Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-26 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з зазначеним позовом, обгрунтовуючи свої вимоги тим, що вона згідно умов договору оренди землі від 01 січня 2007 року надала ФГ «Нива» в оренду належну їй на праві власності земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 2,37га терміном на 10 років, а останнє повинно було сплачувати їй орендну плату в розмірі 321 грн., з урахуванням індексу інфляції, один раз на рік не пізніше 31 грудня. Однак, відповідач систематично не виконує свої договірні зобов'язання, не виплативши їй орендну плату за 2013-2014 роки, що є істотним порушенням умов договору оренди землі. В зв'язку з цим, просить розірвати зазначений договір оренди землі та зобов'язати ФГ «Нива» повернути їй дану земельну ділянку. В подальшому, [PERSON] уточнила свої позовні вимоги, зазначивши, що ФГ «Нива» не виплатило їй орендну плату за 2012-2014 роки. Позивачка, як і її представник, в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала і просила їх задовольнити з вищевказаних підстав, зазначивши, що орендну плату за землю за 2012-2013 рік від ФГ «Нива» не отримувала у будь-якій формі, в жодних відомостях на одержання орендної плати не розписувалася й нікого з інших осіб, в тому числі й свого сина [PERSON], на отримання орендної плати в усній чи письмовій формі не уповноважувала. Надіслану їй ФГ «Нива» грошовим переказом орендну плату за 2014 рік вона відмовилась одержувати, так як мала намір передати землю в оренду до СТОВ «Дружба-Нова», яке пропонувало кращі умови. Вчинені сином дії по отриманню за неї від ФГ «Нива» орендної плати за землю не схвалює. Представники відповідача в судовому засіданні позов не визнали, пояснивши, що ФГ «Нива» повністю виконало перед [PERSON] свої договірні зобов'язання, так як орендна плата за 2012-2013 роки була видана в натуральній формі її сину [PERSON], який і розписався у відповідних відомостях; [PERSON] уповноважила свого сина на вчинити цих дій, про що свідчить відсутність з її боку майнових претензій до ФГ «Нива». За 2014 рік позивачка відмовилася від отримання орендної плати в будь-якій формі, в тому числі й відправленим ФГ «Нива» 22 грудня 2014 року поштовим грошовим переказом. Також, зазначають, що систематичність невиплати орендної плати має бути три і більше разів. Заслухавши пояснення позивачки та її представника, представників відповідача, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до слідуючого висновку. Як вбачається з матеріалів справи, між [PERSON] (орендодавець) та ФГ «Нива» (орендар) 01 січня 2007 року було укладено договір оренди землі, який зареєстрований у Борзнянському відділенні центру ДЗК 20 червня 2007 року. Відповідно до умов вказаного договору та акту приймання-передачі [PERSON] передала ФГ «Нива» строком на 10 років у користування належну їй на підставі державного акту на право власності на землю серії [NUMBER] земельну ділянку площею 2,37га (рілля) для ведення особистого селянського господарства, яка знаходиться на території Борзнянської міської ради Чернігівської області, а ФГ «Нива» повинно було щорічно до кінця року (31 грудня) вносити орендну плату в розмірі 321грн.; обчислення розміру орендної плати здійснюється з урахуванням індексів інфляції. Підставою для дострокового розірвання договору оренди землі [PERSON] зазначає систематичну несплату ФГ «Нива» орендної плати протягом 2012-2014 років. Згідно зі ст.ст.629, 651, 653 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами й розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. У разі розірвання договору в судовому порядку зобов'язання припиняється з моменту набрання рішенням суду про розірвання договору законної сили. Відповідно до ч.2 ст.792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом. Згідно з вимогами п.«в» ч.1 ст.96 ЗК України, ст.25 Закону України «Про оренду землі» орендар зобов'язаний своєчасно сплачувати орендну плату. В ст.31 Закону України «Про оренду землі» наведено перелік підстав для припинення договору оренди землі, а також зазначено, що він може бути припинений і в інших випадках, передбачених законом. Крім того, передбачено, що договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін; на вимогу однієї з сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом. Зокрема, за змістом положень з ч.1 ст.32 Закону України «Про оренду землі», ст.141 ЗК України договір оренди землі на вимогу орендодавця може бути достроково розірваний в разі систематичної несплати орендарем орендної плати. З показань допитаних у судовому засіданні свідків [PERSON], [PERSON] вбачається, що орендну плату за землю за 2012-2013 роки в натуральній формі (зерном) замість позивачки отримав її син [PERSON], розписавшись у відповідних відомостях; при цьому, ніяких документів від імені матері на реалізацію цих повноважень [PERSON] представникам ФГ «Нива» не надав, а останні їх не вимагали, будучи обізнаними з особою отримувача. Крім того, [PERSON] суду пояснив, що отримав зернопродукти у ФГ «Нива» самостійно, без згоди матері, використавши їх для власних потреб, й про ці свої дії матір не інформував. П.9 оспорюваного договору оренди землі передбачено виплату орендної плати у грошовій формі, й відповідач всупереч вимогам ст.60 ЦПК України доказів належного виконання ним зазначеного свого обов'язку суду не надав. Надані представниками ФГ «Нива» копії відомостей видачі орендної плати за 2012-2013 роки (оригінали були оглянуті в судовому засіданні), в яких орендну плату за землю за вказаний період відповідач в натуральній формі видавав сину позивачки [PERSON], з огляду на приписи ст.ст.58, 59 ЦПК України не можуть вважатися належними та допустимими доказами виконання ФГ «Нива» своїх договірних зобов'язань, оскільки [PERSON] ніяким чином свого сина на це не уповноважувала й такі його дії в подальшому не схвалила, про що заявила і в судовому засіданні, а також підтвердив свідок [PERSON] (ст.ст.1158-1160 ЦК України). Факт неотримання безпосередньо позивачкою орендної плати за землю за 2012-2013 роки та відсутність її підписів у відповідних документах не заперечується жодною з сторін та підтверджується показаннями свідків [PERSON], [PERSON] В даній ситуації суд вбачає вину ФГ «Нива», яке не пересвідчилося в наявності у отримувача орендної плати [PERSON] належно оформлених повноважень від орендодавця [PERSON] на вчинення таких дій. Посилання представників відповідача на непред'явлення [PERSON] до ФГ «Нива» претензій майнового характеру з приводу неотримання орендної плати за вищевказаний період не заслуговують на увагу, оскільки це є диспозитивним правом позивача вибору способу захисту своїх інтересів. Лист щодо необхідності отримання орендної плати за землю 2014 рік був направлений ФГ «Нива» на адресу [PERSON] 29 вересня 2014 року й вручений їй особисто 02 жовтня 2014 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення; крім того, повідомлення про видачу орендної плати за землю за 2014 рік пайовикам ФГ «Нива» було розміщено в місцевій газеті «Вісті Борзнянщини» №36 від 06 вересня 2014 року, але їх [PERSON] проігнорувала. В зв'язку з цим, ФГ «Нива» на адресу [PERSON] 22 грудня 2014 року орендна плата за землю за 2014 рік в сумі 1202 грн. була відправлена поштовим переказом, але позивачка відмовилася від її отримання, що не заперечується нею самою в судовому засіданні та підтверджується відповідними квитанціями установи зв'язку. Зазначені обставини з огляду на приписи ст.ст.613, 614 ЦК України свідчать про прострочення самого кредитора ([PERSON]) та доводять відсутність вини відповідача у невиконанні зобов'язання з виплати орендної плати за 2014 рік. Вирішуючи питання щодо наявності у діях ФГ «Нива» ознак систематичності невиплати орендної плати, суд зважує на наступне. Положеннями земельного законодавства, зокрема й приписами ч.1 ст.32 Закону України «Про оренду землі», ст.141 ЗК України, не визначено поняття «систематичність». В правовій позиції, викладеній в постанові від 12 грудня 2012 року по справі №6-146цс12, Верховний Суд України зробив висновок, відповідно до якого розірвання договору оренди землі можливе лише в разі систематичної несплати орендної плати, разове порушення умов договору у цій частині не є підставою для його розірвання. Таким чином, з огляду на викладене, можна дійти висновку, що повторне (вдруге) порушення умов договору оренди землі в частині невиплати орендної плати являтиме собою систематичність. Підтвердженням цьому, з огляду на ст.8 ЦПК України (аналогія закону та права), є вживання терміну «систематичність» в п.3 ч.1 ст.40 КЗпП України, ст.116 ЖК України та ін. Отже, враховуючи викладені обставини, суд вважає, що невиплата ФГ «Нива» [PERSON] орендної плати за землю протягом 2012-2013 років є систематичним невиконанням відповідачем обов'язків, передбачених договором оренди землі. Таке порушення орендарем умов договору, з огляду на можливість внесення орендної плати лише одноразово в кінці року, на думку суду є істотним, так як значною мірою позбавило позивачку отримання того щорічного доходу, на який вона розраховувала при укладенні договору. При цьому, суд розцінює відмову позивачки в отриманні від ФГ «Нива» орендної плати за землю за 2014 рік як небажання надалі продовжувати з відповідачем орендні правовідносини через систематичність невиплати орендної плати за попередні роки, що й стало підставою для звернення до суду з даним позовом. Таким чином, позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими і підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved