Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-16 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із позовом до Новосілко-Гостиннівської сільської ради про визнання права на земельну частку (пай) посилаючись на те, що із довідки Новосілко-Гостиннівської сільської ради № 1665 від 8 листопада 2019 року відомо, що розпаювання земель Новосілківської СВСГ на території Новосілко-Гостиннівської сільської ради відбувалось у період з листопада 1993 року до травня 1997 року, а саме: рішенням XI сесії XXI скликання від 20 листопада 1993 року утворено та затверджено склад приватизаційної земельної комісії: 7 березня 1994 року рішенням сесії сільської ради затверджено списки громадян, які мають право на одержання земельної частки (паю); 21 квітня 1997 року розпорядженням голови Самбірської РДА № 270 затверджено розміри середніх земельних часток (паю) громадянам та видано сертифікати на право на земельну частку (пай) громадянам; у 1998 року були затверджені додаткові списки громадян, що мають право па середню земельну частку (пай); у 1998 та у 2003 році відбувалась видача громадянам Державних актів на право приватної власності на землю. Із довідки Новосілко-Гостиннівської сільської ради № 1664 від 8 листопада 2019 року відомо, що розмір середньої земельної частки (пай) на території Новосілко-Гостиннівської сільської ради складає 1.63 умовних кадастрових гектарах. [PERSON] не була включена до списку осіб, затверджених розпорядженням голови Самбірської РДА від 21 квітня 1997 року, яким було виділено земельну частку (пай). Позивачка вважає, що має право на земельну частку (пай) на території Новосілко- Гостиннівської сільської ради. [PERSON] з 17 квітня 1986 року по 22 серпня 1991 року працювала робочою підсобного цеху в колгоспі «Ленінець» в с. Новосілки-Гостинні, що підтверджується трудовою книжкою та довідкою Новосілко-Гостиннівської сільської ради № 25 від 25 жовтня 2019 року. З колгоспу змушена була звільнитись оскільки необхідно було здійснювати догляд за дитиною інвалідом до 16 років. Так, з медичних заключень від 6 травня 1985 року, 1 червня 1987 року, 1 грудня 1989 року, 1 грудня 1991 року видно, що, [PERSON] хворіє, потребує догляду опікуна, [PERSON] , має право на отримання допомоги на дитину інваліда до 16 років. Із витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян вбачається, що [PERSON] є матір`ю [PERSON] . Позивачка була членом колективного сільськогосподарського підприємства, та була зайнята доглядом за дитиною інвалідом до досягнення 16-річного віку до 2 червня 1997 року на час передачі землі у колективну власність. При неможливості надати такій особі земельну частку (пай) з колективної власності через відсутність необхідної для цього землі останній відповідно до п. 7 Указу Президента України від 8 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» має бути надана із земель запасу, створеного місцевою радою під час передачі землі у колективну власність. Із довідки Новосілко-Гостиннівської сільської ради № 1673 від 1 листопада 2019 року встановлено, що станом на 1 листопада 2019 року на території Новосілко-Гостиннівської сільської ради рахується 221,4711 гектарів земель запасу. Позивачка вказує, що оскільки була членом колективного сільськогосподарського підприємства, та була зайнята доглядом за дитиною інвалідом до досягнення 16-річного віку до 2 червня 1997 року на час передачі землі у колективну власність землі, то має право на отримання земельної частки (паю), розміром 1.63 умовних кадастрових гектарах на території Новосілко-Гостиннівської сільської ради. Покликаючись на зазначені обставини [PERSON] просить ухвалити рішення про визнання за нею права на середню частку (пай), розміром 1,63 умовних кадастрових гектарах, на території Новосілко-Гостиннівської сільської ради Самбірського район Львівської області. Представник позивачки адвокат Бобак О.Б. у підготовчому судовому засіданні підтримала заявлені вимоги, посилаючись на обставини зазначені у позовній заяві. Новосілко-Гостиннівська сільська рада подала до суду заяву, згідно якої повністю визнає позов, не заперечує проти його задоволення та просить розглянути справу у відсутності її представника. Вислухавши пояснення представника позивачки, з`ясувавши обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Згідно з ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд виходить з того, що згідно частини 4 статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, якщо визнання позову не суперечить закону або не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку про те, що визнання позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому необхідно визнати за [PERSON] право на середню частку (пай), розміром 1,63 умовних кадастрових гектарах, на території Новосілко-Гостиннівської сільської ради Самбірського район Львівської області.

Outcome: approved