Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-03 00:00:00

[PERSON] звернулася до Комінтернівського районного суду з позовом до Кремидівської сільської ради про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом а саме: житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами розташований за адресою: [ADDRESS], що залишився після смерті [PERSON], померлої [INFO]. Позивач - [PERSON] надала до суду заяву про розгляд справи без її участі в якій зазначив, що позов підтримує в повному обсязі та просить суд його задовольнити. Представник відповідача Кремидівської сільської ради в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву в якій просив розглядати справу без його участі, не заперечувала проти задоволення позовних вимог. Розглянувши заявлений позов, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог виходячи з наступного. Судовим розглядом справи встановлено, що [INFO] померла - [PERSON]. (а.с. 5) На випадок своєї смерті [PERSON] залишила заповіт яким житловий будинок з надвірними господарчими будівлями, який знаходиться в [ADDRESS], [PERSON]. ( а.с.6) Позивачка звернулася до приватного нотаріуса Комінтернівського районного нотаріального округу Чос О.П. для оформлення права власності на спадкове майно, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на зазначений вище житловий будинок їм було відмовлено у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на будинок. Відповідно до довідки виданої Кремидівською сільською радою Комінтернівського району Одеської області [PERSON] дійсно проживала та була зареєстрована до дня своєї смерті у будинку [ADDRESS] відповідно до запису погосподарської книги №5, особовий рахунок [NUMBER] (а.с.14) Згідно технічного паспорту, виготовленого ТОВ «Юридична фірма «БТІ-Сфера Плюс» станом на 30 листопада 2015 року, житловий будинок має загальну площу 47,9 кв. м. та побудований 1965 році.(а.с.7-11) При вирішенні даного спору суд керується законодавством, яке регулювало виникнення права власності у самого спадкодавця на момент закінчення будівництва будинку. Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на житловий будинок» від 04.10.1991 року №7, з наступними змінами і доповненнями, у п.9 зазначено, що право власності на житловий будинок, збудований громадянином на відведеної йому в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради. Відповідно до Цивільного кодексу УРСР 1963 року та інших нормативно-правових актів, що регулювали правовідносини по державній реєстрації права власності на нерухоме майно до набуття чинності новим Цивільним кодексом України, а саме до 01.01.2004 року, та Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 року №195-ІУ, виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права. Діючим на той час законодавством передбачалася тільки державна реєстрація будівель споруд, реєстрація права власності на нерухоме майно, доказом чому, відносно будинків і будівель, були відповідні довідки виконавчого комітету сільської ради, записи у погосподарських книгах сільських рад. Статтею 3 Закону №195-ІУ визначено, що право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою. Крім того, за змістом п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженої наказом Міністра юстиції УРСР № 45/5 від 31 жовтня 1975 року, підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах. Таким чином, суд дійшов висновку, що за життя [PERSON] набула право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS], і це право підлягає успадкуванню в загальному порядку. Згідно ст. 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 Цивільного кодексу України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. На підставі ст.ст. 386, 392, 1216, 1217, 1218, 1222, 1233, 1261, 1268, 1270 ЦК України,

Outcome: approved