Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-11 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до Хотимирської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області про визнання права власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] , з тих підстав, що станом на [INFO] по [ADDRESS] проживала її мати [PERSON] , [INFO] , і їй на праві власності належали житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, а також земельна частка (пай) розміром 25,81 в ум.кад.га, що в с. Жабокруки Тлумацького району Івано-Франківської області та знаходиться в колективній власноті АКГ «Прапор України» с. Хотимир Тлумацького району Івано-Франківської області, виділена на підставі рішення Тлумацької РДА № 296 від 08.06.1999 року, у відповідності із сертифікатом на право за земельну чатку (пай) серії ІФ № 0076720 від 01.10.2019 року, зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) 23.10.2019 року за № 566. [INFO] мати [PERSON] померла. Після її смерті відкрилася спадщина на все належне їй на день смерті майно. Ще за життя мати посвідчила на ім`я її чоловіка заповіт, яким заповіла йому все своє майно. Її чоловік, а зять матері [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] , ще до смерті матері. Вона являється спадкоємницею майна після смерті матері та частково оформила спадщину і бажає оформити спадщину на земельну частку (пай) на своє ім`я. Однак, в нотаріальному порядку позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну частку (паї), так як сертифікат на вказану земельну частку (пай), був виданий та зареєстрований після смерті матері [PERSON] , що позбавляє її можливості оформити спадщину на спадкове майно. У зв`язку з вищевказаним, позивач просила суд визнати за нею на земельну частку (пай) в розмірі 25,81 в ум.кад.га, що в с. Жабокруки Тлумацького району Івано-Франківської області та знаходиться в колективній власноті АКГ «Прапор України», що в с. Хотимир Тлумацького району Івано-Франківської області, в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] . В підготовче судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, однак в позовній заяві просила справу розглядати у її відсутності. Представник відповідача - Хотимирськоїсільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області в підготовче судове засідання не з`явився, однак на адресу суду надіслав письмову заяву, в якій позов визнав, не заперечив проти задоволення позовних вимог та просив справу розглянути без його участі. У зв`язку з неявкою в підготовче судове засідання всіх учасників справи, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Згідно ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, з таких підстав: Судом встановлено, що згідно виписки з по господарської книги №8 за 1986-1990 роки, в господарстві особовий рахунок 531 , сторінка 11-12, станом на 01.07.1990 року в житловому будинку проживала голова домогосподарства [PERSON] , [INFO]. (а.с. 7). [PERSON] (мати позивача), згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ІФ № 0076720 від 01.10.2019 року, зареєстрованого 23.10.2019 року в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 566, належало право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності АКГ «Прапор України», що в с. Хотимир Тлумацького району Івано-Франківської області, розміром 25,81 в умовних кадастрових гектарах, виділена на підставі рішення Тлумацької РДА № 296 від 08.06.1999 року (а.с. 5). Позивач [PERSON] народилася [INFO] , що підтверджуться копією свідоцтва про народження, де в графі « [PERSON] » вказано « [PERSON] », а в графі «Мати» - « [PERSON] » (а.с. 16). 14.02.1975року позивач [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] та після реєстрації шлюбу їй присвоєно прізвище « [PERSON] », що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу (а.с. 16). [INFO] [PERSON] (мати позивача) померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 10). Ще за життя [PERSON] (мати позивача) посвідчила на ім`я зятя [PERSON] (чоловік позивача) заповіт, яким заповіла останньому все належне їй майно, що підтверджується копією заповіту від 13.08.1997 року (а.с. 8), однак [PERSON] (чоловік позивача) помер [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 9), тобто ще до смерті спадкодавця [PERSON] . В силу ст. 1268 ЦК України (в редакції 2003 р.), спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або її не прийняти. Відповідно до ст.ст. 1268, 1269 ЦК України (в редакції 2003р.), діями, які свідчать про прийняття спадщини після смерті спадкодавця вважається: постійне проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подача спадкоємцем у шестимісячний термін заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори. Після смерті [PERSON] позивач [PERSON] прийняла спадщину, оскільки у шестимісячний термін заяви звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини (а.с. 29). Дані обставини також підтверджуються копією спадкової справи № 225/2011 від 17.08.2011 року, заведеної Тлумацькою державною нотаріальною конторою Івано-Франківської області після смерті [PERSON] (а.с. 29-55), з якої вбачається, що [PERSON] (позивача) була єдиними спадкоємцем в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] , яка прийняла та частково оформила спадщину, інших спадкоємців в порядку спадкування за законом чи за заповітом, які б бажали прийняти спадщину немає. Отже, на момент звернення до суду позивач правомірно претендує на земельну частку (пай), яка належала матері [PERSON] , в порядку спадкування за законом. Однак, в нотаріальному порядку позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну частку (пай), так як сертифікат на земельну частку (пай) серії ІФ № 0076720 був виданий 01.10.2019 року та зареєстрований 23.10.2019 року, тобто після смерті матері [PERSON] , що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії, винесеною державним нотаріусом Тлумацької державної нотаріальної контори Івано-Франківської області Васильєвою Н.М. № 815/02-31 від 21.12.2019 року (а.с. 12). Зазначені обставини перешкоджають позивачу належним чином оформити право власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Оскільки таке становище має місце по даній справі, суд вважає встановленими обставини, викладені позивачем в позовній заяві на обгрунтування своїх вимог. У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. За встановлених судом обставин, позов слід задовольнити. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. При такому вирішенні позову, враховуючи те, що представник відповідача визнав позов до початку розгляду справи по суті, позивачу слід повернути 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а саме 420,40 грн. На підставі ст.ст. 316-319, 391, 392, 1216 - 1222, 1268 ЦК України,

Outcome: approved