Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-11 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Приладобудівний завод» про стягнення на її користь нарахованої але не виплаченої заробітної плати в сумі 4835,00 грн., середній заробіток за весь час затримки виплати заробітної плати по день постановлення рішення. В обґрунтування вимог вказує, що з 02 січня 2007 року по 11 квітня 2012 року працювала на посаді слюсаря у ТОВ «Приладобудівний завод», звідки звільнилася за угодою сторін на підставі п.1 ст. 36 КЗпП України. Проте до цього часу їй не виплатили заробітну плату в повному обсязі. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила суд їх задоволити, не заперечила проти заочного розгляду справи. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про день розгляду справи повідомлявся належним чином, рекомендований лист повернувся з відміткою, про те що підприємство за зазначеною адресою відсутнє. Суд вважає за можливе справу розглядати у відсутності представника відповідача і постановити заочне рішення з дотриманням вимог, встановлених законом, оскільки немає відомостей про ліквідацію ТОВ «Приладобудівний завод». За згодою позивача суд ухвалив провести заочний розгляд справи відповідно до ст. 224 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи в цілому, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] перебувала у трудових відносинах з відповідачем, що підтверджується записами в трудовій книжці серії БТ-І №0671616 від 06.07.1977 року. Згідно наказу №44к від 02.01.2007 року позивач прийнята слюсарем механо-складальних робіт в складально-гальванічну дільницю на ТОВ «Приладобудівний завод» по переводу з ВАТ «Кам'янець - Подільський приладобудівний завод». 11.04.2012 року [PERSON] була звільнена з роботи за угодою сторін на підставі п.1 ст. 36 КЗпП України згідно наказу №44к від 11.04.2012 року. Частиною 1 статті 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, проводиться в день звільнення. В період роботи заробітна плата виплачувалась позивачу не в повному обсязі, внаслідок чого виник борг за підприємством в сумі 4835,00 грн. Згідно зі ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Оскільки судом встановлено, що позивачу не були виплачені належні їй від підприємства суми в день звільнення, а тому з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення середній заробіток за весь період затримки розрахунку з 12.04.2012 р. по день винесення рішення судом. Згідно статті 27 ЗУ «Про оплату праці» порядок обчислення середньої заробітної плати працівника у випадках, передбачених законодавством, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п. 2 «Порядку обчислення середньої заробітної плати» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року № 100 (із змінами і доповненнями) середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата. Якщо протягом останніх двох календарних місяців працівник не працював, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за попередні два місяці роботи. Якщо і протягом цих місяців працівник не відпрацював жодного робочого дня, середня заробітна плата обчислюється відповідно до останнього абзацу пункту 4 цього Порядку. Згідно п. 8 цього ж порядку нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. Період затримки виплати позивачу належних йому сум від підприємства за період з 12.04.2012 р. по 12.01.2015 р. складає 689 робочих днів (12.04.2012 р. по 31.12.2012 р. 181 дні, з 01.01.2013 р. по 31.12.2013 р. 251 дні, з 01.01.2014 р. по 31.12.2014 р. 251 день. З 01.01.2015 р. по 12.01.2015 р. 6 днів), при цьому кількість робочих днів за 2012-2015 роки визначалась судом з врахуванням листів Міністерства соціальної політики України від 23.08.2011 р. N 8515/0/14-11/13, від 21.08.2012 р. N 9050/0/14-12/13, від 04 вересня 2013 р. № 9884/0/14-13/13, від 09.09.2014 р. №10196/0/14-14/13. Отже, середньоденна заробітна плата позивача становить: 569,90 грн. (січень 2012р.) + 1143,76 грн. (лютий 2012р.) = 1713,66 грн. : 41 робочий день = 41,80 грн. Період затримки виплати нарахованої заробітної плати з 12.04.2012 року по 12.01.2015 року становить 689 днів. Загальний розмір середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні становить 41,80 грн. х 689 днів = 28800,20 грн. з яких підлягають до стягнення податок на доходи фізичних осіб та обов'язкові платежі. Враховуючи вищенаведені обставини, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, підтвердженими матеріалами справи, такими, що відповідають чинному законодавству та підлягають задоволенню. За таких обставин, заборгованість по заробітній платі підлягає стягненню з підприємства на користь позивача. Судові витрати по справі, відповідно до ст.88 ЦПК України, слід стягнути з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved