Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-02 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON] , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - Радошівська сільська рада Ізяславського району Хмельницької області, як орган опіки та піклування, Служба у справах дітей Ізяславської РДА, про позбавлення батьківських прав відносно її онуків [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позову [PERSON] зазначила, що діти були передані їй комунальною установою «Славутський територіальний центр соціального обслуговування». Мати дітей не виконує батьківські обов`язки відносно дітей, не піклується про їх здоров`я, моральний та фізичний розвиток, не створює належних умов для утримання та проживання, систематично вживає алкогольні напої та своєю поведінкою негативно впливає на дітей. Зазначає, що відповідач [PERSON] зареєстрована разом з нею, але з серпня 2016 року за місцем реєстрації не проживає, місце її перебування невідоме. Таким чином, ухилення від виконання обов`язків по вихованню дітей згідно п.2 ч.1 ст.164 СК України є підставою для позбавлення батьківських прав відповідача. Ухвалою суду від 25.11.2020 року відкрито провадження у справі, розгляд якої здійснюється у порядку загального позовного провадження, та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 06.01.2021 року прийнято до розгляду заяву позивача про збільшення позовних вимог. Також витребувано документи в Вознесенському міському відділі ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області та в Ізяславському районному відділі ДРАЦС Центрально - Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Хмельницький). Ухвалою суду від 01.03.2021 року залучено до участі в справі в якості правонаступника третьої особи Радошівської сільської ради Ізяславського району як орган опіки і піклування, Ізяславську міську раду Хмельницької області. 12.03.2021 року припинено юридичну особу, яка була учасником справи, - Службу у справах дітей Ізяславської районної державної адміністрації, про що зроблено запис №1006581120013000311 в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Ухвалою суду від 01.04.2021 року задоволено заяву представника позивача та залучено до участі в справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, [PERSON] та [PERSON] . Ухвалою суду від 22.04.2021 року залучено до участі в справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору виконавчий комітет Славутської міської ради як орган опіки і піклування. Ухвалою Ізяславського районного суду від 13.07.2021 року підготовче провадження у справі було закрите, а справа призначена до судового розгляду по суті. Вирішено питання щодо виклику в судове засідання під час розгляду справи по суті [PERSON] з метою з`ясування її думки з приводу даного спору. В судовому засіданні позивач та представник позивача підтримали заявлені позовні вимоги в повному обсязі з підстав, вказаних в позові, просили суд їх задовольнити. Позивач повідомила, що відповідач є її донькою, а [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] - її онуками. [PERSON] фактично постійно проживала в сім`ї позивача з народження, остання повністю нею опікувалась весь час її життя, утримувала її. Молодші онуки до лютого 2020 року проживали разом із [PERSON] в м.Славута. Вказує, що діти недоїдали, були скарги зі школи з приводу їх зовнішнього вигляду та відвідування занять, а тому, а також в зв`язку із їх хворобою та введеним карантином у школі, позивач забрала їх до себе. З тих пір всіх трьох своїх онуків вона повністю утримує, піклується про їх стан здоров`я, займається їх навчанням, забезпеченням, духовним розвитком. Мати дітей не приймає ніякої участі у їх житті, зловживає алкогольними напоями. З червня 2020 року, коли відповідач виїхала з місця проживання своїх дітей та позивача, вона їх навідувала три рази - в листопаді 2020 року, 08 березня та 16 червня 2021 року. Тоді привозила дещо з продуктів харчування в невеликій кількості. Більше від [PERSON] будь-якої матеріальної допомоги за півтора роки проживання молодших дітей у позивача не було. Відповідач та представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечили. [PERSON] просила не позбавляти її батьківських прав, вказала, що змінила ставлення до виконання своїх батьківських обов`язків, донедавна неофіційно працювала, зараз проживає без реєстрації шлюбу із чоловіком, який забезпечений житлом, де зможуть постійно проживати і її діти. На даний час без роботи, збирається їхати на заробітки до м.Київ. За час проживання разом із дітьми в м.Славута до лютого 2020 року, вона їх повністю забезпечувала, вони ні в чому не мали потреби, адже відповідач працювала, мала кошти на харчування та одяг для дітей. В березні 2020 року через втрату роботи та скрутне матеріальне становище переїхала разом із дітьми до своєї матері - позивача у справі. В червні цього ж року в зв`язку із постійними сварками із [PERSON] вимушена була поїхати в м.Славута, у квартиру, яку винаймала, щоб привести її в порядок та забрати дітей. Але позивач дітей так і не віддала. За час окремого проживання від дітей, не мала сталої роботи, не була забезпечена постійним житлом, час від часу змінювала місце проживання. Крім відвідування дітей в листопаді 2020 року, в березні та червні 2021 року, відвідувала їх в серпні 2020 року, привозила дітям одяг та подарунки. [PERSON] стверджує, що позивач створює їй перешкоди у спілкуванні та побаченні з дітьми. В судовому засіданні представники третьої особи Ізяславської міської ради Ізяславського району Хмельницької області позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Представник третьої особи виконавчого комітету Славутської міської ради в судове засідання не з`явилася, у поданій до суду письмовій заяві просила розглянути справу без її участі, зазначивши, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Треті особи - [PERSON] та [PERSON] в судове засідання 03.09.2021 року не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. В судовому засіданні 05.08.2021 року [PERSON] проти задоволення позову в частині позбавлення батьківських прав відповідача щодо [PERSON] та стягнення аліментів не заперечував. Суд, заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Так, статтею 165 Сімейного кодексу України передбачено, що право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. В даній справі [PERSON] є належним позивачем, адже діти [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] проживають із нею, що визнано сторонами у справі. Згідно з ч.3 ст.51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Згідно ст.150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані виховувати своїх дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний і моральний розвиток. Частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (частина перша статті 12 Закону України «Про охорону дитинства»). Згідно зі ст.166 СК України позбавлення батьківських прав є винятковою мірою, яка тягне за собою надзвичайні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених статтею 164 СК України. Частиною першою статті 164 СК України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Позивач, звертаючись до суду, посилається на ту обставину, що відповідач повністю та свідомо самоусунулась від виконання покладених на неї батьківських обов`язків по вихованню трьох дітей. Відповідно до положень п.п.15, 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. З досліджених в судовому засіданні доказів судом встановлено наступне. Відповідно до копії запису акту №23 про народження [PERSON] , виданого виконавчим комітетом Трикратівської сільської ради Вознесенського району Миколаївської області, її матір`ю зазначена [PERSON] , [INFO] . З копії актового запису про шлюб №6 від 24.09.2005 року вбачається, що [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Відповідно до копії свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] від 21.07.2006 року, виданого виконавчим комітетом Радошівської сільської ради Ізяславського району Хмельницької області, її матір`ю є [PERSON] , а батьком [PERSON] . Згідно копії свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 08.01.2008 року, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Ізяславського районного управління юстиції у Хмельницькій області, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Після реєстрації розірвання шлюбу їй присвоєно прізвище « [PERSON] ». Згідно копії актового запису про шлюб №49 від 05.06.2013 року, [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] ». На копії вказаного актового запису про шлюб також наявна відмітка, що вказаний шлюб розірвано на підставі рішення Ізяславського районного суду Хмельницької області від 08.07.2015 року, яке набрало чинності 21.07.2015 року. Відповідно до копій свідоцтв про народження [PERSON] та [PERSON] відповідно серії [NUMBER] від 10.07.2013 року та серії [NUMBER] від 10.07.2013 року, виданих виконавчим комітетом Радошівської сільської ради Ізяславського району Хмельницької області, їх матір`ю є [PERSON] , а батьком - [PERSON] . Отже, матеріалами справи підтверджено, що [PERSON] є рідною матір`ю [PERSON] та бабою її дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Також підтверджено батьківство [PERSON] та [PERSON] дітей відповідача. Листом №348 від 20.08.2020 року комунальна установа «Славутський територіальний центр соціального обслуговування» повідомила директора загальноосвітньої школи І-ІІІ ступеню №7 (м.Славута), що на обліку, як сім`я, яка опинилась в складних життєвих обставинах, перебуває [PERSON] , [INFO] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] разом з дітьми [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Під час проведення соціального інспектування сім`ї [PERSON] комісія встановила, що мама неналежним чином виконує батьківські обов`язки, вживає спиртні напої. Умови проживання не відповідають санітарно - гігієнічним нормам для повноцінного розвитку і виховання дітей. Було проведено профілактичні бесіди з [PERSON] про відповідальне батьківство, ведення здорового способу життя та покращення умов проживання. Прийнято рішення, що на період зміни моделі поведінки [PERSON] доглядом та вихованням дітей буде займатися баба [PERSON] , яка проживає в [ADDRESS] . Висновком оцінки потреб сім`ї [PERSON] від 22.06.2020 року встановлено, що умови для проживання дітей не створені. Однокімнатна квартира, в якій проживає [PERSON] з [PERSON] та своїми дітьми в м.Славута, потребує капітального ремонту. Зі слів сусідів, [PERSON] та [PERSON] зловживають алкогольними напоями, з квартири часто чути галас та сварки. Згідно довідок, виданих виконавчим комітетом Радошівської сільської ради Ізяславського району Хмельницької області №1064 від 08.09.2020 року та №1124 від 24.09.2020 року, [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] і склад її сім`ї слідуючий: чоловік - [PERSON] , [INFO] ; дочка - [PERSON] , [INFO] , яка за даною адресою не проживає з серпня 2016 року; онука - [PERSON] , [INFO] ; онука - [PERSON] , [INFO] ; онука - [PERSON] , [INFO] ; брат - [PERSON] , [INFO] . З метою обстеження умов проживання дітей, з`ясування обставин виникнення конфлікту щодо їх навчання та зміни місця проживання, начальником служби у справах дітей Ткаченко Р.І. , фахівцем соціальної роботи Ізяславського РЦСССДМ [PERSON] , інспектором ЮП Ізяславського ВП Гаєвським А.П., ДОП Ізяславського ВП Ошурком Б.С. складено акт обстеження умов проживання від 04.09.2020 року, згідно якого за адресою проживання баби дітей [PERSON] в с.Радошівка Ізяславського району Хмельницької області дітям створені умови для утримання, проживання та фізичного розвитку, а саме: наявна окрема простора та світла кімната для дітей, наявність достатньої кількості одягу та взуття, повне забезпечення дітей бабусею та дідусем речами для школи. Зі слів [PERSON] та її чоловіка [PERSON] , їхня дочка [PERSON] останнім часом стала дуже часто вживати алкогольні напої, в результаті - діти були голодними, недоглянутими. [PERSON] разом з чоловіком змушені були забрати дітей до себе та влаштувати до школи за місцем їх проживання. [PERSON] була притягнута до адміністративної відповідальності за ст.173 (Дрібне хуліганство) та ст.173-2 (Вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, невиконання термінового заборонного припису або неповідомлення про місце свого тимчасового перебування) КУпАП, що підтверджується копією постанови судді Ізяславського районного суду Хмельницької області від 24.03.2021 року. Відповідно до мотивувальної частини вказаного судового рішення [PERSON] вчинила 19.03.2021 року домашнє насильство відносно своєї доньки [PERSON] , [INFO] , а саме в процесі телефонної розмови з нею виражалася нецензурною лайкою. Крім того, 19.03.2021 року [PERSON] в [ADDRESS] , на паркані, що належить [PERSON] нанесла напис нецензурною лайкою, чим порушила громадський порядок. Крім того, у відповідності до характеристики Радошівської сільської ради Ізяславського району Хмельницької області від 24.09.2020 року №1122, [PERSON] зареєстрована з дітьми [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в домогосподарстві своїх батьків за адресою: [ADDRESS] . За місцем реєстрації проживають фактично діти з бабусею та дідусем. Мама [PERSON] за місцем реєстрації не проживає. Зі слів [PERSON] , [PERSON] проживає в м.Славута, вихованням дітей не займається. Свої батьківські обов`язки виконує неналежним чином. Всі діти навчаються в Радошівській ЗОШ І-ІІІ ст. До негативних рис характеру [PERSON] відноситься зловживання алкоголем. Відповідно до довідки КНП «Ізяславська міська багатопрофільна лікарня» від 02.03.2021 року №75, [PERSON] , 1988 року народження, на диспансерному обліку в наркологічному кабінеті не перебуває. Судом також взято до уваги інші акти обстеження умов проживання [PERSON] та її дітей. Так, згідно акту обстеження умов проживання від 12.05.2021 року, складеного начальником відділу «Служба у справах дітей» Ізяславської міської ради Ткаченко Р.І., старости сіл Радошівка, Путринці Годованця В.В , фахівця соціальної роботи КУ «Центр надання соціальних послуг» Ізяславської міської ради [PERSON] , встановлено, що умови проживання дітей [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , є хорошими, будинок утримується в належному санітарному стані. Дітям виділена окрема простора кімната, облаштована відповідними меблями, діти забезпечені одягом взуттям та всім необхідним. Старша дитина [PERSON] проживає в окремій кімнаті. В наявності є побутова техніка. [PERSON] з чоловіком не працюють, проте займаються веденням домашнього сільського господарства, обробляють земельну ділянку, за рахунок чого забезпечують повне утримання своїх онуків. Стосунки в сім`ї доброзичливі, бабуся та дідусь приділяють достатньо уваги вихованню дітей. При цьому, зазначено, що мати дітей [PERSON] бродяжить по різних квартирах в м.Славута, до дітей не приїжджає, матеріально не допомагає. Бабуся вимушена була забрати дітей в с.Радошівка, так як проживання з матір`ю загрожувало їх життю та здоров`ю. Згідно акту та відповідного висновку оцінки потреб сім`ї [PERSON] від 25.05.2021 року, крім вищезазначеного вказано, що в помешканні дотримуються санітарно - гігієнічних норм, створені умови для дітей, є окремі кімнати, ліжка, місце для виконання домашніх завдань, наявні іграшки та засоби розвитку. Зі слів баби, в березні 2020 року мати дітей [PERSON] привезла дітей [PERSON] та [PERSON] в с.Радошівка з м.Славута, так як розпочався карантин. Старша дитини [PERSON] постійно проживає з бабою та дідом, навчається в Радошівській ЗОШ. [PERSON] не хоче проживати разом з матір`ю через ведення останньою асоціального способу життя. Навчанням старшої дитини, а також з вересня 2020 року навчанням менших дітей займаються баба з дідом. Зі слів [PERSON] , за вказаний період [PERSON] не відвідала жодного разу школу, не цікавиться навчанням дітей, не бере участі в їх вихованні. Також суду надано акт обстеження умов проживання [PERSON] від 17.06.2021 року, складений начальником Служби у справах дітей виконавчого комітету Славутської міської ради Шаргородською Н.І. та завідуючою сектором опіки Служби у справах дітей виконавчого комітету Славутської міської ради Суханевич Г.В., згідно якого в будинку проживання [PERSON] за адресою: [ADDRESS] наявне пічне опалення, електроенергія, вода на подвір`ї сусідів, природній газ не підключено в зв`язку з не підключенням лічильника. В кімнатах наявні меблі та побутова техніка, які були у використанні (2 дивани, крісло - малютка, телевізор, холодильник, мікрохвильова піч, газова та електроплита, стінка). Відомості про наявність спеціально відведеного місця для розвитку та навчання дітей, письмового стола, їхніх особистих речей, одягу, іграшок тощо у вказаному акті відсутні. Зі слів [PERSON] , вона проживає в даному будинку з травня 2021 року зі своїм співмешканцем, не працює. Як стверджує відповідач, старша донька не бажає з нею спілкуватись через перехідний вік. Щодо молодших, вказала, що відвідала їх [INFO] , в день їх народження, завезла гостинці. Відповідно до довідок Радошівської ЗОШ І-ІІІ ступенів від 08.09.2020 року №48, від 30.03.2021 року №9, від 30.06.2021 року №25, у вказаному навчальному закладі навчається троє дітей [PERSON] - [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . [PERSON] навчається у школі з першого класу. Навчанням та вихованням дівчинки займаються бабуся та дідусь. Вони підтримують постійний зв`язок з класним керівником, вчителями, адміністрацією школи. [PERSON] та [PERSON] прибули до навчального закладу 20.08.2020 році до 2 класу. Вони закінчили 1 клас Славутської ЗОШ І-ІІІ ступенів №7 з початковим рівнем знань, не знали букв, не вміли читати, списувати з друкованого тексту, розв`язувати приклади та задачі. За час навчання в Радошівській школі, за порадами та рекомендаціями вчителя бабуся навчила їх читати. Спільними зусиллями вони вивчили букви, розв`язувати приклади та задачі. Бабуся з дідусем постійно слідкують за здоров`ям дітей, прислухаються до порад вчителів. [PERSON] та [PERSON] завжди охайні, чисто одягненні. Вони вчасно приходять до школи, старанно виконують домашні завдання. Діти мають все необхідне для навчання. За цей період мама [PERSON] не цікавилася навчанням дітей, не брала участі у їх вихованні. Від початку 2020 - 2021 навчального року вона один раз в листопаді 2020 року прийшла до школи. Вихователь відпустила дітей на подвір`я школи на зустріч з мамою, але дівчатка швидко повернулися, плачучи. Як з`ясувалось, [PERSON] була в нетверезому стані. Вона нагрубила адміністрації школи, викликала, не зрозуміло чому, поліцію. Діти отримали стрес і не бажали спілкуватися з мамою. Виховання, допомогу у навчанні, матеріальні витрати взяли на себе повністю бабуся з дідусем. Судом допитано в якості свідка [PERSON] , яка є фахівцем з соціальної роботи в КУ «Центр надання соціальних послуг» Ізяславської міської ради, яка повідомила, що в 2012 році була соціальним працівником та обстежувала умови проживання [PERSON] . У зв`язку з неналежними умовами проживання та вживання спиртних напоїв, [PERSON] була поставлена на облік. З того часу здійснювався соціальний супровід її сім`ї, проте остання до зауважень та рекомендацій працівників центру не дослухалась, систематично вживала алкоголь, не здійснювала належного догляду за дитиною [PERSON] . Соціальний супровід сім`ї [PERSON] здійснювався по 2016 рік. Потім народились ще дві доньки та відповідач разом із дітьми переїхала проживати до м.Славута. В 2020 році [PERSON] привезла дітей до баби [PERSON] в с.Радошівка. Остання влаштувала дітей до школи, займається вихованням та забезпечує потреби дітей. Мати [PERSON] самоусунулась від виховання дітей, є конфліктною та агресивною особою, яка не приймає участі у вихованні своїх дітей, матеріально не допомагає. Свідок також розповідала, що [PERSON] в березні 2021 року фарбою розписала її паркан нецензурною лайкою. [PERSON] такі неправомірні дії пояснює безпідставним звинуваченням її відповідачем в тому, що [PERSON] звернулась до суду із даним позовом про позбавлення батьківських прав. Суд вважає покази [PERSON] належним та допустимим доказом у даній справі та відхиляє твердження представника відповідача про її упередженість по відношенню до [PERSON] , адже покази свідка узгоджуються з іншими доказами у справі, крім того остання була попереджена про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показів. З протоколу індивідуального психологічного обстеження [PERSON] від 14.07.2021 року вбачається, що під час її спілкування з психологом було встанолено, що дівчина проживає разом з бабусею, дідусем та двома молодшими сестричками. Про своїх батьків дитина розповідає неохоче, із мамою в неї напружені стосунки. Із болем [PERSON] згадує про образи та приниження з боку матері, ляпаси. Зі слів [PERSON] , мами у її житті немає, її сім`я - це бабуся, дідусь та сестрички. Вона дуже хвилюється за родину, адже [PERSON] постійно втручається у їхнє життя, погрожує, обзиває нецензурними словами усіх, в тому числі дітей. В судовому засіданні, в присутності представника Відділу «Служба у справах дітей» Ізяславської міської ради, було надано можливість висловити свою думку неповнолітній [PERSON] щодо розв`язання спору. Дитина вказала про необхідність позбавлення батьківських прав [PERSON] , так як остання часто вживала алкоголь, через що залишала її саму, кричала, не реагувала на прохання менших сестер, які просили їсти. Коли вона перебувала на лікуванні в м.Хмельницькому, нею повністю опікувалась бабуся [PERSON] . При цьому, зі сторони матері були відсутні будь - які прояви турботи та переживання. [PERSON] лише раз на одну годину приїхала до лікарні провідати доньку, нічого їй не привезла, після того пропала на декілька днів. Кілька місяців проживання разом із матір`ю в м.Славута обернулись для неї появою виразки шлунку, адже їсти дома майже нічого не було. Судом також досліджено протокол індивідуального психологічного обстеження [PERSON] від 14.07.2021 року, в якому, зокрема, зазначено, що в дівчинки наявні великі страхи, що її заберуть від бабусі до мами. Дитина з острахом пригадує, що під час проживання з мамою їй було дуже страшно і важко, вона часто залишалась голодна, мати приводила різних чоловіків додому, дівчатками не цікавилась. [PERSON] з сестричкою [PERSON] часто залишалися самі, замкнені у квартирі. В протоколі індивідуального психологічного обстеження [PERSON] від 14.07.2021 року, зокрема, вказано, що дід, баба, сестри [PERSON] та [PERSON] відіграють в її житті важливу роль, є їй сім`єю. Постаті матері та батька є малозначущими для дитини, відносно них наявні негативні емоції, конфліктні взаємини. Зроблено висновок, що дівчинці комфортно проживати у родині бабусі та дідуся. Також, вказаними протоколами індивідуального психологічного обстеження [PERSON] та [PERSON] встановлено, що під час проживання з мамою у м.Славута дівчатка пережили велику психологічну травму та стресову ситуацію, наслідки якої вони відчувають зараз та вплив яких ще будуть відчувати в майбутньому. Відповідно до довідок КНП «Ізяславська міська багатопрофільна лікарня» від 16.02.2021 року №32 та приватного підприємства «Сіліцея» від 25.06.2021 року [PERSON] , 2013 року народження, та [PERSON] , 2013 року народження, знаходяться на «Д» обліку в окуліста з 20.02.2021 року. Зазначено, що діти потребують постійного нагляду в офтальмолога, корекції окулярами, медикаментозного лікування, апаратного лікування 3-4 рази на рік. В судовому засіданні позивач підтвердила, що лікуванням дітей повністю займається вона самостійно, оплачує поїздки до лікувального закладу в м.Шепетівка та медичні процедури. Мати дітей в цьому жодної участі не приймає. Дана обставина не заперечувалась відповідачем. За результатами проведених обстежень умов проживання дітей Радошівською сільською радою як органом опіки та піклування надано висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , 1988 року народження, відносно [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , та визначити місце проживання дітей разом з бабою [PERSON] , 1963 року народження. Також у вказаному висновку зазначено, що морально - психологічний клімат в сім`ї бабусі [PERSON] позитивний, відносини з сусідами дружні. Також, за результати проведених обстежень Ізяславською міською радою Хмельницької області та виконавчим комітетом Славутської міської ради Хмельницької області складено відповідні висновки №70 від 25.05.2021 року та №04-29/1389 від 22.06.2021 року про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , як таке, що є доцільним та відповідає інтересам дітей. Таким чином, досліджені судом письмові докази, покази свідків, надані пояснення сторін вказують на існування такої поведінки відповідача [PERSON] , яка свідчить про її свідоме ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей, їх утриманню. Зокрема, відповідач, проживаючи окремо від дітей з червня 2020 року, не вчиняла дій, направлених на постійне спілкування з ними, не цікавилася їх успіхами в школі, не піклувалася про здоров`я, матеріально не забезпечувала, не опікувалася повноцінним розвитком, тим самим позбавила їх своєї опіки, як матері. Епізодичні та короткострокові відвідування нею дітей ніяким чином не свідчать про належне виконання матір`ю своїх батьківських обов`язків, адже такі зустрічі не здатні задовольнити потреби дитини в батьківському піклуванні. При цьому, посилання відповідача на те, що позивач створювала їй перешкоди в спілкуванні з дітьми, не знайшли жодного підтвердження під час розгляду справи, а тому відхиляються судом. Крім того, за цей же час [PERSON] не вживала достатніх заходів для налагодження свого побуту, отримання постійної роботи з метою забезпечення