Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-20 00:00:00

[PERSON] звернулася до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, посилаючись на наступне. [PERSON] є власником квартири, яка розташована за адресою: м. Сєвєродонецьк, вул. Маяковського, 25/24, на підставі договору купівлі-продажу квартири, посвідченого державним нотаріусом Другої Сєвєродонецької державної нотаріальної контори [PERSON] № 510 від 02.09.2010 року. В спірній квартирі зареєстрований відповідач, син позивача, [PERSON], який з липня 2013 року не проживає в спірній квартирі без поважних причин. У звязку із викладеним позивач просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою № 24 будинку № 25 по вулиці Маяковського в місті Сєвєродонецьку Луганської області. В судове засідання представник позивача [PERSON] не зявилася, надала до суду заяву, в якій просила розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. В судове засідання представник відповідача [PERSON] не зявилася, надала до суду заяву, в якій просила розглянути справу без її участі, позовні вимоги визнала у повному обсязі У звязку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно із ст. 47 Конституції України кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. В силу ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до статті 405 ЦК України передбачено, що члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно положень ст. 156 ЖК України члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Конституцією України (ст. 41) та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.97 відповідно до Закону № 475/97-ВР від 17.07.97 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб В судовому засіданні було встановлено, що квартира [ADDRESS] належить на праві приватної власності [PERSON], що підтверджується копією договору дарування квартири, посвідченого приватним нотаріусом Сєвєродонецького міського нотаріального округу [PERSON] № 5367 від 13.11.2002 року, копією договору купівлі-продажу квартири, посвідченого державним нотаріусом Другої Сєвєродонецької державної нотаріальної контори [PERSON] № 510 від 02.09.2010 року, копією [PERSON] з Державного реєстру правочинів № 8950007, наданого державним нотаріусом Другої Сєвєродонецької державної нотаріальної контори [PERSON] від02.09.2010 року та Витягом про державну реєстрацію прав № 27822477, наданого Комунальним підприємством «Сєвєродонецьке бюро технічної інвентаризації» від 29.10.2010 року. З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно № 50180872 від 18.12.2015 року вбачається, що право власності на квартиру за адресою: [ADDRESS], належить [PERSON]. Згідно із копією довідки № 4002, виданої КП «Єдиний розрахунковий центр м. Сєвєродонецька» від 10.11.2015 року, в квартирі, яка розташована за адресою: м. Сєвєродонецьк, вул. Маяковського, 25/24, зареєстровані: позивач - [PERSON], [INFO], син позивача (відповідач по справі) [PERSON], [INFO]. Таким чином, враховуючи, що відповідач [PERSON] за місцем реєстрації не проживає з липня 2013 року без поважних причин, тобто більше одного року, суд прийшов до висновку про те, що позовні вимоги позивача стосовно визнання [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою № 24 будинку № 25 по вулиці Маяковського в місті Сєвєродонецьку Луганської області, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved