Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-19 00:00:00

[PERSON] звернулася до Новоайдарського районного суду Луганської області з позовом до [PERSON] , третя особа - Служба у справах дітей Щастинської РДА Луганської області про позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно сина [PERSON] , [INFO] . Ухвалою Новоайдарського районного суду Луганської області від 28.01.2021 року цивільну справу за №419/2203/20 за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа - Служба у справах дітей Щастинської РДА Луганської області, про позбавлення батьківських прав, передано за підсудністю на розгляд Станично-Луганському районному суду Луганської області. 14.04.2021 року дана справа надійшла до Станично-Луганського районного суду Луганської області. 19.04.2021 року за позовом відкрито провадження та призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження. Ухвалою суду від 26.05.2021 року підготовче провадження у справі закрито, справу призначено до судового розгляду по суті. В обґрунтування позовних вимог позивачка посилалась на те, що вони з [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі. Від спільного подружнього життя у них народився син, [PERSON] , [INFO] , про що виконавчим комітетом Петрівської селищної ради Станично-Луганського району Луганської області зроблено відповідний актовий запис за №13 та видано свідоцтво про народження серія [NUMBER] від 04.02.2009 року. Спільне життя з відповідачем не склалося, рішенням Жовтневого районного суду м. Луганська від 22.09.2011 року шлюб розірвано. Відповідач з 2011 року жодним чином не піклується про дитину, не підтримує з нею відносин, на налагодження будь-якого контакту не йде, домовленості щодо фінансової допомоги на утримання дитини з [PERSON] досягнути не вдалося. Відповідач, покладених законом на батьків обов`язків, не виконував, у зв`язку з чим позивачка звернулася до суду з позовом про стягнення з нього аліментів на утримання їх спільної дитини. Але, до теперішнього часу позивачка жодного разу не отримала від відповідача виплати по аліментам, оскільки він веде аморальний образ життя та не має будь-яких доходів. Всі питання щодо виховання та матеріального забезпечення дитини вирішуються позивачкою самостійно без участі та підтримки з боку відповідача. Крім того, позивачка зазначила, що коли у дитини було виявлено захворювання, яке потребує витрачення значних грошових коштів на лікування, відповідач проігнорував прохання позивачки надати фінансову допомогу. Таким чином, дитина знаходиться на повному утриманні матері, яка є працевлаштованою, отримує постійних дохід та забезпечує сину належний рівень життя. Також, позивачка зазначає, що відповідач неодноразово образливо висловлювався на адресу дитини та принижував сина у присутності інших дітей та їх батьків, чим наніс сину психологічну травму. Також позивачка вказує, що відповідач обмежує права та свободи вільного пересування їх спільної дитини, оскільки не надає дозвіл на виїзд дитини за кордон на відпочинок з метою всебічного розвитку дитини, її оздоровлення та прийняття участі у шкільних екскурсіях. Приймаючи до уваги, що відповідач майже 9 років не проживає разом з дитиною та без поважних причин не бере участь у її вихованні та утриманні, не виявляє щодо дитини батьківської уваги та турботи, а його самоусунення від батьківських обов`язків, свідоме нехтування своїми обов`язками щодо виховання та розвитку дитини, негативно впливають на психологічний стан сина та його нормальне бачення сім`ї, у зв`язку з цим, позивачка вимушена звернутися до суду із цим позовом. Зазначені факти, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини батьком, свідомого нехтування ним своїми обов`язками, що підтверджує відсутність серйозного ставлення відповідача до своїх батьківських обов`язків. Під час розгляду справи в суді позивачка підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити в повному обсязі, посилаючись на обставини і факти, викладені у позовній заяві, просила вирішити справу за її відсутності, проти винесення судом заочного рішення не заперечувала. Від представника третьої особи - Служби у справах дітей Щастинської РДА Луганської області Гавриша О.М. до суду надійшла заява про розгляд справи без його участі, при винесенні рішення просив суд врахувати інтереси дитини та задовольнити позов і позбавити відповідача батьківських прав. Крім того [PERSON] додав до справи розпорядження Щастинської РДА від 05.02.2021 року за №34 згідно якого змінена назва ЮО «Служби у справах дітей Новоайдарської РДА» у всіх відмінках на «Службу у справах дітей Щастинської РДА». Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, причини неявки суду не повідомив. Враховуючи, що відповідач про дату та час розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, шляхом направлення судових повісток, а також те, що позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, а відповідач відзив не подав, наявні всі умови, встановлені ст. 280 ЦПК України, які необхідні для ухвалення заочного рішення. Таким чином, суд вважає за можливе розглядати справу відповідно до положень ст. 281 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 10.10.2008 року перебували у шлюбі, який рішенням Жовтневого районного суду м. Луганська від 22.09.2011 року розірвано. В даному шлюбі у сторін народився син - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією Свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданим виконавчим комітетом Петрівської селищної ради Станично-Луганського району Луганської області 04.02.2009 року. Рішенням Новоайдарського районного суду Луганської області від 20.01.2020 року з [PERSON] , [INFO] стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , про що 19.03.2020 року судом було видано виконавчий лист. Постановою начальника відділу Станично-Луганського районного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Алімової Ю.І. серії ВП №62114256 від 19.05.2020 року відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа №419/293/19 від 19.03.2020 року про стягнення з [PERSON] аліментів на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] . Як вбачається з роз`яснення начальника відділу Станично-Луганського районного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Алімової Ю.І., заборгованість [PERSON] по сплаті аліментів на утримання сина [PERSON] станом на 24.09.2020 року складає 7260, 15 грн. Згідно копії заяви про притягнення до кримінальної відповідальності, [PERSON] зверталась із зазначеною заявою з метою притягнення [PERSON] до відповідальності за ч. 1 ст. 164 КК України. Вказана заява була прийнята та зареєстрована, що підтверджується копією талону-повідомлення єдиного обліку №30 від 05.10.2020 року. Відповідно до довідки КП «ЖИЛБУДСЕРВІС» №2687 від 11.11.2019 року, виданої [PERSON] , 1955 року народження, вона мешкає за адресою: [ADDRESS] та має склад родини: донька - [PERSON] , 1989 року народження та онук - [PERSON] , 2009 року народження. Згідно акту від 25.10.2020 року, [PERSON] , [INFO] не проживає за адресою: [ADDRESS] . З вказаною адресою мешкає сім`я у складі: матері - [PERSON] , [INFO] та сина - [PERSON] , [INFO] . [PERSON] , [INFO] , знаходиться на лікуванні у стоматолога-ортодонта з діагнозом: «Скелетний, 3-й клас по Енглю, зуба - алвеолярний 2-й клас з медіальним зміщенням» та потребує лікування, що підтверджується довідкою лікаря Босенко Ю.Е. Згідно з довідкою №204 від 20.10.2020 року, [PERSON] навчається у 6-А Щастинської загальноосвітньої школи І-ІІ ступенів № 2 Новоайдарської районної ради Луганської області. Батько [PERSON] не відвідує батьківські збори, не спілкується з класним керівником. 25.11.2020 року комісія з питань захисту прав дитини Новоайдарської РДА слухала питання про доцільність позбавлення [PERSON] відносно [PERSON] , 2009 року народження, батьківських прав та прийняте рішення про недоцільність його позбавлення. Новоайдарська районна державна адміністрація Луганської області як орган опіки та піклування розглядала питання про можливість позбавлення відповідача батьківських прав відносно сина [PERSON] , 2009 року народження та надала висновок за №13/2416 від 01.12.2020 року про недоцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно його сина [PERSON] . Зі змісту довідки лікаря Щастинської амбулаторії від 08.06.2021 року [PERSON] перебуває під наглядом Щастинської дитячої консультації, при цьому батько хлопчика - [PERSON] станом дитини не цікавиться, у догляді та лікуванні сина участі не приймає. Відповідно до довідки директора Щастинської загальноосвітньої школи 1-3 ступенів за №2 від 02.06.2021 року 0 [PERSON] , 2009 року народження навчається у вказаному закладі в сьомому класі, батько [PERSON] не відвідує батьківські збори, не спілкується з класним керівником та батьківським комітетом з приводу освіти сина. Актом обстеження умов проживання від 14.07.2021 року підтверджується факт того, що [PERSON] , 2009 року народження постійно проживає з матір`ю - позивачкою по справі та бабусею - [PERSON] , для нього створені задовільні умови. Характеристика начальника Служби у справах дітей Щастинської РДА свідчить про те, що [PERSON] зарекомендувала себе з позитивної сторони, проживає з матір`ю та неповнолітнім сином, при цьому для дитини створені всі умови для повноцінного розвитку. Висновком про доцільність позбавлення батьківських прав від 16.06.2021 року за №194 Щастинської РДА вирішено доцільним позбавити [PERSON] відносно сина [PERSON] батьківських прав, оскільки з`ясовано, що батько з листопада 2019 року ухиляється від виконання батьківських обов`язків відносно сина, за місцем реєстрації не проживає, місцезнаходження його невідоме, вихованням та забезпеченням потреб дитини не займається, зв`язок з колишньою дружиною та сином не підтримує. У відповідності до ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про стан здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, крім того зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Частина 4 ст. 155 СК України передбачає покладання на батьків відповідальності, встановленої законом, за ухилення їх від виконання батьківських обов`язків. Зі змісту цієї статті слідує, що батьки вважатимуться такими, що ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків, якщо вони за станом свого психічного здоров`я усвідомлюють значення своїх дій та можуть керувати ними, а також якщо вони мають юридичну і фактичну можливість до вчинення відповідних дій, які становлять зміст батьківського обов`язку. У зв`язку з цим підставою для відповідальності батьків є лише їх ухилення від виконання батьківських обов`язків, що включає наявність вини. Відповідно до діючого сімейного законодавства до батьків, які ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків, передбачено застосування таких правових санкцій, які можуть вважатися юридичною відповідальність, зокрема позбавлення батьківських прав. Стаття 164 СК України передбачає підстави позбавлення батьківських прав. Мати і батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони, зокрема, ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини (ч. 1 п. 2 зазначеної статті). Таким чином, позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав та інтересів дитини. Згідно з п. 16 ППВСУ «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» за №3 від 30.03.2007 року - особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла 18 років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце тоді, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу, не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Ухилення від виконання батьками обов`язків по вихованню дитини це завжди акт свідомої поведінки, оскільки особи мають реальну можливість виконати обов`язки, але не вчиняють відповідних дій. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Судом було встановлено, що [PERSON] не переймається станом здоров`я свого неповнолітнього сина, не виконує своїх обов`язків, передбачених законом, по його вихованню та утриманню, тому суд приходить до висновку щодо необхідності позбавлення відповідача батьківських прав і не бачить підстав для відмови в задоволенні позову, оскільки в даному конкретному випадку виявив та оцінив позитивний результат у майбутній долі [PERSON] , і вважає, що таким чином та в такий спосіб будуть захищені права та інтереси дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Понесення позивачкою судових витрат підтверджується квитанцією №70 від 30.10.2020 року про сплату судового збору у сумі 840, 80 грн. На підставі викладеного і

Outcome: approved