Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-25 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з зазначеною заявою, обгрунтовуючи тим, що вона протягом тривалого часу зустрічались з [PERSON] , проводили разом час за адресою [ADDRESS] у будинку, що належав її бабусі. Останнім часом [PERSON] постійно висловлювався нецензурною лайкою, завдавав їй тілесних ушкоджень, внаслідок чого вона декілька разів викликала поліцію. Постійні побиття з боку [PERSON] стали підставою розриву відносин, проте він весь час її переслідує, ходить за нею, чекає під будинком, не дозволяє нікуди виходити з дому та вчиняє щодо неї насильство, свідками якого є діти, які також відчувають страх. Просила видати обмежувальний припис стосовно [PERSON] , що мешкає за адресою: [ADDRESS] на строк 6 (шість) місяців, яким визначити такі тимчасові обмеження його прав, а саме: заборонити [PERSON] перебувати за місцем проживання заявника з дітьми за адресою: [ADDRESS] ; заборонити [PERSON] наближатися до місця проживання заявника ближче, ніж на два кілометри; заборонити [PERSON] наближатися до дітей заявника та самого заявника, інших місць частого відвідування заявником та його дітьми ближче ніж на 500 метрів; заборонити [PERSON] вести листування, телефонні переговори з [PERSON] або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб; заборонити [PERSON] особисто і через третіх осіб розшукувати заявника, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому [PERSON] , переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею. Представник заявника у судовому засіданні підтримала заявлені вимоги та просила їх задовольнити. Заінтересована сторона в судове засідання не з`явився, відповідно до ч. 1 ст. 350-5 ЦПК України, його неявка не перешкоджає розгляду справи про видачу обмежувального припису. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява про видачу обмежувального припису підлягає задоволенню частково за таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та її діти: [PERSON] 2003 року народження, [PERSON] , 2008 року народження, [PERSON] , 2012 року народження, проживають в [ADDRESS] . Працівниками поліції 11.07.2021 року виписано [PERSON] терміновий заборонний припис стосовно кривдника строком на 10 діб - до 21 год.10 хв. 21.07.2021 року. Як вбачається з даних автоматизованої судової системи документообігу, 20.07.2021 року на адресу суду надійшов з Відділу поліції № 2 Полтавського районного управління поліції ГУНП в Полтавській області адміністративний матеріал щодо притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.173 КУпАП, оскільки останній вчиняє домашнє насильство, а саме: психологічний тиск на співмешканку [PERSON] . Постановою Полтавського районного суду Полтавської області від 21.07.2021 року зазначений адміністративний матеріал був повернутий до відділу поліції для доопрацювання. Рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 23.07.2021 року по справі № 545/1793/20 задоволено заяву [PERSON] та видано обмежувальний припис стосовно [PERSON] на строк 3 місяці та встановленням тимчасових обмежень його прав. Відповідно до ч.1 ст.350-2 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства або її представником у випадках визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Згідно з п. 3, 6, 8 ч.1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Особа, яка постраждала від домашнього насильства - особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі. Кривдник - особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі. Частиною 2 ст.3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено перелік осіб, на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання, серед яких - подружжя, батьки (мати, батько) і дитина (діти). Статтею 21 Закону України «Про запобігання та проти дію домашньому насильству» передбачено, що постраждала особа має право, зокрема, на: дієвий, ефективний та невідкладний захист в усіх випадках домашнього насильства, недопущення повторних випадків домашнього насильства. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст.24 та п. 1 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про запобігання та проти дію домашньому насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника із заявою про видачу якого може звернутися постраждала особа. Частинами 2, 3, 4 ст.26 Закону України «Про запобігання та проти дію домашньому насильству» визначено, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків (оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи). Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців. Згідно ст.350-6 ЦПК України розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або відмову в її задоволенні. У разі задоволення заяви суд видає обмежувальний припис у вигляді одного чи декількох заходів тимчасового обмеження прав особи, яка вчинила домашнє насильство, передбачених Законом України «Про запобігання та проти дію домашньому насильству» на строк від одного до шести місяців. За таких обставин, суд приходить до висновку, що [PERSON] вчиняє домашнє насильство щодо своєї колишньої співмешканки [PERSON] та її неповнолітніх дітей, тому для забезпечення дієвого та ефективного захисту до кривдника необхідно застосувати обмежувальний припис. Разом з тим, суд вважає достатнім обмеження стосовно [PERSON] в частині заборони наближення до місця проживання заявниці ближче, ніж на 500 м. Відповідно до ч. 3 ст. 350-5 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, суд відносить на рахунок держави. На підставі викладеного,

Outcome: partial