Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-18 00:00:00

[PERSON]\~звернулася до суду з вказаним позовом, в якому зазначила, що її мати, [PERSON] померла 15.01.2017 р., за життя їй належали на праві власності квартира [ADDRESS] (тепер Куліша) в м. Херсоні та земельна ділянка №151 площею 0,06 га, що розташована на території Голопристанської міської ради садівничого товариства «Троянда». За життя матірю було складено 29.04.2003 р. заповіт, у відповідності до якого своїм дітям, позивачці та її брату [PERSON], заповідала все майно, що їй належить, в рівних частках, однак останній 27.05.2011 р. помер. Звернувшись із заявою до приватного нотаріуса Херсонського міського нотаріального округу Головного управління юстиції у Херсонській області [PERSON] про видачу свідоцтв про право на спадщину. Однак, отримала лист - розяснення від 04.04.2017 р. про неможливість видачі свідоцтва про спадщину в звязку з відсутністю необхідних документів, що підтверджують родинні відносини з спадкодавцем та правовстановлюючого документу на право власності на спадкове майно. У зв'язку з зазначеним, позивач звернулась до суду з даним позовом та просить встановити, що позивач є донькою [PERSON], померлої 15 січня 2017 року та приналежності померлій на праві власності [ADDRESS], визнати за нею право власності на спадкове майно за заповітом та за законом. Представник позивача в судовому засіданні підтримала заявлені позовні вимоги, просила їх задовольнити з підстав, викладених у позові. Позивач в судове засідання не зявилася, про розгляд справи повідомлена у встановленому законом порядку. Представник відповідача в судове засідання не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність. У вирішення справи покладався на розсуд суду. Представник третьої особи в судове засідання не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність. У вирішення справи покладався на розсуд суду. Заслухавши представника позивача, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно актового запису №94, складеного 16.01.2017 року Херсонським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонської області, 15 січня 2017 року померла [PERSON], [INFO] Згідно актового запису про одруження №10 від 25.03.1953 року, [PERSON], [INFO], місце народження с.Лиманці Снігурівського району Миколаївської області, одружилась 25.03.1953 р. з [PERSON]. Після реєстрації одруження дружині присвоєно прізвище «Ющенко». Згідно актового запису про народження №17, зробленого 09.02.1955 року Бюро записів актів громадянського стану Брянського району, батьками [PERSON], [INFO], записані: батьком - [PERSON], матірю - [PERSON]. Відповідно до актового запису про смерть №53, зробленого 11.01.1967 року [PERSON] помер 10.01.1967 р. Згідно актового запису про шлюб №264, зробленого 26.03.1977 року відділом РАЦС м.Херсон, між [PERSON] та [PERSON] укладено 26.03.1977 року шлюб, після укладення якого позивачу [PERSON] присвоєно прізвище «Левченко». Допитані в судовому засіданні в якості свідків [PERSON], [PERSON] підтвердили факт родинних відносин позивача зі спадкодавцем [PERSON], а саме: [PERSON] є донькою померлій. Встановлення факту, що позивач є донькою померлої 15.01.2017 р. [PERSON] та належності померлій [PERSON] на праві власності квартири житловою площею 39,32 кв.м., загальною площею 64,85 кв.м. за №76 будинку №5 по вул. Парковій (тепер Куліша), має юридичне значення, тягне для позивача юридичні наслідки, оскільки дозволяє реалізувати своє право на прийняття спадщини.\~ Враховуючи записи, внесені до свідоцтва про одруження серії ЯС №366467, свідоцтво про народження позивача серії ІФ №690783, аналізуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про наявність родинних звязків між спадкодавцем та позивачкою у справі, а саме: [PERSON] є донькою померлої [PERSON]. Виконавчим комітетом міського ради депутатів трудящих міста Херсона на підставі рішення від 03.02.1978 року за №112 [PERSON], сімя якої полягала з 4-х осіб, 28 липня 1976 року видано ордер №275 на трикімнатну квартиру житловою площею 39,32 кв.м., загальною площею 64,85 кв.м. за №76 в будинку №5 по вул. Парковій (тепер Куліша). Відповідно до листа голови правління Колективного обєднання ЖБК «Україна» №94 від 24.03.2017 року [PERSON] станом на 01.01.1984 року була членом кооперативу, останній пайовий внесок був здійснений нею в липні 1991 року та станом на 01.08.1991 рік позика нею була погашена повністю. Згідно реєстраційного посвідчення, яке видано Херсонським бюро технічної інвентаризації 10.01.1994 р., кооперативна квартира №76 житловою площею 39,32 кв.м. будинку №5 по вулиці Куліша в м.Херсоні, зареєстрована за [PERSON] на підставі довідки кооперативу ЖБК «України», що записано в реєстровій книзі №2 за реєстровим №98. Між тим, реєстраційне посвідчення не знаходиться у переліку документів, які мають надаватися для державної реєстрації прав власності згідно ст.27 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно». Згідно із статтею 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію і практику Суду як джерело права Суд, який відіграє провідну роль у здійсненні юридичної кваліфікації фактів справи, вважає, що позов про визнання права власності має бути розглянутий в аспекті ст.1 Першого протоколу до Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод (1950 р.), ратифікованою Законом від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР, в якій зазначено: «Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права». В національному праві має бути засіб юридичного захисту від свавільних втручань органів державної влади в права, гарантовані Конвенцією. Визначення дискреційних повноважень, якими наділені органи державної влади в сфері основоположних прав, у спосіб, що фактично робить ці повноваження необмеженими, суперечило б принципу верховенства права. До такого висновку дійшов ЄСПЛ у справі «Свято - Михайлівська Парафія проти України» (рішення від 14.06.2007 р. заява № 77703/01). Як наголошує ЄСПЛ у вказаній вище справі, держава - відповідач (Україна) зобов'язана передбачити в національному праві детальний перелік усіх складових норм права. Тільки в такому випадку положення закону будуть передбачувані і надавати достатньо гарантій проти свавільного застосування закону. Зокрема, в рішенні Кривецька та Кривецький проти України (п. 43) Суд зазначає, що вислів згідно із законом не лише вимагає дотримання національного права, а й стосується якості цього права, вимагаючи щоб воно не суперечило принципу верховенства права. Згідно ч. 4 ст.41 Конституції України, право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. У статті 321 ЦК України зазначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що незаборонені законом, зокрема із правочинів Згідно з\~\~статтею 392 ЦК України\~\~власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Позов про визнання права власності - це позадоговірна вимога власника майна про констатацію перед третіми особами факту приналежності позивачу права власності на спірне майно. Підтвердження в суді права власності на майно здійснюється шляхом підтвердження фактів, що свідчать про володіння спірним майном на праві власності або іншого речового права. Згідно ст.315 ЦПК України суд розглядає\~\~справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. За таких обставин, суд приходить до висновку про визнання права власності за померлою [PERSON] на підставі реєстраційного посвідчення, виданого Херсонським бюро технічної інвентаризації в 10.01.1994 р., на підставі якого кооперативна квартира №76 житловою площею 39,32 кв.м. в будинку №5 по вулиці Куліша в м.Херсоні, зареєстрована за [PERSON] на підставі довідки кооперативу ЖБК «України», що записано в реєстровій книзі №2 за реєстровим №98. 13.06.1989 р. виконавчим комітетом Голопристанської районної ради народних депутатів [PERSON] видано будівельний паспорт на будівництво садового будинку на земельній ділянці №151 території садівничого товариства «Троянда». Згідно Державного Акту на право приватної власності на землю від 11.05.1995 року, який зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №87, [PERSON] на підставі рішення Голопристанської міської ради народних депутатів від 11.04.1995 року №98, їй передано у приватну власність земельну ділянку №151 площею 0,06 га в межах згідно з планом, яка розташована на території Голопристанської міської ради садівничого товариства «Троянда». Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За життя [PERSON] 29.04.2003 р. склала заповіт, засвідчений державним нотаріусом Третьої Херсонської державної нотаріальної контори, зареєстрований в реєстрі за №1-803, яким заповіла належну їй [ADDRESS] та садовий будинок із земельною ділянкою, які розташовані на території Голопристанської міської ради садівничого товариства «Троянда» в рівних частинах дітям: [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до актового запису про смерть №288, зробленого 28.05.2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Комсомольського районного управління юстиції у місті Херсоні, [PERSON] помер 27.05.2011 року, у віці 51 рік. Відповідно до\~\~ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до\~\~ст.1217 ЦК України\~\~спадкування здійснюється за заповітом та за законом. За нормою частини 1\~\~статті 1258 ЦК України\~\~визначено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Внаслідок\~\~відкриття спадщини у спадкоємців за законом або за заповітом виникає право спадкування. Спадкове майно переходить до спадкоємців лише за умови, що вони виявили згоду щодо прийняття спадщини. Відповідно до ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Позивачем було подано до приватного нотаріуса Херсонського міського нотаріального округу [PERSON] документи, необхідні документи для видачі свідоцтв про право на спадщину. Спадкова справа №13/2017. Вищезазначені дії, що свідчать про намір спадкоємця прийняти спадщину, повинні бути вчиненні протягом шести місяців з дня відкриття спадщини (ст.1270 ЦК України). 04.04.2017 р. отримано лист - розяснення №85/02-14 нотаріуса у відповідності до ст.5 Закону України «Про нотаріат» про неможливість видачі свідоцтв на спадщину, оскільки відсутні документи, що підтверджують право власності, державна реєстрація права власності за спадкодавцем та документи, що підтверджують родинні відносини між спадкодавцем та спадкоємцем. Із матеріалів спадкової справи №13/2017 до майна померлої 15.12.2016 року [PERSON], заведеної приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу [PERSON] 21.02.2017 року, встановлено, що із заявою про прийняття спадщини зверталася [PERSON] Як передбачено п.4.18 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, який затверджений\~\~наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року №296/5, якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус вимагає, крім правовстановлюючого документа, витяг з Реєстру прав власності. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз'яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. У Постанові Пленуму Верховного Суду України №7 «Про судову практику у справах про спадкування»\~\~від 30 травня 2008 р. зазначено, що якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Враховуючи те, що позивач на даний час не може у встановленому законом нотаріальному порядку оформити свої спадкові права на зазначене нерухоме майно, її права та інтереси підлягають судовому захисту шляхом визнання за нею права власності на квартиру та земельну ділянку. Аналізуючи зібрані докази, суд вважає, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, доведені та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved