Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-09 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON] про поділ майна подружжя. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 14.02.2012 року сторони зареєстрували шлюб, в шлюбі дітей не мають. Останнім часом відносини між ними погіршилися, тому позивачка вирішила поділити спільне нажите майно з відповідачем в судовому порядку. Вказує, що під час шлюбу вони разом придбали житловий будинок з надвірними спорудами по [ADDRESS] Житловий будинок розташований на земельній ділянці площею 0,22 га з цільовим призначенням для будівництва жилого будинку та надвірних споруд. Будинок та земельна ділянка зареєстровані на відповідача. Позивачка вважає, що кожен з них має право власності на 1/2 частину будинку та земельної ділянки і просить суд визнати за нею право власності на 1/2 частину жилого будинку з надвірними спорудами в [ADDRESS] та 1/2 земельної ділянки площею 0,22 га по [ADDRESS] Позивачка [PERSON] та її представник адвокат Дидинська Б.М. в судове засідання не з'явилися. Адвокат Дидинська Б.М. подала до суду письмову заяву про розгляд справи без їхньої участі, позовні вимоги підтримують повністю та просить суд такі задовольнити. Відповідач, будучи повідомленим про день, час та місце розгляду справи належним чином своєчасно, через ЗМІ, в судове засідання з невідомих суду причин не з'явився і від нього не надійшло жодного клопотання про відкладення слухання справи або поважні причини неявки, тому на підставі ст.ст.169, 224 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів. Дослідивши письмові докази у справі, оцінивши їх у сукупності, суд приходить до висновку про підставність позовних вимог і необхідності їх задоволення, виходячи із наступного. Судом встановлено, що 14.02.2012 року у виконкомі Веряцької сільської ради Виноградівського району за актовим записом №4 було укладено шлюб між [PERSON] та [PERSON]. На підставі договору купівлі-продажу від 26.12.2012 року, який посвідчений приватним нотаріусом Виноградівського районного нотаріального округу Стойка С.М., зареєстрованим в реєстрі за №7229, [PERSON] прийняв у власність (купив) цілий житловий будинок з приналежними до нього будівлями за [ADDRESS] Загальна площа будинку становить 46,3 кв.м., житлова - 20,5 кв.м. До житлового будинку відносяться надвірні будівлі, а саме: дощатий сарай, цегляно-дерев'яний сарай, дощаті ворота, металева огорожа, бетонний тротуар. Вартість придбаного будинку становить 127700,00 грн. Будинок розташований на земельній ділянці площею 0,22 га (2200 кв.м.) з цільовим призначенням для будівництва жилого будинку та надвірних споруд, кадастровий номер: [NUMBER] Дану земельну ділянку сторони придбали згідно договору купівлі-продажу від 26.12.2012 року, посвідченим приватним нотаріусом Виноградівського районного нотаріального округу Стойка С.М., зареєстрованим в реєстрі за №7231. Будинок та земельна ділянка зареєстровані на відповідача. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. В статті 63 СК України зазначено, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Відповідно до ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Суб'єктивне право на поділ майна, що перебуває на праві спільної сумісної власності подружжя, належить кожному з них незалежно від того, в який момент здійснюється поділ: під час шлюбу або після його розірвання. Поділ може бути здійснений як за домовленістю подружжя, так і за судовим рішенням. В основу поділу покладається презумпція рівності часток подружжя, яка може бути спростована домовленістю подружжя або судовим рішенням. Згідно ч. 1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Відповідно до п. п. 23, 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» до складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов'язаннями, що виникли в інтересах сім'ї (ч. 4 ст. 65 СК України). Вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання, вартість його на момент припинення шлюбних стосунків. Враховуючи, що спірне майно - житловий будинок та земельна ділянка придбане сторонами під час шлюбу, виходячи з презумпції рівності часток сторін у спільному майні подружжя, суд вважає позовні вимоги законними і такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved