Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-26 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 5 травня 2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маневицького районного управління юстиції Волинської області було зареєстровано шлюб з відповідачем, актовий запис № 29. Від даного шлюбу вони мають одну малолітню дитину: сина [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося. Вони не підтримують шлюбно-сімейних відносин, спільного господарства не ведуть. Між ними відсутнє взаєморозуміння, вони втратили повагу одне до одного. З вини відповідача подальше спільне життя та збереження сім`ї стали неможливими. Фактично їх сім`я розпалася, шлюб збережений бути не може. Вважаючи, що їх сім`я розпалась з вини відповідача, [PERSON] просила шлюб між ними розірвати, малолітню дитину залишити у неї на проживанні. Позивач [PERSON] в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримала у повному обсязі з підстав, викладених у поданій до суду заяві, вважає, що їх шлюб носить лише формальний характер, а тому настоює на його розірванні та просила малолітню дитину залишити у неї на проживанні. Підтвердила, що наданий судом термін для примирення в їх стосунках нічого не змінив. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав частково, пояснивши, що спільне життя з позивачем у них не склалося. Вважає, що в цьому є вина їх обох. Наданий судом термін для примирення в їх стосунках нічого не змінив. Спору про їх місце проживання та місце проживання малолітньої дитини між ними немає. Проти задоволення позову не заперечує, оскільки переконаний, що їх сім`я розпалася, їх шлюб носить лише формальний характер. Заслухавши пояснення сторін, проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що 5 травня 2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маневицького районного управління юстиції Волинської області було зареєстровано шлюб позивача [PERSON] з відповідачем [PERSON] , актовий запис № 29. Від даного шлюбу вони мають одну малолітню дитину: сина [PERSON] , [INFO] . Спільне життя у позивача з відповідачем не склалося. Вони не підтримують шлюбно-сімейних відносин, спільного господарства не ведуть. Між ними відсутнє взаєморозуміння, вони втратили повагу одне до одного. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, будучи впевненою, що їх сім`я розпалась, відповідач не подав до суду жодних заперечень на позовні вимоги, в судовому засіданні підтвердив, що наданий судом термін для примирення в їх стосунках нічого не змінив, їх шлюб носить лише формальний характер, а тому проти задоволення позовних вимог не заперечує. Наведені обставини дають суду підстави вважати, що сім`я між даним подружжям розпалась і збережена бути не може, а тому шлюб між ним слід розірвати. Подальше збереження подружжям шлюбу є недоцільним, оскільки стосунки між ними істотно суперечать їх інтересам та інтересам малолітньої дитини. Виходячи із інтересів малолітньої дитини і враховуючи її вік та бажання батьків, суд вважає за доцільне залишити дитину після розірвання шлюбу на проживанні у позивача [PERSON] За бажанням позивача після розірвання шлюбу їй слід залишити прізвище - [PERSON] . Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача [PERSON] підлягає стягненню на користь [PERSON] 768 гривень 40 копійок судового збору, сплаченого позивачем при поданні позову.

Outcome: approved