Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-06 00:00:00

[PERSON] звернулася до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до приватного підприємця [PERSON], магазин «[INFO]» про відшкодування збитків та моральної шкоди. В обґрунтування позовних вимог , згідно останніх уточнень вказавши, що 27 серпня 2014 року в магазині « [INFO]» вона придбала дитячі туфлі моделі А 181 (31), вартістю 280 грн. Після придбання товару на ньому були виявлені недоліки, а саме: після триденного використання із шва присборенного верху туфля появилась дірка. В гарантійний строк вона звернулась до магазину « [INFO]», з проханням повернути сплачену за товар суму у розмірі 280 грн., або замінити на товар належної якості . 22 вересня 2014 року позивачка звернулась до магазину « [INFO]» з заявою про повернення грошей у сумі 280 грн. за сплачений товар неналежної якості, оскільки відповідачем не були усунуті недоліки виявленні на туфлях . Також позивач вважає, що їй заподіяна моральна шкода, яка виражається у нервозному стані, втраті особистого часу, неможливості вчасно по сезону придбати дитині взуття. На підставі вищевикладеного, позивач просить стягнути з відповідача грошову суму у розмірі 280 грн. за сплачений товар неналежної якості, моральну шкоду у розмірі 640 грн. та відшкодувати завдані збитки у розмірі 80 грн. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила задовольнити. В судовому засіданні представники відповідача приватного підприємця [PERSON]- [PERSON] та [PERSON] позовні вимоги не визнали в повному обсязі та просили відмовити. Суд, вислухавши позивача, представників відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. В ході судового розгляду встановлено, що 27.08.2014 року, [PERSON] придбала в магазині « [INFO]», ПП [PERSON], який розташований за адресою: [ADDRESS], дитячі туфлі (модель А 181 (31) вартістю 280,00 гривень, про що свідчить товарний чек від 27.08.2014 року./а.с.3/ 09.09.2014 року позивачка звернулася до відповідача з проханням замінити товар неналежної якості, а саме дитячі туфлі (модель А 181 (31) вартістю 280,00 гривень, про що свідчить відмітка на чеку./а.с.3/ 22.09.2014 року [PERSON] звернулася до відповідача [PERSON] з заявою про повернення вартості дитячих туфель у розмірі 280,00 грн., оскільки відповідачем не були усунуті недоліки на туфлях (модель А 181 (31) ./4/ Листом від 23.10.2014 року відповідач повідомив, що на взутті відсутні дефекти виробничого характеру, присутні ознаки експлуатації, що робить дане взуття придатним для експлуатації за призначенням. /а.с.8/ 31.10.2014 року [PERSON] повторно звернулася до відповідача [PERSON] з заявою про повернення вартості дитячих туфель у розмірі 280,00 грн., оскільки в гарантійний строк взуття було повернуто до магазину. /а.с.5/ Листом від 12.11.2014 року [PERSON], було повідомлено, що для з'ясування причини виникнення пошкодження на взутті, адміністрація магазину « [INFO]» ПП [PERSON], 22.09.2014 року звернулася до Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз з питання проведення товарознавчого дослідження по визначенню якості товару. Згідно листа від 20.10.2014 року №3165-14 вбачається, що при проведенні товарознавчого дослідження по визначенню якості дитячого взуття моделі VA1798-Т-3 торгівельної марки «Buddy Dog» після проведеного ремонту, якість ремонтних робіт в експертній установі не визначається, встановити первинну причину видозміни після проведеного профілактичного ремонту не надається можливим. Відповідно до положень ст.. 4 Закону України «Про захист прав споживачів», споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на звернення до суду та інших уповноважених органів державної влади за захистом порушених прав; Відповідно до положень ч.1 ст. 8 Закону України «Про захист прав споживачів» у разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку недоліків споживча, в порядку та строки, що передбачені законодавством має право вимагати розірвання договору та повернення сплаченої за товар грошової суми. Відповідно до ст.ст.10,11 ЦПК України, які встановлюють змагальність та диспозитивність цивільного процесу, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, визначаючи коло доказів, які надаються суду, відповідно до положень ч. 1 ст. 60 ЦПК України. В судовому засіданні встановлено, що товар придбаний позивачем, а саме взуття (модель А 181 (31) відповідно до товарного чеку магазину «[INFO]»/а.с.3/ не відповідає моделі дитячого взуття, яке було передано на проведення товарознавчого дослідження до Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз, а саме передано на дослідження дитяче взуття моделі VA1798-Т-3 торгівельної марки «Buddy Dog». Крім того, 10 липня 2014 року [PERSON] припинив підприємницьку діяльність, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних та фізичних осіб - підприємців./а.с.26/, тобто з наданого позивачем товарного чеку з відміткою дати продажу взуття 27.08.2014 року, вбачається що взуття придбане в магазині «[INFO]» ПП [PERSON]. вже після припинення підприємницької діяльності [PERSON] Таким чином, суд вважає, що позивач в судовому засіданні не довів в чому саме полягає порушення його прав з боку відповідача, внаслідок придбання товару. Крім того, суд вважає такими, що не підлягають задоволенню позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача моральної шкоди у розмірі 640 грн., зважаючи на наступне. Частина 3 статті 23 ЦК України передбачає, що розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.. Пункт 9 Постанови передбачає, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації та ін. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. П. 5 ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачає право споживача на відшкодування моральної шкоди лише у випадках, коли така шкода заподіяна небезпечною для життя, здоров»я продукцією. В ході судового розгляду, доказів на підтвердження вищезазначеного позивачем не надано, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправними діями відповідача не доведено. Відповідно до ч.4 ст.60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Приймаючи до уваги те, що позивач не довів наявності існування між нею та відповідачем правовідносин, що передбачені Закону України «Про захист прав споживачів» та порушення своїх прав як споживача, суд відмовляє в задоволенні позовних вимог за недоведеністю.

Outcome: dismissed