Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-01 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом до Савранської селищної ради, обґрунтовуючи вимоги тим, що з 2006 року вона проживає в будинку [ADDRESS] , який належав її родичці [PERSON] , яка померла [INFO] .. Про спадкоємців останньої позивачу нічого не відомо, оскільки вона була зареєстрована і проживала у м.Одеса. Упродовж всього цього часу позивач добросовісно, відкрито і безперервно володіє вказаним будинком, доглядає за ним аби запобігти його псуванню чи руйнуванню, здійснює необхідні ремонтні роботи, не приховуючи цей факт, але у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують право власності на нього, позивач позбавлена можливості в повній мірі ним розпоряджатись, що змусило її звернутися до суду з позовом, в якому просить визнати за нею право власності на цей будинок за набувальною давністю. В судове засідання позивач не з`явилася, подала до суду заяву, в якій позов підтримала, просила його задовольнити, а справу розглянути за її відсутності (а.с.44). Представник відповідача в судове засідання також не з`явився, проти задоволення позовної заяви Савранська селищна рада не заперечує, на підтвердження чого надала суду відповідну письмову заяву, справу просила розглянути без участі її представника (а.с.35, 43). Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, якщо визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а в силу ч.3 ст.211 цього Кодексу особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності; якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. За таких обставин, суд розглядає справу за відсутності сторін на підставі наявних у суду матеріалів. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази у їх сукупності, прийшов до наступного. Згідно довідки Савранської селищної ради від 20.09.2018р. №21128 та акту №2422, складеного 20.09.2018р. секретарем виконкому Савранської селищної ради Яковенко Н.М. за участю депутата селищної ради по округу №18 Реки О.М., [PERSON] проживає за адресою [ADDRESS] , з 2006 року і по теперішній час (а.с. відповідно 8, 9). Згідно архівного витягу, виданого архівним відділом Савранської районної державної адміністрації Одеської області 30.05.2018р. за №259/16-59, рішенням виконкому Савранської селищної Ради народних депутатів №7/16 від 20.07.1995р. [PERSON] передано безкоштовно в приватну власність земельну ділянку для обслуговування житлового будинку площею 0,09га, розташовану в [ADDRESS] (а.с.7). Належність вказаної земельної ділянки [PERSON] також підтверджується відомостями, що містяться в земельно-шнуровій книзі Савранської селищної ради №1 за №831; земельна ділянка не приватизована; документ, що посвідчує право власності на неї не видавався (довідка виконавчого комітету Савранської селищної ради Одеської області від 04.06.2018р. №44, а.с.8). Встановлено, що документів, які б посвідчували право власності на будинок [ADDRESS] , немає (а.с.16). Згідно копії актового запису про смерть №101 від 11.09.1998р. [PERSON] померла [INFO] у віці 65 років в смт.Саврань, Савранського району, Одеської області (а.с.40). З листа приватного нотаріуса Савранського районного нотаріального округу Ізосімової К.Б. від 18.04.2019р. №01-16/228 вбачається, що спадкова справа після смерті [INFO] . [PERSON] не заводилась (а.с.41), що підтверджується Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №55916854 від 18.04.2019р. (а.с.42). Отже, судом встановлено, що з часу проживання позивача, а саме з 2006 року, в зазначеному будинку вона проживає в ньому відкрито та безперервно ним володіє протягом тринадцяти років. Крім того, позивачем як замовником було виготовлено у ТОВ «Савранське районне бюро технічної інвентаризації» за станом на 07.08.2018р. технічний паспорт цього житлового будинку (а.с.11-14), а також висновок щодо його інвентаризаційної вартості (а.с.15). Ці обставини визнані відповідачем, а тому згідно ч.1 ст.81 ЦПК України не підлягають доказуванню. Як встановлено ч.1 ст.344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду (ч.4 ст.344 ЦК України). Враховуючи, що позивач добросовісно заволоділа вищевказаним будинком та на час звернення до суду вона більш ніж десять років відкрито і безперервно ним володіє, про що відповідач не заперечує, позов визнає (а.с.35, 43), що не суперечить закону, не порушує законних прав чи інтересів інших осіб, а також, приймаючи до уваги відсутність спадкоємців, які б прийняли спадщину після смерті [INFO] . [PERSON] (а.с.41, 42), яка була власником цього майна (а.с.7, 8), то це є достатньою підставою для задоволення позову [PERSON] про визнання права власності на цей будинок. Враховуючи викладене,

Outcome: approved