Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-07 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вказаною позовною заявою до відповідачів, вимоги якої мотивували тим, що вона є власницею квартири [ADDRESS] , яка складається з трьох жилих кімнат площею 32,60 кв.м., загальною площею 61,10 кв.м., позначена на плані літ. «А», сарай - під літ. «В», сарай під літ. «Г», сарай під літ. «Ж», туалет під літ. «З», водопровід за №1, огорожа - за №№7-9. У квартирі [ADDRESS] вказаного будинку зареєстровані та проживають відповідачі, яка складається з трьох жилих кімнат площею 32,60 кв.м., загальною площею 61,10 кв.м. позначеною на плані літ. «А» і належить відповідачам після смерті батька [PERSON] в порядку спадкування за законом на підставі положень частини 3 статті 1268 Цивільного кодексу України. Позивач вказує, що житловий будинку [ADDRESS] , розділено на частини, вона є власником квартири [ADDRESS] розташованої у вказаному будинку, вона та відповідачі кожен окремо та самостійно користуються квартирами, виходячи з власних потреб. За кожною квартирою фактично закріплена частина земельної ділянки, яка індивідуально використовується кожним власником квартири. Посилаючись на вказані обставини позивач просила суд: виділити їй у власність як окреме домоволодіння квартиру [ADDRESS] , яка складається з трьох жилих кімнат площею 32,60 кв.м., загальною площею 61,10 кв.м., позначена на плані літ. «А», сарай - під літ. «В», сарай під літ. «Г», сарай під літ. «Ж», туалет під літ. «З», водопровід за №1, огорожа - за №№7-9; припинити право спільної часткової власності на житловий будинок та стягнути з відповідачів понесені нею судові витрати. Ухвалою суду від 06 жовтня 2021 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження. Ухвалою суду від 01 листопада 2021 року по справі постановлено закрити підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Позивачка подала клопотання з проханням розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримує та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачі в судове засідання, будучи повідомленими про його дату, час та місце, не з`явилися. Оскільки позивачка не заперечувала проти заочного розгляду справи, а відповідачі належним чином повідомлені про день та час розгляду справи, повторно в судове засідання не з`явилися, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Дослідивши надані докази, суд приходить до наступних висновків. Згідно з частиною 1 статті 2 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (частина 1 статті 4 ЦПК України). З матеріалів справи та встановлених судом обставин вбачається наступне. На підставі договору купівлі-продажу квартири від 23.05.2008 [PERSON] являється власницею квартири [ADDRESS] , яка складається з трьох жилих кімнат площею 32,60 кв.м., загальною площею 61,10 кв.м., позначена на плані літ. «А», сарай - під літ. «В», сарай під літ. «Г», сарай під літ. «Ж», туалет під літ. «З», водопровід за №1, огорожа - за №№7-9. У квартирі [ADDRESS] вказаного будинку зареєстровані та проживають відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Стаття 321 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) закріплює конституційний принцип непорушності права власності, передбачений статтею 41 Конституції України, що означає, що право власності є недоторканим, власник може бути позбавлений або обмежений у його здійсненні лише відповідно і в порядку, встановлених законом. За змістом статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Частиною 1 статті 380 ЦК України встановлено, що житловим будинком є будівля капітального типу, споруджена з дотриманням вимог, встановлених законом, іншими нормативно-правовими актами, і призначена для постійного у ній проживання. Згідно підпункту «а» пункту 14.1.129 статті 14 Податкового кодексу України (далі - ПК України) житловий будинок - будівля капітального типу, споруджена з дотриманням вимог, встановлених законом, іншими нормативно-правовими актами, і призначена для постійного у ній проживання. Житлові будинки поділяються на житлові будинки садибного типу та житлові будинки квартирного типу різної поверховості. За змістом позовної заяви, і це не спростовано дослідженими доказами, що кожний зі власників квартир проживає у своїй частині і здійснює право користування і розпорядження майном, не приносячи незручностей іншим власникам квартир. Ці частини відокремлені, мають самостійні виходи на земельну ділянку. Згідно статті 41 Конституції України кожен має право володіти користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право власності є непорушним. Відповідно до частини 1 статті 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно частини 2 статті 16 Цивільного кодексу України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути серед інших і визнання права, суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Проаналізувавши обставини, на яких ґрунтуються вимоги заявлені позивачкою, суд вважає, що позовна заява в частині вимоги про виділ в натурі належної їй квартири підлягає задоволенню. Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, з відповідачів на користь позивачки пропорційно підлягають стягненню витрати зі сплати судового збору в сумі 908,00 грн., розмір якого підтверджується квитанцією від 08 вересня 2021 року.

Outcome: approved