Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-05 00:00:00

[PERSON] звернулася до Ленінського районного суду м. Запоріжжя з позовом до Командитного товариства «Запорізький завод високовольтної апаратури - Вакатов» і Компанія» про стягнення заборгованості по заробітній платі при звільненні, стягнення вихідної допомоги та компенсації за затримку розрахунку. В позові вказала, що вона працювала у відповідача керівником групи по нагляду за будівлями та спорудами. Відповідач, в порушення вимог ст. 115 КЗпП України, щомісячно не виплачував заробітну плату в повному обсязі, в зв`язку з чим на вересень 2014 року утворилася заборгованість по заробітній платі в сумі 14710,32 грн., про це свідчать розрахункові листки. 17 вересня 2014 року вона звільнилася з роботи на підставі ч. 3 ст. 38 КЗпП України, тобто у зв'язку з порушенням власником або уповноваженим ним органом законодавства про працю, про що зазначено у її трудовій книжці, наказі про звільнення. В день звільнення, в порушення вимог ст. 116 КЗпП України, відповідач не провів з нею розрахунок, не виплатив заборгованість по заробітній платі та вихідну допомогу, згідно ст. 44 КЗпП України.. На момент звільнення заборгованість по заробітній платі складала - 14710,38 грн., що підтверджено розрахунковим листком за вересень 2014 року, який був виданий розрахунковим відділом бухгалтерії підприємства в день звільнення. Частину зазначених грошових коштів в сумі 500,00 грн. вона отримала, а тому заборгованість по заробітній платі на сьогоднішній день складає 14210,32 грн. Розмір вихідної допомоги повинен складати тримісячний розмір середнього заробітку. Просить стягнути з відповідача на її користь заборгованість по заробітній платі при звільненні та суму вихідної допомоги при звільненні. Крім того, просить стягнути з відповідача компенсацію за затримку розрахунку при звільненні, з 18.09.2014 року, в розмірі середньомісячної заробітної плати, по день ухвалення рішення суду. В судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги, просить задовольнити їх у повному обсязі. Відповідач до судового засідання не з'явився, причини неявки суду невідомі, про день та час слухання справи повідомлений належним чином. Суд вважає можливим, за згодою позивача, провести заочний розгляд справи на підставі матеріалів справи, відповідно до ст. 224 ЦПК України, за відсутності відповідача. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення позивача, дослідивши всі представлені докази в сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 115 КЗпП України заробітна плата повинна виплачуватися працівникам регулярно, не рідше 2-х разів на місяць. Відповідно до вимог ст. 116 КЗпП України при звільнені працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства проводиться в день звільнення. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, адміністрація повинна письмово повідомити працівника перед виплатою. Згідно ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини адміністрації належних звільненому працівникові сум у строки, передбачені ст. 116 КЗпП України, при відсутності спору про їх розмір, підприємство повинно виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки розрахунку. Судом встановлено, що з 02.12.1996 року по 17.09.2014 року [PERSON] працювала на підприємстві відповідача, що підтверджується записом в трудовій книжці [NUMBER] від 23.03.1992 року. 17.09.2014 року вона звільнилася з посади керівника групи по нагляду за будівлями та спорудами на підставі ч. 3 ст. 38 КЗпП України, тобто у зв'язку з порушенням власником або уповноваженим ним органом законодавства про працю, що підтверджено копією наказу про звільнення № 96 від 17.09.2014 року та трудовою книжкою позивача. На момент звільнення позивача заборгованість по заробітній платі складає - 14710,32 грн., про що свідчить розрахунковий листок за вересень 2014 року, виданий [PERSON] розрахунковим відділом бухгалтерії підприємства. В порушення вимог ст. 116 КЗпП України, в день звільнення позивача, адміністрація підприємства не провела з нею розрахунок та не виплатила їй зазначену заборгованість по заробітній платі. Відповідно ст. 44 КЗпП України, при припиненні трудового договору внаслідок порушення власником або уповноваженим ним органом законодавства про працю, колективного чи трудового договору (статті 38 і 39) - працівникові виплачується вихідна допомога у розмірі, передбаченому колективним договором, але не менше тримісячного середнього заробітку. Вихідну допомогу, а також інші суми, що належать до виплати працівникові, має бути виплачено в день звільнення, як того вимагає ст. 116 КЗпП України. Порядок обчислення середньої заробітної плати затверджений Постановою Кабінету Міністрів України № 100 від 08.02.1995 року. Відповідно до вказаної постанови за розрахунковий період для визначення середньомісячної заробітної плати беруться виплати за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата. Відповідно довідки про середню заробітну плату № 307 від 22.09.2014 року в травні 2014 року нею отримано заробітну плату в розмірі 2126,80 грн., в червні 2014 року - 2093,29 грн. Таким чином середня заробітна плата становить (2126,80+2093,29)/2 = 2110,05 грн. (2110,05 грн. х 3 міс. = 6330,15 грн.). Отже, загальна сума вихідної допомоги при її звільненні становить 6330,15 грн. Кількість робочих днів у травні-червні - 30 днів, таким чином середньоденна заробітна плата складає 70,34 грн. (2110,05 : 30 = 70,34). Затримка розрахунку при звільненні до розгляду справи по суті становить - 1 міс. 19 днів, з 18.09.2014 року по 06.11.2014 року. Отже, загальна сума заборгованості за час затримки розрахунку при звільненні становить 3446,51 грн. (70,34 х 1 міс. 19 днів = 3446,51). У відповідності до ст. 117 КЗпП України, відповідальність за затримку розрахунку при звільненні, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору. Судом не встановлено, що на момент звільнення позивача з роботи мався спір між сторонами про розмір належних до виплати сум. Статтею 233 КЗпП України встановлено, що у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком. Розрахунок, наданий позивачем, проведений відповідно до вимог закону та відповідачем не спростований. Відповідач не надав суду доказів відсутності вказаної заборгованості та своєї вини в затримці розрахунку. За таких обставин з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість по заробітній платі при звільненні в розмірі 14210,32 грн., вихідна допомоги при звільненні в розмірі 6330,15 грн., а також середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в розмірі середньомісячної заробітної плати за період з 18.09.2014 року по 06.11.2014 року в розмірі 3446,51 грн., а всього 23986,98 грн. Виплати з вихідної допомоги та середнього заробітку за час затримки розрахунку повинні бути проведені відповідачем з відрахуванням податків та інших обов`язкових платежів, які проводяться на підприємстві. Згідно ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, у зв'язку із чим з відповідача слід стягнути 243,60 грн.

Outcome: approved