Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-07 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з даним позовом, в якому просить визнати за нею право власності за набувальною давністю на житловий будинок за адресою: с. В. Чернеччина, вул. Садова, буд. 30, Сумського району. Позивачка мотивує свої вимоги тим, що з 2004 року вона проживала разом зі своїм чоловіком [PERSON] та їхніми неповнолітніми дітьми в домоволодінні розташованому за вказаною адресою. Як їй було відомо вказаний будинок належав на праві власності [PERSON], яка померла у 2000 році, після смерті якої спадкоємець, відповідно до заповіту, є [PERSON] фактично вступив в управління та володіння спадковим майном, але своєчасно і в повному обсязі не оформив права власності на домоволодіння, та після отримання у спадок будинку, на підставі усного договору найму житла укладеного між [PERSON] та родиною позивачки у 2004 році, [PERSON] та її чоловік вселилися у домоволодіння. В звязку тим, що на теперішній час [PERSON] не оформив права власності на вказаний будинок, позивачка посилаючись на ч. 1 ст. 344 ЦК України якою передбачено, що особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років набуває право власності на це майно (набувальна давність), просить суд визнати за нею право власності на вищевказаний будинок. В судовому засіданні позивачка та її представник позов підтримали у повному обсязі. Представник відповідач в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні позову. Третя особа та її представник в судовому засіданні проти задоволення позову заперечували. Заслухавши позивачку, її представника, представника відповідача, третю особу, її представника та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позову не підлягає задоволенню виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що третя особа [PERSON], яка являється дочкою [PERSON], раніше постійно зверталася до [PERSON] та її родини з проханнями висилитися з будинку її батька, що розташований за адресою: с. В. Чернеччина, вул. Садова, буд. 30, Сумського району, де [PERSON] являється зареєстрованою і маю намір проживати, але позивачка відмовляє їй у цьому (а.с. 19). [PERSON] раніше подавала позов до суду про виселення, але так як вона не оформила право власності на нього, суд відмовив їй у цьому (а.с. 5, 6 ). Також, [PERSON] подавала позов про оголошення її батька померлим, і рішенням Сумського районного суду від 06.04.2015 року було оголошено [PERSON] померлим і вона отримала свідоцтво про його смерть (а.с. 17. 18). Крім того, рішенням Сумського районного суду від 25.12.2014 року був встановлений факт того, що [PERSON] безвісно відсутній з 01.01.1998 році, в той час, як позивачка стверджує, що вона домовилася з [PERSON] і заселилася до спірного будинку в 2004 році, що не відповідає дійсності (а.с. 30). Відповідно до п.8 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України правила ст.344 ЦК України про набувальну давність поширюються на випадки, коли володіння майном розпочалося за три роки до набрання чинності Цивільним кодексом. Тобто, якщо позивачка якимось чином і домовлялися з [PERSON] то тільки до 1998 року. В свою чергу бабуся третьої особи [PERSON] померла в 2000 році і після її смерті позивачка заселилася не добросовісно, не запитуючи згоди спадкоємців. Крім того, матір третьої особи [PERSON], [PERSON] до теперішнього часу сплачує податок за користування присадибною земельною ділянкою, якою користується позивачка. Також [PERSON] нещодавно прийшла постанова від 12.05.2015 року про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію, інші доходив про сплату заборгованості за будинок, в якому незаконно проживає позивачка зі своєю сім'єю, і [PERSON] сплатила цю заборгованість (а.с. 31-35). Так, [PERSON] є єдиним спадкоємцем на вищевказаний будинок, і в Сумській нотаріальній конторі заведена спадкова справа (а.с. 36). Враховуючи викладене, необхідно відмовити в задоволенні позову [PERSON] в звязку з його необґрунтованістю.

Outcome: dismissed