Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-29 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON], територіальної громади в особі Демешківської сільської ради, третя особа, що не заявляє самостійних вимог Галицька державна нотаріальна контора про визнання права власності на житловий будинок та інше майно в порядку спадкування за законом на житловий будинок, господарські будівлі, розташований по вул.. Наддністрянська,30, с. Придністровя, Галицького району Івано-Франківської області та право власності на земельну ділянку площею 1.2102 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно державного акту ІІ-ІФ №034791. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 09 лютого 1999 року померла її бабця, [PERSON]. Нею було складено заповіт від 14.05.1998 року, яким все своє належне майно вона заповіла своєму синові [PERSON] (батькові позивача). [PERSON] проживав в одному будинку із [PERSON] і фактично прийняв спадщину, але у встановленому законом порядку не оформив своїх спадкових прав. 30 квітня 2016 року батько позивача помер. Заповіт ним не залишався. Після його смерті [PERSON] звернулася до Галицької районної державної нотаріальної контори із заявою про отримання спадщини, оскільки від народження проживає у будинку, за адресою Наддністрянська,30 с. Придністровя, Галицького району разом із своїм батьком [PERSON] та матірю- Кирилів [PERSON], у видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно нотаріус їй відмовила через те, що батьком- Кирилівим Б. В. не було оформлено належним чином своїх спадкових прав. З огляду на наведене, позивач просить суд винести рішення, яким визнати за нею право власності на будинковолодіння та земельну ділянку , яка виділена [PERSON] як земельна частка (пай), згідно сертифікату на право власності на землю в межах середньої земельної частки, серії ІФ 01-02-09 від 23.11.97 року. Сертифікат змінено на державний акт на право приватної власності на землю для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 1,2102 га, серії ІІ-ІФ №034791. В судове засідання позивач не зявилася. Нею скеровано до суду заяву про розгляд справи у її відсутність. Відповідач, [PERSON], в судове засідання не з'явилася, проте нею скеровано до суду заяву про розгляд справи у її відсутність. Позов визнає повністю. Відповідач, територіальна громада в особі Демешківської сільської ради Галицького району, в судове засідання не зявилася, проте скеровано до суду заяву, в якій позов [PERSON], визнає і не заперечує щодо його задоволення та просить розглядати справу у відсутність представника. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог Галицька державна нотаріальна контора в судове засідання не зявилася, проте скерувала до суду заяву, в якій щодо позову [PERSON] заперечень не має та просить розглядати справу у відсутність державного нотаріуса. Дослідивши здобуті докази, зясувавши фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Судом встановлено, що 09 лютого 1999 року померла [PERSON]. Нею було складено заповіт від 14.05.1998 року, яким все своє належне майно вона заповіла своєму синові [PERSON] (батькові позивача). [PERSON] проживав в одному будинку із [PERSON] і фактично прийняв спадщину, але у встановленому законом порядку не оформив своїх спадкових прав. 30 квітня 2016 року батько позивача помер. Заповіт ним не залишався. Після його смерті [PERSON] звернулася до Галицької районної державної нотаріальної контори із заявою про отримання спадщини, оскільки від народження проживає у будинку, за адресою Наддністрянська,30 с. Придністровя, Галицького району разом із своїм батьком [PERSON] та матірю- Кирилів [PERSON], у видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно нотаріус їй відмовила через те, що батьком- Кирилівим Б. В. не було оформлено належним чином своїх спадкових прав. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Позивач є таким, що прийняв спадщину, оскільки протягом шести місяців з часу відкриття спадщини звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. Враховуючи те, що позивач є спадкоємцем за законом та прийняла спадщину, суд приходить до висновку, що право власності на спадкове майно перейшло у порядку спадкування до позивача, а тому є всі підстави для визнання за нею права власності на спірний будинок, господарські будівлі та земельну ділянку.. На підставі викладеного,

Outcome: approved