Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-07 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із заявою, в якій просить оголосити [PERSON] , 1985р.н., уродженку с.Міхалі Єгорівського району Московської області Російської Федерації, останнє місце проживання: [ADDRESS] померлою з дня набрання рішення суду законної сили. Свої вимоги мотивує тим, що вона є бабусею неповнолітньої [PERSON] , [INFO] . Батько неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , - [PERSON] помер [INFO] . Рішенням Свалявського районного суду від 01.03.2007року (справа №2-197/2007) позбавлено батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої [PERSON] , [INFO] , заявника призначено опікуном останньої. 29.03.2018року Свалявським відділенням поліції Мукачівського відділу поліції ГУНП в Закарпатській області оголошено в розшук як безвісно зниклої. Рішенням Свалявського районного суду від 21.06.2018року (справа №306/789/18) [PERSON] , 1985р.н., уродженку с. Міхалі Єгорівського району Московської області Російської Федерації визнано безвісно відсутньою з 01.01.2018року. Оголошення [PERSON] померлою необхідне їй надасть змогу оформлення соціальної допомоги на дитину чи призначення пенсії, а також інших передбачених законодавством пільг на дитину сироту, тому враховуючи наведене просить заяву задовольнити. У судовому засіданні заявник та його представник [PERSON] заявлені вимоги підтримали та пояснили, що [PERSON] неодноразово намагалася встановити місце знаходження матері неповнолітньої [PERSON] , відомостей по місцю її народження немає, результати розшуку не дали можливість встановити місце знаходження [PERSON] . З підстав, викладених у поданій заяві про оголошення фізичної особи померлою. Представник Свалявського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління МЮ (м.Івано-Франківськ) у судове засідання не з`явилася, будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи. Заслухавши пояснення учасників судового процесу та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Ст.76 ЦПК України визначено, що доказами, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. У відповідності до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). У судовому засіданні встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого виконкомом Керецьківської сільської ради Свалявського району Закарпатської області 11.01.2006року на ім`я [PERSON] , така народилась [INFO] та її батьками є: [PERSON] та [PERSON] (а.с.8). Батько неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , - [PERSON] помер [INFO] (а.с.7). Рішенням Свалявського районного суду від 01.03.2007року (справа №2-197/2007) позбавлено батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої [PERSON] , [INFO] та [PERSON] (бабусю) призначено опікуном неповнолітньої [PERSON] , [INFO] (а.с.10). Відповідно до довідки Свалявського відділення поліції Мукачівського відділу поліції ГУНП в Закарпатській області за №2607/106/26/3-2018 від 12.04.2018року [PERSON] , 1985р.н., уродженку с. Міхалі Єгорівського району Московської області Російської Федерації оголошено в розшук від 29.03.2018року, як безвісно зниклу (а.с.9). Рішенням Свалявського районного суду від 21.06.2018року (справа №306/789/18) [PERSON] , 1985р.н., уродженку с. Міхалі Єгорівського району Московської області Російської Федерації визнано безвісно відсутньою з 01.01.2018року (а.с.11). Згідно ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п.3 ч.2 ст.293 цього Кодексу суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою. Згідно ч. 1, 4 ст. 46 ЦК України фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців, а за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру - протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. Статтею 47 ЦК України визначено, що правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті. Спадкоємці фізичної особи, яка оголошена померлою, не мають права відчужувати протягом п`яти років нерухоме майно, що перейшло до них у зв`язку з відкриттям спадщини. Нотаріус, який видав спадкоємцеві свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно, накладає на нього заборону відчуження. Оголошення громадянина померлим має своїм призначенням усунення невизначеності, яка склалася у правовідносинах за участю особи, яка тривалий час є відсутньою за місцем свого постійного проживання і місце перебування якої невідоме. Рішення про оголошення фізичної особи померлою може бути прийняте судом за наявності таких підстав: 1) відсутність особи в місці її постійного проживання; 2) відсутність відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона зникла безвісті за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців; 3) неможливість одержання відомостей про місце перебування особи, незважаючи на вжиті заходи. Особливістю цієї категорії справ, є те, що висновок суду про оголошення громадянина померлим ґрунтується на юридичному припущенні смерті особи. Як роз`яснено в п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31 березня 1995 року, громадянин може бути оголошений в судовому порядку померлим у разі встановлення обставин, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина. Згідно з частиною першою статті 306 ЦПК України у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку. Системний аналіз вказаних норм дозволяє дійти висновку, що сама по собі відсутність відомостей про місце перебування фізичної особи протягом певного строку у місці її постійного проживання не може бути підставою для оголошення цієї фізичної особи померлою. Суд повинен мати достатні належні та допустимі докази для встановлення обставин, на підставі яких можливо зробити вірогідне припущення про смерть громадянина. При цьому на наявність права, а не обов`язку суду оголосити фізичну особу померлою за умови відсутності у місці її постійного проживання відомостей про місце її перебування протягом трьох років прямо вказує зміст частини першої статті 46 ЦК України. При розгляді справ вказаної категорії судам слід, крім іншого, з`ясовувати, чи може бути відсутність особи умисною, тобто чи не переховується вона від правоохоронних органів з метою уникнення юридичної відповідальності. Вказаний висновок зроблено у постанові Верховного Суду від 06 листопада 2019 року у справі № 226/3053/18, відтак такий підлягає врахуванню судом відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ч. 3 ст. 46 цього Кодексу). Порядок оголошення фізичної особи померлою встановлюється ЦПК України, при цьому заявник має мати особисту цивільну-правову заінтересованість і зміні правового стану особи, яку він просить оголосити померлою. Для підтвердження цього повинні бути наведені обставини, які свідчать про те, що між заявником та особою, яку він просить оголосити померлою існують особисті або майнові правовідносини матеріально - правовий зв`язок або за відсутності такого зв`язку - дані про те, що відсутність фізичної особи є для заявника перешкодою у реалізації суб`єктивних прав або виконання обов`язків. Оголошення особи померлою має своїм призначенням усунення невизначеності, яка склалася щодо правовідносин за участі особи, яка тривалий час є відсутньою за місцем свого постійного проживанні і місце перебування якої є невідомим. Окрім того оголошення особи померлою необхідне заявниці для оформлення соціальної допомоги на дитину чи призначення пенсії, а також інших передбачених законодавством пільг на дитину сироту. Наведені заявницею обставини та мета, з якою їй необхідно оголосити особу померлою, свідчать про наявність між нею та особою, яку вона просить оголосити померлою - [PERSON] матеріально-правового зв`язку. За наведених обставин вимоги заяви є обґрунтованими, а тому підлягають до задоволення. Одночасно суд вважає за необхідне роз`яснити, що відповідно до ч. 1 ст. 309 ЦПК України у разі одержання заяви про появу фізичної особи, яку було визнано безвісно відсутньою або оголошено померлою, або відомостей про місцеперебування цієї особи суд за місцеперебуванням особи або суд, який ухвалив рішення про визнання особи безвісно відсутньою або оголосив її померлою, призначає справу до слухання за участю цієї особи, заявника та інших заінтересованих осіб і скасовує своє рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Заяву може бути подано особою, яку було визнано безвісно відсутньою або оголошено померлою, або іншою заінтересованою особою. Оскільки день вірогідної смерті [PERSON] у точності встановити неможливо, її необхідно оголосити померлою з дня набрання цим рішенням законної сили. На підставі вищенаведеного та

Outcome: approved