Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-11 00:00:00

[PERSON] звернулася до Куп`янського міськрайонного суду Харківської області із заявою, в якій просить встановити, що громадянка Федеративної республіки Німеччина [PERSON] є матір`ю, а громадянин Республіки Франція [PERSON] є батьком дитини [PERSON], який народився [INFO] шляхом використання допоміжних репродуктивних технологій. В обґрунтування заяви [PERSON] зазначає, що [INFO] у неї та її чоловіка [PERSON] народився син - [PERSON] в результаті застосування допоміжних репродуктивних технологій методом сурогатного материнства та який має з нею генетичну спорідненість. 25.02.2013 року [PERSON] , а саме: сурогатна мати, яка народила дитину, надала свою згоду, посвідчену приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Алексєєвою Л.В., зареєстровану у реєстрі за №327 на запис батьками дитини подружжя заявника громадянки Німеччини [PERSON] та її чоловіка громадянина Французької Республіки [PERSON]. 26.02.2013 року Московським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис №313 від 26.02.2013 року було видано свідоцтво про народження на ім`я дитини [PERSON] , де матір`ю дитини зазначена громадянка Німеччини [PERSON] , а батьком громадянин Франції [PERSON] . Після реєстрації народження дитини, подружжя оформило закордонний паспорт їх дитини у посольстві Франції в Україні і в теперішній час їх син [PERSON] має паспорт громадянина Французької Республіки. [PERSON] має намір переїхати з Франції та повернутися додому до Федеративної Республіки Німеччина разом з сином, для цього необхідно оформити паспортний документ громадянина Федеративної Республіки Німеччина для сина [PERSON] , але на цей час заявник не може отримати вказані документи. Під час консультації з адвокатом в Німеччині, [PERSON] роз`яснено, що вона зможе встановити своє батьківство тільки на підставі рішення суду, яке може встановити зазначений факт і свідоцтва про народження, в якому заявник зазначена матір`ю дитини, в даному випадку недостатньо. Підставою відмови у визнанні [PERSON] та її чоловіка батьками дитини на території Федеративної Республіки Німеччина є той факт, що дитину [PERSON] народила [PERSON] , а відповідно до законів Німеччини існує припущення про законне батьківство чоловіка сурогатної матері, яке має бути усунуте, щоб звільнити місце для фактичного визнання батьківства [PERSON] .. Передумовою для такого рішення є те, що сурогатна матір [PERSON] була учасником судового розгляду. 23.10.2019 року [PERSON] підписала, заяву, відповідно до якої вона згодна з усиновленням на території Федеративної Республіки Німеччини дитини [PERSON] , яку народила і батьками якої записані [PERSON] та [PERSON] . У зв`язку з вищезазначеним, [PERSON] змушена звернутися до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин з народженою дитиною. Ухвалою суду від 30.10.2019 року заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами окремого провадження. У судове засідання заявник [PERSON] не з`явилася, в матеріалах справи міститься письмова заява про розгляд справи без її участі. Заінтересована особа: [PERSON] також у судове засідання не з`явилася, в матеріалах справи міститься письмова заява про розгляд справи за її відсутністю, проти задоволення вимог заяви не заперечує. Суд, дослідивши докази, встановив фактичні обставини та відповідні правовідносини, які виникли у справі. Відповідно до ст. 496 ЦПК України іноземці мають право звертатися до судів України для захисту своїх прав, свобод чи інтересів. Іноземні особи мають процесуальні права та обов`язки нарівні з фізичними і юридичними особами України, крім випадків, передбачених Конституцією та законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Як убачається з повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження для виплати допомоги у зв`язку з народженням дитини [NUMBER] від 26.02.2013 року (а.с. 5, 6) ім`я дитини « [PERSON] », прізвище « [PERSON] », присвоєно за згодою батьків, матір`ю дитини згідно з медичним свідоцтвом про народження є громадянка [PERSON] . Нотаріально посвідчена заява про згоду матері на запис подружжя батьками дитини від 25.02.2013 року, засвідчена приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Алексєєвою Л.В., зареєстрована у реєстрі за №327. Довідка про генетичну спорідненість батьків з плодом №535 від 22.02.2013 року, видана Центром репродукції людини м. Харкова (клініка професора [PERSON] ). Згідно (повторного) свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 25.10.2019 року Московським районним у місті Харкові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області (а.