Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-22 00:00:00

[PERSON] звернулася до Сєвєродонецького міського суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, яку мотивувала тим , що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 12.11.1983р.. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Шлюбні та сімейні відносини припинені з 2014р., спільне господарство не ведеться з листопада 2015р.. Позивачка посилається на те , що спільне життя з відповідачем не склалося з причини розбіжності характерів та втрати почуття любові та поваги один до одного, у звязку з чим , подальше спільне життя та збереження сім'ї не можливе, тому просить розірвати шлюб. Позивачка [PERSON] у судове засідання не зявилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, надала до суду заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, проти заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився , про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином , про причини неявки до суду не повідомив. У звязку з неявкою у судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України не здійснювалось. Оскільки позивачка [PERSON] в поданій до суду заяві не заперечувала проти ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, судом 23.11.2016р. на підставі ст.ст.224, 225 ЦПК України було винесено ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи , суд вважає , що позов підлягає задоволенню. Згідно із ч. 1 ст. 224 ЦПК України , у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно з ч.1 ст.112 СК України , суд виясняє фактичні взаємини подружжя , реальні причини позову про розірвання шлюбу. Згідно з ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу , якщо буде встановлено , що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них , інтересам їхніх дітей , що мають істотне значення. З матеріалів справи видно, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 12.11.1983р.. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Шлюбні та сімейні відносини припинені з 2014р., спільне господарство не ведеться з листопада 2015р.. Позивачка посилається на те , що спільне життя з відповідачем не склалося з причини розбіжності характерів та втрати почуття любові та поваги один до одного, подальше спільне життя та збереження сім'ї не можливе у звязку з психологічною несумісністю , тобто збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки. Таким чином , матеріалами справи підтверджено , що сімя фактично розпалася , позивачка примиритися не бажає і подальше сумісне життя і збереження шлюбу заперечує її інтересам, у звязку з чим позов підлягає задоволенню. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача [PERSON] підлягають стягненню на користь позивачки [PERSON] пропорційно до розміру задоволених вимог витрати по оплаті судового збору в сумі 551,20грн., сплата якого документально підтверджена квитанцією в матеріалах справи.

Outcome: approved