Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-13 00:00:00

[PERSON] звернулася до районного суду із заявою про надання права на шлюб, посилаючись на те, що вона має намір створити сім`ю з [PERSON] , проте не досягла встановленого законом шлюбного віку. В обґрунтування заяви посилається на те, що вона народилася [INFO] (16 років). На даний час вона ще не досягла повноліття. В 2019 році вона познайомилася із [PERSON] , [INFO] (25 років). Між нею та [PERSON] склалися дуже теплі і щирі стосунки, вони мають взаємні міцні почуття любові та поваги один до одного. Тому, прийняли рішення про узаконення стосунків шляхом реєстрації шлюбу між нею та громадянином [PERSON] . Зазначає, що визнання права на укладення шлюбу для неї є необхідним і відповідає її інтересам, оскільки, на даний час вона вагітна (15 тижнів). Заявник в судовому засіданні свої вимоги підтримує та просить їх задоволити. Заінтересовані особи [PERSON] та [PERSON] не заперечують проти задоволення вимог, заявлених [PERSON] . Заслухавши пояснення заявника, заінтересованих осіб, дослідивши та оцінивши в сукупності письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що заяву слід задовольнити з наступних підстав. Згідно ст.293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Частиною 3 статті 293 ЦПК України встановлено, що у порядку окремого провадження розглядаються також справи про надання права на шлюб. Відповідно до ч.3 ст.294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Відповідно до\~ч.1\~ст.22\~Сімейного кодексу\~України шлюбний\~вік для\~чоловіків та\~жінок встановлюється\~у вісімнадцять\~років (частина перша статті 22 в редакції Закону №4525-VІ (4525-17) від 15.03.2012 року). Частиною 2 статті 23 Сімейного кодексу України встановлено, що за заявою особи, яка досягла шістнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам (частина друга статті 23 із змінами, внесеними згідно із Законом №4525-VІ ( 4525-17) від 15.03.2012). Судом встановлено, що [PERSON] народилася [INFO] , тобто, на день розгляду справи їй виповнилося 16 років, однак, вона не досягла шлюбного віку, що підтверджується копією її паспорта громадянина України виданого 13.10.2017 року та копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . Мати заявника [PERSON] не заперечує проти укладення шлюбу донькою із громадянином [PERSON] . Батько заявника [PERSON] помер [INFO] , що стверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 20.09.2007 року виконкомом Мазурівської сільської ради Чернівецького району Вінницької області. Із довідки, виданої Чернівецькою центральною районною лікарнею від 28.01.2020 року за №53, вбачається, що [PERSON] знаходиться на обліку по вагітності в жіночій консультації Чернівецької лікарні планового лікування. Отже, як було встановлено судом одруження [PERSON] та [PERSON] має для неповнолітньої виняткове значення, повністю відповідає її інтересам, а також відповідає волевиявленню [PERSON] . Оцінивши зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що надання [PERSON] права на шлюб до досягнення нею 18-річного віку відповідає її інтересам та відповідно до ст. 23 ч. 2 СК України дає підстави суду для задоволення заяви. Відповідно до ч.1 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до вимог ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до вимог ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Частиною 6 статті 81 ЦПК України встановлено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Заявником відповідно до вимог ч.1 ст.81 ЦПК України належним чином доведено обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог щодо надання права на шлюб. При винесенні рішення, суд керується статтею 13 ЦПК України, щодо розгляду судом справ в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. На підставі ч.1 ст.22, ч.2 ст.23 СК України,

Outcome: approved