Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-28 00:00:00

[PERSON] звернулася до Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області з позовом до Верхньодніпровської міської ради про визнання права власності на спадкове майно. В обґрунтування позову зазначено, що 17 липня 1990 року між чоловіком позивача, [PERSON], та сином, [PERSON], було укладено договір міни. Згідно з цим договором [PERSON] прийняв у власність житловий будинок № 12/2 по вул..Безіменній у м.Верхньодніпровськ Дніпропетровської області. 1 грудня 2015 року помер [PERSON] та після його смерті відкрилася спадщина. Позивач зазначає, що вона є єдиним спадкоємцем після смерті чоловіка та вона звернулася до нотаріуса з метою оформлення спадкових прав. Однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку з тим, що у правовстановлюючому документі на будинок зазначено адресу розташування: [ADDRESS]. У витягу з Державного земельного кадастру місце розташування земельної ділянки, на якій знаходиться будинок, зазначено як вул.. Безіменна, 12/2 м.Верхньодніпровськ. Враховуючи розбіжності у правовстановлюючих документах нотаріус відмовила [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину. Позивач вважає, що адреса будинку в договорі міни вказана помилково, оскільки земельна ділянка, на якій знаходиться будинок знаходиться за адресою: вул.. Безіменна, 12/2 м.Верхньодніпровськ та що підтверджується технічною документацією на земельну ділянку, померлий [PERSON] також був зареєстрований за цією адресою. На підставі вищевикладеного [PERSON] просила суд визнати за нею право власності на ? частину житлового будинку садибного типу за адресою: вул..Безіменна, 12/2 м. Верхньодніпровськ Дніпропетровської області в порядку спадкування за законом та визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 0,0692 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) (кадастровий номер 1221010100120010030), яка розташована за адресою: вул..Безіменна, 12/2 в порядку спадкування за законом. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, просив суд задовольнити заявлені позовні вимоги з підстав, зазначених у позові. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав заяву про розгляд справи без його участі. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків. Судом встановлено такі обставини та відповідні їм правовідносини. 1 грудня 2015 року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.7). Після його смерті до нотаріуса з метою отримання свідоцтва про право на спадщину до нотаріуса звернулася його дружина - [PERSON] (а.с.72). Проте постановою нотаріуса від 23 грудня 2016 року було відмовлено у відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку з тим, що документи на спадкове майно спадкодавця, [PERSON], містять розбіжності (а.с.11). Встановлено, що за життя [PERSON] на підставі договору міни від 17 липня 1990 року набув право власності на ? частину будинку за адресою: [ADDRESS] (а.с.12). Право власності на ? частину будинку було зареєстровано відповідно до чинного законодавства, що підтверджується довідкою КП «Верхньодніпровське БТІ» від 21 листопада 2016 року (а.с.97). Згідно з інформаційною довідкою про стан нерухомого майна від 21 листопада 2016 року ? частина житлового будинку садибного типу за адресою: вул..Безіменна,12 м.Верхньодніпровськ А-1 загальною площею 118, 4 кв.м та жилою площею 70, 6 кв.м., яка належить [PERSON] складає: жилі кімнати 1-3 площею 15,2; 1-4 площею 10,1 кв.м.; 1-5 площею 9,6 кв.м. загальною жилою площею 34,9 кв.м.; коридор 1-1 площею 6,4 кв.м.; коридор 1-2 площею 4,1 кв.м.; ванна 1-7 площею 2,3 кв.м.; вбиральна 1-8 площею 0,9 кв.м.; сіни а-1 (приміщення 1-6 площею 10,3 кв.м.); ґанок а-1; літня кухня Б-1; сарай Б-1; вхід в погріб Н-1; сарай Д-1; сарай Е-1; навіс Л-1; погріб п/г; гараж М-1; вбиральна З-1; літній душ Ж-1; водогін № ; хвіртка № 8; хвіртка № 11; паркани № 9; №10; № 14; № 15; мощення І; ІІ. Вищевказане майно розташоване на земельній ділянці площею 692 кв.м., кадастровий номер 1221010100120010030 (а.с.98). Також за життя [PERSON] набув право власності на земельну ділянку для обслуговування житлового будинку площею 0,0692 га на території Верхньодніпровської міської ради, що підтверджується державним актом на право приватної власності на землю від 21 січня 1997 року (а.с.18). Відповідно до рішення виконавчого комітету Верхньодніпровської міської ради № 18 від 20 січня 1997 року, на підставі якого [PERSON] було видано державний акт на право приватної власності на землю, йому було виділено земельну ділянку площею 0,092 га для обслуговування житлового будинку за адресою: вул..Безіменна 12/2 м.Верхньодніпровськ (а.с.28). Згідно з витягом з Державного земельного кадастру вищевказана земельна ділянка знаходиться за адресою: вул.Безіменна 12/2 м.Верхньодніпровськ Дніпропетровської області та має кадастровий номер 1221010100120010030 (а.с.19-20). Згідно з актом встановлення меж земельної ділянки від 21 січня 1997 року земельна ділянка для обслуговування житлового будинку, власником якої є [PERSON] знаходиться за адресою: вул.. Безіменна 12/2 м. Верхньодніпровськ Дніпропетровської області (а.с.24). Відповідно до технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки на місцевості вказана земельна ділянка також знаходиться за адресою: вул.. Безіменна 12/2 м. Верхньодніпровськ Дніпропетровської області (а.с.26-27). Згідно з інформаційною довідкою з Державного реєстру речових право на нерухоме майно станом на 15 лютого 2017 року право власності на ? частину домоволодіння за адресою: вул..Безіменна, 12 м. Верхньодніпровськ Дніпропетровської області зареєстровано за [PERSON] (а.с.59-62). В той же час на нерухоме майно за адресою: вул.. Безіменна, 12/1 та 12/2 ні за ким не зареєстровано взагалі, що підтверджується відповідними інформаційними довідками з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 15 лютого 2017 року (а.с.63-67). На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що [PERSON] набув право власності на ? житлового будинку садибного типу та земельну ділянку площею 0,0692 га для будівництва та обслуговування житлового будинку за адресою: вул.. Безіменна, 12/2 м. Верхньодніпровськ Дніпропетровської області на законних підставах та воно не було припинено на момент його смерті, а розбіжності в правовстановлюючих документах, зокрема в договорі міни, суд вважає як такі, що сталися помилково, оскільки зібрані у справі докази в сукупності вказують, що спірне майно знаходиться саме за адресою: вул..Безіменна, 12/2 м. Верхньодніпровськ Дніпропетровської області. Матеріалами спадкової справи підтверджується, що після смерті [PERSON] із заявою про прийняття спадщини звернулася лише його дружина позивач [PERSON] Діти померлого, [PERSON] та [PERSON] подали заяви про відмову від частки спадкового майна на користь [PERSON] (а.с.74,76). Згідно з інформаційною довідкою із спадкового реєстру заповіти та спадкові договори від імені [PERSON] не зареєстровано (а.с.85). Відповідно до довідки про склад сімї, видана виконавчим комітетом Верхньодніпровської міської ради від 27 жовтня 2016 року на момент смерті [PERSON] проживав разом з дружиною - [PERSON] (а.с.88). Непрацездатних, неповнолітніх, недієздатних спадкоємців, або ж спадкоємців, цивільна дієздатність яких обмежена, після смерті [PERSON] судом не встановлено. Відповідно до ст. ст.\~1216,\~1218 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно зі ст. 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Оскільки судом встановлено, що на день смерті [PERSON] мав у власності нерухоме майно, яке набув на підставах не заборонених законом, [PERSON] прийняла спадщину, звернувшись до нотаріуса з відповідною заявою, то до позивача перейшло право власності на це нерухоме майно, проте її право не визнається, а тому заявлені позовні вимоги є законними та обґрунтованими та позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved