Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-17 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення коштів. В обгрунтування своїх вимог вказує, що вона з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі з 06 листопада 1976 року по 27 грудня 2007 року. За час спільного проживання вони побудували будинок в [ADDRESS]. Даний будинок оформлений на чоловіка, однак будинок вони будували спільно, перебуваючи у шлюбі, тому будинок є їх спільною сумісною власністю подружжя. Після розлучення вони з чоловіком проживають в будинку окремо, як колишні члени сім'ї, спільного господарства не ведуть, бюджет у них окремий. Відповідач проживає в будинку, користується послугами з газопостачання та електроенергії, однак відмовляється оплачувати дані послуги. Оплата за надані комунальні послуги, впродовж 2011-2013 років здійснювалась виключно нею. Протягом трьох років нею сплачено комунальних платежів, за газопостачання - 2596 грн., за електроенергію - 1044 грн. Покликаючись на те, що будинок є їх з відповідачем спільною сумісною власністю подружжя, тому останній зобов'язаний приймати участь у витратах по оплаті комунальних послуг. Вважає, що відповідач повинен сплатити їй половину її витрат на оплату комунальних послуг, що становить 1820 грн., із розрахунку (3640 грн. : 2) за період 2011-2013 років та судові витрати по справі. В судовому засіданні позивача [PERSON] заявлені вимоги підтримала з підстав, зазначених в позовній заяві, просить задовольнити їх. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав. Суду пояснив, що проживає в [ADDRESS], однак ні світлом, ні газом не користується. Тому в задоволенні позову просить відмовити. Заслухавши пояснення сторін, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. З пояснень сторін, матеріалів справи, судом встановлено, що сторони перебували в шлюбі з 1976 року по 2007 рік, що підтверджується рішенням Рожищенського районного суду від 27.12.2007 року (а.с.4-5). З матеріалів справи, зокрема витягу з погосподарської книги №3 за 2014 рік Переспівської сільської ради, судом встановлено, що будинок [ADDRESS], належить на праві власності [PERSON] (а.с.6). Відповідно до ст.150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Відповідно до вимог ст.322 ЦК України власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить. Як вбачається з квитанцій позивачем [PERSON] було сплачено комунальні послуги за газапостачання та електроенергію житлового будинку [ADDRESS] за період з 2011-2013 роки в сумі 3640 грн., що підтверджено квитанціями, доданими позивачем до матеріалів справи (а.с.8-15, 16-21). Отже, враховуючи наведені норми Закону та виходячи з того, що фактично позивачем [PERSON] сплачено 3640 грн. витрат за надані послуги за період з січня 2011 року по грудень 2013 року, тому вона має право на повернення їй відповідачем [PERSON] 1820 грн. витрат понесених по оплаті послуг за газопостачання та електроенергію. Крім того, суд приходить до висновку також, що згідно ст.88 ЦПК України, з відповідача в користь позивача слід стягнути 243,60 грн. судового збору.

Outcome: approved