Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-19 00:00:00

[PERSON] звернулася до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовною заявою до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що вона є наймачем житлового приміщення, яке не приватизоване та розташоване за адресою: [ADDRESS] . У вищезазначеній квартирі разом з нею зареєстровані: відповідач [PERSON] - її племінник, [PERSON] - чоловік, [PERSON] - син. Відповідач [PERSON] в зазначеній квартирі не проживає понад один рік без поважних причин. Наявність реєстрації відповідача у квартирі порушує права та інтереси позивача, як наймача квартири, оскільки створює перешкоди у здійсненні нею права користування вказаною квартирою. В зв`язку з чим, просить суд визнати [PERSON] , таким, що втратив право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: [ADDRESS] . Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити, не заперечувала проти винесення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Додатково пояснила, що вона не може зв`язатися з відповідачем для того, щоб вирішити питання про зняття відповідача з реєстраційного обліку. [PERSON] не проживає в квартирі з 15.11.2001 року, тобто з моменту його реєстрації. Він був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , але фактично племінник мешкав за адресою: [ADDRESS] до 1994 року. Потім, чоловік сестри купив житло в іншому будинку і вони переїхали в нову квартиру. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про день, час і місце судового засідання справи повідомлявся належним чином, що підтверджується матеріалами справи. Причини неявки суду не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. Відповідач своїм правом на подачу відзиву не скористався. 20.11.2019 року судом було постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона є сусідкою [PERSON] та проживає поруч з нею за адресою: [ADDRESS] . В квартирі по [ADDRESS] , проживають [PERSON] , її чоловік, невістка та її дитина. [PERSON] - це син її сестри, племінник [PERSON] , який з позивачем не проживає приблизно з 1989 року. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що знає [PERSON] - це її сусідка, з якою у неї дружні стосунки. [PERSON] - племінник сусідки. Він не мешкає в квартирі по [ADDRESS] , з 1987 року. [PERSON] переїхав до іншого місця проживання разом зі своїми батьками. Після 1987 року він взагалі не жив в квартирі. В спірній квартирі живе [PERSON] , її чоловік, син, невістка та її дитина. Заслухавши пояснення позивача, допитавши свідків, дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступне. Частиною 1 ст. 71 ЖК України передбачено, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Статтею 72 ЖК України встановлено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. В силу положень ст. 163 ЖК України у разі тимчасової відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених частиною першою, пунктами 1 і 5 частини третьої і частиною четвертою статті 71 цього Кодексу. Тимчасова відсутність наймача та членів його сім`ї не звільняє їх від виконання обов`язків за договором найму жилого приміщення. Відповідно до ч. 2 ст. 64 ЖК України до членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. В судовому засіданні встановлено, що згідно копії договору найму житлового приміщення в будинках державного громадського житлового фонду в Українській РСР від 19.04.2001 року, [PERSON] є наймачем квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 10.09.2019 року №20676, виданої відділом адміністративних послуг Центру надання адміністративних послуг у м. Сєвєродонецьку Сєвєродонецької міської ради Луганської області, за адресою: [ADDRESS] , станом на 10.09.2019 року зареєстровані: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] не проживає у спірній квартирі понад шість місяців, оскільки добровільно виїхав до іншого місця проживання. Зазначена обставина підтверджується поясненнями позивача та свідченнями свідків, які зазначили, що відповідач був лише зареєстрований в квартирі, розташованій за адресою: [ADDRESS] , проте ніколи в ній не проживав. Частиною 2 статті 107 ЖК України передбачено, що у разі вибуття наймача та членів його сім`ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся сім`я, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сім`ї, який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття. Застосовуючи вказану норму матеріального права, суд враховує роз`яснення надані Пленумом Верховного Суду України у пункті 11 постанови «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» №2 від 12.04.1985 року. Зокрема, в тій частині, що на ствердження вибуття суд може брати до уваги будь-які фактичні дані, які свідчать про обрання стороною іншого постійного місця проживання (повідомлення про це в листах, розписка, переадресовка кореспонденції, утворення сім`ї в іншому місці, перевезення майна в інше жиле приміщення, виїзд в інший населений пункт, укладення трудового договору на невизначений строк тощо). Оскільки відповідач [PERSON] не проживає за місцем реєстрації понад шість місяців без поважних причин,т.я. виїхав до іншого місця проживання, то, відповідно, він втратив право користуватися спірною квартирою. За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] обґрунтовані та підлягають задоволенню, оскільки відповідач не проживає в спірній квартирі без поважних причин понад шість місяців, а отже втратив інтерес до вказаного житлового приміщення. Згідно із ч. 1, 3 ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені судові витрати по оплаті судового збору у сумі 768,40 грн., у зв`язку із документальним їх підтвердженням.

Outcome: approved