Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-30 00:00:00

[PERSON] звернулася до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовом до Сєвєродонецької міської ради Луганської області про визнання права власності в порядку спадкування за законом, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - державний нотаріус Першої Сєвєродонецької державної нотаріальної контори Сергієнко А.С., мотивуючи вимоги тим, що [INFO] помер її чоловік - [PERSON] , який був зареєстрований та фактично проживав за адресою: [ADDRESS] . Після смерті чоловіка залишилось спадкове майно у вигляді грошових коштів (вкладів) у філії Луганське обласне управління ПАТ «Державний ощадний банк України» приблизно 18000грн.. 03.08.2018р. державним нотаріусом Першої Сєвєродонецької державної нотаріальної контори Сергієнко А.С. була відкрита спадкова справа, однак 22.08.2019р. позивачу було відмовлено у вчинені нотаріальних дій, оскільки з наданих спадкоємцем документів відсутні відомості, які дають можливість визначити коло спадкоємців за законом, щодо майна померлого [PERSON] , а саме наявність та відсутність спадкоємців, які відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України вважаються такими, що прийняли спадщину. Довідка про розмір грошових коштів (вкладу), яка була видана філією Луганське обласне управління ПАТ «Державний ощадний банк України» знаходиться в матеріалах спадкової справи державного нотаріуса Першої Сєвєродонецької державної нотаріальної контори. Спільних дітей позивач разом з померлим чоловіком [PERSON] не мали. Факт її проживання разом з чоловіком на день його смерті підтверджується Актом про фактичне проживання, який був виданий 03.09.2019р. міським комунальним підприємством «Центржилком» м. Луганськ. На теперішній день спадщина ніким не була прийнята. Таким чином, позивач не може отримати свідоцтво про право на спадщину за законом, через що змушена звернутись до суду. У зв`язку з цим просила суд визнати за нею право власності на спадкове майно, яке складається з грошових коштів (вкладів) у філії Луганське обласне управління ПАТ «Державний ощадний банк України» в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] . Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, надала до суду заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутності. Представник відповідача Сєвєродонецької міської ради Луганської області Шарнікова І.І. у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, надала до суду заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутності, проти задоволення позовних вимог позивача не заеречувала. Третя особа державний нотаріус Першої Сєвєродонецької державної нотаріальної контори Сергієнко А.С. у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про причини неявки до суду не повідомила. У зв`язку з неявкою у судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З матеріалів справи судом встановлено, що відповідно до копії паспорта громадянина України серії [NUMBER] , виданого 08.07.1997р. Жовтневим РВ УМВС України в Луганській області, [PERSON] , зареєстрований з [INFO] за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] є чоловіком [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданого 20.12.1991р. Згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 27.07.2018р. Білокуракинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Луганській області, [PERSON] помер [INFO] у м. Луганськ, про що складено відповідний актовий запис №237. Відповідно до Акту про фактичне проживання з померлою особою на день її смерті №38, виданого 03.09.2019р. в м. Луганськ, [PERSON] на день його смерті [INFO] фактично проживав з [PERSON] , [INFO] за адресою: [ADDRESS] . Першою Сєвєродонецькою державною нотаріальною конторою 03.08.2018р. була зареєстрована спадкова справа №62803328, номер у нотаріуса: 186/2018, щодо померлого [INFO] [PERSON] , що підтверджується копією витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №52850156 від 03.08.2018р. Тобто, позивач [PERSON] є спадкоємцем за законом після смерті її чоловіка. Постановою державного нотаріуса Першої Сєвєродонецької державної нотаріальної контори Луганської області Сергієнко А.С. від 22.08.2019р. №1103/02-31 позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого [INFO] чоловіка [PERSON] , в зв`язку з тим, що відсутні відомості, які дають можливість визначити коло спадкоємців за законом щодо майна померлого [PERSON] , а саме наявність та відсутність спадкоємців, які відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України вважаються такими, що прийняли спадщину. Вирішуючи питання про обґрунтованість позовних вимог суд враховує наступне. Отже, з досліджених в судовому засіданні фактичних обставин справи судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу захисту позивачем свого права на спадкування за законом після смерті її матері. Вказані правовідносини регулюються нормами Конституції України, Цивільного кодексу України. Статтею 41 Конституції України передбачено, що право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Частиною 1 статті 316 ЦК України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно із ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1, 3, 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч. 1-3 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Порядок спадкування за законом та здійснення права на спадкування встановлений главами 86, 87 Цивільного кодексу України, та передбачає звернення спадкоємців