Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-20 00:00:00

[PERSON] звернулася до Словянського міськрайонного суду Донецької області з позовною заявою до [PERSON], за участю третьої особи: Словянського міськрайонного Відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області про скасування арешту, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що 13 липня 2018 року Позивач звернулася до приватного нотаріуса м. Словянська, з питання прийняття спадщини після смерті її брата [PERSON], [INFO], якому на підставі свідоцтва про право власності на житло належала ? частка квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS]. 03 квітня 2018 року брат позивача [PERSON] помер. При зверненні до нотаріуса, Позивачу стало відомо про накладення арешту на вищевказану частку квартири, Державною виконавчою службою Словянського районного управління юстиції на підставі виконавчого листа № 2-4921-04 від 06 вересня 2004 року. Коли вона звернулася до Словянського міськрайонного Відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області з питання скасування арешту, їй повідомили про необхідність звернення до суду з приводу цього питання, а також те, що заборгованість за виконавчим листом № 2-4921-04 від 06 вересня 2004 року, виданим Словянським міськрайонним судом Донецької області відсутня. Просить суд скасувати обтяження (арешт), накладене постановою АА № 108464 від 02 лютого 2005 року про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, за виконавчим листом № 2-4921-04 від 06 вересня 2004 року, виданим Державною виконавчою службою Словянського районного управління юстиції на ? частину квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS], яка належала на праві власності [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER]). Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України,\~суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами. Позивач [PERSON] належним чином повідомлена про місце та час розгляду справи у судове засідання не зявилася. 22 грудня 2018 року надала до суду Заяву, в якій просила суд справу розглянути без її участі, на задоволенні позовних вимог наполягала, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала (а.с.23). Відповідач [PERSON] належним чином повідомлений про місце та час розгляду справи (а.с.25), у судове засідання не зявився, про причини неявки суду не повідомив, заяв про відкладення справи від імені останнього не надходило. Третя особа - Словянський міськрайонний Відділ Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, належним чином повідомлений про місце та час розгляду справи у судове засідання не зявився, про причини неявки суду не повідомив. Відповідно до ч. 3 ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з'явилися в судове засідання без поважних причин. У відповідності до п.3, п.4 ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо відповідач не подав відзив та позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідач [PERSON], своєчасно і належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду справи у спрощеному порядку, не використав наданого законом права на подачу відзиву на позовну заяву, тому суд, враховуючи згоду позивача (представника позивача), відповідно до положень частини першої статті 280 ЦПК України, вважає можливим провести заочний розгляд справи, вирішити справу за наявними в матеріалах доказами та ухвалити заочне рішення. Судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК, у зв'язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON], за участю третьої особи: Словянського міськрайонного Відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області про скасування арешту підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є рідною сестрою [PERSON], що обєктивно підтверджується Свідоцтвом про народження серії І-НО № 251091, видане 04 серпня 1970 року (а.с.8) Свідоцтвом про народження серії І-НО № 451130, видане 05 липня 1972 (а.с.9), у графі «Батьки» записані : [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до Свідоцтва про шлюб серії І-НО № 212176, видане 07 липня 2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Словянську Словянського міськрайонного управління юстиції Донецької області, [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, про що було зроблено відповідний Актовий запис № 953, прізвище дружини після реєстрації шлюбу «Ніколаєва» (а.с.11). 03 квітня 2018 року [PERSON] помер, що обєктивно підтверджується Свідоцтвом про смерть серії ІІ-НО № 020986, видане 05 квітня 2018 року Словянським міським Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області (а.с.10). Згідно зі Свідоцтвом про право власності на житло від 15 грудня 1998 року, Словянська міська рада посвідчує, що квартира, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS], належить на праві спільної власності гр. [PERSON] та членам її сімї [PERSON], [PERSON], [PERSON] у рівних долях (а.с.13). Зареєстровано «БТІ м. Словянська» 25 грудня 1998 року та записано у реєстрову книгу за № 12600/17. Відповідно до постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження серії АА № 108464 від 02 лютого 2005 року, державним виконавцем Яковенко О.Л. Державної виконавчої служби Словянського районного управління юстиції, на підставі виконавчого листа № 2-4921-04 від 06 вересня 2004 року, накладено арешт на все майно, що належить [PERSON], а саме на ? частину квартири по провул. Парковому, 15/38 м. Словянська (а.с.16). Із відповіді Словянського міськрайонного Відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області вбачається, що згідно Автоматизованої системи виконавчих проваджень, станом на 06 листопада 2018 року, виконавчих документів про стягнення з [PERSON] на виконанні у Словянському міськрайонному Відділі Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області не знаходиться. Заборгованість за виконавчим листом № 2-4921-04 від 06 вересня 2004 року, виданим Словянським міськрайонним судом Донецької області відсутня (а.с.14). Відповідно до\~ст. 81 ЦПК України,\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до\~ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження», арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна. Згідно\~ст. 321 ЦК України,\~право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до положення ч. 1\~ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження»,\~особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття арешту. Як вбачається із розяснень, викладених у п.5 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику і справах про зняття арешту з майна» № 5 від 03 червня 2016 року, інші особи, які є власниками (володільцями) майна і які вважають, що майно, на яке накладено арешт, належить їм, а не боржникові, можуть звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту, що передбачено статтею 60 Закону про виконавче провадження (у редакції, чинній на момент розгляду справи,\~ст.59 Закону України «Про виконавче провадження»). Разом із тим, ч. ч. 4,5 ст. 59 вказано Закону містить вичерпний перелік підстав для зняття арешту майна. Так, відповідно до ч. 4 ст. 59 Закону, підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, субєкта оціночної діяльності - субєкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у звязку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову. Згідно ч. 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. Враховуючи, що станом на 06 листопада 2018 року, виконавчих документів про стягнення з [PERSON] на виконанні у Словянському міськрайонному Відділі Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області не знаходиться. Заборгованість за виконавчим листом № 2-4921-04 від 06 вересня 2004 року, виданим Словянським міськрайонним судом Донецької області відсутня, суд приходить до висновку про задоволення позову та доцільності скасування арешту. Позивач [PERSON] не просила суд відшкодувати понесені нею судові витрати за рахунок відповідача.

Outcome: approved