Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-18 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з зазначеною позовною заявою, в якій просить стягнути аліменти з відповідача на її користь на утримання малолітнього сина: [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що з відповідачем з 13.05.2000 року перебувала у зареєстрованому шлюбі. На теперішній час шлюб у встановленому законом порядку розірвано згідно рішення Чернігівського районного суду Запорізької області від 29.03.2018р. № 329/83/18. Від спільного шлюбу мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який перебуває на її повному утриманню. Відповідач матеріальної та грошової допомоги в добровільному порядку не бажає надавати. Ухвалою Чернігівського районного суду Запорізької області від 29 жовтня 2019 року провадження по вищевказаній цивільній справі відкрито та розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження, з викликом сторін. Позивач [PERSON] до судового засідання надала письмову заяву, в якій просить розглянути справу без її участі, на позовних вимогах наполягає та просить задовольнити їх у повному обсязі (а.с. 15). Відповідач [PERSON] до судового засідання надав письмову заяву, в якій просить розглянути справу без його участі, позов визнав повністю, не заперечує проти заявлених вимог (а.с. 16). Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено, позивач та відповідач з 13.05.2000 року перебували у шлюбі, зареєстрованому відділом реєстрації актів громадянського стану Чернігівського району Запорізької області, актовий запис №09, що підтверджується копією свідоцтва про одруження, серія [NUMBER] (а.с. 8). Шлюб між сторонами розірвано, що підтверджується копією рішення Чернігівського районного суду Запорізької області від 29.03.2018р. № 329/83/18 (а.с. 9). Від вказаного шлюбу сторони мають малолітнього сина: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданого 21.06.2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернігівського районного управління юстиції Запорізької області (а.с.6). На теперішній час дитина проживає разом із позивачкою. Факт проживання малолітньої дитини з матір`ю підтверджується довідкою виданою виконавчим комітетом Чернігівської селищної ради Чернігівського району Запорізької області № 02-43/3359 від 22.10.2019р. (а.с.10). У відповідності до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 р. № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» відсутність домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину є підставою для звернення в суд з відповідним позовом того із них, з ким вона проживає. Як свідчать матеріали справи, між сторонами відсутня домовленість (договір) щодо сплати аліментів на утримання дитини, дитина проживає з матір`ю, у зв`язку з чим позивач має право на звернення до суду й отримання аліментів з відповідача. Відповідно до ст. 182 СК України та роз`яснень, які містяться в п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Відповідно до вимог ст. 182 Сімейного Кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З урахуванням обставин справи, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача на утримання сина аліменти у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. При цьому, на підставі частини першої статті 191 СК України, стягнення аліментів необхідно присудити від дня пред`явлення позову. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За таких обставин, враховуючи, що позов підлягає задоволенню повністю, при цьому позивача законом звільнено від сплати судового збору за подання позову про стягнення аліментів, з відповідача в дохід держави, відповідно до підпункту 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір», необхідно стягнути судовий збір у розмірі 768 грн. 40 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved