Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-02 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Позовні вимоги обгрунтовує тим, що з відповідачем вона перебуває у шлюбі, який був зареєстрований 06.04.2009 року відділом РАЦС Ківерцівського РУЮ Волинської області за актовим записом № 28. Від шлюбу мають доньку, [PERSON], [INFO], яка перебуває на її утриманні. Подружнє життя з відповідачем не склалося, що призвело до припинення шлюбних стосунків. Протягом двох років спільно вони не проживають, примирення не досягнуто, зберігати сімю надалі не бажає, тому просить розірвати шлюб. Також, покликається на те, що відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання доньки, тому просить суд стягнути з [PERSON] в її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини в твердій грошовій сумі розміром 800 грн. щомісячно, починаючи від дня подачі заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття. Згідно поданої позивачем [PERSON] заяви про зміну позовних вимог, остання просить змінити розмір аліментів з твердої грошової суми 800 грн. на 1/3 частку всіх видів його заробітку (доходу) /а.с. 12/. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, просила розгляд справи проводити у її відсутності, про що зазначила у заяві про зміну позовних вимог /а.с. 12/. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, подав до суду заяву про визнання заявленого позову, у відповідності до змінених позовних вимог, просив розгляд справи проводити без його участі /а.с. 13/. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У зв'язку з цим, на підставі ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши представлені докази, суд дійшов наступного висновку. Згідно ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони по справі перебувають у шлюбі, який був зареєстрований 06.04.2009 року відділом РАЦС Ківерцівського РУЮ Волинської області за актовим записом № 28 /а.с. 6/. Від спільного життя народилася донька, [PERSON], [INFO], батьком якої у свідоцтві про народження записаний відповідач [PERSON] /а.с. 4/. Враховуючи те, що сторони подружніх відносин не підтримують, і підтримувати їх у подальшому намірів не мають, спільно не проживають, примирення не відбулося, шлюб існує формально, збереження сім'ї є не можливим, суд дійшов висновку про те, що шлюб за вимогою позивача слід розірвати. Після розірвання шлюбу, на вимогу позивача, залишити їй шлюбне прізвище «Воєвода». Судом також встановлено, що відповідач на утримання неповнолітньої дитини матеріальної допомоги не надає. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ст. 182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я і матеріальне становище дитини, платника аліментів, наявність у нього інших дітей. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача слід стягнути аліменти на утримання неповнолітньої дитини у заявленому розмірі. Згідно ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної вимоги. Оскільки позов підлягає до задоволення в повному об'ємі, тому судові витрати по сплаті судового збору в сумі 243,60 грн. за позовну вимогу про розірвання шлюбу слід стягнути з відповідача на користь позивача, а судові витрати в сумі 243, 60 грн. за позовну вимогу про стягнення аліментів підлягають стягненню з відповідача в дохід держави для зарахування до спеціального фонду державного бюджету України. На підставі ст. 367 ЦПК України, суд може допустити негайне виконання у справах про стягнення аліментів у межах суми платежів за один місяць.

Outcome: approved