Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-07 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду 04.08.2017 року з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з [PERSON] вона знаходиться у зареєстрованому шлюбі з 24.06.2011 року, який зареєстровано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Лозова Лозівського міськрайонного управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 130. Від даного шлюбу вони мають малолітню дитину [PERSON], [INFO], яка проживають з нею, та буде проживати з нею після розірвання шлюбу. Подружні відносини між ними не склалися, оскільки вони мають різні погляди на життя, постійні сварки роблять їхнє сумісне проживання неможливим. З вересня 2014 року шлюбні відносини не підтримують спільно господарство не ведуть. При таких обставинах подальше збереження шлюбу не можливо. Спору про розподіл майна, що є спільною власністю подружжя немає. В звязку з викладеним позивач звернувся до суду і просить розірвати їх з відповідачем шлюб. Позивач в судове засідання не зявилася, надала заяву, в якій прохає справу слухати за її відсутності, на позовних вимогах наполягає. Після розірвання шлюбу прохає залишити їй прізвище «Житкова»(а.с.20). Відповідач у судове засідання не зявився, надав заяву, в якій прохає справу слухати за його відсутності, не заперечує проти розірвання їх з позивачем шлюбу(а.с.21). Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У зв»язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч.2 ст.197 ЦПК України, суд розглянув цивільну справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису. Судом встановлені такі факти та відповідні правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 24.06.2011 року, який зареєстровано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Лозова Лозівського міськрайонного управління юстиції Харківської області, актовий запис № 130, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ВЛ № 161436 від 24.06.2011 року (а.с. 8). Подружні відносини між сторонами перервались з тої причини, що вони мають різні погляди на життя, втрачена пошана та довіра один до одного. Постійні сварки роблять їхнє сумісне проживання неможливим. З вересня 2014 року шлюбні відносини не підтримують спільно господарство не ведуть. При таких обставинах подальше збереження шлюбу неможливо. Від даного шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON],[INFO], яка мешкає з позивачем та буде мешкати з нею після розірвання шлюбу. В звязку з викладеним позивач звернувся до суду і просить розірвати їх з відповідачем шлюб. Викладене підтверджується матеріалами справи. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки зберегти їх сім'ю на майбутнє неможливо, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам.

Outcome: approved