Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-30 00:00:00

[PERSON] звернулася до Рогатинського районного суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. У позовній заяві зазначено, що 19.08.2006 року між позивачкою і відповідачем по справі у виконавчому комітеті Бабухівської сільської Рогатинського району Івано-Франківської області було зареєстровано шлюб, про що було зроблено актовий запис за №4. Від спільного проживання в шлюбі в них [INFO] року народився син [PERSON], [INFO] року народилася дочка [PERSON]. Діти проживають разом з нею і перебувають на її утриманні і вихованні. Спільне проживання між нею і відповідачем склалося невдало. Різні погляди на життя стали причиною непорозумінь. Спільно не проживають з березня 2014 року. Шлюб носить формальний характер. Примирення між ними неможливе. Просила шлюб розірвати. У судовому засіданні позивачка позов підтримала повністю із підстав, наведених у позовній заяві. Просила шлюб розірвати, не заперечувала щодо ухвалення заочного рішення, за наданий судом термін для примирення вони не помирилися, оскільки примирення між ними неможливе. Після розірвання шлюбу просила присвоїти їй прізвище [PERSON]. Відповідач у судове засідання не прибув і про причину своєї неявки суд не повідомив, хоча про день, час та місце розгляду справи був повідомлений в установленому законом порядку. Суд, зі згоди позивачки по справі, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України. Небажання відповідача надавати докази в обґрунтування своїх заперечень проти позову, зокрема з причини ухилення від участі в судових засіданнях, дає суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає положенням ч.1 ст.224 ЦПК України. Суд, дослідивши та перевіривши всі докази в їх сукупності, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Як вбачається з свідоцтва про укладення шлюбу серія [NUMBER], виданого 22 серпня 2006 року виконавчим комітетом Бабухівської сільської ради Рогатинського району Івано-Франківської області, 19.08.2006 року було зареєстровано шлюб між [PERSON], [INFO] і [PERSON], [INFO], про що було зроблено актовий запис за №4. Після одруження дружині присвоєно прізвище [PERSON] (а.с.4). [PERSON] народився [INFO] року, [PERSON] народилася [INFO] року. Батьки дітей [PERSON] і [PERSON], що підтверджується свідоцтвами про народження серія [NUMBER], [NUMBER], виданими відповідно 22.01.2007 року і 18.10.2010 року виконкомом Бабухівської сільської ради Рогатинського району Івано-Франківської області (а.с.6-7). [PERSON], [INFO] зареєстрований за адресою [ADDRESS], що підтверджується довідкою №20/421/14, виданою 09.07.2014 року Рогатинським РС УДМС України в Івано-Франківській області. Відповідно до вимог ст.112 СК України при розірванні шлюбу суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову. Бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. За ч.1 ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Дані положення закріплені у ст.55 Сімейного кодексу України. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність. Відповідно до роз'яснень, даних в п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», якщо після закінчення призначеного судом строку, примирення подружжя не відбулося і хоча б один з них наполягає на припиненні шлюбу, суд вирішує справу по суті. Судом встановлено, що сторони припинили подружні стосунки, позивачка не бажає проживати разом з відповідачем, у неї наявне стійке волевиявлення, направлене на припинення сімейних відносин. За наданий судом термін сторони не помирилися. Викладені обставини свідчать про те, що подальше спільне проживання подружжя і збереження сім`ї неможливе, суперечитиме інтересам позивачки, що має істотне значення, а тому позов підлягає до задоволення. На підставі ст.ст.109, 110, 112 ч.2 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved