Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-25 00:00:00

[PERSON] звернулася до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовом до Стахановської міської ради Луганської області про визнання права власності в порядку спадкування, посилаючись на наступне. [INFO] у м. Стаханові Луганської області помер батько позивачки - [PERSON], а [INFO] у м. Стаханові Луганської області померла її мати - [PERSON]. Позивачка є рідною донькою померлих батьків, що підтверджується рішенням Сєвєродонецького міського суду від 15 липня 2016 року, яким встановлено факт того, що [PERSON] є донькою [PERSON] та [PERSON]. Після смерті батька відкрилася спадщина, яка складається з: житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS]; земельної ділянки за адресою: [ADDRESS], площею 0,1000 га, для обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд; грошових заощаджень, які знаходяться на рахунках за договорами вкладів в ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК»; автомобіля ВАЗ 21099, р.н. [NUMBER]; автомобіля ВАЗ 21093, р.н. [NUMBER]. Таким чином позивачка є єдиним спадкоємцем, який звернувся для оформлення спадщини після смерті її рідного батька [PERSON], однак оформити спадщину нотаріально вона не має змоги, оскільки в нотаріальній конторі за місцем відкриття спадкової справи у м. Стаханові, де і зараз зберігається спадкова справа за її заявою, відсутній доступ до Спадкового реєстру. У зв'язку з цим [PERSON], із урахуванням уточнених позовних вимог просить визнати за нею право власності на вищезазначене спадкове майно після смерті її батька [PERSON] Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні присутній не був, надав заяву про розгляд справи без його участі. В судове засідання представник відповідача не з'явився, про день, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, причин неявки не повідомив, заяви про розгляд справи без його участі до суду не надходило. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Представник позивача не заперечував проти розгляду справи за відсутності відповідача. У зв'язку з наведеним, суд вважає можливим слухати справу за відсутністю відповідача, а матеріали, що є у справі, достатніми для цього. У зв'язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. З матеріалів справи вбачається, що згідно із копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого 05 лютого 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Стахановського міського управління юстиції у Луганській області, [PERSON] помер [INFO], про що зроблено відповідний актовий запис № 169. Згідно із копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого 04 липня 2016 року Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, [PERSON] померла [INFO], про що зроблено відповідний актовий запис № 10011. Рішенням Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 15.07.2016 року було встановлення факт того, що [PERSON] є донькою [PERSON], померлого [INFO] та [PERSON], померлої [INFO]. [INFO] [PERSON] подала до приватного нотаріуса Стахановського міського нотаріального округу Кондратової О.М. заяву про прийняття спадщини після померлого батька [PERSON], [INFO], який постійно проживав за адресою: [ADDRESS]. Також [INFO] до приватного нотаріуса Стахановського міського нотаріального округу Кондратової О.М. звернулася з заявою [PERSON] (дружина померлого [PERSON]), в якій відмовилася від спадщини після померлого чоловіка. Згідно із копією свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого державним нотаріусом Стахановської державної нотаріальної контори Пожидаєвою Л.О. від 28 липня 2006 року, [PERSON] отримав у спадок квартиру [ADDRESS]. Відповідно до копії виписки з рішення № 260, виданого 19.06.1990 року виконавчим комітетом Стахановської міської ради народних депутатів, [PERSON] директору заводу технічного вуглецю була відведена земельна ділянка по [ADDRESS], площею 600 кв.м. та дозволено будівлю індивідуального житлового будинку житловою площею 62,0 кв.м. Згідно із копією реєстраційного посвідчення, виданого 04 лютого 1992 року Стахановським бюро технічної інвентаризації, житловий будинок, який розташований в [ADDRESS], зареєстрований на праві приватної власності за [PERSON] на підставі типового договору надання в безстрокове користування ділянки для будівництва житлового будинку від 13 липня 1990 року, посвідчений Стахановською нотаріальною конторою. З копії державного акту на право власності на земельну ділянку серії, виданого 02 липня 2010 року, вбачається що [PERSON], який проживає за адресою: [ADDRESS], і на підставі рішення від 26.05.2010 року № 1258/1473 сесії Стахановської міської ради 5 скликання є власником земельної ділянки площею 0.1000 га, що розташована у [ADDRESS], та призначена для обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд. Акт зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 011040700187. Відповідно до копії технічного паспорту на житловий будинок, складеного 22 серпня 1988 року та посвідченого начальником Первомайського БТІ, житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] належить на праві приватної власності [PERSON]. Згідно із копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER], виданого 08.07.2011 року ВРЕР м. Стаханов УДАІ УМВСУ в Луганській обл., автомобіль марки ВАЗ 21099 легковий (сєдан), реєстраційний номер [NUMBER], 2003 року випуску, зареєстровано на праві власності за [PERSON]. Згідно із копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER], виданого 01.07.1996 року МРЕО м. Стаханова, автомобіль марки ВАЗ 21093, реєстраційний номер [NUMBER], 1992 року випуску, зареєстровано на праві власності за [PERSON]. 12 лютого 2016 року Регіональний сервісний центр Луганської області повідомив [PERSON] про те, що згідно обліково-реєстраційних даних РІПС та НАІС МВС за [PERSON], [INFO], адреса: [ADDRESS], зареєстровані автомобіль марки ВАЗ 21099, 2003 року випуску, державний номер [NUMBER], свідоцтво про реєстрацію [NUMBER] та автомобіль марки ВАЗ 21093, 1992 року випуску, державний номер [NUMBER], свідоцтво про реєстрацію [NUMBER]. Відповідно до копії заяви № [NUMBER] для оформлення вкладу «Стандарт на 12 міс.» від 17.06.2012 року [PERSON] просив оформити йому в ПАТ КБ «Приватбанк» депозитний вклад у розмірі 1600,00 евро; відповідно до копії заяви № [NUMBER] для оформлення вкладу «Стандарт, 6 міс.» від 15.06.2012 року [PERSON] просив оформити йому в ПАТ КБ «Приватбанк» депозитний вклад у розмірі 5000,00 доларів США; відповідно до копії заяви № [NUMBER] для оформлення вкладу «Стандарт, 12 міс.» від 27.02.2012 року [PERSON] просив оформити йому в ПАТ КБ «Приватбанк» депозитний вклад у розмірі 4000,00 доларів США; відповідно до копії заяви № SAMDN010000723956052 для оформлення вкладу «Скарбничка дітям, 12 міс.» від 27.02.2012 року [PERSON] просив оформити йому в ПАТ КБ «Приватбанк» депозитний вклад у розмірі 0,00 доларів США, сума регулярного поповнення 1000 доларів США. В Спадкових розпорядженнях по зазначеним заявам зазначається, що після смерті вкладника [PERSON] вкладом та нарахованими відсотками має право розпоряджатися його донька [PERSON] 100% (російською). Відповідно до листа ПАТ КБ «Приватбанк» від 04.11.2016 року, надісланого на виконання ухвали суду про витребування доказів, на ім'я [PERSON] в цій банківській установі відкриті наступні рахунки: - 23.08.2011 [NUMBER], USD [NUMBER]; - 14.06.2011 [NUMBER], USD [NUMBER]; - 15.06.2012 [NUMBER], USD [NUMBER] - 15.06.2012 [NUMBER], USD [NUMBER]; - 16.12.2012 [NUMBER], USD [NUMBER]; - 16.12.2012 [NUMBER], USD [NUMBER]; - 12.08.2010 [NUMBER], USD [NUMBER]; - 14.06.2011 [NUMBER], EUR [NUMBER]; - 27.02.2012 [NUMBER], USD [NUMBER]; - 27.02.2012 [NUMBER], USD [NUMBER]; - 17.06.2013 [NUMBER], USD [NUMBER]; - 17.06.2013 [NUMBER]. EUR [NUMBER]; - 10.06.2010 [NUMBER], USD [NUMBER]; - 10.06.2010 [NUMBER], EUR [NUMBER]; - 15.06.2012 [NUMBER], EUR [NUMBER]; - 15.06.2012 [NUMBER], EUR [NUMBER]. Згідно із копією Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 37969321 та копією інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти\\спадкові договори), наданих приватним нотаріусом Кондратовою О.М. 25 липня 2014 року, після смерті [INFO] [PERSON] відсутня будь-яка інформація у Спадковому реєстрі. 25 липня 2014 року приватним нотаріусом Кондратовою О.М. була зареєстрована спадкова справа у спадковому реєстрі за № 56346919 щодо померлого [INFO] [PERSON], що підтверджується копією Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 37969383 та нотаріально засвідченою копією спадкової справи, яка була надана на огляд суду. Згідно із копією листа Головного територіального управління юстиції у Луганській області № К-701/5/10-45 від 28 грудня 2015 року [PERSON] було повідомлено, про те, що приватний нотаріус Кондратова О.М. здійснює приватну нотаріальну діяльність по Стахановському міському нотаріальному округу, спадкова справа № 29/2014 заведена після померлого 04.02.2015 року [PERSON] знаходиться за місцем здійснення приватної нотаріальної діяльності Кондратової О.М. ([ADDRESS]), і їй було роз'яснено, що вона може звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів з відповідним позовом. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно із ч. 1, 2 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно із ч. 1 ст. 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Суд зауважує, що предметом розгляду у цій справі є визнання за позивачем права власності на нерухоме та інше майно в порядку спадкування після померлого батька. При розгляді справ про спадкування суд має встановити, зокрема, місце відкриття спадщини та коло спадкоємців, які прийняли спадщину. Позивачем у зазначених спорах у порядку правонаступництва може виступати спадкоємець, який прийняв спадщину відповідно до вимог статей 1268 - 1270 ЦК. Вирішення судом спору щодо визнання права власності в порядку спадкування може відбуватися лише після прийняття спадщини позивачами. Якщо спадкоємець не прийняв спадщину, його вимоги про визнання права власності на спадкове майно не підлягають задоволенню судом. Прийняття спадщини спадкоємцем, який звертається з вимогою про визнання права власності на спадкове майно, має встановлюватись належними доказами: копіями документів із спадкової справи, якщо така справа заводилася нотаріусом, довідками з житлово-експлуатаційних організацій, сільських, селищних рад за місцем проживання спадкодавця. Аналогічні правові позиції викладені в Узагальненні судової практики розгляду цивільних справ про спадкування, обговореному 01 березня 2013 року на засіданні пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ. Суд зазначає, що спадкова справа після смерті [PERSON], померлого [INFO], була заведена за № 29/2014 у Стахановській приватній нотаріальній конторі, тобто на території, яка є непідконтрольною українській владі станом на час розгляду справи, проте до суду була надана нотаріально завірена копія спадкової справи, що дало суду можливість з'ясувати коло спадкоємців, які виявили бажання прийняти спадщину. Таким чином, із урахуванням вищенаведених норм Закону та за наявності вищевикладених достовірних та належних доказів звернення позивача із заявою про прийняття спадщини протягом шести місяців після смерті її батька, суд приходить до висновку про доведення позивачем того, що вона прийняла спадщину у шестимісячний строк, встановлений Цивільним кодексом України, і інших спадкоємців, які прийняли спадщину, немає. При цьому суд враховує, що отримати свідоцтво про право на спадщину позивач не має можливості внаслідок відкриття спадкової справи нотаріусом на території, яка станом на час розгляду справи є непідконтрольною органам влади України. Отже, у позивача немає можливості в нотаріальному порядку отримати свідоцтво про право на спадщину з незалежних від позивача причин, у зв'язку із чим суд приходить до висновку про обґрунтованість та законність уточнених позовних вимог та необхідність їх задоволення у повному обсязі. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд враховує, що позов задоволено, проте відповідач в особі органу місцевого самоврядування не є особою, яка порушила, не визнала або оспорила права позивача на спадкове майно. Отже, стягнення судових витрат з відповідача буде несправедливим та суперечитиме духу статті 88 ЦПК України, згідно із яким судові витрати стягуються з того відповідача, дії або бездіяльність якого спричинили виникнення судового спору і процесуальна позиція якого по суті позову була визнана судом необґрунтованою. На підставі викладеного,

Outcome: approved