Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-30 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вищевказаним позовом обґрунтовуючи його тим, що відповідачі по справі є її сином та невісткою, які між собою перебувають у фактичних шлюбних відносинах. В 2001 році у них народилася дочка [PERSON], яка останні два роки проживає з позивачкою. Батьки долею дитини не цікавляться, з нею не спілкуються, проживають окремо. Дівчина повністю знаходиться на утриманні бабусі, яка забезпечує її матеріально та займається її вихованням. В свою чергу відповідачі зовсім не приймають участі у вихованні доньки та не виявляють бажання турбуватися про неї. Натомість мають негативну характеристику, постійно зловживають спритними напоями, не мають власного житла та не можуть створити належних умов для проживання та зростання дівчини в гармонійному оточенні, яке буде сприяти її духовному та фізичному розвитку. В зв'язку з цими обставинами, [PERSON] просить суд позбавити відповідачів батьківських прав відносно їхньої доньки [PERSON], 2001 року народження та призначити її опікуном над дівчинкою. В судовому засіданні позивач позовні вимоги уточнила та підтримала. Просила суд, окрім заявлених вимог про позбавлення батьківських прав та призначення її опікуном, стягнути з відповідачів на свою користь на утримання малолітньої підопічної аліменти у розмірі 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення від дня пред'явлення позову до суду та до досягнення дитиною повноліття, про що надала письмову заяву. Представник служби у справах дітей виконавчого комітету Голопристанської міської ради в судовому засіданні з заявленими позовними вимогами погодилася та не заперечувала проти їхнього задоволення, висловила думку про доцільність позбавлення відповідачів батьківських прав. Прокурор прокуратури Голопристанського району Херсонської області також не заперечувала проти задоволення позовних вимог. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися своєчасно та належним чином. За згодою позивача, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідача застосувавши заочний розгляд справи. Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги з проведеними уточненнями є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі. З матеріалів справи вбачається, що відповідачі є батьками [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER]. З наданих в судовому засіданні пояснень вбачається наступне. [PERSON] та [PERSON] свідомо ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків відносно своєї малолітньої доньки, участі у її вихованні не приймають, будь-яку матеріальну допомогу не надають, з дитиною не спілкуються, про її духовний та фізичний розвиток не піклуються. Таким чином, ні в який спосіб не цікавляться життям дівчинки. З досліджених характеристик на відповідачів стало відомо, що вони сприймаються з негативної сторони, зловживають спиртними напоями, ніде не працюють, займаються тимчасовими підробітками, не мають місця реєстрації та постійного місця проживання. Актом обстеження житлово-побутових умов було встановлено, що в будинку за тимчасовим місцем проживання відповідачів, відсутня електроенергія та опалення, вікна вибиті, в кімнатах не прибрано, а в висновку комісії зазначено про відсутність відповідних санітарних та гігієнічних умов для проживання та виховання неповнолітньої дитини. На підставі цього, виконавчим комітетом Голо пристанської міської ради було зроблено висновок проте, що оскільки відповідачі не займаються вихованням своєї доньки, матеріально її не утримують, не контролюють її навчання в Голо пристанській ЗОШ №4, не відвідують батьківські збори, тобто взагалі не цікавляться її життям, їх може бути позбавлено батьківських прав. Згідно ст.150 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Статтею 164 Сімейного кодексу України передбачає, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30 березня 2007 року N 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Згідно ч. 2 ст. 171 СК України, дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном. Відповідно до приписів вказаної статті, в судовому засіданні була заслухана думка малолітньої [PERSON], яка пояснила, що не заперечує проти позбавлення своїх батьків батьківських прав відносно неї та бажає проживати зі своєю бабусею та дідусем. Таким чином, заслухавши думку всіх учасників процесу та аналізуючи встановлені відомості в сукупності з матеріалами справи, суд вважає доведеною винну поведінку відповідачів на свідоме нехтування ними своїми батьківськими обов'язками та ухилення від їхнього виконання, що є підставою для позбавлення їх батьківських прав. Відповідно до ст. 243 СК України опіка, піклування встановлюється над дітьми-сиротами і дітьми, позбавленими батьківського піклування. Опіка встановлюється над дитиною, яка не досягла чотирнадцяти років, а піклування - над дитиною у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років. Опіка, піклування над дитиною встановлюється органом опіки та піклування, а також судом у випадках, передбачених ЦК України. Згідно з правилами ч. ч. 3, 4 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над малолітньою особою (піклування над неповнолітньою особою), якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна (піклувальника) за поданням органу опіки та піклування. Опіка (піклування) над неповнолітніми дітьми встановлюється у випадку, якщо батьки померли, невідомі, визнані в судовому порядку безвісно відсутніми або померлими, а також може бути встановлена і при житті батьків, зокрема, коли батьки судом позбавлені батьківських прав або прийнято рішення про відібрання дитини і передачу її під опіку незалежно від того, позбавлені вони батьківських прав чи ні, оскільки перебування з ними небезпечне для життя дитини (п. 2.2 Правил опіки та піклування, затверджених наказом Державного комітету України у справах сім'ї та молоді, Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров'я України, Міністерства праці та соціальної політики України від 26 травня 1999 N 34/166/131/88. Відповідно до характеристики, [PERSON] зарекомендувала себе з позитивної сторони, користується авторитетом, є порядною людиною. Громадський порядок не порушує, до адміністративної та кримінальної відповідальності не притягувалась. На теперішній час не працює, отримує пенсію, проживає з чоловіком та малолітньою онукою за якою здійснює догляд та займається її вихованням. Згідно акту обстеження житлово-побутових умов, [PERSON] проживає в трикімнатній квартирі за адресою: [ADDRESS]. В квартирі є окрема кімната для дитини з усіма необхідними меблями. Тобто, для виховання, розвитку, проживання та навчання створені всі належні умови. Висновком про можливість бути опікуном було встановлено, що [PERSON] може бути опікуном малолітньої дитини [PERSON], [INFO]. За цих обставин, суд не вбачає підстав для відмови в задоволенні позовної вимоги про призначення позивачки опікуном над малолітньою онукою. Крім цього, відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України, одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Статтею 180 СК України встановлено, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. (положення ч. 2 ст. 182 СК України). Таким чином, виходячи з приписів вищевказаних норм, з відповідачів підлягають стягненню аліменти на користь опікуна на утримання малолітньої дитини у мінімальному розмірі передбаченому законодавством про який просила позивачка у своїй заяві про уточнення позовних вимог. Також згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України, з відповідачів в рівних частинах підлягає стягненню на користь держави судовий збір в розмірі 243,60 грн. Враховуючи вищенаведене та

Outcome: approved