Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-23 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із вказаним позовом, мотивуючи заяву тим, що її батькам [PERSON] та [PERSON] за життя належав житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами по [ADDRESS] . [INFO] помер [PERSON] і спадщину після його смерті прийняла дружина [PERSON] , проте, не встигнувши оформити своїх спадкових прав, [INFO] померла. Ще за життя [PERSON] склала заповіт, яким все своє майно заповіла дочці [PERSON] , яка прийняла спадщину шляхом подачі заяви до нотаріальної контори. Інших спадкоємців немає. Коли позивач звернулася до нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право власності на спадкове майно, їй було відмовлено у зв`язку з відсутністю у спадкодавця правовстановлюючих документів про право власності на вказане спадкове майно, а тому просила суд визнати за нею право власності на вказане спадкове майно. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, до суду подала заяву з проханням проводити розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила задовольнити. Відповідач Маневицька селищна рада Волинської області свого представника для участі в розгляді справи не направила, проте подали до суду подали заяви з проханням проводити розгляд справи у відсутності їх представника, позов визнають, щодо його задоволення не заперечують. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з цим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Інших заяв та клопотань під час підготовчого провадження від сторін не надходило. Відповідачем не було подано відзиву на позовну заяву. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачами. Дослідивши письмові докази у справі та проаналізувавши їх в сукупності, суд приходить висновку про задоволення позову з наступних підстав. Згідно ст. ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців); спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Статтею 1233 ЦК України встановлено, що заповіт є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1235, ч. 1 ст. 1236 цього ж Кодексу заповідач може призначати своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Заповідач має право охопити заповітом права та обов`язки, які йому належать на момент складання заповіту, а також ті права та обов`язки, які можуть йому належати в майбутньому. Згідно з ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ст. 1270 Цивільного кодексу України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] помер батько позивача [PERSON] , а [INFO] мати - [PERSON] , що підтверджується матеріалами справи. Ще за життя [PERSON] , а саме 13 жовтня 1992 року, посвідчила заповіт, яким належний їй житловий будинок з надвірними господарськими та побутовими будівлями по [ADDRESS] , заповіла [PERSON] (а.с. 5, 6, 9). Згідно довідок Маневицької селищної ради Волинської області № 3841 від 3 червня 2019 року та №№ 3297, 3299 від 6 травня 2019 року житловий будинок з надвірними господарськими та побутовими будівлями по [ADDRESS] належить [PERSON] , який помер [INFO] , та [PERSON] , яка померла [INFO] . [PERSON] з 25 травня 1982 року по даний час зареєстрована в [ADDRESS] (а.с. 10-12). Відповідно до рішення виконавчого комітету Маневицької селищної ради Волинської області № 40 від 29 березня 2019 року об`єкту нерухомого майна - житловому будинку, що перебував у власності [PERSON] , розташованому в [ADDRESS], адресний номер « [ADDRESS]» змінено на « [ADDRESS] » (а.с. 13). Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 844/02-31 від 27 червня 2019 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на ім`я спадкодавців [PERSON] та [PERSON] , та які підтверджують право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходяться по [ADDRESS] (а.с. 20). Відповідно до повідомлення Маневицької державної нотаріальної контори Волинської області № 1240/01-16 від 19 вересня 2019 року після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , спадкова справа не заводилась. Після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , заведена спадкова справа № 63 за 2019 рік. 21 лютого 2019 року з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину звернулась [PERSON] (а.с. 31-33). Згідно висновку Маневицького архітектурно - планувального підприємства від 3 травня 2019 року житловий будинок та господарські будівлі, що знаходяться в [ADDRESS] , відповідають діючим державним будівельним, санітарним і пожежним нормам (а.с. 23). Зважаючи на вищевикладене та беручи до уваги те, що [PERSON] є спадкоємцем за заповітом, прийняла спадщину у встановлений законом строк та спосіб, суд приходить висновку про доцільність визнання за нею права власності на вказане спадкове майно.

Outcome: approved