Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-11 00:00:00

[PERSON] звернулася до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересована особа Управління пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області, посилаючись на те, що факт роботи у період з 01.08.1987 по 30.07.1991 на посаді медичної сестри Пологового будинку № 2 (далі реорганізований в «Акушерсько-педіатричне медичне обєднання») необідний заявнику для підтвердження права на пенсію за вислугу років. Заявник та її представник в судове засідання не зявились, надали до суду письмові заяви, в якій просили розглянути заяву без їх участі та підтримали вимоги, викладені у заяві про встановлення факту, що має юридичне значення. Представник заінтересованої особи в судове засідання не зявилася, надала до суду письмову заяву, в якій просила розглянути справу без її участі, просила розглянути справу на розсуд суду за наявними у справі матеріалами. У звязку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. 24.05.2017 року [PERSON] звернулася до Управління пенсійного фонду України в м.Сєвєродонецьку Луганської області із зверненням щодо обчислення спеціального стажу для призначення пенсії за вислугу років медичних працівників. Листом від 07.06.2017 року № 123/А-4 Управлінням пенсійного фонду України в м.Сєвєродонецьку Луганської області надано відповідь на звернення заявника, відповідно де вказано, що не може бути зараховано до спеціального стажу для призначення пенсії за вислугу років період роботи з 01.08.1987 по 30.07.1991 на посаді медичної сестри Пологового будинку № 2, оскільки згідно наданої копії трудової книжки [PERSON] була прийнята на посаду медичної сестри Пологового будинку № 2, переведена на посаду медичної сестри кабінету функціональної діагностики поліклініки № 1, а запис про звільнення завірено печаткою дитячої лікарні № 3, що не відповідає записам про прийняття та звільнення. Згідно п. 1 «Порядку підтвердження наявного трудового стажу (для призначення пенсій) за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній», затвердженого постановою Кабінету міністрів України № 637 від 12.08.1993 (далі Порядку), визначено, що при відсутності відповідних записів у трудовій книжці, трудовий стаж встановлюється на підставі документів, виданих в тому числі за місцем роботи або архівними установами. Відповідно до п. 3 Порядку у тих випадках, коли в трудовій книжці містяться неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообовязкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи. Відповідно до п. 20 Порядку у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. Організацією «ГОСУДАРСТВЕННОЕ УЧРЕЖДЕНИЕ «ЛУГАНСКИЙ ПЕРИНАТАЛЬНІЙ ЦЕНТР ЛУГАНСКОЙ НАРОДНОЙ РЕСПУБЛИКИ МИНИСТЕРСТВА ЗДРАВООХРАНЕНИЯ ЛУГАНСКОЙ НАРОДНОЙ РЕСПУБЛИКИ» 30.05.2017 надана довідка № 49 разом із уточненими даними. Також 30.05.2017 року організацією «ГОСУДАРСТВЕННОЕ УЧРЕЖДЕНИЕ «ЛУГАНСКАЯ ГОРОДСКАЯ МНОГОПРОФИЛЬНАЯ ДЕТСКАЯ БОЛЬНИЦА № 3 ЛУГАНСКОЙ НАРОДНОЙ РЕСПУБЛИКИ МИНИСТЕРСТВА ЗДРАВООХРАНЕНИЯ ЛУГАНСКОЙ НАРОДНОЙ РЕСПУБЛИКИ» надана довідка № 08-26/112 разом із уточненими даними та завіреними копіями наказів по особовому складу. Відповідно до наданих даних, причиною невідповідності записів про прийняття та звільнення в трудовій книжці [PERSON] є зміни в організаційно-правовій формі та подальшому численному перейменуванні Пологового будинку № 2 м.Луганська в Єдину лікувально-профілактичну установу «Акушерсько-педіатричне медичне обєднання» (1990), з акушерсько-педіатричного медичного обєднання перейменовано в 3-ю міську дитячу багатопрофільну лікарню (1993), 3-я міська дитяча багатопрофільна лікарня в Луганську міську клінічну багатопрофільну дитячу лікарню № 3 (1998), Луганська міська клінічна багатопрофільна дитяча лікарня № 3 в Луганську міську багатопрофільну дитячу лікарню № 3 (2004). Згідно із письмовими поясненнями, викладеними в заяві, в 2010 році під час встановлення стажу роботи для виплати процентної надбавки [PERSON] Олександріні медичній сестрі вищої кваліфікації лікувального відділення ВМС Управління СБ України в Луганскій області виявлено факт відсутності печаті медичного закладу Єдиної лікувально-профілактичної установи «Акушерсько-педіатричне медичне обєднання», яку не було поставлено на сторінці № 3 трудової книжки БТ-ІІ № 3321789 на записі № 4 «30.07.1991 Звільнена за ст.38 КЗпП УРСР за власним бажанням. Начальник ОК Підпис (Хохлова) Нак.109 К від 30.07.91». Заявник у 2010 році відвідала установу правонастуника Єдиної лікувально-профілактичної установи «Акушерсько-педіатричне медичне обєднання» Луганську міську багатопрофільну дитячу лікарню № 3, де посадовими особами відповідної медичної установи на сторінці № 3 трудової книжки БТ-ІІ № 3321789 здійснено відтиск печаті «Міністерство охорони здоровя України. Луганська міська багатопрофільна дитяча лікарня № 3. [PERSON] код 01986434». Факт знаходження у трудових відносинах [PERSON] на посаді медичної сестри в Пологовому будинку № 2 м. Ворошиловград (далі реорганізований в «Акушерсько-педіатричне медичне обєднання» відповідно до наказу ГорЗо № 487 від 28.12.1989) підтверджується наступники доказами: копією трудової книжки БТ-ІІ № 3321789, де зазначені відомості про прийом на роботу, переведення на іншу роботу, звільнення з роботи [PERSON] із зазначенням відповідних кадрових наказів в період з 01.08.1987 по 30.07.1991; довідкою № 49 з архівними даними від 30.05.2017 виданою організацією «ГОСУДАРСТВЕННОЕ УЧРЕЖДЕНИЕ «ЛУГАНСКИЙ ПЕРИНАТАЛЬНЫІЙ ЦЕНТР» ЛУГАНСКОЙ НАРОДНОЙ РЕСПУБЛИКИ МИНИСТЕРСТВА ЗДРАВООХРАНЕНИЯ ЛУГАНСКОЙ НАРОДНОЙ РЕСПУБЛИКИ; довідкою № 08-26/112 з архівними даними від 30.05.2017 виданою організацією «ГОСУДАРСТВЕННОЕ УЧРЕЖДЕНИЕ «ЛУГАНСКАЯ ГОРОДСКАЯ МНОГОПРОФИЛЬНАЯ ДЕТСКАЯ БОЛЬНИЦА № 3 ЛУГАНСКОЙ НАРОДНОЙ РЕСПУБЛИКИ МИНИСТЕРСТВА ЗДРАВООХРАНЕНИЯ ЛУГАНСКОЙ НАРОДНОЙ РЕСПУБЛИКИ; копією наказу № 64-к від 03.08.1987 по Пологовому будинку № 2 м.Ворошиловграда про зарахування [PERSON] на роботу на посаду медсестри відділення новонароджених з 01.08.1987; копією наказу № 18 від 10.03.1989 по Пологовому будинку № 2 м.Ворошиловграда про переведення медсестри відділення новонароджених [PERSON] на посаду медсестри анастезистки з 01.03.1989; копією наказу № 174-к від 14.09.1990 по Акушерсько-педіатричному медичному обєднанню про переведення медсестри анастезистки [PERSON] на посаду медсестри кабінету функціональної діагностики в поліклініку № 1 з 19.09.1990; копією наказу № 109-к від 30.07.1991 по Акушерсько-педіатричному медичному обєднанню про звільнення переведення медсестри анастезистки на посаду медсестри кабінету функціональної діагностики [PERSON] з 30.07.1991. На даний час місто Луганськ є зоною проведення антитерористичної операції у відповідності до пп. 2 п. 1 Розпорядження КМУ від 2 грудня 2015 р. № 1275-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція». Це територія, де безпосередньо проводиться антитерористична операція та тривають бойові дії, всі державні органи фактично не здійснюють своїх повноважень, отримати іншу інформацію із уточненими архівними даними [PERSON] немає жодної можливості. ЄСПЛ неодноразово у своїх рішеннях зазначав, що предмет і мета Конвенції як інструменту захисту прав людини потребують такого тлумачення і застосування її положень, завдяки яким гарантовані нею права були б не теоретичними чи ілюзорними, а практичними та ефективними (п.53 рішення у справі «Ковач проти України» від 7 лютого 2008 року, п.59 рішення у справі «Мельниченко проти України» від 19 жовтня 2004 року, п.50 рішення у справі «Чуйкіна проти України» від 13 січня 2011 року, п.54 рішення у справі «Швидка проти України» від 30 жовтня 2014 року тощо). Це, звичайно, не означає, що суд має приймати рішення на користь людини кожного разу, коли вона про це просить, але суд повинен оцінювати фактичні обставини справи з урахуванням того, що права, гарантовані Конституцією України та Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, мають залишатися ефективними, іншими словами, людину не можна ставити в ситуацію, коли вона завідомо не може реалізувати своїх прав навіть теоретично. Більше того, відповідно до ст. 14 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод користування правами та свободами, визнаними в цій Конвенції, має бути забезпечене без дискримінації за будь-якою ознакою - статі, раси, кольору шкіри, мови, релігії, політичних чи інших переконань, національного чи соціального походження, належності до національних меншин, майнового стану, народження, або за іншою ознакою. А в ст.1 Протоколу №12 до цієї Конвенції передбачена загальна заборона дискримінації: «1. Здійснення будь-якого передбаченого законом права забезпечується без дискримінації за будь-якою ознакою, наприклад за ознакою статі, раси, кольору шкіри, мови, релігії, політичних чи інших переконань, національного чи соціального походження, належності до національної меншини, майнового стану, народження або за іншою ознакою. 2. Ніхто не може бути дискримінований будь-яким органом державної влади за будь-якою ознакою, наприклад за тими, які зазначено в пункті 1». Слід зазначити, що дискримінація може бути прямою (різне поводження до людей в однаковій ситуації) та непрямою (однакове поводження з людьми, незважаючи на те, дехто з них знаходиться в певній особливій ситуації). Так, у справі «Тлімменос проти Греції» (Thlimmenos v. Greece, рішення від 06.04.2000, заява № 34369/97) ЄСПЛ наголосив, що згідно зі статтею 14 Конвенції право не зазнавати дискримінації у користуванні правами, гарантованими Конвенцією, порушується, коли Держави ставляться по-різному до осіб в аналогічних ситуаціях, не забезпечуючи при цьому обєктивного та розумного виправдання. Однак це не єдиний аспект заборони дискримінації у статті 14 Конвенції. Право не зазнавати дискримінації у користуванні правами, гарантованими Конвенцією, також може бути порушене, коли Держави, не маючи обєктивних і розумних підстав, не застосовують різний підхід до осіб, які перебувають у ситуаціях, що істотно відрізняються. Аналогічний підхід закріплено в національному праві. Так, відповідно до Закону України «Про засади запобігання та протидії дискримінації в Україні» формами дискримінаціє є: пряма дискримінація, непряма дискримінація, підбурювання до дискримінації, пособництво у дискримінації, утиск (ст. 5). Відповідно до ст. 1 цього Закону непряма дискримінація це ситуація, за якої внаслідок реалізації чи застосування формально нейтральних правових норм, критеріїв оцінки, правил, вимог чи практики для особи та/або групи осіб за їх певними ознаками виникають менш сприятливі умови або становище порівняно з іншими особами та/або групами осіб, крім випадків, коли їх реалізація чи застосування має правомірну, обєктивно обґрунтовану мету, способи досягнення якої є належними та необхідними. Саме в такій особливій ситуації опинився заявник у цій справі, який працював на підприємстві, трудові архіви якого залишилися на тимчасово окупованій території України, що унеможливлює подання будь-яких належним чином оформлених уточнюючих довідок. По суті заявник опинився в ситуації, яка часто є характерною для внутрішньо переміщених осіб або осіб, які зазнали наслідків тимчасової окупації. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що обставини, викладені заявником у заяві в обґрунтування своїх вимог є достовірними, підтверджені письмовими доказами, сумніву у суду не викликають і вважаються судом доведеними, у звязку із чим заява [PERSON] про встановлення факту, що має юридичне значення знаходження у трудових відносинах, підлягає задоволенню. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved