Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-20 00:00:00

[PERSON] звернулася до Смілянського міськрайонного суду Черкаської області із заявою про визнання [PERSON] недієздатним, встановлення опіки та призначення опікуна. Заяву мотивує тим, що [PERSON] , який є її братом, внаслідок психічного розладу потребує постійного стороннього догляду, не усвідомлює значення своїх дій та не може керувати ними. Вказала, що стан його здоров`я постійно погіршується, в зв`язку з чим він досить часто знаходиться на лікуванні у психіатричному закладі. На даний час вона надає брату постійну допомогу та доглядає за ним, забезпечуючи йому реалізацію його законних майнових та немайнових прав та інтересів. В зв`язку з викладеним просить суд визнати [PERSON] недієздатним, встановити над ним опіку та призначити її опікуном. В судовому засіданні заявник та представник заявника заяву підтримали з наведених у ній підстав. [PERSON] заперечень щодо поданої заяви не висловив. Представник органу опіки та піклування виконавчого комітету Золотоніської міської ради Черкаської області в судове засідання не з`явився, надав суду заяву в якій розгляд справи просив проводити без його участі, проти задоволення заяви не заперечував. Дослідивши матеріали справи, заслухавши думку учасників процесу, суд приходить до наступного. Згідно із ч.1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч.3 ст.296 ЦПК України заяву про визнання фізичної особи недієздатною може бути подано членами її сім`ї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, психіатричним закладом. Як встановлено з ч.1 ст.30 ЦК України цивільну дієздатність має фізична особа, яка усвідомлює значення своїх дій та може керувати ними. Частиною 1 ст. 39 ЦК України встановлено, що фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є рідною сестрою [PERSON] . Згідно з довідкою КНП «Черкаська обласна психіатрична лікарня ЧОР» від 03 березня 2021 року [PERSON] неодноразово знаходився на стаціонарному лікуванні в цій установі з діагнозом: інші органічні розлади особистості і поведінки, обумовлені хворобою, травмою і дисфункцією головного мозку вираженим психорганічним синдромом, експлозивний варіант, депресивний синдром з суїцідальними висловлюваннями, частими декомпенсаціями, що потребують лікування в стаціонарі. Як вбачається з виписного епікризу від 28 грудня 2020 року з медичної карти стаціонарного хворого №1842, [PERSON] рекомендовано звернутися до комісії МСЕК для вирішення питання працездатності по психічному здоров`ю. Ухвалою суду від 15 квітня 2021 року по справі було призначено судово-психіатричну експертизу, проведення якої доручено експертам КНП «Черкаська обласна психіатрична лікарня». Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта № 139 від 20 квітня 2021 року [PERSON] виявляє ознаки хронічного стійкого психічного розладу у вигляді органічного психічного розладу, набутого внаслідок атеросклеротичного, гіпертонічного, діабетичного ураження головного мозку з формуванням змішаної дисциркуляторної енцефалопатії, з вираженими некомпенсованими особистісними, інтелектуально-мнестичними (когнітивними) розладами, актуальною депресивно-параноїдною симптоматикою, через що на теперішній час він нездатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Враховуючи викладене, зважаючи на стан здоров`я [PERSON] суд приходить до висновку, що визнання його недієздатним буде відповідати його інтересам. Відповідно до ч.1 ст. 40 ЦК України фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішенням суду про це. Статтею 41 ЦК України передбачено правові наслідки визнання фізичної особи недієздатною, а саме: над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка; недієздатна фізична особа не має права вчиняти будь-якого правочину; правочини від імені недієздатної фізичної особи та в її інтересах вчиняє її опікун. Крім того, відповідальність за шкоду, завдану недієздатною фізичною особою, несе її опікун. Відповідно до вимог ст. 60 ЦК України, суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Положеннями ст.63 ЦК України закріплено, що опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю; фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою; опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Аналогічні норми передбачені і ч.1 ст. 300 ЦПК України, згідно з якою суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна. Відповідно до ч. 1ст. 67 ЦК України опікун зобов`язаний дбати про підопічного, про створення йому необхідних побутових умов, забезпечення його доглядом та лікуванням. При призначенні опікуна важливі і обов`язково повинні враховуватися особисті приязні взаємини між опікуном і підопічним, що забезпечить нормальне життєзабезпечення підопічного. Можливість особи здійснювати повноваження опікуна перевіряється органом опіки та піклування, який висловлює пропозиції про доцільність призначення опікуна. Рішенням опікунської ради з питань захисту повнолітніх осіб, які потребують допомоги щодо забезпечення їх прав та інтересів від 19 травня 2021 року, погоджено кандидатуру Дебеляк Л.Г. як опікуна над [PERSON] . Наявність визначених ст. 64 ЦК України обставин, які перешкоджали б [PERSON] бути опікуном [PERSON] , судом не встановлено. Враховуючи викладане, оскільки недієздатність [PERSON] та можливість [PERSON] бути його опікуном доведена належними та допустимими доказами, суд вважає за можливе задоволити заяву в повному обсязі. Частиною 6 ст. 300 ЦПК України передбачено, що строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років. Відповідно до ч.2 ст.299 ЦПК України судові витрати, пов`язані з провадженням справи про визнання фізичної особи недієздатною або обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, відносяться на рахунок держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved