overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-17 00:00:00

[PERSON] звернулася до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з відповідачем знаходиться в зареєстрованому шлюбі з 23.01.1982 року, від якого мають повнолітніх дітей. Шлюбні відносини з відповідачем фактично припинено 3 роки тому через різні погляди на сімейне життя, постійні сварки, непорозуміння. Таким чином, позивач звернулася з зазначеним позовом до суду, однак в судове засідання не з'явилася, надавши суду заяву про слухання справи у свою відсутність, одночасно позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила суд їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав заяву, якою просив відкласти розгляд справи у зв'язку з довготривалою командировкою. При цьому, відповідач повторно не з'являється до суду, адже судове засідання 27.04.2015 року також просив відкласти у зв'язку з виїздом за межі України на один місяць. Жодних доказів на підтвердження своїх доводів відповідач не надав. Отже, враховуючи те, відповідач в судове засідання не з'явився, що про час та дату слухання повідомлений належним чином, а тому у відповідності до ч.4 ст.169, ст.224 ЦПК України, суд з погодження позивача, вирішив заочно розглядати справу на підставі доказів, що є у справі. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного висновку. Згідно свідоцтва про укладення шлюбу сторони з 23.01.1982 року знаходяться в зареєстрованому шлюбі (а.с.5). Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що подружжя остаточно припинило сімейно - шлюбні відносини з початку 2012 року, спільного господарства не ведуть, сімейні відносини не поновлювали. Тому суд прийшов до висновку, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи те, що дружиною не заявлено клопотання про зміну її прізвища, суд вважає за необхідне залишити прізвище дружини «[PERSON]». Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-20 00:00:00

[PERSON] звернулася до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з відповідачем знаходиться в зареєстрованому шлюбі з 23.02.2008 року, від якого дітей не мають. Шлюбні відносини з відповідачем фактично припинено з січня 2014 року через вживанням відповідачем спиртних напоїв, учинення ним сварок, через різні погляди на сімейне життя, постійні сварки та непорозуміння. Таким чином, позивач звернулася з зазначеним позовом до суду, однак в судове засідання не з'явився, надавши суду заяву про слухання справи у його відсутність, одночасно позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та дату слухання повідомлений належним чином, про що свідчить поштове повідомлення про отримання ним судової повістки, а тому у відповідності до ст. 224 ЦПК України, суд з погодження позивача, вирішив заочно розглядати справу на підставі доказів, що є в справі. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтва про шлюб сторони з 23.02.2008 року знаходяться в зареєстрованому шлюбі (а.с.5). Судом встановлено, що подружжя остаточно припинило сімейно - шлюбні відносини з січня 2014 року, спільного господарства не ведуть, сімейні відносини не поновлювали, а тому суд прийшов до висновку, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Крім того, враховуючи те, що дружиною не заявлено клопотання про зміну її прізвища, суд вважає за необхідне залишити прізвище дружини «[PERSON]». Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-27 00:00:00

[PERSON] звернулася до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з відповідачем знаходиться в зареєстрованому шлюбі з 23.07.2005 року, від якого мають неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO], яка на даний час проживає з позивачкою і знаходиться на її утриманні. Шлюбні відносини з відповідачем фактично припинено з листопада 2013 року через різні погляди на сімейне життя, постійні сварки, непорозуміння. Таким чином, позивач звернулася з зазначеним позовом до суду, однак в судове засідання не з'явилася, надавши заяву про розгляд справи у свою відсутність, одночасно позовні вимоги підтримала у повному обсязі, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та дату слухання повідомлений належним чином, про що свідчить поштове повідомлення про отримання ним судової повістки, а тому, у відповідності до ч. 4 ст. 169, ст. 224 ЦПК України, суд, за відсутності з боку позивача заперечень, вирішив заочно розглядати справу на підставі доказів, що є у справі. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного висновку. Згідно свідоцтва про шлюб сторони з 23.07.2005 року знаходяться в зареєстрованому шлюбі (а.с.3), від якого мають неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO] (а.с.4). Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що подружжя остаточно припинило сімейно - шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, сімейні відносини не поновлювали. При цьому, судом вжито всіх необхідних заходів для примирення подружжя, однак ці заходи не дали позитивних результатів і подружжя не примирилося. Тому, суд прийшов до висновку, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи те, що дружиною не заявлено клопотання про зміну її прізвища, суд вважає за необхідне залишити прізвище дружини «[PERSON]». У відповідності до ст. 88 ЦПК України, відповідач повинен відшкодувати на користь позивача понесені ним судові витрати пропорційно до задоволених вимог, а саме сплачений судовий збір у розмірі 487,20 грн. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-19 00:00:00

[PERSON] звернулася до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з відповідачем знаходиться в зареєстрованому шлюбі з 23 січня 2014 року, який було зареєстровано Виконавчим комітетом Знаменівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області. Від даного шлюбу сторони мають дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини між ними припинені в травні 2017 року, причиною розпаду сім'ї є те, що між сторонами стало відсутнє порозуміння, втрачено почуття любові та поваги. В судове засідання позивач не зявилася, але звернулася до суду з заявою в якій просить цивільну справу за її позовом розглянути без неї, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Не заперечувала проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не зявився, про час слухання справи був повідомлений належним чином, а тому у відповідності до ст. 280 ЦПК України, суд з погодження позивача, вирішила заочно розглядати справу на підставі доказів, що є у справі. \~ \~ \~ \~Згідно з ч.4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у звязку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного. Згідно свідоцтва про шлюб, сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 23\~січня 2014 року (а.с.5). Від даного шлюбу сторони мають дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с. 6-7). В судовому засіданні встановлено, що сторони припинили сімейно-шлюбні відносини в травні 2017 року, спільного господарства не ведуть, сімейні відносини не поновлювали, а тому суд у відповідно до ст.112 СК України прийшов до висновку, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-28 00:00:00

[PERSON] звернулася до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з відповідачем знаходиться в зареєстрованому шлюбі з 24.06.2003 року, від якого мають неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO], яка проживає з матір'ю і знаходиться на її утриманні. Шлюбні відносини з відповідачем фактично припинено з березня 2013 року через різні погляди на сімейне життя, постійні сварки, непорозуміння. Таким чином, позивачка звернулася з зазначеним позовом до суду, однак в судове засідання не з'явилася, надавши до суду, разом з позовом, заяву про розгляд справи у свою відсутність, одночасно позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила суд їх задовольнити. Відповідач в судове засідання також не з'явився, надавши суду заяву про розгляд справи у свою відсутність, позовні вимоги визнав у повному обсязі. У зв'язку з тим, що особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з'явилися, фіксування процесу, відповідно до вимог ч.2 ст. 197 ЦПК України, судом не проводилось. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного висновку. Згідно свідоцтва про одруження сторони з 24.06.2003 року знаходяться в зареєстрованому шлюбі (а.с.4), від якого мають неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO] (а.с.4), від якого мають неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO] (а.с.5). Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що подружжя остаточно припинило сімейно - шлюбні відносини з березня 2013 року, спільного господарства не ведуть, сімейні відносини не поновлювали, тому суд прийшов до висновку, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам. При цьому суд враховує, що сторони дійшли згоди щодо способів утримання неповнолітньої дитини, яка після розірвання шлюбу буде проживати з матір'ю. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи те, що дружиною не заявлено клопотання про зміну її прізвища, суд вважає за необхідне залишити прізвище дружині «[PERSON]». У відповідності до ст. 88 ЦПК України, відповідач повинен відшкодувати на користь позивача понесені ним судові витрати пропорційно до задоволених вимог, а саме сплачений судовий збір у розмірі 243,60 грн. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-21 00:00:00

[PERSON] звернулася до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з відповідачем знаходиться в зареєстрованому шлюбі з 24.09.1994 року, від якого мають повнолітню доньку - [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини з відповідачем фактично припинено з лютого 2014 року через різні погляди на сімейне життя, постійні сварки та непорозуміння. Таким чином, позивач звернувся з зазначеним позовом до суду, однак в судове засідання не з'явився, надавши суду заяву про слухання справи у свою відсутність, одночасно позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи у свою відсутність, позовні вимоги визнав у повному обсязі. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтва про укладення шлюбу сторони з 24.09.1994 року знаходяться в зареєстрованому шлюбі (а.с.4), від якого мають неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO] (а.с.4). Судом встановлено, що подружжя остаточно припинило сімейно - шлюбні відносини з лютого 2014 року, спільного господарства не ведуть, сімейні відносини не поновлювали, а тому суд прийшов до висновку, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Крім того, враховуючи те, що дружиноною не заявлено клопотання про зміну її прізвища, суд вважає за необхідне залишити прізвище дружини «[PERSON]». Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-14 00:00:00

[PERSON] звернулася до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з відповідачем знаходиться в зареєстрованому шлюбі з 24.12.2011 року, від якого не мають неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини з відповідачем фактично припинено з січня 2015 року через різні погляди на сімейне життя, постійні сварки, непорозуміння. Таким чином, позивачка звернулася з зазначеним позовом до суду, однак в судове засідання не зявилася, надавши до суду, разом з позовом, заяву про розгляд справи у свою відсутність, одночасно позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила суд їх задовольнити. Відповідач в судове засідання також не зявився, надавши суду заяву про розгляд справи у свою відсутність, позовні вимоги визнав у повному обсязі. У звязку з тим, що особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не зявилися, фіксування процесу, відповідно до вимог ч.2 ст. 197 ЦПК України, судом не проводилось. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного висновку. Згідно свідоцтва про шлюб сторони з 24.12.2011 року знаходяться в зареєстрованому шлюбі (а.с.7), від якого мають неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO] (а.с.8). Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що подружжя остаточно припинило сімейно - шлюбні відносини з січня 2015 року, спільного господарства не ведуть, сімейні відносини не поновлювали, тому суд прийшов до висновку, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам. При цьому суд враховує, що сторони дійшли згоди щодо способів утримання неповнолітньої дитини, яка після розірвання шлюбу буде проживати з матірю. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи те, що дружиною не заявлено клопотання про зміну її прізвища, суд вважає за необхідне залишити прізвище дружині «Івашук». У відповідності до\~ст. 88 ЦПК України,\~відповідач повинен відшкодувати на користь позивача понесені ним судові витрати пропорційно до задоволених вимог, а саме сплачений судовий збір у розмірі 243,60 грн. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-02 00:00:00

\\~ \\~ \\~ \\~ [PERSON] звернулася до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з відповідачем знаходиться в зареєстрованому шлюбі з 25.06.2011 року, від якого дітей не мають. Шлюбні відносини з відповідачем фактично припинено з квітня 2014 року через різні погляди на сімейне життя, постійні сварки, непорозуміння. \\~ \\~ \\~ \\~Таким чином, позивач звернулася з зазначеним позовом до суду, однак в судове засідання не з`явилася, надавши суду заяву про слухання справи у свою відсутність, одночасно позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила суд їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та дату слухання повідомлений належним чином, а тому у відповідності до ст. 224 ЦПК України, суд з погодження позивача, вирішив заочно розглядати справу на підставі доказів, що є у справі. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтва про шлюб сторони 25.06.2011 року знаходяться в зареєстрованому шлюбі (а.с.4). Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що подружжя остаточно припинило сімейно - шлюбні відносини з квітня 2014 року, спільного господарства не ведуть, сімейні відносини не поновлювали, тому суд прийшов до висновку, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи те, що дружиною заявлено клопотання про зміну її прізвища, суд вважає за необхідне змінити прізвище дружини на дошлюбне [PERSON] . Крім того, у відповідності до ст. 88 ЦПК України відповідач повинен відшкодувати на користь позивача понесені ним судові витрати, пропорційно до задоволених позовних вимог, а саме сплачений судовий збір у розмірі 243,60 грн. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-02 00:00:00

[PERSON] звернулася до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з відповідачем знаходиться в зареєстрованому шлюбі з 25.10.2008 року, від якого мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини з відповідачем фактично припинено через різні погляди на сімейне життя, постійні сварки, непорозуміння. Таким чином, позивач звернулася з зазначеним позовом до суду, однак в судове засідання не з'явилася, надавши суду заяву про слухання справи у свою відсутність, одночасно позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила суд їх задовольнити. Відповідач в судове засідання також не з'явився, надавши суду заяву про розгляд справи у свою відсутність, позовні вимоги не визнав, не згоден з розірванням шлюбу. У зв'язку з тим, що особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з'явилися, фіксування процесу, відповідно до вимог ч.2 ст. 197 ЦПК України, судом не проводилось. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного висновку. Згідно свідоцтва про шлюб сторони з 25.10.2008 року знаходяться в зареєстрованому шлюбі (а.с.5), від якого мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] (а.с.6, 7). Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що подружжя остаточно припинило сімейно - шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, сімейні відносини не поновлювали. При цьому, судом вжито всіх необхідних заходів для примирення подружжя, зокрема, сторонам надавався строк для примирення в три місяці, однак ці заходи не дали позитивних результатів і подружжя не примирилося. Тому суд прийшов до висновку, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Крім того, суд враховує, що сторони дійшли згоди щодо способів утримання неповнолітніх дітей, які після розірвання шлюбу будуть проживати з матір'ю. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи те, що дружиною не заявлено клопотання про зміну її прізвища, суд вважає за необхідне залишити прізвище дружини «[PERSON]». Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-15 00:00:00

[PERSON] звернулася до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з відповідачем знаходиться в зареєстрованому шлюбі з 25.12.2010 року, від якого мають неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини з відповідачем фактично припинено через різні погляди на сімейне життя, постійні сварки, непорозуміння. Таким чином, позивачка звернулася з зазначеним позовом до суду, однак в судове засідання не з'явилася, надавши до суду заяву про слухання справи у свою відсутність, одночасно позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила суд їх задовольнити. Одночасно зазначила, що шлюбні відносини з відповідачем фактично припинено з грудня 2014 року. Відповідач в судове засідання також не з'явився, надавши суду заяву про розгляд справи у свою відсутність, позовні вимоги визнав у повному обсязі. Зазначив, що шлюбні відносини з позивачем фактично припинено з грудня 2014 року. У зв'язку з тим, що особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з'явилися, фіксування процесу, відповідно до вимог ч.2 ст. 197 ЦПК України, судом не проводилось. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного висновку. Згідно свідоцтва про шлюб сторони з 25.12.2010 року знаходяться в зареєстрованому шлюбі (а.с.7), від якого мають неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO] (а.с.6). Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що подружжя остаточно припинило сімейно - шлюбні відносини з грудня 2014 року, спільного господарства не ведуть, сімейні відносини не поновлювали, тому суд прийшов до висновку, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам. При цьому, судом вжито всіх необхідних заходів для примирення подружжя, зокрема сторонам надавався строк для примирення, однак ці заходи не дали позитивних результатів і подружжя не примирилося. Тому суд прийшов до висновку, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам. При цьому суд враховує, що сторони дійшли згоди щодо способів утримання неповнолітньої дитини, яка після розірвання шлюбу буде проживати з матір'ю. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи те, що дружиною заявлено клопотання про зміну її прізвища, суд вважає за необхідне змінити прізвище дружини на дошлюбне «[PERSON]». Враховуючи викладене,

Outcome: approved