Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-18 00:00:00

[PERSON] звернулася до Вінницького районного суду Вінницької області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 30.09.1984 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем у Ільківській сільській раді Вінницького району Вінницької області, актовий запис № 11. Неповнолітніх дітей не мають. Сімейне життя у сторін не склалось, оскільки вони не розуміють один одного, мають різні погляди на життя, шлюб та сім'ю, через постійні скандали втратили почуття любові та поваги один до одного. З грудня 2013 року вони не підтримують шлюбних відносин, шлюб існує формально, подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливе, оскільки суперечить її інтересам. Позивач просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, який зареєстрований 30.09.1984 року у Ільківській сільській раді Вінницького району Вінницької області, актовий запис № 11. Після розірвання шлюбу просить залишити прізвище «[PERSON]». В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, однак через канцелярію суду попередньо подала заяву в якій зазначила, що позов підтримує в повному обсязі та просить його задовольнити, строк на примирення не надавати. Справу просить розглядати у її відсутність. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, однак попередньо через канцелярію суду подав заяву в якій зазначив, що не заперечує щодо задоволення позову, просить справу розглянути у його відсутність, строк на примирення не надавати. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, врахувавши думку сторін, викладену у письмових заявах, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судоми встановлено, що 30.09.1984 року сторони зареєстрували шлюб у Ільківській сільській раді Вінницького району Вінницької області, актовий запис № 11, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу, серії [NUMBER] від 30.09.1984 року (а.с.3). Після укладення шлюбу позивач змінила своє дошлюбне прізвище «[PERSON]» на «[PERSON]». Сімейне життя у сторін не склалось, оскільки вони не розуміють один одного, мають різні погляди на життя, шлюб та сім'ю, через постійні скандали втратили почуття любові та поваги один до одного. З грудня 2013 року вони не підтримують шлюбних відносин, шлюб існує формально, подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливе, оскільки суперечить інтересам сторін. Встановленим в суді фактам відповідають сімейні правовідносини, які регулюються Сімейним кодексом України. Згідно з ч. 3 ст. 109 Сімейного кодексу України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Відповідно до ч. 2 ст. 104, ч. 1 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя і зберігання шлюбу суперечили б інтересам одного із них, що має істотне значення. Статтею 113 Сімейного кодексу України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Суд, з'ясувавши фактичні взаємовідносини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, те, що позивач не бажає підтримувати подружні стосунки з відповідачем, відповідач визнав позов, не заперечує проти розірвання шлюбу, дійшов висновку, що немає підстав для вжиття заходів для примирення подружжя, спільне життя подружжя та подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, що мають істотне значення, тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому з відповідача слід стягнути на користь позивача 243 грн. 60 коп. судового збору. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved