overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-31 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з зазначеною заявою, в якій просить стягувати щомісячно з [PERSON] на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини усіх заробітків відповідача, але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму на одну дитину відповідного віку, починаючи з дня подання заяви та до досягнення дитиною повноліття. Свої позовні вимоги [PERSON] обґрунтовує тим, що з відповідачем мають неповнолітнього сина: [PERSON], [INFO]. Батьком дитини оргнаноми РАГС записаний відповідач. Відповідач проживає окремо, та з липня 2009 року допомагати матеріально не бажає, у звязку з чим у позивачки склалося тяжке матеріальне становище. В судове засідання позивач не зявилася, до суду надійшла письмова заява про розгляд справи без її участі, та з проханням позовні вимоги задовольнити в повному обсязі (а.с.17). Відповідач в судове засідання не зявився, надавши письмову заяву про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги визнає в повному обсязі, просить їх задовольнити, зазначивши в заяві, що інших аліментних зобовязань не має (а.с.18). Відповідно до ст.174 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем викладено в адресованих суду письмових заявах, ці заяви приєднуються до справи. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генераль¬ної Асамблеї ООН від 20 листопада 1989 pоку, батьки або інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фі¬нансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Обов'язок батьків щодо утримання своїх дітей, передбачений ч.2 ст.51 Конститу¬ції України є одним з головних конституційних обов'язків. Такий обовязок послідовно визначений в сімейному законодавстві. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Як зазначено в п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції від 12.06.2009 року № 2 у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що вимоги позивачки обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки підтверджуються копією свідоцтва про народження дитини (а.с.3) . На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-10 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з зазначеною заявою, мотивуючи її тим, що вона народилася 17 липня 1999 року. У 2016 році вона познайомилася з [PERSON], [INFO], від якого завагітніла. Вона (заявник) бажає народити дитину від [PERSON] та зареєструвати з ним шлюб, але ще не досягла шлюбного віку. У судове засідання заявник не зявилася, подала до суду заяву, в якій зазначила, що заявлені вимоги підтримує, просила їх задовольнити, розгляд справи проводити без її участі. Представник Носівського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області у судове засідання не зявився, начальник відділу подав до суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити без участі їх представника. [PERSON] у судове засідання не зявився, подав до суду заяву, в якій зазначив, що заявлені вимоги визнає, просив їх задовольнити, розгляд справи проводити без його участі. [PERSON] у судове засідання не зявилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася, про причини неявки до суду не повідомила, не просила розгляд справи відкласти. Суд розглядає справу у відсутності осіб, які беруть участь у справі, за наявними у справі доказами. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України суд розглядає справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Вивчивши і дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Відповідно до ст. 22 СК України шлюбний вік для чоловіків та жінок встановлюється у вісімнадцять років. Особи, які бажають зареєструвати шлюб, мають досягти шлюбного віку на день реєстрації шлюбу. З копії паспорта (а.с. 3) вбачається, що [PERSON] народилася 17 липня 1999 року, станом на 11 квітня 2017 року [PERSON] виповнилося повних 17 років, тобто вона не досягла шлюбного віку. Відповідно до ст. 23 СК України за заявою особи, яка досягла шістнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. У судовому засіданні встановлено, що заявник бажає укласти шлюб з [PERSON] З довідки КЛПЗ Носівської ЦРЛ б/н від 15 березня 2017 року (а.