дітей необхідним житлом та покриття всіх матеріальних потреб сім`ї. Фактично батьківські функції переклала на позивача - бабу дітей. Водночас, суд зазначає наступне. Частинами першою, другою статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Стаття 9 Конвенції покладає на держави-учасниці обов`язок забезпечувати те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Відповідно до статті 18 Конвенції батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Таким чином, права батьків щодо дитини є похідними від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й, у першу чергу, повинні бути враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а тільки потім права батьків. У рішенні по справі «Мамчур проти України» від 16 липня 2015 року (заява №10383/09) ЄСПЛ зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. Розірвання сімейних зв`язків означає позбавлення дитини її коріння, а це можна виправдати лише за виняткових обставин (рішення Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України», пункт 49). У справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року Європейським судом з прав людини наголошено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (пункт 54). Вирішення питання позбавлення батьківських прав має ґрунтуватися на оцінці особистості відповідача, його поведінки; факт заперечення відповідача проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (пункт 58). Таким чином, на перше місце ставляться «якнайкращі інтереси дитини», оцінка яких включає в себе знаходження балансу між усіма елементами, необхідними для прийняття рішення. Водночас, позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, застосування якого не завжди доцільно, хоча іноді очевидно, що знаходитись дитині поряд з матір`ю небезпечно для її життя, здоров`я і морального виховання. Тому, в таких випадках в якості засобу захисту прав і інтересів дитини, суд може постановити рішення про відібрання дитини від матері без позбавлення її батьківських прав. Аналізуючи встановлені факти у контексті позбавлення батьківських прав, суди повинні зважувати на те, що позбавлення батьківських прав на дитину вже несе в собі негативний вплив на свідомість дитини, та застосовувати цей захід як крайню міру впливу та захисту прав дитини. Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо і лише при наявності вини у діях батьків. Аналогічний правовий висновок викладений Верховним Судом у постановах від 29 квітня 2020 року у справі №522/10703/18 (провадження №61-4014св20), від 13 квітня 2020 року у справі №760/468/18 (провадження №61-8883св19), від 11 березня 2020 року у справі №638/16622/17 (провадження №61-13752св19), від 17 червня 2021 року у справі №466/9380/17 (провадження №61-2175св20). У частині 2 пункту 18 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав та поновлення батьківських прав» вказано, що, зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Ухвалюючи таке рішення, суд має право вирішити питання про відібрання дитини у відповідача і передачу органам опіки та піклування (якщо цього потребують її інтереси), але не повинен визначати при цьому конкретний заклад. Згідно ст.170 Сімейного кодексу України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2 - 5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування. Як вказувалось, суд вважає доведеним факт наявності винної поведінки відповідача щодо ухилення від виконання своїх батьківських обов`язків. Водночас, судом не встановлено таких обставин, які б на даний час беззаперечно свідчили про неможливість перегляду [PERSON] своїх життєвих цінностей, зміни ставлення до покладених на неї обов`язків по вихованню дітей, відновлення необхідних зв`язків з ними, в тому числі і старшою донькою - [PERSON] .Крім того, саме лише заперечення відповідача проти розірвання зв`язків з дітьми свідчить про її інтерес до них та вказує на можливість зміни моделі її поведінки. Таким чином, суд вважаєза доцільне на даний час не позбавляти [PERSON] батьківських прав відносно її дітей [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , однак відібрати дітей у відповідача через неналежне виконання нею своїх батьківських обов`язків, попередивши її, що у випадку ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей, вона може бути позбавлена батьківських прав. На думку суду, лише таке рішення буде в інтересах дітей, адже позбавлення матері на будь-який зв`язок з дітьми, а останніх - права на материнське піклування та виховання, є крайнім, тобто останнім зі всіх можливих, заходом. Таке рішення надасть можливість відповідачу змінити свою поведінку, яка перешкоджає належному забезпеченню та вихованню дітей, а дітям - зберегти свої родинні зв`язки, реалізувати природне право на батьківське піклування та підтримку. [PERSON] була вислухана судом, але її думка про необхідність позбавлення батьківських прав матері не відповідає її інтересам із вказаних підстав, а тому для суду не є визначальною. Відповідно до ч.6 ст.19 СК України суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Суд не погоджується з наведеними вище висновками органів опіки та піклування про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав, оскільки вони є недостатньо обґрунтованим, суперечать інтересам дітей на можливість збереження сімейних зав`язків, отримання належного материнського піклування. Відповідач не є тією особою, поведінка якої не може бути змінена, а тому розрив з нею сімейних відносин не відповідає інтересам дітей. Слід вказати, що відповідно до ч.3 ст.170 СК України, якщо відпадуть причини, які перешкоджали належному вихованню дитини її батьками, суд за заявою батьків може постановити рішення про повернення їм дитини. Водночас, позивачка не позбавлена в майбутньому права на повторне звернення до суду з аналогічним позовом у разі впертого небажання відповідача після цього змінити ставлення до виконання батьківських обов`язків. В судовому засіданні 03.09.2021 року [PERSON] , яка є бабою неповнолітньої дитини [PERSON] та малолітніх дітей [PERSON] , [PERSON] , вказала про своє бажання, у випадку задоволення позовних вимог та позбавлення [PERSON] батьківських прав, залишити дітей з нею, про що зазначила також в письмовій заяві від 03.09.2021 року. Інші звернення від родичів дітей щодо їх передачі їм відсутні. Таким чином, враховуючи, що житлові умови позивача цілком дозволяють проживати дітям разом з нею, вона вже довгий період часу опікується ними та їх здоров`ям, виховує, матеріально забезпечує, а отже знає, що для них найкраще, діти прив`язані до неї, зважаючи на висловлене [PERSON] бажання і надалі бути нерозривно пов`язаною з онуками, суд вважає за необхідне передати дітей бабі. Що стосується вимоги позивача про стягнення аліментів на утримання дітей, то слід зазначити наступне. Відібрання дитини від батьків тісно пов`язане з питанням про матеріальне утримання батьками своєї дитини. Обов`язок батьків утримувати дитину не має виключень. Тому при задоволенні позову про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав суд вирішує питання про стягнення з них аліментів на дитину (ч.4 ст.170 Сімейного кодексу України). Частиною 4 статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» також передбачено, що позбавлення батьківських прав або відібрання дитини у батьків без позбавлення їх цих прав не звільняє батьків від обов`язку утримувати дітей. Згідно ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ч.1 ст.191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви При зверненні до суду [PERSON] ставила вимогу про позбавлення [PERSON] батьківських прав. Вимога про стягнення аліментів на користь дітей позивач визначила в заяві про збільшення позовних вимог, яка подана до суду 21.12.2020 року. Таким чином, підлягають стягненню аліменти з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дітей [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] аліменти у розмірі Ѕ частини від її заробітку (доходу), але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 21.12.2020 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Такий розмір аліментів є необхідним та достатнім для матеріального забезпечення дітей, задоволення їх потреб та розвитку. У відповідності зі ст.141 ЦПК України, ст.4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Зважаючи на ту обставину, що позивач була звільнена судом від сплати судового збору при зверненні до суду, поданий нею позов задоволено частково, а тому з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір у розмірі 1261,20 гривень. На підставі викладеного та

Outcome: partial