Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-08 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом. В обґрунтування заявленого позову посилається на те, що 08.09.2012 року між [PERSON] та [PERSON] Юрієвичем був укладений шлюб, який був зареєстрований у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Луцького міського управління юстиції Волинської області. Від спільного шлюбу мають спільну доньку [PERSON] [INFO]. За майже 3 роки шлюбу, сімейне життя між ними не склалось, кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб, сімю. На даний момент вони не ведуть спільного господарства, разом не проживають з 02 травня 2014 року. Спільного рухомого або нерухомого майна, майнових спорів також. За її глибоким переконанням подальшого сенсу підтримувати такі сімейні відносини немає. Просить суд заходів примирення не вживати, адже примирення між ними неможливе. Їх донька проживає з позивачем, про що свідчить відповідна довідка про склад сімї. Відповідач раніше не працював, тепер періодично їздить на заробітки за кордон. Його дохід непостійний, утриманням доньки фактично займається позивач, відповідач допомагає час від часу. Зважаючи на вищевикладені обставини, вважає, що буде доцільним стягувати з відповідача 1 200,00 гривень на утримання їх доньки щомісяця. Просить суд розірвати шлюб, стягнути аліменти та судовий збір. Позивач в судове засідання не зявилася, про дату, час і місце судового розгляду справи повідомлялася належним чином, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі. Просить також стягнути з відповідача аліменти на своє утримання до досягнення дитиною трьох років в сумі 689,00 гривень щомісяця. Позовні вимоги підтримує в повному обємі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час і місце судового розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомляв, від нього до суду не надходило заяви про розгляд справи у його відсутності. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлений позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Щодо позовної вимоги про розірвання шлюбу, то вона підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України суд, зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом при розгляді справи встановлено, що 08 вересня 2012 року між сторонами було укладено шлюб (а.с. 6). Сімейне життя подружжя не склалося, сторони фактично припинили шлюбні відносини, тривалий час не підтримують шлюбних відносин, не мають спільного сімейного бюджету та не ведуть спільного господарства, сімя існує формально. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що мають істотне значення. Приймаючи до уваги викладене та враховуючи, що сімейне життя подружжя не склалося, шлюбні відносини між сторонами припинено, кожен з них проживає окремо. Спільного бюджету та домашнього господарства не ведуть, сімя існує формально, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що мають істотне значення. А тому за таких обставин, суд приходить до висновку про розірвання шлюбу. Щодо позовної вимоги про стягнення з відповідача аліментів в твердій грошовій сумі в розмірі 1 200 гривень на утримання дитини, то вона підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Відповідно ч. 1-2 ст. 181 СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Судом при розгляді справи встановлено, що [PERSON] являється батьком малолітньої [PERSON], [INFO] (а.с. 7). Також судом встановлено, що відповідач [PERSON] не має постійного доходу, його дохід є нерегулярним, за станом здоров'я є працездатний і спроможний сплачувати аліменти на утримання малолітньої [PERSON] у розмірі 583,50 гривень, що становить ? прожиткового мінімуму для дитини віком до 6 років. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Судом при розгляді справи встановлено, що відповідач не надає позивачу коштів на утримання дитини. При цьому матеріальне становище платника аліментів та його реальна спроможність сплачувати аліменти, його повна працездатність, молодий вік, позволяють сплачувати аліменти на утримання малолітньої [PERSON] в твердій грошовій сумі у розмірі 583,50 гривень, що становить ? прожиткового мінімуму для дитини віком до 6 років. Приймаючи до уваги викладене та враховуючи матеріальне становище відповідача та його реальну спроможність сплачувати аліменти, його вік, повну працездатність, а також звичайні потреби неповнолітньої дитини. А також те, що будучи батьком дитини, відповідач не надає позивачу матеріальної допомоги на її утримання, що ставить позивача у скрутне матеріальне становище та залежність від відповідача щодо утримання дитини. А тому за таких обставин, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання малолітньої [PERSON] в твердій грошовій сумі у розмірі 583,50 гривень, що становить ? прожиткового мінімуму для дитини віком до 6 років. Щодо позовної вимоги про стягнення з відповідача аліментів в твердій грошовій сумі в розмірі 689,00 гривень на утримання дружини до досягнення дитиною 3 років, то вона підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч. 2 ст. 84 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Судом при розгляді справи встановлено, що з позивачем по справі проживає малолітня [PERSON], [INFO]. Приймаючи до уваги викладене та враховуючи, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Оскільки з позивачем проживає малолітня дитина - [PERSON], [INFO]. А тому за таких обставин, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача аліментів на утримання позивача в твердій грошовій сумі в розмірі 689,00 гривень до досягнення [PERSON] трьох років. Відповідно до ст. 367 ЦПК України суд, вважає можливим допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Судом при розгляді справи встановлено, що [PERSON], як позивач по справі, звільнена від сплати судового збору відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» при подачі позовної заяви про стягнення аліментів. Відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 80 ЦПК України ціна позову визначається у позовах про стягнення аліментів - сукупністю всіх виплат, але не більше ніж за шість місяців. Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» в редакції від 01 вересня 2015 року № 3674-17 за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, або фізичною особою-підприємцем, сплачується ставка судового збору в розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати, що в гривневому еквіваленті становить не менше 487,20 гривень 6 090,00 гривень. Судом при розгляді справи встановлено, що позивачем при зверненні до суду з позовом заявлено дві позовні вимоги майнового характеру При цьому 1 % від ціни позовних вимог становить 35,01 гривень та 41,34 гривень. Проте мінімальний розмір судового збору за звернення до суду з позовом майнового характеру становить 487,20 гривень. А тому підлягає стягненню з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 974,40 гривень. Приймаючи до уваги викладене та враховуючи, що позивач звільнена від сплати судового збору, а тому він стягується з відповідача в дохід держави. При цьому мінімальний розмір судового збору за подання позову майнового характеру становить 487,20 гривень. А тому за таких обставин, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь держави судового збору в сумі 974,40 гривень. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві\~ пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Судом при розгляді справи встановлено, що позивачем при зверненні до суду було понесено і документально підтверджено судові витрати по сплаті судового збору в сумі 487,20 гривень (а.с. 1). А тому за таких обставин, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача понесених і документально підтверджених судових витрат по сплаті судового збору в сумі 487,20 гривень. Приймаючи до уваги викладене та враховуючи, що позивачем при зверненні до суду було понесено і документально підтверджено судові витрати по сплаті судового збору в сумі 487,20 гривень. А тому за таких обставин, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача понесених і документально підтверджених судових витрат по сплаті судового збору в сумі 487,20 гривень.

Outcome: partial