Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-19 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позов мотивує тим, що перебуває у шлюбі з відповідачем [PERSON] 26.07.2001 року. Шлюб зареєстровано виконавчим комітетом Керецьківської сільської ради Свалявського району Закарпатської області, актовий запис № 17. Зазначає, що від даного шлюбу в сторін народився син - [PERSON] , [INFO] . Зауважує, що сімейне життя з відповідачем не склалось, між ними втрачена любов та повага, у них різні життєві цінності та погляди на життя, а фактичні шлюбні відносини припинено. Таким чином, вважає, що сім`я існує формально, подальше збереження шлюбу суперечитиме їх інтересам. Зазначає, що примирення між ними не можливе, у добровільному порядку шлюб розірвати не має можливості, а тому просить шлюб розірвати в судовому порядку. Ухвалою суду від 27.02.2020 року відкрито провадження у справі та призначено судове засідання. У судове засідання сторони не з`явилися. Представник позивача [PERSON] - адвокат Нитка М.І. у канцелярію суду надав заяву про розгляд справи без її участі, зазначив, що позовні вимоги підтримують та просить задовольнити. Відповідач у судове засідання повторно, неодноразово не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, за зареєстрованим місцем проживання у відповідності до ч.ч.6,7 ст. 128 ЦПК України, та шляхом опублікування оголошень про виклик до суду на веб-сайті суду, про причини неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи та письмового відзиву до суду не надходило. Крім того, інформація про стан розгляду справи та дату судових засідань розміщено на веб-сайті суду в мережі Інтернет. Відповідач про час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку, що стверджується зворотними повідомленнями, що повернулися на адресу суду з відміткою Укрпошти про неможливість вручення поштового відправлення адресату. Відповідно до ч. 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Враховуючи положення ст. ст. 274, 280 ЦПК України розгляд справи проводився в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін та в заочному порядку. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін за наявними матеріалами справи та ухвалити заочне рішення відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, оскільки представник позивача не заперечував проти заочного розгляду справи, про заочний розгляд справи судом 20.08.2020 року постановлено ухвалу, яку занесено до протоколу судових засідань. Суд, під час розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Із дослідженого в судовому засіданні свідоцтва про одруження, серії [NUMBER] від 26.07.2001 року, виданого Керецьківською сільською радою Свалявського району Закарпатської області, актовий запис № 17, встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 26.07.2001 року, який зареєстрований у виконавчому комітеті Керецьківської сільської ради Свалявського району Закарпатської області, актовий запис № 17. Від даного шлюбу у сторін народилася одна син - [PERSON] , [INFO] (копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 12.01.2004 року. Судом встановлено, з наявних матеріалах справи, що сторони сімейних стосунків не підтримують, вже більше року проживають окремо, а фактично шлюбні відносини припинено, сім`я існує формально. Статтею 24 СК України установлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Загальна декларація прав людини у частині 2 статті 16 та стаття 23 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права містять положення, за яким шлюб не може укладатися без вільної і повної згоди сторін, що одружуються. З вказаних положень закону вбачається, що однією із засад шлюбу є його добровільність. При чому, принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії реєстрації шлюбу. Добровільність шлюбу (наявність вільної згоди) - це його довічна риса. Саме добровільністю шлюбу зумовлена можливість його розірвання. В ході судового розгляду справи, за відсутності заперечень та доказів протилежного, судом встановлено, що причини розладу шлюбних відносин сторін мають тривалий і глибинний характер. Сторони втратили взаємні почуття любові та поваги, між ними відсутні взаємодопомога та підтримка, тобто те, що є правовою основою шлюбу. З врахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам, що мають істотне значення. Даний шлюб існує формально, а тому його слід розірвати. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог; інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. Враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку, що з відповідача слід стягнути на користь позивача суму сплаченого судового збору в розмірі 840 гривень 80 копійок .

Outcome: approved