с. 7) вбачається, що [PERSON] перебуває на обліку в Носівській жіночій консультації з приводу вагітності. За таких обставин суд приходить до висновку, що у заявника наявні підстави для надання їй права на шлюб, надання такого права відповідає її інтересам, а тому заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-16 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з зазначеною заявою, мотивуючи її тим, що вона народилася [INFO] року. У березні 2009 року вона познайомилася з [PERSON], [INFO], від якого в грудні 2014 року завагітніла. Вона (заявник) бажає народити дитину від [PERSON] та зареєструвати з ним шлюб, але ще не досягла шлюбного віку. В судовому засіданні заявник підтримала свою заяву з мотивів, які в ній зазначені. В судовому засіданні [PERSON] пояснив, що [PERSON] завагітніла від нього, вони бажають одружитися, створити сім'ю. Представник відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Носівського РУЮ у Чернігівській області в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся, про причини неявки до суду не повідомив, не просив розгляд справи відкласти. Суд розглядає справу у відсутності представника відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Носівського РУЮ у Чернігівській області. Вислухавши пояснення заявника, заінтересованої особи [PERSON], допитавши свідка [PERSON] вивчивши і дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Відповідно до ст. 22 СК України шлюбний вік для чоловіків та жінок встановлюється у вісімнадцять років. Особи, які бажають зареєструвати шлюб, мають досягти шлюбного віку на день реєстрації шлюбу. З копії свідоцтва про народження (а.с. 5) видно, що [PERSON] народилася [INFO] року, станом на [INFO] року [PERSON] виповнилося повних 17 років, тобто вона не досягла шлюбного віку. Відповідно до ст. 23 СК України за заявою особи, яка досягла шістнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. В судовому засіданні встановлено, що заявник бажає укласти шлюб з [PERSON], що підтверджується їх поясненнями та показаннями свідка [PERSON] З довідки КЛФЗ Бобровицької ЦРЛ б/н від 26 січня 2015 року (а.с. 7) видно, що [PERSON] перебуває на обліку в лікаря акушера-гінеколога жіночій консультації з приводу вагітності. За таких обставин суд приходить до висновку, що у заявника наявні підстави для надання їй права на шлюб, надання такого права відповідає її інтересам, а тому заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-04 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з зазначеною заявою, мотивуючи її тим, що вона народилася [INFO]. У лютому 2013 року вона познайомилася з [PERSON], [INFO], від якого в грудні 2013 року завагітніла. Вона (заявник) бажає народжувати дитину від [PERSON] та зареєструвати з ним шлюб, але ще не досягла шлюбного віку. В судовому засіданні заявник підтримала свою заяву з мотивів, які в ній зазначені. В судовому засіданні [PERSON] пояснив, що [PERSON] завагітніла від нього, вони бажають одружитися. Представник відділу реєстрації актів цивільного стану Носівського РУЮ в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся, про причини неявки до суду не повідомив, не просив розгляд справи відкласти. Суд розглядає справу у відсутності представника відділу реєстрації актів цивільного стану Носівського РУЮ. Вислухавши пояснення заявника, заінтересованої особи [PERSON], допитавши свідка [PERSON] вивчивши і дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Відповідно до ст. 22 СК України шлюбний вік для чоловіків та жінок встановлюється у вісімнадцять років. Особи, які бажають зареєструвати шлюб, мають досягти шлюбного віку на день реєстрації шлюбу. З копії свідоцтва про народження (а.с. 3) видно, що [PERSON] народилася [INFO], станом на 5 травня 2014 року [PERSON] виповнилося повних 16 років, тобто вона не досягла шлюбного віку. Відповідно до ст. 23 СК України за заявою особи, яка досягла шістнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. В судовому засіданні встановлено, що заявник бажає укласти шлюб з [PERSON], що підтверджується її поясненнями та показаннями свідка [PERSON] З довідки поліклінічного відділення Носівської ЦРЛ № 71 від 16 квітня 2014 року (а.с. 7) видно, що [PERSON] перебуває на обліку в жіночій консультації з приводу вагітності. За таких обставин суд приходить до висновку, що у заявника наявні підстави для надання їй права на шлюб, надання такого права відповідає її інтересам, а тому заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-07 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з зазначеною позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на її утримання у розмірі 1/4 частини всіх видів прибутку, щомісячно та до досягнення дітьми трьохлітнього віку - до 18.05.2019 року, а також стягнути на свою користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей- сина Кирила, [INFO] та сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини усіх видів доходу відповідача щомісячно, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму на одну дитину відповідного віку та до досягнення ними повноліття. Свої позовні вимоги [PERSON] обґрунтовує тим, що від шлюбу з відповідачем мають сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], які проживають разом з нею та перебувають на її утриманні. Добровільно матеріальну допомогу на її утримання та утримання дітей [PERSON] надає не постійно, у недостатньому розмірі та на власний розсуд. В судове засідання сторони не зявилися. Позивач надала письмову заяву про розгляд справи без її участі з проханням позовні вимоги задовольнити в повному обсязі (а.с.23). Відповідач надіслав письмову заяву про розгляд справи у його відсутність, проти задоволення позову не заперечує (а.с.25). Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН від 20 листопада 1989 pоку, батьки або інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Обов'язок батьків щодо утримання своїх дітей, передбачений ч.2 ст.51 Конституції України є одним з головних конституційних обов'язків. Відповідно ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Частиною 2 ст. 84 СК України передбачено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь держави належить стягнути судовий збір за подання позовної заяви про стягнення аліментів - в сумі 551,20 грн., оскільки позивач при зверненні до суду була звільнена від його сплати. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей та дружини надає не постійно, у недостатньому розмірі та на власний розсуд. Сторони не визначились з приводу утримання за домовленістю у добровільному порядку, вимоги позивача підтверджуються: копією свідоцтва про шлюб (а.с. 5), копіями свідоцтв про народження дітей (а.с. 6, 7). На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-23 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з зазначеною позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на її утримання у розмірі 1/6 частини всіх видів прибутку, щомісячно та до досягнення дитиною [PERSON] трьохлітнього віку - до [INFO], а також стягнути на свою користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO], у розмірі 1/9 частини усіх видів доходу відповідача щомісячно, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму на одну дитину відповідного віку та до досягнення дитиною повноліття. Свої позовні вимоги [PERSON] обґрунтовує тим, що вона з відповідачем [PERSON] мають дитину - сина [PERSON], [INFO], про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Енергодарського міського управління юстиції Запорізької області 10.02.2016 року складений відповідний актовий запис № 60 та видано свідоцтво про народження [NUMBER]. Їх дитини проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. Добровільно матеріальну допомогу на її утримання та утримання їхньої дитини відповідач [PERSON] не надає. В судове засідання сторони не з'явилися. Позивач надала письмову заяву про розгляд справи без її участі з проханням позовні вимоги задовольнити в повному обсязі (а.с.12). Відповідач надіслав письмову заяву про розгляд справи у його відсутність, проти задоволення позову не заперечує (а.с.14). Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН від 20 листопада 1989 pоку, батьки або інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Обов'язок батьків щодо утримання своїх дітей, передбачений ч.2 ст.51 Конституції України є одним з головних конституційних обов'язків. Відповідно ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Частиною 2 ст. 84 СК України передбачено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь держави належить стягнути судовий збір за подання позовної заяви про стягнення аліментів - в сумі 551,20 грн., оскільки позивач при зверненні до суду була звільнена від його сплати. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини та дружини не надає та сторони не визначились з приводу її утримання за домовленістю у добровільному порядку, вимоги позивача підтверджуються копією свідоцтва про народження дитини (а.с.4). На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-12 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з зазначеною позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], аліменти у розмірі 1/4 частини усіх видів доходу відповідача, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму на одну дитину відповідного віку, починаючи з дня подання заяви та до досягнення дитиною повноліття. Свої позовні вимоги М.В. обґрунтовує тим, що 08.06.2012 року між нею та [PERSON], Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Енергодарського міського управління юстиції Запорізької області був зареєстрований шлюб за актовим записом № 134, від якого сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося, сторони проживають окремо. Дитина постійно проживає з [PERSON] та знаходяться на її утриманні. З жовтня 2016 року відповідач [PERSON] грошові кошти на утримання дитини надає не достатньо. Оскільки відповідач [PERSON] інших дітей не має, стягнення по виконавчим документам з нього не проводиться, відповідач працює на ВП «ЗАЕС», має постійну заробітну плату, а відповідно,- має можливість повноцінно їй допомагати. В судове засідання сторони не зявилися. Позивач надала письмову заяву про розгляд справи без її участі з проханням позовні вимоги задовольнити в повному обсязі (а.с.24). Відповідач надіслав письмову заяву про розгляд справи у його відсутність. Проти задоволення позову не заперечує (а.с.25). Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають дочку [PERSON], 01.10.2014 року, батьком якої є відповідач, і яка проживає разом з позивачкою і відповідно знаходяться на її утриманні. Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН від 20 листопада 1989 pоку, батьки або інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Обов'язок батьків щодо утримання своїх дітей, передбачений ч.2 ст.51 Конституції України є одним з головних конституційних обов'язків. Відповідно ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає та сторони не визначились з приводу утримання дитини за домовленістю у добровільному порядку, вимоги позивача підтверджуються копією свідоцтва про народження дитини (а.с.3). На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-09 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з зазначеною позовною заявою, в якій просить стягувати щомісячно з [PERSON] аліменти на утримання двох неповнолітніх синів: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/3 частини від заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку щомісяця, і до досягнення дітьми повноліття. Свої позовні вимоги [PERSON] обґрунтовує тим, що з відповідачем з 11.05.2012 року укладено шлюб, який було зареєстровано Енергодарським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Запорізькій області, про що зроблено актовий запис №111. Батьком дітей є відповідач. Відповідач вже сплачує аліменти на доньку від першого шлюбу - [PERSON] , [INFO] . У добровільному порядку відповідач відмовляється приймати участь в утриманні дітей. Відповідач працює на ВП ЗАЕС та отримує стабільну заробітну плату, а від так є матеріально забезпеченим і таким чином має змогу надавати кошти на утримання спільних з позивачкою дітей. В судове засідання сторони не з`явилися. У судове засідання позивач не з`явилася, до суду надійшла письмова заява про розгляд справи без її участі, та з проханням позовні вимоги задовольнити в повному обсязі (а.с. 27). Відповідач у судове засідання не з`явився. Подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнав у повному обсязі. (а.с. 22). У судове засідання третя особа не з`явилася, причини неявки суду не повідомила. Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН від 20 листопада 1989 pоку, батьки або інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей, передбачений ч.2 ст.51 Конституції України є одним з головних конституційних обов`язків. Відповідно ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає та сторони не визначились з приводу її утримання за домовленістю у добровільному порядку, вимоги позивача підтверджуються копією свідоцтва про шлюб (а.с.5), копією свідоцтва про народження дітей (а.с. 6,7), довідкою про реєстрацію (а.с. 8). На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-12 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з зазначеною позовною заявою, в якій просить стягувати щомісячно з [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], аліменти у розмірі 1/4 частини усіх видів доходу відповідача, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму на одну дитину відповідного віку, починаючи з дня подання заяви та до досягнення дитиною повноліття. Свої позовні вимоги [PERSON] обґрунтовує тим, з 30.04.2010 року перебувала з відповідачем у шлюбі, який розірваний на підставі рішення Енергодарського міського суду Запорізької області від 10.06.2013 року. Від вказаного шлюбу у неї з відповідачем є спільна дитина- донька [PERSON], [INFO]. З листопада 2014 року [PERSON] матеріальної допомоги на утримання доньки не надає, у зв'язку з чим неї склалось тяжке матеріальне становище. В судове засідання сторони не зявилися. Позивач надала письмову заяву про розгляд справи без її участі з проханням позовні вимоги задовольнити в повному обсязі (а.с. 17). Відповідач надіслав письмову заяву про розгляд справи у його відсутність. Проти задоволення позову не заперечує (а.с. 18). Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН від 20 листопада 1989 pоку, батьки або інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Обов'язок батьків щодо утримання своїх дітей, передбачений ч.2 ст.51 Конституції України є одним з головних конституційних обов'язків. Відповідно ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає та сторони не визначились з приводу утримання дитини за домовленістю у добровільному порядку, вимоги позивача підтверджуються копією свідоцтва про народження дитини (а.с. 2), та довідкою з місця мешкання позивача (а.с. 4). На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved