Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-05 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом з тих підстав, що вона проживала в цивільному шлюбі з [PERSON] , цивільні правовідносини у позивача з відповідачем припинилися в 2017 році. Від цивільного шлюбу сторони по справі мають малолітню доньку. На протязі шести років відповідач не цікавився життям доньки. В листопаді 2018 року відповідач звернувся до Біляївського районного суду з позовом про визнання батьківства та внесення змін до актового запису про народження дитини. Рішенням від 18.04.2019 року Біляївським районним судом Одеської області позовні вимоги [PERSON] були задоволені. [PERSON] визнано батьком дитини [PERSON] . На підставі вказаного рішення були внесені зміни про батька в свідоцтві про народження дитини, та було видано Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області повторне свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 27.08.2019 року, де у якості батька зазначено «[PERSON] ».Дитина проживає разом з позивачем та її чоловіком. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, тому позивач звернулась до суду з відповідним позовом. Позивач в судове засідання не з`явилась, але надала заяву в якій просить справу розглядати без її участі та зазначила, що вона на позовних вимогах наполягає (а.с. 17,19,22). Представник відповідача у судовому засіданні зазначив що відповідач з позовними вимогами погоджується, але не згоден щодо терміну з якого просить позивач стягувати аліменти та зазначив, що аліменти підлягають стягненню з моменту подачі позовної заяви. Згідно із ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України - неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони по справі мають малолітню доньку - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , повторно виданого від 27.08.2019 року Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 10389 (а.с. 6). Згідно довідки про місце проживання особи виданої Виконавчим комітетом Усатівської сільської ради Біляївського району Одеської області № 1137 від 22.04.2019 року, [PERSON] [INFO] , зареєстрована в [ADDRESS] (а.с. 5). Також згідно наданої довідки про місце проживання особи виданої Виконавчим комітетом Усатівської сільської ради Біляївського району Одеської області № 1138 від 22.04.2019 року, [PERSON] [INFO] , зареєстрована в [ADDRESS] ( а.с. 4). Відповідно наданої до суду довідки яка видана Виконавчим комітетом Усатівської сільської ради Біляївського району Одеської області № 445 від 13.02.2020 р., дитина проживає разом з матір`ю та знаходиться на її утримані (а.с. 9). Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно вимог чинного законодавства батьки повинні матеріально утримувати своїх дітей. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України відповідач - відповідач, як батько своєї дитини, зобов`язаний утримувати її до досягнення повноліття. Згідно ст. 181 Сімейного кодексу України - за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних батьків, тощо. При цьому судом не встановлено (відповідачем не надано доказів), що у нього наявні непрацездатні члени сім`ї чи діти, яких він повинен утримувати за законом або судовим рішенням. Разом з тим, статтею 182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції ООН «Про права дитини», ч. 7, ч. 8 ст. 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 191 Сімейного кодексу України передбачено, що аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років. Суд дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позивачем не було надано жодних доказів того, що вона вживала заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не мігла їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. Статтею 191 Сімейного кодексу України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Позовна заява вважається поданою з моменту вручення її на поштове відділення, який визначається за поштовим штемпелем. Враховуючи викладене суд вважає, що позовні вимоги позивачки підлягають частковому задоволенню, відповідач, як батько малолітньої дитини, зобов`язаний сплачувати на її утримання аліменти в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, до досягнення нею повноліття, але аліменти необхідно стягувати з моменту подачі позовної заяви, тобто з 14.02.2020 року, відповідно до штемпелю на конверті в якому надійшов до суду позов (а.с.10) Згідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Судові витрати розподіляються відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Outcome: partial