Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-27 00:00:00

[PERSON] звернулася до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовом до Сєвєродонецької міської ради про визнання права власності на квартиру в порядку спадкування, посилаючись на наступне. [INFO] помер її батько - [PERSON], [INFO], останнє місце проживання якого було зареєстровано за адресою: [ADDRESS]. Позивач є єдиним спадкоємцем першої черги за законом, що прийняв спадщину після смерті свого батька, оскільки син спадкодавця - [PERSON] відмовився від прийняття спадщини на користь позивача. Приватним нотаріусом Сєвєродонецького міського нотаріального округу Глаговською О.В. вже були видані позивачу свідоцтва про право на спадщину: на 1/2 частку транспортного засобу ВАЗ-2105, 1984 року випуску, 28.08.2012 року за р. № 884 та на Ѕ частку цього ж транспортного засобу 01.03.2013 року за р. № 109. Крім цього, на день смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, яке складається з права власності на квартиру [ADDRESS]. Однак отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на зазначену спадкову квартиру позивач не має можливості, оскільки правовстановлюючі документи, що підтверджують належність спадкового майна спадкодавцю на квартиру за адресою, а саме: свідоцтво про право власності, видане 22.06.2001 року Сєвєродонецькою державною нотаріальною конторою та свідоцтво про право на спадщину, видане 22.06.2001 року Сєвєродонецькою державною нотаріальною конторою - втрачені. Отримати дублікати цих свідоцтв теж не має можливості, оскільки архівні документи зберігаються на тимчасово окупованій території в м. Луганську. 02 серпня 2016 року приватним нотаріусом Сєвєродонецького міського нотаріального округу Глаговською О.В. було відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно. З цих підстав позивач вимушений був звернутися до суду та просити визнати за померлим [INFO] [PERSON] право власності на квартиру [ADDRESS], також визнати позивача - [PERSON] спадкоємцем за законом першої черги, яка прийняла спадщину після смерті свого батька [PERSON] та визнати за нею право власності на вищезазначену квартиру. В судовому засіданні 29.09.2016 року позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала у повному обсязі. В судове засідання 28.10.2016 року позивач не з'явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі. В судовому засіданні 29.09.2016 року представник відповідача заперечувала проти задоволення позовних вимог. В судове засідання 28.10.2016 року представник відповідача не з'явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі. Дослідивши письмові матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно із копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 12 липня 1984 року Северодонецким гор. ЗАГС Ворошиловградской обл. (російською), [PERSON] (російською) народилася [INFO], про що зроблено відповідний актовий запис № 591. Батьком якої записаний [PERSON] (російською), матір'ю - [PERSON] (російською). Відповідно до копії свідоцтва про одруження серії [NUMBER], виданого 30 квітня 1997 року Сєвєродонецьким міським відділом реєстрації актів громадянського стану луганської обл., [PERSON] 30 квітня 1997 року одружився на [PERSON], про що зроблено відповідний актовий запис № 284. Прізвище дружини після одруження - [PERSON]. Відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого 18 листопада 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Соломянського районного управління юстиції у м. Києві, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 18 листопада 2015 року, про що зроблено відповідний актовий запис № 3804. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу - [PERSON]. Згідно із копією свідоцтва про смерть, виданого 13 серпня 2009 року Бюро реєстрації актів громадянського стану та імміграції в м. Хайфа, [PERSON] помер [INFO]. 05 листопада 2009 року [PERSON] (російською), [INFO], відмовився від належної йому частки на спадщину за законом, яке залишилося після смерті батька, [PERSON] (російською), [INFO], що помер [INFO], на користь своєї сестри - [PERSON] (російською), [INFO], яка проживає за адресою: [ADDRESS]. Згідно обліку КП Сєвєродонецьке БТІ станом на 29.12.2012 року квартира [ADDRESS] зареєстрована на праві приватної власності за [PERSON]:1/2 частка на підставі свідоцтва про право власності, посвідченого 22.06.2001 року Кровяковим С.О., державним нотаріусом Сєвєродонецької державної нотаріальної контори, реєстр [NUMBER] та Ѕ частки на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого 22.06.2001 року Кровяковим С.О., державним нотаріусом Сєвєродонецької державної нотаріальної контори, реєстр [NUMBER], що підтверджується копією довідки Комунального підприємства «Сєвєродонецьке бюро технічної інвентаризації» №187 від 11.08.2016 року. Згідно із копією витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 31508811 від 29.08.2012 року, спадкова справа [PERSON], який помер [INFO] була зареєстрована 29.01.2010 року приватним нотаріусом Глаговською О.В. за [NUMBER], а також свідоцтво про право на спадщину № [NUMBER], яке було видано 28.08.2012 року. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії, винесеною 02.08.2016 року приватним нотаріусом Сєвєродонецького міського нотаріального округу Глаговською О.В., було відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру [ADDRESS], після померлого [INFO] її батька [PERSON], за відсутності оригіналів: свідоцтва про право власності, виданого 22.06.2001 року Сєвєродонецькою державною нотаріальною конторою та зареєстрованого в реєстрі за [NUMBER], та свідоцтва про право на спадщину, виданого 22.06.2001 року Сєвєродонецькою державною нотаріальною конторою та зареєстрованого в реєстрі за [NUMBER]. З інформаційної довідки № 66710439 від 26.808.2016 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна вбачається, що відомості щодо права власності на квартиру, яка розташована за адресою: [ADDRESS] - відсутні. Відповідно до довідки № 1199 від 02.08.2016 року, виданої ОСББ «Луч», [PERSON], [INFO] проживала та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS], з 02.11.1999 року по 30.04.2014 року. Листом Головного територіального управління юстиції у Луганській області Міністерства юстиції України від 26.02.2016 року [PERSON] було повідомлено, що Луганський обласний державний нотаріальний архів був переміщений в іншу місцевість у зв'язку з проведенням антитерористичної операції в окремих населених пунктах Луганської області. Однак, фактично документи нотаріального архіву та нотаріального діловодства знаходяться у м. Луганську, їх перевезення до м. Старобільська на сьогодні є неможливим, тому отримати дублікати свідоцтв в Луганському обласному державному нотаріальному архіві немає можливості. Згідно із п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно із ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Частиною 1 ст. 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно до ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. На підставі вищевикладених письмових доказів судом встановлено, що [PERSON] станом на час своєї смерті мав право власності на квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS], а отже [PERSON] має право на спадкування за законом вказаного нерухомого майна. Враховуючи викладене, суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги про визнання за [PERSON] у порядку спадкування за законом права власності на квартиру яка розташована за адресою: [ADDRESS]. Стосовно вимог позивача щодо визнання за померлим [INFO] [PERSON] права власності на квартиру [ADDRESS], а також визнання позивача - [PERSON] спадкоємцем за законом першої черги, яка прийняла спадщину після смерті свого батька [PERSON], суд зазначає, що по-перше померла особа не має цивільної правоздатності (ч. 4 ст. 25 ЦК України) і не може мати цивільні права та обов'язки, по-друге вказівка в резолютивній частині рішення щодо визнання права власності на одне й те саме майно за двома різними особами зробить рішення незрозумілим, і по-третє той факт, що позивач є спадкоємцем за законом першої черги після померлого [PERSON] вже встановлений нотаріусом та ніким не оспорюється. За таких обставин суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги [PERSON] в цій частині не підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд враховує, що цей спір виник не з вини відповідача, будь-які протиправні дії з боку відповідача по відношенню то позивача у спірних правовідносинах відсутні, а отже стягнення судових витрат з відповідача на користь позивача буде несправедливим.

Outcome: partial