Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-02 00:00:00

[PERSON] звернулася до Балтського районного суду Одеської області з позовом до Балтської міської ради Одеської області, [PERSON] , [PERSON] про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування. В обґрунтування позовних вимог, позивач посилається на те, що в [ADDRESS] на земельній ділянці площею 1106 кв. м, розташований житловий будинок з господарськими будівлями, який був збудований її чоловіком - [PERSON] в період часу з 1982-1985 роки, взамін належному йому на праві спільної власності старого житлового будинку, відповідно до рішення виконкому Балтської міської ради Одеської області № 34 від 18.02.1982 року та дозволу на проведення робіт від 18.02.1983 року. [INFO] її чоловік - [PERSON] помер. В зв`язку з його смертю відкрилася спадщина,до складу якої увійшов і спірний житловий будинок з господарськими будівлями, яку позивач прийняла шляхом звернення з відповідною заявою до нотаріуса. Проте, нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину з підстав невідповідності власників у правовстановлюючих документах. Таким чином, позивач не може реалізувати своє право на спадкове майно, оскільки позбавлена можливості іншим чином, ніж у судовому порядку, визнати в порядку спадкування за собою право на житловий будинок з господарськими будівлями. Представник позивача адвокат Печарський В.Д. звернувся до суду з клопотанням про розгляд справи у його відсутності та відсутності позивача [PERSON] , позовні вимоги підтримує та наполягає на їх задоволенні. Відповідач - представник Балтської міської ради Одеської області в судове засідання не з`явився, звернувшись до суду з клопотанням про розгляд справи за його відсутності та не заперечує проти задоволення позову. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з`явився, попередньо надавши до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги [PERSON] визнає в повному обсязі. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з`явився, попередньо надавши до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги [PERSON] визнає в повному обсязі. З урахуванням права, передбаченого ч. 3 ст. 211 ЦПК України, суд ухвалив про розгляд справи за відсутності сторін на підставі доказів, поданих разом із матеріалами позову. У зв`язку з неявкою сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи судом встановлено наступне. Згідно договору утримання від 28.01.1982 року [PERSON] передала у власність [PERSON] та [PERSON] в рівних долях цілий житловий будинок, що знаходиться на земельній ділянці площею 910 кв. м. в [ADDRESS] , житловою площею 47,0 кв.м. (а.с. 10-12). Рішенням виконавчого комітету Балтської міської ради народних депутатів № 34 від 18.02.1982 року [PERSON] , мешканцю [ADDRESS] , надано дозвіл на будівництво нового будинку на місці старого, та зобов`язано після завершення будівництва нового будинку, старий будинок знести; будівництво нового будинку завершити до 18.02.1985 року. (а.с. 13-15) Документом який засвідчує закінчення будівництвом житлового будинку, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації від 01.03.2019 року (а.с. 16-21). Згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] помер [INFO] . (а.с.7) У зв`язку зі смертю [PERSON] , [INFO] відкрилася спадщина у вигляді вищезазначеного житлового будинку з господарськими будівлями. [PERSON] , як спадкоємець за законом, звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, відповідно до чого заведено спадкову справу № 10/2019. З копії спадкової справи №10/2019 вбачається, що 30.01.2019 року [PERSON] , [INFO] , звернулася до приватного нотаріуса Балтського районного нотаріального округу Смірнової Н.С. із заявою про прийняття спадщини, яка відкрилася внаслідок смерті [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , та на момент смерті був зареєстрований та проживав по [ADDRESS] . Інші спадкоємці із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори не звертались.(а.с. 51-55). Разом з тим, видати свідоцтво про право на спадщину не представилося можливим у зв`язку з невідповідністю власників у правовстановлюючих документах на будинок. Так, згідно договору утримання від 28.01.1982 року власниками житлового будинку, розташованого по [ADDRESS] в рівних долях [PERSON] та [PERSON] . В подальшому, згідно рішення виконкому Балтської міської ради Одеської області № 34 від 18.02.1982 року та дозволу на будівництво, замість строго будинку був зведений новий будинок, на який видано акт вводу в експлуатацію та технічний паспорт на ім`я [PERSON] . (а.с. 8). Суд констатує, що спірні правовідносини, які виникли між сторонами пов`язані з здійсненням позивачем права на спадкування, вирішуючи які суд виходить з того, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України). За правилами ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб згідно ст. 316 ч. 1 ЦК України. Відповідно до п. п. 4.15, 4.18 Глави 7 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого Міністерством юстиції України наказом № 296/5 від 22.02.2012 року, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус вимагає, крім правовстановлюючого документу, витяг з Реєстру прав власності. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів, нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання у судовому порядку. Згідно положень Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику про спадкування», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно роз`яснень, викладених в пункті 3.1. листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. При обґрунтованій відмові нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Відмову приватного нотаріуса Балтського районного нотаріального округу Смірнової Н.С. у видачі позивачу свідоцтва про право на спадщину суд визнає обґрунтованою. Ст. 328 ЦК України передбачає, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Однією з таких підстав, відповідно до ст. 1217 ЦК України, є спадкування майна за законом. Ст. 1216 ЦК України передбачає, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Ст. 1220 ЦК України зазначає, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця, і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування. Відповідно до ч. 1 та ч. 5 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Судом встановлено, що [PERSON] , померлий [INFO] , з законних підстав набув право власності на новозбудований житловий будинок, що знаходиться по [ADDRESS] . Враховуючи, що згідно ст.. 1261 України, позивач має право на спадкування за законом як спадкоємець першої черги, після смерті свого чоловіка [PERSON] , померлого [INFO] , та звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті спадкодавця та видачу їй свідоцтва про право на спадщину за законом, однак у видачі цього свідоцтва нотаріус відмовила у зв`язку з невідповідністю правовстановлюючого документа, суд приходить до висновку, що право позивача підлягає захисту в судовому порядку шляхом визнання за нею права власності на спадкове майно в порядку спадкування після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . На підставі викладеного,

Outcome: approved