Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-05 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з даним позовом, який неодноразово змінювала та уточнювала, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 08 лютого 2009 року померла [PERSON] Після її смерті відкрилася спадщина за заповітом, відповідно до змісту якого усе своє майно остання заповіла її матері [PERSON] Посилається на те, що спадщину після смерті спадкодавця прийняла її мати [PERSON], як спадкоємиця за заповітом та [PERSON] і [PERSON], які на день смерті спадкодавця мали право на обовязкову частку у спадщині. Вказує на те, що 21 листопада 2011 року її мати [PERSON] померла, прийнявши спадщину після своєї матері [PERSON], однак, не оформила правовстановлюючі документи на спадкове майно. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина за заповітом від 12 лютого 2009 року, згідно якого вона все свої майно заповіла їй. Посилається на те, що до складу спадкового майна входить 8/10 частки житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: вул. Калініна № 27 в с. Молодія Глибоцького району Чернівецької області. Вказує на те, що вона вчасно прийняла спадщину, однак не може отримати свідоцтво про право на спадщину із-за відсутності правовстановлюючого документа на вказане майно. Зважаючи на викладене, просить суд позов задовольнити та визнати за нею право власності на 8/10 частину житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: вул. Калініна № 27 в с. Молодія Глибоцького району Чернівецької області. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд позов задовольнити, посилаючись на обставини, які викладені в позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю, проти задоволення позову не заперечував. Представник відповідача [PERSON] змінені позовні вимоги визнала, проти їх задоволення не заперечувала. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позов не визнала, просила відмовити у його задоволенні, посилалася на те, що її довіритель [PERSON] постійно проживав у спадковому будинку, в тому числі і станом на 1991 рік, який відносився до категорії колгоспного двору та прийняв спадщину після смерті свого батька [PERSON] Відповідачі: [PERSON], [PERSON], [PERSON], а також треті особи на стороні відповідача [PERSON], [PERSON] в судове засідання не зявилися, хоча були належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, причину неявки в судове засідання не повідомили і не просили суд відкласти розгляд справи. Представник Молодійської сільської ради Глибоцького району Чернівецької області в судове засідання не зявився, однак, звернувся до суду із заявою та просив суд справу розглянути в його відсутність, рішення прийняти відповідно до закону. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.2 ст.328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється, або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно положень ч. ч. 1, 2 ст. 1220, ч. 1 ст. 1222, ч. 3 ст. 1223 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Часом відкриття спадщини в такому випадку є день смерті особи. Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Частинами 1, 3 ст. 1268, ч. 1 ст. 1269, ч. 1 ст. 1270 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Судом встановлено, що станом на 1991 рік господарство по вул. Калініна № 27 в с. Молодія Глибоцького району Чернівецької області відносилося до суспільної групи колгоспних дворів. Як вбачається із особового рахунку № 471 в даному господарстві проживала [PERSON], інших зареєстрованих осіб не було. 08 лютого 2009 року в с. Молодія Глибоцького району Чернівецької області померла [PERSON] Після її смерті відкрилася спадщина за заповітом, який посвідчено секретарем Молодійської сільської ради Глибоцького району Чернівецької області 29 квітня 1996 року і зареєстрованого в реєстрі за № 2, відповідно до якого спадкодавець все належне їй майно заповіла [PERSON] До складу спадкового майна входив житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: вул. Калініна № 27 в с. Молодія Глибоцького району Чернівецької області. На час відкриття спадщини спадкоємцями, які мали право на обовязкову частку у спадщині, відповідно до ст. 1241 ЦК України та прийняли її були [PERSON] та [PERSON], як непрацездатні особи. Зокрема, [PERSON] [INFO], звернулася до нотаріуса у встановлений законодавством шестимісячний строк із заявою про прийняття спадщини, а [PERSON] [INFO], на час відкриття спадщини був інвалідом І групи та постійно проживав із спадкодавцем на день її смерті. Обовязкова частка у спадщині складала 1/10 частку спадкового майна, так як на час смерті спадкодавця були живі пятеро спадкоємців першої черги, а тому, [PERSON] та [PERSON] успадкували по 1/10 частки спадкового майна. Спадкоємець [PERSON] успадкувала 8/10 спадкового майна, своєчасно прийняла спадщину за заповітом, так як, у встановлений законом строк звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Однак, свідоцтво про право на спадщину не отримала. 21 жовтня 2011 року [PERSON] померла. Після її смерті відкрилася спадщина за заповітом, який посвідчено секретарем Молодійської сільської ради Глибоцького району Чернівецької області 12 лютого 2009 року і зареєстрованого в реєстрі за № 8, відповідно до якого спадкодавець все належне їй майно заповіла позивачці [PERSON] До складу спадкового майна входить 8/10 часток житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: вул. Калініна № 27 в с. Молодія Глибоцького району Чернівецької області. Відповідач [PERSON], як спадкоємець, який має право на обовязкову частку, відмовився від її прийняття, звернувшись у межах шестимісячного строку до нотаріуса із відповідною заявою. А тому, позивачка [PERSON] успадкувала все майно після смерті своєї матері [PERSON] Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Безпідставним, на думку суду, є посилання представника відповідача [PERSON] [PERSON] на ті обставини, що [PERSON] станом на 1991 рік проживав із [PERSON], оскільки в судовому засіданні було встановлено, зокрема, із оглянутих в судовому засіданні оригіналів по господарських книг, що станом на 1991 рік господарство по вул. Калініна № 27 в с. Молодія Глибоцького району Чернівецької області, мало особовий рахунок № 471, відносилося до суспільної групи колгоспних дворів, єдиною особою, яка там проживала була [PERSON], інших зареєстрованих осіб не було. Згідно особового рахунку № 472, станом на 1991 рік в цьому господарстві проживали [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Крім того, встановлено, що на час смерті [PERSON] був живий її син [PERSON], який успадкував обовязкову частку у спадщині. Відповідач [PERSON] є сином [PERSON] та внуком [PERSON], а тому він має право успадкувати 1/10 частку спірного майна після смерті свого батька, як спадкоємець першої черги. Суд, на підставі доказів, що є в матеріалах справи, встановив, що позовні вимоги [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно є обґрунтованими і підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного, ст.ст. 316-319, 328, 1216-1223, 1225, 1256, 1268 ЦК України,

Outcome: approved