Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-16 00:00:00

[PERSON] звернулася до Білокуракинського районного суду Луганської області з заявою про встановлення факту народження дитини, заінтересована особа Ленінський районний у місті Луганську відділ державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції у Луганській області посилаючись на наступне. [INFO], перебуваючи на тимчасово окупованій території у м. Луганськ вона народила дівчинку, що підтверджується «свідоцтвом про народження» серії [NUMBER], актовий запис № 311, та копією медичного свідоцтва про народження № 236, виданого [INFO], в якому зазначено, що [PERSON] народила [INFO] дівчинку вагою 2900 грамів при одноплідних пологах. Заявниця перебуває в зареєстрованому шлюбі з 15.06.2013 року з [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданим 15 червня 2013 року відділом державної реєстрації шлюбів та народжень реєстраційної служби Луганського міського управління юстиції. Заявниця звернулася до Ленінського районного місті Луганську відділу державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції у Луганській області щодо реєстрації народження доньки, але їй було відмовлено у зв`язку із тим, що заявником було надано свідоцтво про народження, яке не є документом - підставою для державної реєстрації народження. Встановлення факту народження дитини необхідно заявнику для здійснення реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження дитини. В судове засідання заявник не з`явилася, надала до суду письмову заяву, в якій просила розглянути заяву про встановлення факту народження дитини без її участі. Заінтересована особа - Ленінський районний у місті Луганську відділ державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції у Луганській області у судове засідання не з'явився, був повідомлений належним чином, надав клопотання про розгляд справи без його участі, проти задоволення заяви не заперечував. У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що згідно із копією паспорта громадянина України серії [NUMBER], виданого Артемівським РВ у м. Луганську УДМС в Луганській області 20.07.2013 року, заявниця [PERSON] зареєстрована з 13.12.2003 року за адресою: [ADDRESS]. Також у паспорті заявниці є відмітка про реєстрацію шлюбу 15.06.2013 року з [PERSON] Згідно із копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого 15 червня 2013 року відділом державної реєстрації шлюбів та народжень реєстраційної служби Луганського міського управління юстиції, [PERSON] та [PERSON], 15 червня 2013 року зареєстрували шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 26. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу - [PERSON]. Згідно із листом № 54/04-36 від 04.08.2016 року Ленінського районного у місті Луганську відділу державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції у Луганській області на ім`я [PERSON], можливість та наявність підстав, відповідно до чинного законодавства, для виконання заяв про державну реєстрацію народження на підставі медичних документів, виданих медичними закладами, які розташовані на території непідконтрольній українській владі відсутні з наступних підстав. Відповідно до ст.ст. 8, 9 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» від 01.07.2010 року № 2398-VI, п. 9 Розділу І Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 року за № 52/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 24.12.2010 року № 3307/5, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 28.12.2010 року за № 1371/18666, діяльність органів державної реєстрації актів цивільного стану ґрунтується на принципах додержання законності, захисту прав і законних інтересів громадян та держави, додержання таємниці державної реєстрації актів цивільного стану, належного документального оформлення проведеної державної реєстрації. Підставою для проведення державної реєстрації народження є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров'я документи, що підтверджують факт народження. Медичні документи, оформлені медичними закладами, які розташовані на території непідконтрольній українській владі вказують на те, що відсутнє підпорядкування медичного закладу у відповідності до відомчої підпорядкованості, що ставить під сумнів легітимність оформлення медичного свідоцтва про народження закладами охорони здоров'я, органами, установами, організаціями, місцем розташування яких є населені пункти, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження відповідно до Додатку 1 до Розпорядження Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 року № 1085 (у редакції розпорядження Кабінету Міністрів України від 05.05.2015 року № 428-р.). Заявником було надано свідоцтво про народження, яке не є документом -підставою для державної реєстрації народження. Відповідно до ч. 1, 8 ст. 7 Закону України «Про громадянство України» особа, батьки якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. Особа, яка має право на набуття громадянства України за народженням, є громадянином України з моменту народження. Відповідно до ч. 1 ст. 144 СК України батьки зобов'язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану. Конвенцією про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованою Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27.02.1991 року, встановлено, що дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім'я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх спілкування. Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Встановлення факту, що має юридичне значення, необхідно заявнику для державної реєстрації народження доньки та отримання соціальної допомоги по догляду за дитиною. Відповідно до ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» якщо державна реєстрація народження дитини проводиться за місцем проживання батьків чи одного з них, то за їх бажанням місцем народження дитини в актовому записі про народження може бути визначене фактичне місце її народження або місце проживання батьків чи одного з них. Державна реєстрація народження дитини проводиться не пізніше одного місяця з дня її народження. Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров'я документи, що підтверджують факт народження. Суд враховує, що м. Луганськ Луганської області станом на час розгляду цієї справи знаходиться на тимчасово окупованій території України і у відповідності до розпорядження Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2014 року № 1085-року м. Луганськ входить до переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. Вказана обставина позбавляє заявника можливості зареєструвати факт народження своєї дитини у встановленому Законом порядку. У зв`язку із викладеним, орган державної реєстрації актів цивільного стану не може зареєструвати факт народження заявником дитини, адже медичний факт народження дитини зафіксований на тимчасово окупованій території України. При цьому, визнання судом факту народження заявником дитини надасть можливість заявнику отримати свідоцтво про народження дитини, виданого державним органом України, та отримати соціальну допомогу по догляду за дитиною. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що обставини, викладені заявником в обґрунтування своїх вимог є достовірними, а також підтверджені письмовими доказами, сумніву у суду не викликають і вважаються судом доведеними, у зв'язку із чим заява [PERSON] підлягає задоволенню.

Outcome: approved