Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-29 00:00:00

[PERSON] звернулася до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовною заявою до [PERSON] , третя особа Сєвєродонецький міський відділ державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини та стягнення додаткових витрат на дитину, викликані особливими обставинами. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначила, що у період з 15.09.2006 року по 22.05.2019 року вона перебувала в шлюбі з відповідачем [PERSON] , під час якого народилася донька [PERSON] , [INFO] . На підставі рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 24.02.2009 року по справі №2-992/2009 з відповідача на її користь стягуються аліменти на утримання їх доньки [PERSON] у розмірі 1/4 частини доходів відповідача, але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Заочним рішенням Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 29.01.2020 року по справі №428/13052/19 зменшено розмір вказаних аліментів до 1/8 частки доходів відповідача, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Вказане рішення суд мотивував тим, що у [PERSON] змінився матеріальний стан та стягуються аліменти на підставі рішення суду по справі №428/7063/19 від 15.07.2019 року на утримання його старшої доньки [PERSON] у зв`язку з її навчанням в розмірі 1/8 частки. На даний час [PERSON] припинила навчання у Лисичанському педагогічному коледжі Луганського національного університету ім. Тараса Шевченка, у зв`язку з чим у відповідача припинився обов`язок зі сплати аліментів на її утримання. Таким чином, у відповідача [PERSON] змінився матеріальний стан, що є підставою для збільшення розміру аліментів на утримання доньки [PERSON] з 1/8 частки до 1/4 частки доходів відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Розмір аліментів, які в теперішній час сплачує відповідач на утримання доньки [PERSON] , не є достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, яка має захворювання та потребує нагляду, лікування 1 раз на 3 місяці та санаторно-курортного лікування 2 рази на рік. Вказані заходи щодо лікування їх доньки [PERSON] потребують значних грошових витрат, які відповідач в добровільному порядку не надає. Також з квітня 2017 року по теперішній час їх донька [PERSON] для розвитку своїх здібностей займається в кінно-спортивному клубі КСК «Віртуоз», у зв`язку з чим вона в період з січня 2018 року по квітень 2021 року понесла додаткові витрати, які викликані особливими обставинами у розмірі 107800 грн. Відповідач не приймає фінансової участі у добровільному порядку у вказаних витратах, тому вона вважає справедливим стягнути з нього половину вказаних витрат у розмірі 53900 грн. Просила суд: - збільшити розмір аліментів, що стягуються на підставі заочного рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 29.01.2020 року по справі №428/13052/19 з відповідача на її користь на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , з 1/8 частки від всіх видів заробітку (доходу) щомісячно до 1/4 частки від всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімум для дитини відповідного віку, з дня набрання судовим рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття; - стягнути з відповідача на її користь половину вартості понесених додаткових витрат на неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] , в розмірі 53900 грн. Представник відповідача адвокат Косогова Л.О. надала відзив на позовну заяву, в якому просила відмовити у повному обсязі у задоволенні позовних вимог, які є необґрунтованими. В обґрунтування відзиву на позовну заяву зазначила, що донька відповідача [PERSON] 30.06.2020 року закінчила навчання у ВП «Лисичанський педагогічний коледж Луганського національного університету імені Тараса Шевченка». Проте з жовтня 2020 року донька відповідача [PERSON] перебуває у декретній відпустці по догляду сина [PERSON] . Позивач [PERSON] обґрунтувала позовну вимогу про збільшення розміру аліментів на утримання їх доньки [PERSON] лише покращенням матеріального становища відповідача [PERSON] , який припинив сплачувати аліменти на утримання доньки [PERSON] . Одночасно матеріальне становище позивача [PERSON] в порівнянні з минулими роками значно покращилось, оскільки позивач набула право власності на земельну ділянку та отримує додатковий дохід у вигляді щорічної орендної плати за земельну ділянку. Матеріальне становище відповідача погіршилось у зв`язку з тим, що до 31.07.2014 року з його заробітної плати за місцем роботи у ПрАТ «Сєвєродонецьке об`єднання Азот» стягувалися аліменти на утримання доньки [PERSON] , а через його звільнення з роботи - на підставі ч. 2 ст. 195 СК України визначений розмір аліментів, враховуючи середню заробітну плату працівника для вказаної місцевості та обліковувалися як заборгованість. Також на підставі рішення суду відповідач сплачував аліменти на утримання його доньки [PERSON] , яка продовжувала навчання, у розмірі 1/8 частки його доходів. Отже загальна сума аліментів, яку сплачував відповідач, на користь своїх доньок [PERSON] та [PERSON] складала з 12.07.2019 року приблизно 3000 грн. Після народження донькою [PERSON] 27.12.2020 року своєї дитини відповідач продовжує виконувати свій обов`язок та перераховує кошти на її утримання. У [PERSON] відсутня робота та постійний, стабільний дохід, у зв`язку з чим його матеріальне становище не покращилося. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася. Представник позивача адвокат Оверченко О.А. в судовому засіданні підтримала позовні вимоги [PERSON] в повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився. Представник відповідача адвокат Косогова Л.О. в судовому засіданні не визнала позовні вимоги. Додатково пояснила, що у відповідача [PERSON] погіршилося матеріальне становище, а у позивача [PERSON] матеріальне становище покращилось. Також у позовній заяві [PERSON] не вказала особливих обставин, які підтверджували необхідність відвідування кінної школи неповнолітньою дитиною. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився. 19.05.2021 року судом постановлено ухвалу про прийняття до розгляду позовної заяви, відкрито провадження у цивільній справі і призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Вислухавши пояснення представників позивача та відповідача, вивчивши позовну заяву та дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступне. Рішенням Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 22.05.2019 року по справі №428/1157/19 розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 15.09.2006 року. [PERSON] народилася [INFO] , її батьками записані [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 24.12.2008 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Сєвєродонецького міського управління юстиції Луганської області. Згідно з довідкою від 24.04.2021 року, виданою лікарем [PERSON] , [PERSON] , [INFO] , має діагноз - гострий гломерулонефрит, гематурична форма, ст. ремісії, та потребує нагляду, лікування 1 раз на 3 місяці, санаторно-курортного лікування 2 рази на рік. Заочним рішенням Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 29.01.2020 року по справі №428/13052/19 зменшено розмір аліментів, що стягуються згідно з рішенням Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 24.02.2009 року по справі №2-992/2009 р. з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання [PERSON] , [INFO] , з 1/4 частки від всіх видів заробітку (доходу) щомісячно до 1/8 частки від всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття [INFO] . Згідно з копією розрахунку заборгованості за аліментами, виданого державним виконавцем Васюк Л.І., [PERSON] за період з березня 2020 року по березень 2021 року має заборгованість зі сплати аліментів на підставі виконавчого листа №428/13052/19 у загальному розмірі 8000,88 грн. Відповідно до копії довідки від 28.09.2021 року №1302 [PERSON] не перебуває на обліку безробітних в Сєвєродонецькому міському центрі зайнятості. [PERSON] за період з 1 кварталу 2021 року по 2 квартал 2021 року не отримав доходів, що підтверджується копією відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків. Відповідно до довідки розрахунку оплати наданих індивідуальних послуг від 30.04.2021 року, виданої ФОП [PERSON] , [PERSON] займається в кінно-спортивному клубі КСК «Віртуоз» з квітня 2017 року по теперішній час та сплачена сума за надані індивідуальні послуги у загальному розмірі 107800 грн. Згідно з довідкою від 11.05.2021 року №118 [PERSON] навчалася у ВП «Лисичанський педагогічний коледж Луганського національного університету імені Тараса Шевченка» на денному відділені з 01.09.2016 року до 30.06.2020 року. [PERSON] працює в Яслах-садку №43 та знаходиться у відпустці по догляду за сином [PERSON] до 27.12.2023 року, що підтверджується копією довідки від 29.06.2021 року №15 та копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 05.01.2021 року. Як вбачається з копії декларації від 24.03.2021 року, [PERSON] працює заступником начальника філії ДУ «Центр пробації в Луганській області» та отримала за 2020 рік пенсію у розмірі 36000 грн., іншу матеріальну допомогу у розмірі 14100 грн., заробітну плату за основним місцем роботи у розмірі 289864 грн., аліменти від [PERSON] у розмірі 30000 грн. та від продажу автомобіля у розмірі 34050 грн. Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 18.09.2021 року №275498091 на праві приватної власності [PERSON] належить земельні ділянка № [NUMBER] площею 1.9551 га, яка на підставі договору оренди землі від 10.0.2021 року передана [PERSON] орендарю Селянському (фермерському) господарству «Айдар-Овощ». Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, що була ратифікована Постановою Верховної Ради України №789-XII від 27.02.1991 року, Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. За змістом статті 180 Сімейного кодексу України (далі - СК України) батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Одним з способів виконання батьками обов`язку утримувати дитину є виплата аліментів за рішенням суду тим із них, хто проживає окремо. Кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ст. 181 СК України). Тобто, стягнення аліментів за рішенням суду є способом участі у витратах на утримання дитини того з батьків, який проживає окремо від дитини. Відповідно до ч. 1-2 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до частини першої статті 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Згідно зі статтею 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ч. 4 ст. 273 ЦПК України якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Згідно із ч. 1 ст. 10 СК України якщо певні сімейні відносини не врегульовані цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами або домовленістю (договором) сторін, до них застосовуються норми цього Кодексу, які регулюють подібні відносини (аналогія закону). В силу статті 273 СК України якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати. Відповідно до положень ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. У пункті 23 постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів, дозволяє йому утримувати дитину, він може збільшити розмір аліментів (частку заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину), що підлягає стягненню з платника аліментів. Свідченням матеріального становища платника аліментів, є величина витрат на утримання особою себе та членів своєї сім`ї. Під зміною сімейного стану розуміється з`явлення у сім`ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов`язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні. Таким чином, особа, яка одержує аліменти - одержувач аліментів, може звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я платника аліментів. Підставою звернення позивача [PERSON] до суду щодо зміни розміру аліментів, які стягуються на підставі судового рішення з відповідача [PERSON] , на утримання їх неповнолітньої доньки [PERSON] стало те, що змінилося матеріальне становище [PERSON] через припинення сплати аліментів на утримання повнолітньої доньки [PERSON] , яка припинила навчання. Дослідивши локази по справі суд вважає, що позивачем та її представником не надано доказів, на підтвердження того, що після ухвалення судом рішення про зменшення розміру аліментів та на момент звернення позивача з цим позовом, відбулось покращення матеріального або зміна сімейного стану відповідача, які б могли бути підставою для збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] . З наданих доказів судом встановлено, що матеріальне становище відповідача [PERSON] не покращилось, оскільки він не отримує доходів, які б забезпечували йому можливість сплачувати аліменти на утримання доньки [PERSON] у більшому розмірі від того, який встановлений рішенням суду від 29.01.2020 року по справі №428/13052/19. Доводи позивача про те, що у відповідача збільшився дохід після припинення стягнення з нього аліментів на утримання старшої повнолітньої доньки [PERSON] , яка продовжувала навчання, є незмістовними та не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи належними та достатніми доказами. Розмір аліментів, що стягується на підставі рішення суду з відповідача на утримання доньки [PERSON] , відповідає 50% розміру прожиткового мінімуму для дітей віком від 6 до 18 років, встановленого Законом України «Про державний бюджет України на 2021 рік», станом на 01.07.2021 року у сумі 2510 грн. Нормами ст.ст. 150, 180, 181 СК України встановлено принцип рівності прав та обов`язків батьків по відношенню до неповнолітньої дитини, а тому обов`язок по утриманню неповнолітньої дитини та забезпеченню належних умов для її розвитку покладається на обох батьків. Підсумовуючи викладене, суд приходить до висновку, що нести обов`язок по утриманню дитини повинні обидва батьки. При цьому, судом враховується той факт, що відповідач працездатний, його матеріальний стан не змінився в бік покращення, а позивачем, матеріальний стан якої значно кращий, ніж у відповідача, не надано жодних доказів щодо можливості сплати аліментів останнім у більшому розмірі, а тому суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні вимоги про збільшення розміру аліментів, які сплачуються відповідачем на підставі судового рішення на утримання неповнолітньої дитини. Щодо вимог про стягнення з відповідача [PERSON] додаткових витрат, викликаних особливими обставинами, пов`язаних з зайняттями доньки [PERSON] у кінно-спортивному клубі КСК «Віртуоз» в період з січня 2018 року по квітень 2021 року, суд відзначає, що позивач та її представник не довели, що відвідування неповнолітньою дитиною цього кінно-спортивного клубу та здійснення у зв`язку з цим витрат викликано особливими обставинами. На думку суду, катання на конях не є розвитком здібностей дитини в розумінні приписів ст. 185 СК України та ніяк не пов`язано з її хворобою. Посилання позивача про необхідність здійснення вказаних витрат через розвиток здібностей [PERSON] судом не приймаються до уваги, оскільки належних і допустимих доказів на підтвердження зазначених доводів суду не надано, що має наслідком залишення цих вимог без задоволення. Згідно зі ст. 141 ЦПК України судові витрати слід віднести за рахунок держави, оскільки судом відмовлено у задоволенні позовних вимог, а позивач звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду з урахуванням положень п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Outcome: dismissed