Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-03 00:00:00

[PERSON] звернулася до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, яку мотивувала тим, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 08.05.2009р.. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Шлюбні та сімейні відносини припинені, спільне господарство не ведеться. Позивач посилається на те, що спільне життя з відповідачем не склалося з причини діаметрально протилежних поглядів на шлюб та сім'ю, втрату почуття любові та поваги один до одного, у зв'язку з чим, подальше спільне життя та збереження сім'ї не можливе, тому просить розірвати шлюб; стягнути з відповідача судові витрати та державне мито, яке підлягає стягненню при реєстрації розірвання шлюбу в органах РАЦС. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримала, проти заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджено матеріалами справи, про причини неявки до суду не повідомив, відзиву на позов до суду не надходило. У зв'язку з неявкою у судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснювалось. Оскільки позивач [PERSON] в наданій суду заяві не заперечувала проти ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, судом 04.12.2018р. на підставі ст.ст. 280, 281 ЦПК України було винесено ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно з ч.1 ст.112 СК України, суд виясняє фактичні взаємини подружжя, реальні причини позову про розірвання шлюбу. Згідно з ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу , якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З матеріалів справи видно , що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 08.05.2009р.. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Шлюбні та сімейні відносини припинені, спільне господарство не ведеться. Позивач посилається на те, що спільне життя з відповідачем не склалося з причини діаметрально протилежних поглядів на шлюб та сім'ю, втрату почуття любові та поваги один до одного, у зв'язку з чим, подальше спільне життя та збереження сім'ї не можливе. Позивач не бажає збереження сім'ї, оскільки подальше сумісне життя неможливе , тобто збереження шлюбу суперечить її інтересам. Таким чином , матеріалами справи підтверджено , що сім'я фактично розпалася , позивач примиритися не бажає і подальше сумісне життя і збереження шлюбу заперечує її інтересам, у зв'язку з чим позовна вимога щодо розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Стосовно позовної вимоги щодо стягнення з відповідача державного мита, яке підлягає стягненню при реєстрації розірвання шлюбу в органах РАЦС, суд зазначає, що відповідно до п. 12 ч. 3 ст. 2 ЦПК України, однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалено судове рішення. При цьому, відповідно до ст. 133 ЦПК України, державне мито, яке підлягає стягненню при реєстрації розірвання шлюбу в органах РАЦС не віднесено до судових витрат. Крім того, зазначена позовна вимога стосується майбутніх дій позивача, що не відносить до предмета спору, і суд не наділений повноваженнями прийняти рішення щодо відносин у майбутньому. З огляду на вищевказане зазначена позовна вимога не підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Сплата судового збору у розмірі 704,80грн. позивачем [PERSON] підтверджено квитанцією в матеріалах справи, а отже з відповідача [PERSON] підлягає стягненню сума сплаченого судового збору у розмірі 704,80грн. на користь позивача [PERSON].

Outcome: approved