Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-14 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до ПАТ «Міський комерційний банк» в особі відділення №65 ПАТ «Міський комерційний банк» про повернення строкового банківського вкладу у розмірі 13 802 грн. 20 коп. та 788,65 грн. нарахованих відсотків за весь час прострочення виконання зобов'язання. В обґрунтування вимог вказує на те, що 27.11.2013 року між нею та ПАТ «Міський комерційний банк» в особі відділення №65 ПАТ «Міський комерційний банк» було укладено Договір строкового банківського вкладу №2630/65/143633, про розміщенням вкладу на суму 13 100,00 грн. на строк 92 дні та виплатою 21,5 % річних. Крім того, 27 лютого 2014 року між ними було укладено ще один Договір строкового банківського вкладу №2630/65/162444 про розміщенням вкладу на суму 13 802,20 грн. на строк 89 дні та виплатою 23,7 % річних з помісячним нарахуванням процентів. [PERSON] було повністю виконано умови договору та внесено кошти на рахунок банку. 16.07.2014 року позивачка звернулася до банку із письмовою вимогою повернути банківський вклад, а 22.07.2014 року - з»явилася безпосередньо у відділення банку для отримання суми вкладу та нарахованих відсотків. Проте, [PERSON] кошти не повернуті. У зв'язку із невиконанням банком умов договору, просить позов задовольнити. Позивачка в судовому засідання позовні вимоги підтримала повністю та просить суд їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з'явився та не повідомив суд про причину своєї неявки, хоча належним чином повідомлявся про дату, час та місце судового розгляду, що підтверджується документально. Відповідно до ч.3 ст.169 ЦПК України якщо суд не має відомостей про причину неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів та постановляє заочне рішення, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, суд зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. Дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази суд встановив 27 листопада 2013 р. між [PERSON] та ПАТ «Міський комерційний банк» в особі відділення №65 ПАТ «Міський комерційний банк» укладено Договір строкового банківського вкладу №2630/65/143633 Ваш святковий, відповідно до якого Банк прийняв від вкладника [PERSON] на строковий депозитний рахунок 13 100 грн. на строк 92 дні (по 27 лютого 2014 р.), із сплатою Банком вкладнику 21.5 % річних. 27 лютого 2014 року між [PERSON] та ПАТ «Міський комерційний банк» в особі відділення №65 ПАТ «Міський комерційний банк» укладено ще один Договір строкового банківського вкладу №2630/65/162444 Ваш стабільний, відповідно до якого Банк прийняв від вкладника [PERSON] на строковий депозитний рахунок 13 802, 20 грн. на строк 89 дні (по 27 травня 2014 р.), із сплатою Банком вкладнику 23,7 % річних. Відповідно до умов п. 4.3.2 договору, банк зобов'язаний на вимогу вкладника повернути вклад та виплатити нараховані на суму вкладу проценти на умовах та в строки, що встановлені цим договором. В силу вимог п. 1.7 договору, повернення вкладу та відсотків вкладнику здійснюється шляхом видачі коштів готівкою через касу банку або безготівкового перерахування на власний поточний рахунок вкладника. Пунктом 1.3 Договору строкового банківського вкладу №2630/65/162444 від 27.02.2014 р. зазначено, якщо вкладник за не вимагає повернення суми Вкладу в день закінчення строку дії Договору, то Договір вважається продовженим на новий термін на умовах, що діють на момент продовження. Судом встановлено, що позивачем [PERSON] вклад за Договором строкового банківського вкладу №2630/65/162444 від 27.02.2014 р. в сумі 13 802, 20 грн. не був витребуваний станом на час його закінчення, а тому зазначений договір було продовжено на новий термін. 16.07.2014 р. та повторно 22.07.2014 р. позивач [PERSON] звернулася до ПАТ «Міський комерційний банк» із заявами про повернення депозитного вкладу за Договором строкового банківського вкладу №2630/65/162444 від 27.02.2014 р., проте жодної відповіді з приводу вказаних звернень не отримала, а також їй не повернено депозитного вкладу із нарахованим відсотками. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст.1058 Цивільного Кодексу України, за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплатити вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах'та в порядку, встановлених договором. Згідно ч. 1 ст. 1060 Цивільного Кодексу України, договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Договором може бути передбачено внесення грошової суми на інших умовах її повернення. За договором банківського вкладу, відповідно до ч.2 ст.1060 ЦК України, незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Умова договору про відмову від права на одержання вкладу на першу вимогу є нікчемною. Згідно ч.3 ст.1060 ЦК України, якщо відповідно до договору банківського вкладу вклад повертається вкладникові на його вимогу до спливу строку або до настання інших обставин, визначених договором, проценти за цим вкладом виплачуються у розмірі процентів за вкладами на вимогу, якщо договором не встановлений більш високий процент. Відповідно до виписки по рахунку Договору строкового банківського вкладу від 27.02.2014 року, заборгованість відповідача перед позивачем станом на 22.07.2014 р. складає 13 802,20 грн. - по банківському вкладу, які обліковуються на рахунку [NUMBER] та 788,65 грн. - по нарахованих відсотках. Враховуючи викладені обставини, суд приходить до висновку про порушення прав позивача відповідачем, які підлягають захисту, а позов до задоволення шляхом зобов»язання відповідача повернути позивачу суму банківського вкладу в розмірі 13 802,20 грн. та суму нарахованих відсотків в розмірі 788,65 грн. відповідно до умов Договору строкового банківського вкладу №2630/65/162444 від 27.02.2014 р., розірвавши зазначений договір. Крім того, на підставі ч.1 ст.88 ЦПК України, слід стягнути із відповідача в користь [PERSON] понесені позивачем та документально підтверджені судові витрати. На підставі наведеного та

Outcome: approved