с. 4) Московським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції 26.02.2013 року складено відповідний актовий запис №313 про народження [INFO] [PERSON] , де вказано батько - громадянин Франції [PERSON] , мати - громадянка Німеччини [PERSON] . Відповідно до заяви, посвідченої 23.10.2019 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Шишко В.А. та зареєстрованої в реєстрі за №5997 (а.с. 7), Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища №00024473101 (а.с. 37) [PERSON] , [INFO] , на час народження дитини у зареєстрованому шлюбі не перебувала, діючи добровільно, розуміючи українську мову, перебуваючи при здоровому розумі та ясної пам`яті, без застосування до неї фізичного, психічного або будь-якого іншого виду примусу, повністю усвідомлюючи значення своїх дій, заявила про наступне: [INFO] в м. Харкові, Україна народила дитину [PERSON] та надала згоду на запис подружжя [PERSON] та [PERSON] батьками дитини. Гр . [PERSON] визнав своє батьківство заявою щодо батьківської опіки над дитиною. [PERSON]. відомо, що дружина пана [PERSON] , громадянка Німеччини пані [PERSON] , має намір оформити заяву про усиновлення дитини у компетентному сімейному суді Німеччини відповідно до законів Німеччини. Вона усвідомлює, що відповідно до законодавства України вона не має та не буде мати батьківських прав на дитину, також їй зрозуміло, що вона не має зобов`язань щодо батьківської опіки над дитиною та права отримання відомостей про дитину та не заперечує проти усиновлення [PERSON] , [INFO] громадянкою Німеччини пані [PERSON] відповідно до законодавства Німеччини. Згідно письмового перекладу паспорта громадянина Французької Республіки номер якого [NUMBER] (а.с. 8, 9) [PERSON] , [INFO] є громадянином Франції. Станом на 28.10.2019 року на підставі договору оренди житла за адресою: [ADDRESS] проживає [PERSON] , що підтверджується: договором оренди житла від 21.10.2019 року (а.с. 13); довідкою №1343, виданою 29.10.2019 року уповноваженим виконкому Куп`янської міської Ради по квартальному комітету №10/1. (а.с. 14) За положеннями статті 133 Сімейного Кодексу України якщо дитина народилася у подружжя, дружина записується матір`ю, а чоловік - батьком дитини. Крім цього, відповідно до частини 2 статті 123 Сімейного Кодексу України у разі перенесення в організм іншої жінки ембріона людини, зачатого подружжям (чоловіком та жінкою) в результаті застосування допоміжних репродуктивних технологій, батьками дитини є подружжя. Статтею 281 Сімейного Кодексу України регламентовано, що визнання батьківства в Україні незалежно від громадянства батьків і дитини та місця їхнього проживання провадиться за законом України. У рішеннях від 26 червня 2014 року у справі «Меннессон проти Франції» (MENNESSON V. FRANCE) скарга N 65192/11) та у справі «Лабассе проти Франції» (LABASSEE V. FRANCE) скарга N 65941/11), Європейський суд з прав людини конкретно визначив, що кожна країна має право заборонити сурогатне материнство на її території. Однак суд також визнав, що заборона сурогатного материнства не може негативно впливати на дітей, народжених у такий спосіб за кордоном. У цьому контексті суд висловив позицію, що країни, де сурогатне материнство заборонене, повинні визнати родинний зв`язок між дітьми, народженими від сурогатної матері за кордоном, та їхніми біологічними батьками, інакше буде мати місце порушення прав дітей на повагу до приватного та сімейного життя, гарантованого ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. З матеріалів справи вбачається, що підтвердження факту родинного зв`язку дитини, яка народилася шляхом використання допоміжних репродуктивних технологій, необхідно подружжю - громадянці Федеративної республіки Німеччина [PERSON] та громадянину Республіки Франція [PERSON] для захисту прав та інтересів дитини. Іншим способом, окрім судового, доведення вищевказаних обставин є неможливим. Відповідно до ст.ст. 2, 3 Конвенції ООН про права дитини, ратифікованої Постановою Верховної Ради № 789-ХІІ від 27.02.1991, держави - учасниці поважають та забезпечують всі права, передбачені цією Конституцією, за кожною дитиною, яка перебуває в межах їх юрисдикції, без будь-якої дискримінації незалежно від раси, кольору шкіри, статі, мови, релігії, політичних або інших переконань, національного, етнічного або соціального походження, майнового стану, стану здоров`я і народження дитини, її батьків чи законних опікунів або яких-небудь інших обставин. Так, судовим розглядом справи достовірно встановлено, що батьками [PERSON] , який народився [INFO] шляхом використання допоміжних репродуктивних технологій, є подружжя - громадянка Федеративної республіки Німеччина [PERSON] та громадянин Республіки Франція [PERSON] , суд, з метою забезпечення як найкращих інтересів дитини, доходить до висновку про задоволення заяви у повному обсязі.

Outcome: approved