Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-09 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначала, що з 15 жовтня 2005 року перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 31 жовтня 2011 року. Від подружнього життя з відповідачем мають доньку - [PERSON], [INFO], яка мешкає разом з нею та знаходиться на її утриманні, оскільки відповідач не надає жодної матеріальної допомоги на її утримання, добровільно домовитись про сплату аліментів також не вдалось. У зв'язку з чим, просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку до досягнення дитиною повноліття . [PERSON], належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилась, через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, проти ухвалення по справі заочного рішення не заперечувала. [PERSON], який належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, про причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності та письмових заперечень проти позову не надав. Враховуючи умови, встановлені ч. 1 ст. 224 ЦПК України, судом, за згодою позивача, проведено заочний розгляд справи. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження Серії [NUMBER], виданого 15 березня 2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Фрунзенського районного управління юстиції м. Харкова, батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON]. Згідно рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 31 жовтня 2011 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Рішення суду набрало законної сили. 14 липня 2012 року [PERSON] у Орджонікідзевському відділі ДРАЦС м. Харкова зареєструвала шлюб з [PERSON], актовий запис № 241. Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України, обов'язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов'язків. У відповідності до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При цьому такий обов'язок є особистим та рівним як щодо матері, так і до батька дитини. За ст. 181 СК України, у разі відсутності домовленості між сторонами щодо обрання способу виконання обов'язку утримувати дитину, питання щодо стягнення аліментів і визначення їх розміру вирішується судом. Згідно роз'яснень, які містяться в п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Дитина [PERSON] мешкає разом з матір'ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (довідка Житлового кооперативу «Простор-7» від 06 грудня 2016 року за № 999) та знаходиться на її утриманні, відповідач свій обов'язок щодо утримання дитини не виконує. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. За положеннями ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частиною 1 ст. 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Згідно довідки від 17 жовтня 2016 року, [PERSON] працює в ТОВ компанія «УКРСІНТЕЗ» на посаді провізора аптеки «Эль-Доктор» № 30, дохід останньої за період з квітня 2016 року по вересень 2016 року включно склав 8984,71 грн. Відомостей щодо наявності проблем зі станом здоров'я у відповідача суду не надано. Згідно ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік», з 1 січня 2017 року установлено прожитковий мінімум з розрахунку на місяць для дітей віком від 6 до 18 років - 1 689 гривень. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Враховуючи рівний обов'язок батьків щодо утримання дитини, а також виходячи з положень ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Постановою ВР № 789-XII від 27.02.91р., яка визначає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, від дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Одночасно, сторонам роз'яснюється, що розмір аліментів може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених СК України, що відповідає положенням ст. 192 СК України. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежів за один місяць підлягає негайному виконанню. Питання про розподіл судових витрат між сторонами суд вирішує відповідно до положень ст. 88 ЦПК України.

Outcome: partial