Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-28 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. В позовній заяві зазначила, що вони з відповідачем розірвали шлюб 1 червня 2017 року, від якого мають двох неповнолітніх дітей: доньку [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO], які знаходяться в неї на вихованні та повному утриманні, що стверджується актом обстеження матеріально-побутових умов депутата та довідкою Тячівської обєднаної територіальної громади. Характер роботи відповідача є мінливим і прибутки, які він отримує від заробітків в Чеській Республіці приховує, на утримання дітей коштів добровільно не надає. На даний час вона отримувала допомогу на дитину віком до трьох років, яких вкрай не вистачає навіть на дрібні побутові потреби. З часу відколи їхній шлюб було розірвано відповідач ніякої матеріальної допомоги не надає. Також зазначила, що вона ніде не працює, так як веде догляд за донькою, власного будинку не має і проживає в будинку батьків. Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі по 2000 гривень на кожну дитину щомісячно і до їх повноліття. Відповідач [PERSON] надіслав до суду відзив на позовну заяву в якому зазначив, що на даний час він працює по найму, хоча раніше працював у Чеській Республіці, власного житла чи іншого майна не має, проживає в разом зі своїми бабою та дідом в їхньому будинку, що стверджується актом обстеження матеріально-побутових умов проживання та довідкою сільської ради №250 від 20.02.2018 року. Крім того, він є інвалідом другої групи з дитинства і відповідно до довідки Тячівського управління соціального захисту населення №203 від 19.02.2018 року отримує державну соціальну допомогу як інвалід другої групи з дитинства. Наведені обставини вказують на те, що у нього відсутні матеріальні можливості щодо сплати аліментів на утримання дітей у бажаному позивачкою розмірі і стягнення аліментів у такому розмірі поставить його у вкрай скрутне матеріальне становище). Він визнає свій обовязок утримувати своїх дітей, однак в межах можливого, тобто по 500 гривень щомісячно на кожну дитину. Позов визнає частково, а саме просить стягувати з нього по 500 гривень щомісяця на кожну дитину. Позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, посилаючись на викладені в позовній заяві обставини та просять позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча належним чином повідомлялася про час та місце розгляду справи, а тому суд в порядку ст. 223 ЦПК України розглянув справу у його відсутності на підставі наявних в справі доказів. Дослідивши всі обставини справи, суд дійшов наступного висновку. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають двоє неповнолітніх дітей: доньку [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO], батьком в свідоцтві про народження яких значиться відповідач та який перебувають на утриманні позивачки. Також встановлено, що відповідач [PERSON] в даний час працює по найму, є інвалідом з дитинства другої групи, отримує соціальну допомогу в розмірі 1452 гривні щомісячно, що стверджується довідкою МСЕК від 15.06.2017 року, та довідкою Тячівського управління соціального захисту населення від 19 лютого 2018 року за №203 щодо отримання соціальної допомоги. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Згідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення повноліття. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини;2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів;3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів;3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При визначенні розміру аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей суд враховує майновий стан позивачки, яка проживає з неповнолітніми дітьми та сама веде догляд за ними, встановлений законом мінімальний розмір аліментів на одну дитину, а також майновий стан відповідача, який не має постійного місця праці і заробіток якого носить нерегулярний мінливий характер, так як він працює по найму, його стан здоров»я. Разом з цим, суд враховує, що відповідач має працездатний вік, а тому виходячи із середньомісячної заробітної плати в Тячівському районі, суд вважає, що вимоги позивачки щодо стягнення аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей слід задовольнити частково і стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей в розмірі по 1000 гривень на кожну дитину щомісячно і до їх повноліття, а в решті позову відмовити. Судові витрати в частині сплати судового збору слід покласти на відповідача. Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей за один місяць.

Outcome: partial