до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього ж Кодексу. Перелік документів, які спадкоємець зобов`язаний надати нотаріусу для отримання свідоцтва про право на спадщину деталізований в Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженому наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22 лютого 2012 року. Відповідно до статті 67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством, а тому за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, вимоги про визнання права на спадщину, а також спори щодо спадкового майна не підлягають судовому розгляду. Виключно у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. З наведених матеріалів справи судом встановлено, що позивач звернулася до державного нотаріуса Першої Сєвєродонецької державної нотаріальної контори Луганської області з заявою про прийняття спадщини за законом після смерті померлого чоловіка [PERSON] , однак нотаріусом було відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, через ненадання нотаріусу документів необхідних для вчинення нотаріальної дії - неможливості визначити коло спадкоємців, складу спадкового майна за законом. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є виключним способом захисту прав спадкоємця. В даному випадку, лише такий спосіб захисту прав може забезпечити дотримання прав позивача на спадкове майно, адже оформлення права на спадщину в нотаріальному порядку є неможливим у зв`язку із відсутністю у спадкоємця можливості зібрати на непідконтрольній українській владі території України належно оформлені документи щодо кола осіб, які проживали із спадкодавцем станом на час його смерті. Позивач [PERSON] , як спадкоємець померлого чоловіка [PERSON] першої черги, має право на спадкування за законом спадкового майна у вигляді грошових коштів на відкритих рахунках у філії Луганське обласне управління ПАТ «Державний ощадний банк України», яке залишилось після смерті останнього, оскільки окрім позивача з заявами про прийняття вказаної спадщини за законом до нотаріальної контори інші спадкоємці не звертались, а позивач прийняла належну їй спадщину за законом, оскільки у встановлений ч. 1 ст. 1270 ЦК України шестимісячний строк звернулась до державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за законом. Однак з наданої позивачем позовної заяви та матеріалів до неї вбачається, що позивач [PERSON] просить визнати за нею право власності на спадкове майно, яке складається з грошових коштів (вкладів) у філії Луганське обласне управління ПАТ «Державний ощадний банк України» в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] . Предметом позовних вимог є визнання за позивачем права власності в порядку спадкування на невизначену суму грошових коштів (вкладу). У позовній заяві позивач зазначила, що довідка про наявність грошових коштів (вкладу) у її померлого чоловіка [PERSON] , яка була видана філією Луганське обласне управління ПАТ «Державний ощадний банк України» знаходиться у матеріалах спадкової справи Першої Сєвєродонецької державної нотаріальної контори. Ухвалою Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 28.04.2020р. було витребувано у державного нотаріуса Першої Сєвєродонецької державної нотаріальної контори завірену копію довідки із спадкової справи про наявність (залишок) грошових коштів (вкладів) на банківському рахунку, відкритому [PERSON] , [INFO] у філії - Луганське обласне управління ПАТ «Державний ощадний банк України». Вказана ухвала була отримана відповідно 22.05.2020р., про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення. Однак на виконання вимог вищезазначеної ухвали зазначена інформація державним нотаріусом Першої Сєвєродонецької державної нотаріальної контори до суду не була надана. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно вимог ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, що викладені в п. 2 Постанови від 18.12.2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі», рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства відповідно до ст. 2 ЦПК України, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин відповідно до статті 8 ЦПК, а також правильно витлумачив ці норми. Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність і допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи. Отже суд звертає увагу, що в матеріалах цієї судової справи відсутні належні та допустимі докази існування грошових коштів (вкладів) на банківському рахунку, відкритому [PERSON] , [INFO] у філії - Луганське обласне управління ПАТ «Державний ощадний банк України». Крім того позивач не була позбавлена права та можливості зробити копію з вказаної довідки, виданої філією Луганське обласне управління ПАТ «Державний ощадний банк України» та долучити її до матеріалів цивільної справи. За таких обставин виходячи з принципу диспозитивності цивільного судочинства, закріпленого у ст.13 ЦПК України, яким встановлено, що суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу в межах заявлених нею вимог, вимога позивача щодо визнання права власності на спадкове майно в вигляді грошових коштів (вкладів) у філії Луганського обласного управління ПАТ «Державний ощадний банк України» в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у відповідності до ст. 141 ЦПК України, суд враховує, що у задоволенні позову було відмовлено, в той час як відповідачем не було повідомлено про наявність у нього будь-яких судових витрат. Отже, судові витрати, які підлягають розподілу, у цій справі відсутні.

Outcome: dismissed