Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-04 00:00:00

[PERSON] звернулася до Першотравенського міського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Просить суд розірвати шлюб між позивачем та відповідачам, який зареєстровано 26 квітня 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Сніжнянського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис №64. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що від шлюбу з відповідачем вони мають двох дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Спільне життя між ними не склалося через відсутність взаємопорозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини, обов`язки з ведення спільного господарства та виховання дітей. Відповідач нехтує сімейними цінностями, з його ініціативи виникають сварки. На даний час вони не підтримують ніяких стосунків, не спілкуються, мають різне місце проживання та між ними відсутній зв`язок. Вважає, що подальше збереження шлюбу не можливе та суперечить інтересам позивача. Спори щодо поділу майна на даний час відсутні. Позивач надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує, наполягає на розірванні шлюбу. У зв`язку з неявкою відповідача просить винести заочне рішення. Після розірвання шлюбу просить залишити прізвище - [PERSON] . Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, причини неявки суду не повідомив. Згідно ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Виходячи з матеріалів справи, вбачається, що відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданого 26 квітня 2013 року [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрували свій шлюб за актовим записом №64. Прізвище дружини після шлюбу - [PERSON] . З копій свідоцтва про народження серії [NUMBER] вбачається, що [PERSON] та [PERSON] являються батьками [PERSON] , [INFO] . З копій свідоцтва про народження серії [NUMBER] вбачається, що [PERSON] та [PERSON] являються батьками [PERSON] , [INFO] . Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги необхідно задовільнити з наступних підстав. Побудова сімейних відносин відбувається на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємоповаги та підтримки (стаття 1 СК України). Проте, судом встановлено, що вказані паритетні засади побудови сімейних відносин у даного подружжя відсутні. Згідно ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 2 статті 3 СК України встановлено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки сторони наполягають на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Згідно ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України, п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Нормами ч.2 ст.114 Сімейного кодексу України, передбачено, що у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Враховуючи особливий характер сімейних відносин а також те, що збереження шлюбу можливе лише на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу. Детально вивчивши й оцінивши мотиви розлучення, повно і всебічно з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, приймаючи до уваги те, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, сторони тривалий час не підтримують шлюбні стосунки, проживають окремо, суд вважає, що їх шлюб розпався, причини, що спонукають сторони наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. Після розлучення, дружині слід залишити прізвище [PERSON] . Розподіл судових витрат слід здійснити відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved