Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-22 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з даним позовом та просить встановити факт фактичного прийняття спадщини її матір»ю [PERSON], що померла [INFO], після смерті [PERSON], який помер [INFO] та визнати за нею права власності в порядку спадкування на земельну ділянку, площею 4,12 га, що розташована на території Грузьківської сільської ради Кіровоградського району та області, яка належала [PERSON], на підставі державного акту на право приватної власності. Свої вимоги обгрунтовує тим, що [INFO] помер її відчим [PERSON], а [INFO] померла її мати - [PERSON], які проживали разом без офіційної реєстрації шлюбу. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на земельну ділянку, площею 4,12 га, що розташована на території Грузьківської сільської ради Кіровоградського району та області, яка належала йому на підставі державного акту на право приватної власності. Вважає, що її мати фактично прийняла спадщину після його смерті, відповідно до ст.ст.548, 549 ЦК УРСР, та являється спадкоємцем четвертої черги за законом, відповідно до ст.ст.1258, 1264 ЦК України, як особа, що проживала з ним однією родиною, як цивільна дружина. За життя мати не встигла оформити право власності на дану земельну ділянку на своє ім»я. Вона, як спадкоємець першої черги за законом, прийняла спадщину після смерті матері, проте, звернувшись до нотаріуса, отримала відмову про отримання свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку, яка належала [PERSON], оскільки не підверджуються родинні стосунки її матері [PERSON] із померлим [PERSON], тому вона звернулась із даним позовом до суду. Представник позивача в судовому засіданні просила позов задовольнити в повному обсязі та надала пояснення по суті справи. Представник відповідача Грузьківської сільської ради Кіровоградського району та області в судове засідання не з»явився, в письмовій заяві просив розглядати справу без його участі. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження, позивач (дівоче прізвище [PERSON]) народилась [INFO], її батьками записані - мати [PERSON] (а.с.11). Згідно архівної виписки з запису акту про шлюб, позивач зареєструвала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище на «[PERSON]»( а.с.12). [INFO] помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с.7). Після смерті [PERSON], відкрилась спадщина на земельну ділянку, площею 4,12 га, що розташована на території Грузьківської сільської ради Кіровоградського району та області, яка належала йому на підставі державного акту на право приватної вланості серії [NUMBER] (а.с.16-17). Згідно довідки Грузьківської сільської ради Кіровоградського району та області № 500 від 22 червня 2016 року, померлий [PERSON], [INFO], з 1983 року по день смерті [INFO] був зареєстрований та проживав за адресою: [ADDRESS] разом зі своєю співмешканкою [PERSON] та її донькою [PERSON] На день його смерті та протягом 6-ти місяців з дня смерті, крім співмешканки та її доньки, разом з ним ніхто не проживав та не був зареєстрований. Заповіт від його імені виконкомом Грузьківської сільської ради не посвідчувався ( а.с.13). [INFO] померла мати позивача [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER] (а.с.6, 11). Згідно довідки Грузьківської сільської ради Кіровоградського району та області № 1222 від 01 жовтня 2018 року, померла [PERSON], [INFO], проживала та була зареєстрована по день смерті [INFO] за адресою [ADDRESS]. На день її смерті та протягом 6-ти місяців з дня смерті в будинку проживала та була зареєстрована її донька [PERSON] Заповіт від імені [PERSON] виконкомом Грузьківської сільської ради не посвідчувався (а.с.14). При зверненні позивача до нотаріуса щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку, після померлого [INFO] [PERSON], нотаріусом було зазначено про відсутність документів, які підверджують родинні стосунки [PERSON] із померлим [PERSON], що унеможливлює видати свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку та запропоновано позивачу в судовому порядку вирішити питання по суті (роз»яснення приватного нотаріуса Кіровоградського районного нотаріального округу Томаз В.І. № 920/01-16 від 09.10.2018 року а.с.15). З інформації Кіровоградської районної нотаріальної контори № 1300/01-09 від 21.12.2018 року, яка витребувана судом, вбачається, що після смерті [PERSON], померлого [INFO], заяв про прийняття спадщини не подавалось, свідоцтв про право на спадщину не видавалось, відповідно спадкова справа не заводилась. Після смерті [PERSON], померлої [INFO], 04.12.2006 року за № 1052 [PERSON] подано заяву про прийняття спадщини та відповідно заведено спадкову справу № 454 за 2006 рік та видано свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку, що також підтверджується інформаційними довідками зі спадкового реєстру та копією спадкової справи щодо майна померлої [PERSON] (а.с.39-56). Норми п. 5 Прикінцевих та перехідних положень чинного ЦК України, згідно з якими цей ЦК застосовується також до спадщини, яка відкрилась, але не була прийнята ніким з спадкоємців до набрання чиності цим Кодексом, слід розуміти таким чином, що правила книги шостої ЦК може бути застосовано лише до спадщини, яка відкрилась після 01 липня 2003 року і не була прийнята ніким зі спадкоємців, право на спадкування яких виникло відповідно до норм ст.ст. 529-531 ЦК УРСР. При вирішенні спорів про спадкування, спадщина по яких відкрилась і була прийнята до 1 січня 2004 року, не допускається застосування норм ЦК 2003 року, а застосуванню підлягають норми законодавства, чинного на час відкриття спадщини, зокрема ЦК УРСР. За змістом статті 524 ЦК Української РСР, який був чинним на час смерті спадкодавця, спадкування здійснюється за законом і за заповітом. Спадкування за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Згідно ст.ст. 525, 526 ЦК УРСР часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу; місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця (стаття 17 цього Кодексу ), а якщо воно невідоме, - місцезнаходження майна або його основної частини. Як вбачається з матеріалів справи, спадщина у вигляді земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на яку позивач просить визнати право власності, відкрилась після смерті [PERSON], який помер [INFO], а оскільки заповіту він не залишив, що підтверджується довідкою Грузьківської сільської ради, в даному випадку має місце спадкування за законом. При вирішенні питання, хто є спадкоємцями за законом, враховуються такі юридичні факти як: родинні стосунки (кровна спорідненість), шлюбні відносини, усиновлення (удочеріння), перебування на утриманні спадкодавця. Відповідно до статей 529-531 ЦК УРСР, які діяли на час відкриття спадщини, за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. При відсутності спадкоємців першої черги або при неприйнятті ними спадщини, а також в разі, коли всі спадкоємці першої черги не закликаються до спадкування, успадковують у рівних частках: брати і сестри померлого, а також дід та бабка померлого як з боку батька, так і з боку матері (друга черга). До числа спадкоємців за законом належать непрацездатні особи, що перебували на утриманні померлого не менше одного року до його смерті. Пасинки і падчерки не наслідують після смерті вітчима і мачухи, оскільки не є з ними ріднею. Вони можуть наслідувати в загальному порядку, як утриманці спадкодавця. Як встановлено в судовому засіданні та підтверджено матеріалами справи, [PERSON] проживав разом з матір»ю позивача [PERSON] без офіційної реєстрації шлюбу. Таким чином, згідно ст.ст. 529, 530, 531 ЦК УРСР, мати позивача - [PERSON] на час відкриття спадщини до кола осіб, які могли бути спадкоємцями не відносилась, отже [PERSON] не являється спадкоємцем за законом після смерті [PERSON], а тому і прийняти спадщину з підстав, передбачених ст.549 ЦК УРСР, не могла. Враховуючи зазначене, оцінивши докази в їх сукупності, суд робить висновок про відсутність достатніх правових підстав для задоволення вимог позивача в повному обсязі. Правовідносини між сторонами регулються ст.ст. 524-526, 529-531 ЦК УРСР .

Outcome: dismissed