Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-17 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої непрацездатної дитини [PERSON], інваліда ІІ групи з дитинства, у твердій грошовій сумі 2000 гривень, щомісячно, на час її проживання з дитиною [PERSON] починаючи з дня звернення до суду. Обґрунтовує свої вимоги тим, що з відповідачем вона з 1994 року по 2000 рік проживала однією сім`єю, без реєстрації шлюбу. За час спільного проживання з відповідачем [PERSON], у них народився син [PERSON],[INFO]. Також зазначила, що з 2000 року по теперішній час, вона та відповідач разом не проживають, кожен з них веде окремо своє господарство. Син [PERSON] залишився проживати та знаходитися на її утриманні, так як він не працездатний, є інвалід з дитинства та йому встановлена друга група інвалідності. В даний час вона обмежена в грошових коштах, яких не вистачає на утримання дитини інваліда 2 групи [PERSON] (придбання одягу, продуктів харчування, ліків), а також сплачувати за комунальні послуги, за житло де вона проживає разом з дитиною. Позивач в судове засідання не з'явилась, на розгляд суду від неї надійшла заява з проханням розглянути справу без її участі. Позов підтримує в повному обсязі. Не заперечує щодо розгляду справи у заочному порядку Відповідач повідомлявся про дату, час та місце проведення судового засідання судовими повістками за місцем офіційної реєстрації, але на адресу суду повернулись поштові конверти з відміткою «по даному адресу адресат не проживает» «адресат от получения отказался» «адресат выбыл». В подальшому, відповідно до ч.11 ст.128 ЦПК України, було розміщено оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України про виклик відповідача [PERSON] до суду в судове засідання однак останній в судове засідання на вказану в оголошенні дату не з'явився, жодних заперечень проти позову, заяв про розгляд справи без його участі до суду не надіслав, про причини неявки суд не повідомив. Частиною 11 статті 128 ЦПК України передбачено, що з опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача без повідомлення причини, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, і від якого не надійшло відзиву, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення спору. Оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення спору, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача в порядку ст. 280 ЦПК України та ухвалити заочне рішення по справі. Оскільки сторони в судове засідання не з'явились, то відповідно до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення її по суті, суд прийшов до наступного висновку. З матеріалів справи вбачається, що 27.06.2017 року [PERSON] була повторно встановлена друга група інвалідності на строк до 01 липня 2019 року, що підтверджується копією довідки МСЕК (а.с.5). Свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим Рівненською сільською радою Тарутинського району Одеської області, підтверджується, що батьками [PERSON] є сторони по справі - [PERSON] та [PERSON] (а.с.6). Згідно довідки Рівненської сільської ради Тарутинського району Одеської області від 24.04.2018 р. №401, [PERSON], проживає разом з сином [PERSON], який являється інвалідом ІІ групи (а.с.7) За змістом ст. 88 СК України якщо один із подружжя, в тому числі і працездатний, проживає з дитиною з інвалідністю, яка не може обходитися без постійного стороннього догляду, і опікується нею, він має право на утримання за умови, що другий з подружжя може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання триває протягом всього часу проживання з дитиною з інвалідністю та опікування нею і не залежить від матеріального становища того з батьків, з ким вона проживає. Розмір аліментів тому з подружжя, з ким проживає дитина з інвалідністю, визначається за рішенням суду відповідно до ч. 1 ст. 80 цього Кодексу, без урахування можливості одержання аліментів від своїх батьків, повнолітніх дочки або сина. Відповідно до ст. 198 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Відповідно до ст.200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Таким чином, суд врахувавши, встановлені обставини, досліджені матеріали справи, матеріальне становище сторін у справі та інші істотні обставини, вважає, що з відповідача [PERSON] слід стягувати аліменти на утримання повнолітньої непрацездатної дитини інваліда з дитинства другої групи в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 гривень щомісячно. Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Крім цього, у зв'язку із задоволенням позову відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір, оскільки позивачка при зверненні з позовом до суду звільнена від цих витрат. На підставі ст.ст.182,191,192, 198,200 Сімейного Кодексу України, викладеного,

Outcome: approved