Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-22 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON] сільської ради Монастириського району Тернопільської областіпро визнання права на спадкове майно, в якому просить\~\~визнати\~\~за нею право\~на земельну частку (пай) в господарстві спілки селян «Заставецька» згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ТР №0195618, зареєстрованого в книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №146, в\~\~порядку спадкування за заповітом\~\~після смерті\~батька [PERSON], який помер 27.11.1997 року. Позовні вимоги мотивує\~тим, що\~\~вона\~прийняла спадщину, оскільки фактично вступила в управління майном, проте звернувшись у нотаріальну контору з заявою про прийняття спадщини, у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом їй було відмовлено, у зв»язку з втратою сертифіката на земельну частку (пай), що підлягає спадкуванню, з приводу чого позивачем подано оголошення в районну редакцію газети «Вісті Придністровя». Позивач [PERSON] у судове засідання не зявилася, звернувшись в суд із заявою про розгляд справи у її відсутності, позов підтримала. Відповідач [PERSON] сільська рада Монастириського району Тернопільської області не забезпечили в судове засідання явку представника, однак подали суду заяву, в якій просять розглядати справу за відсутності їхнього представника, проти позову не заперечили. Судом встановлено наступні обставини. Згідно довідки № 141, виданої 11.05.2016 року виконкомом [PERSON] сільської ради Монастириського району Тернопільської області, [PERSON] належало право на земельну частку (пай) розміром 1,89 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що знаходиться на території [PERSON] сільської ради Монастириського району Тернопільської області, зазначене підтверджується сертифікатом на право на земельну (частку) пай серії ТР №0195618, виданим Монастириською районною державною адміністрацією Тернопільської області 10.07.1996 року. Даний сертифікат на право на земельну частку (пай) зареєстровано в книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) в господарстві спілки селян «Заставецька» за № 146, що убачається зі змісту інформації про грошову оцінку земельної ділянки (паю) №29-1912-99.61-423/2-16, виданої Відділом Держгеокадастру у Монастириському районі Тернопільської області 20.05.2016 року. Вказаний сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий 10.07.1996 року [PERSON] на час розгляду справи втрачений, про що в Монастириській районній редакції газети «Вісті Придністровя» (тираж № 23(7155) від 17.06.2016 року) розміщено оголошення про те, щоб вважати даний сертифікат недійсним. Згідно ксерокопії свідоцтва про смерть серії І-ИД № 011909 від 27.11.1997 року [PERSON] помер\~\~27.11.1997 року, актовий запис № 6. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на право\~на земельну частку (пай) в господарстві спілки селян «Заставецька» згідно сертифікату ТР №0195618, зареєстрованого в книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) під № 146. Відповідно до ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені в заповіті. Як убачається зі змісту заповіту, посвідченого секретарем Заставецької сільської ради Монастириського району Тернопільської області 26.11.1997 року, спадкодавець [PERSON] заповів позивачу [PERSON] належну йому згідно сертифікату ТР № 0195618 земельну частку (пай). Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР (1963р.) спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є спадкоємцем за заповітом, відмови від прийняття спадщини не заявляла, прийнявши спадщину, оскільки на час смерті спадкодавця проживала разом з ним, що підтверджується довідкою № 240, виданою 11.05.2016 року, проте у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну частку (пай), що підлягає спадкуванню, позивачу відмовлено у зв»язку із втратою сертифікату ТР № 0195618 (інформаційний лист Монастириської державної нотаріальної контори № 453/01-16 від 13.05.2016 року). Як вбачається зі змісту інформаційного листа Монастириської державної нотаріальної контори № 803/01-16 від 15.07.2016 року, після смерті 27.11.1997 року [PERSON] спадкова справа не заводилась. Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Пунктом 11 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» передбачено, що при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право є сертифікат про право на земельну частку (пай). Згідно з пунктом 17 Перехідних положень Земельного кодексу України від 25.10.2001 року сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам таких часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Як встановлено у судовому засіданні, сертифікат на право на земельну (частку) пай серії ТР № 0195618 від 10.07.1996 року на час розгляду справи втрачений, що унеможливлює належним чином реалізувати позивачу належні йому права на спадкове майно. Згідно п.3.5 інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» у разі втрати, пошкодження сертифіката про право на земельну частку (пай) аналогічного порядку видачі нового сертифікату на ім'я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачено. Отже, належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. Враховуючи вищенаведені обставини, суд приходить до переконання, що право на земельну частку (пай) в господарстві спілки селян «Заставецька» є спадковим майном, позивач відмови від прийняття спадщини не заявляла, прийнявши спадщину, іншого порядку визнати за позивачем право на земельну частку (пай) чинним законодавством не передбачено, а тому позов підлягає до задоволення шляхом визнання за [PERSON] права на вищевказане спадкове майно, в порядку спадкування за заповітом після померлого 27.11.1997 року [PERSON]

Outcome: approved