закінчення будівництва будинків. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні (Постанова Пленуму Верховного суду України «про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» №20 від 22 грудня 1995 року). У п.13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 червня 1983 року №4 «Про практику розгляду судами України справ про спадкування» роз`яснено, що правила ст.563 ЦК про те, що спадщина на майно колгоспного двору відкривається лише після смерті останнього його члена, поширюється на випадки припинення колгоспного двору лише з цих підстав до 1 липня 1990 року. При припиненні двору з інших підстав (перетворення колгоспу у радгосп, виходу з колгоспу членів двору тощо), а також в разі смерті члена двору після 30 червня 1990 року спадщина на відповідну частку майна колгоспного двору (майна, що збереглося), відкривається після смерті кожного з його колишніх членів. Згідно ч. 1 ст. 120 ЦК УРСР в редакції 1963 року колгоспний двір - це сімейно-трудове об`єднання осіб, які використовують майно двору для ведення підсобного господарства і для сімейних потреб. Майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності (стаття 112 цього Кодексу). [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] видане повторно 18 серпня 2005 року. Згідно інформаційної довідки зі спадкового реєстру №60757692 від 01 липня 2020 року спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилася. Відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилась не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української PCP 1963 року. В силу вимог cт. 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої, черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Відповідно до вимог cт. 549 Цивільного кодексу Української PCP 1963 року, спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в правління або володіння спадковим майном або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Згідно статті 548 цього ж Кодексу прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 03 серпня 1961 року батьками [PERSON] , [INFO] є [PERSON] та [PERSON] . У свідоцтві про народження померлого по батькові матері помилково зазначено як « [PERSON] » замість правильного « [PERSON] ». Відповідно до ст. 52 чинного на той час КпШС походження дитини від батьків, які перебувають між собою в шлюбі, засвідчується записом про шлюб батьків. При цьому, прізвище, ім`я та по батькові батька [PERSON] у його свідоцтві про народження та свідоцтві про одруження батьків записано однаково правильно. Допущена описка не спростовує факту біологічного материнства [PERSON] по відношенню до [PERSON] , оскільки [PERSON] народився у шлюбі, укладеному між [PERSON] ю та [PERSON] . Вказаний факт сторонами не спростований та не оспорюється. Згідно довідки виданої Байковецькою сільською радою Тернопільського району Тернопільської області 20 грудня 2019 року за №299 станом на день смерті [PERSON] ( [INFO] ) з ним постійно проживали по [ADDRESS] [PERSON] (батько), [PERSON] (мати), [PERSON] (сестра), [PERSON] (племінниця), [PERSON] (племінниця), [PERSON] (чоловік сестри). Таким чином враховуючи вимоги діючого на час смерті [PERSON] законодавства його батьки [PERSON] та [PERSON] прийняли спадщину, вступивши у володіння та управління майном. Після чого їх частки у спірному домоволодінні становили по 3/22 (1/11 як члена колгоспного двору + 1/22 в порядку спадкування після [PERSON] ) у кожного. [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] видане 24 січня 2001 року. Після його смерті за місцем його постійного проживання відкрилась спадщина на все належне йому майно, включаючи 3/22 частку у спірному майні (1/11 як члена колгоспного двору + 1/22 в порядку спадкування після [PERSON] ). За життя померлий заповіту не склав. У справах Тернопільської районної державної нотаріальної контори заведена спадкова справа № 656/2005 рік після смерті [PERSON] з якої вбачається, що [PERSON] отримала свідоцтво про право на спадщину за законом до складу якого входить право на земельну частку (пай) у колективному сільськогосподарському підприємстві «Стегниківське» села Стегниківці Тернопільського району Тернопільської області, розміром 3,92 укг без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яке належало померлому [PERSON] на підставі сертифікату ТР №003036, виданого Тернопільською райдержадміністрацією 20 лютого 1996 року, зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) 24 лютого 1996 року №176. Згідно свідоцтва про одруження серії [NUMBER] виданого 25 грудня 1961 року [PERSON] перебував у зареєстрованому шлюбі із [PERSON] . Відповідно до довідки виданої Байковецькою сільською радою Тернопільського району Тернопільської області 20 грудня 2019 року за №300 станом на день смерті [PERSON] ( [INFO] ) з ним постійно проживали по [ADDRESS] [PERSON] (дружина), [PERSON] (дочка), [PERSON] (внучка), [PERSON] (внучка), [PERSON] (чоловік дочки). Із наданих Держаним нотаріальним архівом Тернопільської області матеріалів спадкової справи після смерті [PERSON] № 656/2005 року вбачається прийняття спадщини лише [PERSON] . Відтак спадкоємець першої черги за законом, яким є дружина - [PERSON] , проживала із спадкодавцем на момент смерті, спадщину прийняла, вступивши у володіння та управління майном. Таким чином, з часу відкриття спадщини після смерті [PERSON] та прийняття її [PERSON] співвідношення часток було наступним: [PERSON] - 3/11 (1/11 як члена колгоспного двору + 1/22 в порядку спадкування після [PERSON] + 3/22 в порядку спадкування після смерті [PERSON] ), [PERSON] - 1/11 як члена колгоспного двору, [PERSON] - 1/11 як члена колгоспного двору, [PERSON] - 1/11 як члена колгоспного двору, [PERSON] - 1/11 як члена колгоспного двору, [PERSON] - 1/11 як члена колгоспного двору, [PERSON] - 1/11 як члена колгоспного двору, [PERSON] - 1/11 як члена колгоспного двору, [PERSON] - 1/11 як члена колгоспного двору. [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , видане 28 вересня 2004 року. Після її смерті за місцем її постійного проживання відкрилась спадщина на все належне їй майно, включаючи 1/11 як члена колгоспного двору. За життя померла заповіту не склала. Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру №60757829 від 01 липня 2020 року справа після смерті [PERSON] не заводилася. Правовідносини спадкування після смерті [INFO] [PERSON] регулюються Цивільним кодексом України, що набрав чинності з 01.01.2004 року. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Стаття 1267 ЦК України передбачає рівність розмірів часток у спадщині спадкоємців за законом. Згідно статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Згідно з ч. 3 ст. 1269 УК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно з ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 10 липня 1961 року батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] . У свідоцтві про народження померлої по батькові матері помилково зазначено як « [PERSON] » замість правильного « [PERSON] ». Допущена описка не спростовує факту біологічного материнства [PERSON] по відношенню до [PERSON] , оскільки [PERSON] народилася у шлюбі, укладеному між [PERSON] ю та [PERSON] . Вказаний факт сторонами не спростований та не оспорюється. 05 січня 1985 року [PERSON] зареєструвала шлюб із [PERSON] про що Лозівською сільською радою Тернопільського району Тернопільської області видано свідоцтво про укладення шлюбу серії [NUMBER] , після чого змінила прізвище на « [PERSON] ». У даному шлюбі народилися діти: [PERSON] , [INFO] , (свідоцтво про народження серії [NUMBER] видане 01 вересня 1989 року) та [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] видане 16 жовтня 1985 року). [PERSON] у зв`язку із реєстрацією шлюбу із [PERSON] 27 листопада 2003 року змінила прізвище на « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] видане повторно 30 липня 2008 року. Також, [PERSON] у зв`язку із реєстрацією шлюбу із [PERSON] 07 липня 2009 року змінила прізвище на « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] видане 07 липня 2009 року. Згідно довідки виданої Байковецькою сільською радою Тернопільського району Тернопільської області 20 грудня 2019 року за №301 станом на день смерті [PERSON] ( [INFO] ) з нею постійно проживали по [ADDRESS] [PERSON] (мати), [PERSON] (дочка), [PERSON] (дочка), [PERSON] (чоловік), [PERSON] (внук). Оскільки, спадкоємці першої черги за законом: мати - [PERSON] , чоловік - [PERSON] , дочка - [PERSON] , дочка - [PERSON] проживали із спадкодавцем на момент смерті, тому спадщину прийняли, протягом встановленого ст. 1270 ЦК строку не заявили про відмову від прийняття спадщини. Таким чином, після смерті [PERSON] (власниці 1/11 частки) внаслідок прийняття спадщини спадкоємцями першої черги за законом, зокрема матір`ю [PERSON] , чоловіком [PERSON] , дочками: [PERSON] та [PERSON] (тобто 1/11 : 4 = 1/44), співвідношення часток стало наступним: [PERSON] - 13/44 (1/11 як члена колгоспного двору + 1/22 в порядку спадкування після [PERSON] + 3/22 в порядку спадкування після смерті [PERSON] + 1/44 в порядку спадкування після [PERSON] ), [PERSON] - 5/44 (1/11 як члена колгоспного двору + 1/44 в порядку спадкування після [PERSON] ), [PERSON] - 5/44 (1/11 як члена колгоспного двору + 1/44 в порядку спадкування після [PERSON] ), [PERSON] - 1/11 як члена колгоспного двору, [PERSON] - 1/11 як члена колгоспного двору, [PERSON] - 1/11 як члена колгоспного двору, [PERSON] - 1/11 як члена колгоспного двору, [PERSON] - 1/11 як члена колгоспного двору, [PERSON] - 1/44 (в порядку спадкування після [PERSON] ). [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] видане 23 квітня 2012 року. Після її смерті відкрилася спадщина на все належне їй майно, включаючи 13/44 частки у спірному майні. Тернопільською районною державною нотаріальною конторою за заявою [PERSON] заведена спадкова справа №675/2012 рік після смерті [PERSON] . Із спадкової справи вбачається, що [PERSON] 28 вересня 2004 року склала заповіт на користь [PERSON] згідно якого заповіла останній все належне їй майно. Таким чином, з часу відкриття спадщини після смерті [PERSON] та прийняття її [PERSON] співвідношення часток було наступним: [PERSON] - 9/22 (1/11 як члена колгоспного двору + 1/44 в порядку спадкування після [PERSON] + 13/44 в порядку спадкування після [PERSON] ), [PERSON] - 5/44 (1/11 як члена колгоспного двору + 1/44 в порядку спадкування після [PERSON] ), [PERSON] - 1/11 як члена колгоспного двору, [PERSON] - 1/11 як члена колгоспного двору, [PERSON] - 1/11 як члена колгоспного двору, [PERSON] - 1/11 як члена колгоспного двору, [PERSON] - 1/11 як члена колгоспного двору, [PERSON] - 1/44 (в порядку спадкування після [PERSON] ). З метою оформлення спадкових прав позивачка із заявою про прийняття спадщини за заповітом звернулась до Тернопільської районної державної нотаріальної контори. 27 січня 2020 року державним нотаріусом Тернопільської районної державної нотаріальної контори Підгайною І.В. винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії за №131/02-31 відповідно до якої під час розгляду документів поданих позивачем [PERSON] для видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на частину житлового будинок [ADDRESS] , після смерті бабусі [PERSON] , померлої [INFO] , матері [PERSON] , померлої [INFO] , було встановлено, що відсутній правовстановлюючий документ на вказаний будинок, який необхідний для видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом та не проведена державна реєстрація права власності. Разом з цим, державним нотаріусом Тернопільської районної державної нотаріальної контори Чопик І .Я. видані [PERSON] свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельні ділянки, які належали спадкодавцеві [PERSON] . Згідно частини 3 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації. Виникнення права власності на будинки, споруди на дату побудови спірного житлового будинку та господарських будівель і споруд не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності Цивільним кодексом України та Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004. За змістом п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах. Проте, незважаючи на внесення записів у погосподарські книги, більшість громадян своє право власності в БТІ не зареєстрували (не оформили). Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачала обов`язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції). Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. При вирішенні питання щодо визнання права власності на житлові будинки, споруди у порядку спадкування, записи у погосподарських книгах оцінюються у сукупності з іншими доказами, наприклад, ухваленими органами місцевого самоврядування рішеннями про оформлення права власності громадян на будинки, технічним паспортом на будівлі, документами про відведення в установленому порядку земельних ділянок під забудову тощо. Крім цього, документом, що засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05 серпня 1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, господарських будівель та споруд вимогам законодавства, будівельним нормам і правилам і свідчить про прийняття їх в експлуатацію є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації. Відповідно до технічного паспорту виготовленого Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації 20 січня 2020 року житловий будинок [ADDRESS] складається із житлового будинку «А» (1978 року побудови) із прибудовою «а» (1978 року побудови), сходами («сх»), хліву «Б» (1978 року побудови), господарської будівлі «В» (1978 року побудови), підвалу «(В)Пд» (1978 року побудови), входу в підвал «ВхПд» (1978 року побудови), літньої кухні «Г» (1978 року побудови), хліву «Д» (1978 року побудови), господарської будівлі (1980 року побудови), навісу «З» (1980 року побудови), вбиральні «К» (1980 року побудови), вимощення «І», огорожі «1», огорожі «2», воріт з хвірткою «З», свердловини «4». Як вбачається із довідки виданої Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації 22 січня 2020 року за №74 житловий будинок [ADDRESS] станом на 01 січня 2013 року зареєстровано за головою колгоспного двору [PERSON] на підставі свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок, виданого Тернопільською районною радою 31 липня 1989 року та записано в реєстрову книгу №1 за реєстровим номером 53. Державна реєстрація права власності на житловий будинок по [ADDRESS] за [PERSON] в бюро не проведена. По обліку Тернопільського районного госпрозрахункового бюро технічної інвентаризації будинковолодіння [ADDRESS] рахується за [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , що підтверджується довідкою від 21 січня 2020 року №70. Як вбачається з матеріалів справи спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON] є її дочка - [PERSON] , дочка - [PERSON] та чоловік - [PERSON] . Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру №60757829 від 01 липня 2020 року спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилася. Факт прийняття спадщини перевірено по спільному проживанню із спадкодавцем, що підтверджується довідкою виданою Байковецькою сільською радою Тернопільського району Тернопільської області №301 від 20 грудня 2019 року. Інші спадкоємці до нотаріальної контори не зверталися. Також [PERSON] в поряду спадкування за заповітом успадкувала належну її бабусі [PERSON] 13/44 частки спірного спадкового майна. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та Байковецька сільська рада Тернопільського району Тернопільської області позовні вимоги визнають в повному обсязі та не заперечують проти їх задоволення. Факт набуття [PERSON] права власності на 9/22 частки спірного домоволодіння сторонами не оспорюється. Враховуючи викладені вимоги законів та досліджені у судовому засіданні письмові докази суд дійшов висновку, що 1/44 частки спадкового майна належала [PERSON] , яка померла [INFO] ; 13/44 частки належала [PERSON] , яка померла [INFO] та 1/11 частки належить [PERSON] як колишньому члену колгоспного двору. Позивач [PERSON] , як спадкоємець за законом першої черги та спадкоємець за заповітом вчасно прийняла спадщину після смерті матері та бабусі, інші спадкоємці спадщину не прийняли, однак враховуючи, що позивач позбавлена можливості реалізувати свої права у позасудовому порядку, суд приходить до висновку, що право позивача слід захистити, шляхом визнання за позивачем права власності на 9/22 частки житлового будинку, загальною площею 67,8 м2 із відповідною часткою надвірних будівель та споруд, що знаходиться за адресою [ADDRESS] , з яких: 1/44 частки в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] ; 13/44 частки в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] ; 1/11 частки [PERSON] як колишнього члена колгоспного двору.

Outcome: approved