Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-09 00:00:00

[PERSON] звернулася до Казанківського районного суду Миколаївської області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей. Свої позовні вимоги мотивує тим, що з відповідачем по справі зареєстрували шлюб 10 грудня 2009 року, від даного шлюбу мають дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначає, що відповідач неналежно виконує обов`язки по забезпеченню коштами на утримання дітей, на даний час проживає окремо, а тому позивач просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 заробітку (доходу) платника, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Ухвалою суду від 11.12.2019 року провадження у справі відкрито, постановлено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання. Позивач в судове засідання не прибула, подала суду заяву, якою підтримала позовні вимоги та просила провести судове засідання без її участі. Відповідач в судове засідання не прибув, подав суду заяву, якою позовні вимоги визнав повністю, просив провести судове засідання без його участі. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з`явилися до зали судового засідання. Дослідивши наявні в матеріалах справи докази та оцінивши їх в сукупності, судом встановлені наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. 10 грудня 2009 року між сторонами Володимирівською сільською радою Казанківського району Миколаївської області було зареєстровано шлюб, про що 10 грудня 2009 року зроблено відповідний актовий запис за № 08, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Від шлюбу сторони мають дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про народження серії [NUMBER] від 12.12.2009 року та серії [NUMBER] від 22 травня 2012 року, та які перебувають на утриманні позивача, що підтверджується довідкою Володимирівської сільської ради від 11.11.2019 року № 1567-02-15-01. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно із ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином, враховуючи викладене вище, те, що відповідач не має на утриманні інших дітей, стягнення до виконавчим документам не проводиться, суд вважає що позов в про стягнення аліментів є обґрунтований та підлягає задоволенню. Суд також враховує, що відповідачем не надано до суду відзиву, не повідомлено будь - яких обставин, що мають істотне значення для вирішення питання щодо розміру аліментів. Відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» у справах про стягнення аліментів позивачі під час розгляду справи звільняються від сплати судового збору. Таким чином, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача судовий збір в сумі 768 грн. 40 коп. в дохід держави. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved