Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-21 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON] сільської ради та [PERSON] про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 26.08.2015 року в с.Неветленфолу Виноградівського району померла тітка позивачки - [PERSON]. Після її смерті залишилося спадкове майно, а саме: земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,65 га на території Дяківської сільської ради, яка належала [PERSON] згідно державного акту на право приватної власності. Позивачка успадкувала після смерті тітки житловий будинок з надвірними спорудами в с.Клинове, вул.Петефі (Крупська), 4 Виноградівського району. Однак, на земельну ділянку у неї відсутній оригінал державного акту на право власності на земельну ділянку, його втрачено, що перешкоджає оформити свої спадкові права. Нотаріусом повідомлено про необхідність визнання права власності на спадкову земельну ділянку у звязку з відсутністю правовстановлюючого документу на неї. У ЗМІ розміщено оголошення про втрату державного акту на право приватної власності на землю. Сімї [PERSON] не мала, не була одружена. Позивачка просить визнати за нею право власності на спірну земельну ділянку. Сторони в судове засідання не зявилися. Позивачка подала до суду письмову заяву про розгляд справи без її участі, підтримує заявлені вимоги та просить такі задовольнити. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Виноградівського району надіслав до суду лист про повне визнання позовних вимог [PERSON] та про розгляд справи за відсутності представника сільської ради. Відповідачка [PERSON] подала до суду належним чином посвідчену письмову заяву, в якій вказує про визнання заявленого до неї позову та про розгляд справи без її участі. Обстеживши матеріали справи та клопотання сторін, визнаючи в порядку ст.223 ЦПК України необов'язковим відібрання особистих пояснень від учасників процесу, і враховуючи, що у справі наявні достатні матеріали про права і взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе провести розгляд справи на підставі наявних у ній матеріалів та доказів і приходить до висновку, що позовні вимоги є підставними та підлягають задоволенню, оскільки в судовому засіданні встановлені ті обставини на які посилається позивач в своїй позовній заяві. Крім цього згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідачем позов визнано повністю, що не суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому в порядку ст.206 ЦПК України визнання ним позову прийнято судом. В судовому засіданні встановлено, що 26.08.2015 року в с.Неветленфолу Виноградівського району померла тітка позивачки [PERSON], що стверджується свідоцтвом про смерть серії І-ФМ №191711, виданим виконавчим комітетом [PERSON] сільської ради 26.08.2015 року. Після її смерті залишилося спадкове майно, а саме: земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,65 га на території Дяківської сільської ради, яка належала [PERSON] згідно державного акту на право приватної власності на землю серії І-ЗК №035342, виданий Виноградівською районною радою 15.08.2000 року на підставі розпорядження Виноградівської районної державної адміністрації від 12.07.2000 року №369, зареєстрований в книзі реєстрації державних актів №2610. Позивачка успадкувала після смерті тітки житловий будинок з надвірними спорудами в с.Клинове, вул.Петефі (Крупська), 4 Виноградівського району. Однак, на земельну ділянку, про яку йде мова вище, у неї відсутній оригінал державного акту на право власності на земельну ділянку, його втрачено, що перешкоджає їй оформити свої спадкові права. Листом №403/02-14 від 05.09.2017 року приватний нотаріус Виноградівського районного нотаріального округу [PERSON] повідомив позивачку про необхідність визнання права власності на спадкову земельну ділянку у звязку з відсутністю правовстановлюючого документу на неї. У номері газети Новини Виноградівщини від 09.09.2017 року розміщено оголошення про втрату державного акту на право приватної власності на землю. У спадкодавця [PERSON] був рідний брат [PERSON], однак він помер 11.05.1965 року, що стверджується свідоцтвом про смерть серії І-ФМ №151730 від 21.03.2013 року. Сестра спадкодавця, [PERSON], претензій до спадкового майна, а саме земельної ділянки площею 0,65 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території [PERSON] сільської ради немає, що підтверджується заявою самої [PERSON], яка посвідчена 07.09.2017 року секретарем виконавчого комітету [PERSON] сільської ради. Сімї [PERSON] не мала, не була одружена. Згідно довідки [PERSON] сільської ради №1414/02-30 від 06.09.2017 року , на день смерті [PERSON], яка померла 26.08.2015 року, разом із нею безпосередньо на день смерті проживали і були зареєстровані на проживання в [INFO] племінниця [PERSON], [INFO], та чоловік племінниці [PERSON], [INFO] Назва вулиці Крупська в с.Клинове дійсно була змінена на вулицю Петефі, що підтверджується довідкою [PERSON] сільської ради №1474/02-30 від 13.09.2017 року. З довідки [PERSON] сільської ради №1473/02-30 від 13.09.2017 слідує, що в державному акті на право приватної власності на землю серії І-ЗК №035342 дійсно зроблено наступні помилки: помилково зазначено по-батькові власниці як Данилівна; місце проживання власниці помилково зазначено як с.Клиново, вул.Пушкіна, 4. За даними виконавчого комітету [PERSON] сільської ради власницею земельної ділянки площею 0,65 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, дійсно була громадянка [PERSON], яка померла 26.08.2015 року і місцем проживання якої на час видачі державного акту було с.Клинове, вул.Крупська, 4 Виноградівського району, а місцем проживання її на день смерті с.Оклі, вул.Петефі, 4. Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, а частиною 3 статті 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Застосуванню підлягає ст. 392 ЦК, відповідно до якої позов про визнання права власності може бути предявлений, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати власником документа, який засвідчує його право власності. Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, в тому числі, шляхом визнання права, як передбачено п. а ч.3 ст. 152 Земельного Кодексу України. Громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини , як визначено в ст.81 ч.1 п. г Земельного Кодексу України. Таким чином, враховуючи встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, а також оцінюючи надані докази, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню повністю.

Outcome: approved