Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-25 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON] про стягнення боргу, посилаючись на те, що 05 листопада 2011 відповідач позичив у неї гроші в сумі 10000 дол. США, що на той момент було еквівалентно 80000 грн., які зобов'язувався повернути через рік, тобто до 05 листопада 2012 року. Однак [PERSON] своїх зобов'язань не виконав та на даний час борг не повернув, у зв'язку з чим позивач просить позов задовольнити, стягнути з відповідача борг за договором позики в сумі 10000 дол. США, що на час подачі позову складає 129506,84 грн. Представник позивача у судове засідання не з'явився, однак подав суду заяву, у якій просить справу розглянути у його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю. Не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився з невідомої на те суду причини, хоча про день та час судового засідання повідомлявся належним чином. Суд вважає, що відповідач про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив, а тому відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України, справу слід вирішити на підставі наявних доказів та постановити заочне рішення. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України суд розглянув справу у відсутності сторін без фіксації судового процесу технічними засобами. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив наступні обставини. Відповідно до розписки від 05 листопада 2011 року, долученої до матеріалів справи, [PERSON] позичив у [PERSON] 80000 грн., еквівалентно 10000 дол. США на рік часу, які зобов'язався віддати на першу вимогу. Згідно ч.1 ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Договір позики є укладеним з моменту передання грошей. Частиною другою ст.1047 ЦК України передбачено, що на підтвердження договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника. Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві кошти у такій самій сумі, що були йому передані позикодавцем у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. (ч.1 ст.625 ЦК України). За таких обставин, суд приходить до переконання, що позов [PERSON] підлягає до часткового задоволення, оскільки в даному випадку мають місце порушення відповідачем майнових прав позивача, які підлягають захисту шляхом стягнення з [PERSON] в користь [PERSON] боргу за договором позики в розмірі 80000,00 грн. При цьому судом враховано положення частин 1, 2 ст.533 ЦК України, якими передбачено, що грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Таким чином, оскільки позивач позичала відповідачу грошові кошти у гривнях, що вбачається зі змісту розписки, то і виконання [PERSON] зобов'язань за договором позики має бути здійснено в національній валюті. В силу вимог ст.88 ЦПК України з відповідача в користь позивача слід стягнути 800 грн. судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: partial