Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-16 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що 22 серпня 2015 року у Орджонікідзевському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції зареєструвала шлюб з [PERSON] ,актовий запис № 408. Від шлюбу мають сина - [PERSON] , [INFO] , який мешкає разом з нею та знаходиться на її утриманні. [PERSON] вказала, що після розірвання шлюбу дитина залишиться проживати з нею. Причиною розірвання шлюбу є відсутність з відповідачем взаєморозуміння та спільних поглядів на життя, конфлікти і сварки, також наявність розбіжностей щодо майнових зобов`язань. З квітня 2019 року проживають з відповідачем окремо, майновий спір на теперішній час відсутній. Після розірвання шлюбу позивач просила залишити їй прізвище « [PERSON] ». Посилаючись на вказані обставини, позивач просила розірвати шлюб, укладений з відповідачем, а також стягнути з останнього на її користь судовий збір в розмірі 768,40 грн. Ухвалою судді Фрунзенського районного суду м. Харкова від 23 вересня 2019 року провадження у справі відкрито та призначено справу до підготовчого судового засідання. Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 26 листопада 2019 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена своєчасно та належним чином. 11 жовтня 2019 року від позивача через канцелярію суду надійшла заява про розгляд справи без її участі, в якій вона наполягала на позовних вимогах та просила суд їх задовольнити, у разі неявки відповідача не заперечувала проти ухвалення у справі заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, шляхом направлення судових повісток за зареєстрованим місцем проживання (перебування), причини неявки суду не повідомив. Враховуючи неявку належним чином повідомленого відповідача в судове засідання, який не повідомив про причини неявки та не подав відзив, відповідно до статті 280 ЦПК України суд, за згодою позивача, вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. У зв`язку з тим, що розгляд справи відбувався за відсутності сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до висновку про задоволення позову з огляду на наступне. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано 22 серпня 2015 року у Орджонікідзевському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 408 (свідоцтво про шлюб Серії [NUMBER] від 22 серпня 2015 року). Від подружнього життя сторони мають сина - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження Серії [NUMBER] , виданим 14 січня 2016 рокуВідділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову Харківського міського управління юстиції). Встановлено, що з квітня 2019 року сторони мешкають окремо, майновий спір між ними відсутній. Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Відповідно до ст. 1 Сімейного Кодексу України побудова сімейних відносин відбувається на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємоповаги та підтримки. Відповідно до ст. 24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу жінки та чоловіка не допускається. Відповідно до ч. 3, 4 ст. 56 Сімейного Кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 110 Сімейного Кодекс України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним з подружжя. У відповідності до положень ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З огляду на наведене, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Згідно ч. 1 ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Питання про розподіл судових витрат між сторонами вирішується відповідно до положень ст. 141 ЦПК України. За частиною першою вищевказаної статті, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Матеріали справи свідчать, що за подання до суду позову позивачем сплачено судовий збір в розмірі 768,40 грн., який підлягає стягненню з відповідача на її користь. На підставі викладеного,

Outcome: approved