Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-06 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON] , просить стягнути із [PERSON] на утримання доньки - [PERSON] [INFO] кошти в твердій грошовій сумі 4000 грн. щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи із дня пред`явлення цього позову і до досягнення дитиною повноліття. Позов мотивовано тим, що відповідач ухиляється від утримання спільної дочки, яка проживає з нею. Вона не може працювати, оскільки в декретній відпустці, а тому перебуває в скрутному матеріальному становищі. Також, звертає увагу суду, що [PERSON] застосовував до неї фізичне насильство, не підтримує з вихованням дитини. Відповідач надав відзив на позов, відповідно до якого не заперечує проти часткового задоволення позову в частині стягнення аліментів на утримання доньки в розмірі 1500 гривень, оскільки в більшому розмірі не зможе надавати допомогу. Звертає увагу, що на цей час не працює, пошкодив ногу, та живе на допомогу батьків. Вважає, що заява [PERSON] є передчасною та надуманою. Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 05 серпня 2020 року відкрито провадження по справі та призначено справу до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала з підстав викладених в ньому. В судовому засіданні представник відповідача частково проти позову заперечив з підстав викладених у відзиві на позов. Розглянувши справу, судом встановлено такі обставини: Сторони перебувають в шлюбі, який зареєстрований 28 лютого 2019 року у Великоберезовицькій селищній раді Тернопільського району Тернопільської області України, актовий запис № 03 від 28.02.2019 року, свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . В цьому шлюбі народилася донька [PERSON] [INFO] . На день подання позовної заяви позивачка проживає по [ADDRESS] разом з матір`ю [PERSON] та, батьком [PERSON] , братом [PERSON] а також донькою [PERSON] . Розглянувши справу, доходжу висновку, що позов слід задовольнити, частково виходячи із такого. Згідно частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до вимог ч.ч. 1,2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 p., яка ратифікована\~Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991\~p. та набула чинності для України 27 вересня 1991 p., держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч.1 ст.3 Конвенції, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. У відповідності\~до статті\~180,\~181\~Сімейного кодексу\~України,\~батьки зобов`язані\~утримувати дитину\~до досягнення\~нею повноліття. Способи\~виконання батьками\~обов`язку\~утримувати дитину\~визначаються за\~домовленістю між\~ними. За\~домовленістю між\~батьками дитини\~той із\~них,\~хто проживає\~окремо від\~дитини,\~може брати\~участь у\~її утриманні\~в грошовій\~і (або)\~натуральній формі. За\~рішенням суду\~кошти на\~утримання дитини\~(аліменти)\~присуджуються у\~частці від\~доходу її\~матері,\~батька або\~у твердій\~грошовій сумі\~за вибором\~того з\~батьків або\~інших законних\~представників дитини,\~разом з\~яким проживає\~дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Положеннями ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. В силу вимог\~ст. 182 СК\~суд при визначенні розміру аліментів враховує: стан здоров`я\~та матеріальне\~становище дитини;\~стан здоров`я\~та матеріальне\~становище платника\~аліментів;\~ наявність\~у платника\~аліментів інших\~дітей,\~непрацездатних чоловіка,\~дружини,\~батьків,\~дочки,\~сина;\~наявність на\~праві власності,\~володіння та/або\~користування у\~платника аліментів\~майна та\~майнових прав,\~у тому\~числі рухомого\~та нерухомого\~майна,\~грошових коштів,\~виключних прав\~на результати\~інтелектуальної діяльності,\~корпоративних прав;\~доведені стягувачем\~аліментів витрати\~платника аліментів,\~у тому\~числі на\~придбання нерухомого\~або рухомого\~майна,\~сума яких\~перевищує десятикратний\~розмір прожиткового\~мінімуму для\~працездатної особи,\~якщо платником\~аліментів не\~доведено джерело\~походження коштів;\~інші обставини,\~що мають\~істотне значення. Розмір\~аліментів має\~бути необхідним\~та достатнім\~для забезпечення\~гармонійного розвитку\~дитини.\~Мінімальний гарантований\~розмір аліментів\~на одну\~дитину не\~може бути\~меншим,\~ніж 50\~відсотків прожиткового\~мінімуму для\~дитини відповідного\~віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Відповідно до ч.1 ст. 184 Сімейного кодексу України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Зважаючи на матеріальне становище платника аліментів, який є працездатним, його вік, відсутні відомості про поганий стан здоров`я чи наявність інших утриманців, матеріальне становище позивачки, яка офіційно не працює, перебуває в декретній відпустці, а тому не може працювати та забезпечувати себе, суд доходить переконання, що аліменти на утримання неповнолітньої [PERSON] слід визначити в розмірі 1900 грн. щомісяця. Такий розмір аліментів приблизно відповідатиме встановленому законодавцем абзацом другим частини другої статті 182 Сімейного кодексу України, мінімальному рекомендованому розміру аліментів на одну дитину - прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, який встановлений Законом України Про Державний бюджет України на 2020 рік від 14.11.2019 р. N 294-IX. Менший розмір аліментів, не буде достатнім для належного виховання та утримання дитини, та забезпечення рівня життя, необхідного для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Позивачка не надала будь-яких доказів, що відповідач має можливість оплачувати аліменти в більшому розмірі - 4000 грн. щомісяця, тому в цій частині в задоволенні позову слід відмовити. Окрім того, на підставі ст. 141 ЦПК України, з [PERSON] слід стягнути в користь держави судовий збір за позовні вимоги про стягнення аліментів. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст.\~430\~ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць слід допустити до негайного виконання.

Outcome: partial