Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-22 00:00:00

[PERSON] звернулася до Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. В обґрунтування позовних вимог\~\~позивач зазначає, в період з 17 листопада 1995 року до 5 вересня 2010 року вона перебувала у шлюбі з [PERSON]. На підставі рішення Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 25 серпня 2010 року шлюб між ними було розірвано. Рішення набрало законної сили 5 вересня 2010 року. Вони мають двох спільних дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Після розірвання шлюбу відповідач відмовився надавати будь-яку фінансову допомогу на утримання дітей. Діти проживають разом з позивачем та знаходяться на її утриманні. Відомостей про роботу відповідача позивач не має, то просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей в твердій грошовій сумі у розмірі 800 грн. щомісячно до досягнення дітьми повноліття. В судовому засіданні позивач позов підтримала та просила суд задовольнити позовні вимоги. Суду пояснила, що після розірвання шлюбу відповідач обіцяв допомагати утримувати дітей, проте потім в нього зявилася нова сімя та він має трьох дітей. Ніякої допомоги на утримання дітей він не надає. Участі у їх вихованні не приймає. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності не надав. Відповідно до ч. 1 ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України судом було постановлено ухвалу про проведення заочного розгляду справи. Суд, вислухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, прийшов до таких висновків. Судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини. [PERSON] та [PERSON] мають двох спільних дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження (а.с.4-5). На підставі рішення Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 25 серпня 2010 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розжовано (а.с.3). Після розірвання шлюбу діти залишилися проживати разом з матірю [PERSON] та вони знаходяться на її утриманні. Відповідач в добровільному порядку кошти на утримання дітей не надає. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Оскільки відповідач є батьком неповнолітніх дітей, домовленості (договору) щодо сплати аліментів на утримання дітей між сторонами у справі досягнуто не було, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення аліментів підлягають задоволенню. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я дитини, той факт, що діти потребують утримання, та те, що відповідач не надав суду доказів про наявність у нього інших дітей, непрацездатних батьків та про проведення з нього стягнень на утримання зазначених осіб, а також ту обставину, що відповідач не надав доказів того, що він працює, має стабільну заробітну плату або інші офіційні доходи. За таких обставин, суд прийшов до висновку про те, що вбачаються підстави для стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей в твердій грошовій сумі у розмірі 800 грн. до досягнення дітьми повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Вирішуючи при ухваленні рішення питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд бере до уваги, що згідно з п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір»\~\~ позивача було звільнено від сплати судового збору при зверненні до суду, тому\~\~відповідно до ч. 3 ст. 88\~\~Цивільного процесуального кодексу України судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави у розмірі 551 грн. 20 коп. Згідно п.1 ч.1 ст. 367 Цивільного процесуального кодексу України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved