Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-03 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом, який уточнила, просила стягнути з відповідача, [PERSON], на її користь аліменти на утримання сина - [PERSON], [INFO], в розмірі 1 000 грн. щомісячно, стягнути з [PERSON] половину витрат, понесених нею на оплату попередніх семестрів навчання сина, а саме - 8 500 грн., а також стягнути з відповідача, витрати понесені на оплату за проживання сина в студентському гуртожитку, а саме - 3 212 грн., стягувати, щорічно, до 15 серпня, половину витрат на навчання сина і проживання в гуртожитку. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що шлюб між нею та відповідачем розірвано. Від шлюбу вони мають сина [PERSON], який проживає разом з нею (позивачем) за адресою: [ADDRESS]. Всі обов'язки щодо утримання та виховання сина позивач несе самостійно. [PERSON] є студентом II курсу денної форми навчання ОКР «Бакалавр» за спеціальністю «Комп'ютерні науки» факультету інформаційних технологій Національного університету біоресурсів і природокористування України, в якому навчається на контрактній основі, загальна плата за навчання складає 25 500 грн., плата за один семестр навчання складає 4 250 грн., строк навчання з 1 вересня 2014 року по 30 червня 2017 року. Позивач [PERSON] в судовому засіданні вимоги підтримала з мотивів, які зазначила в уточненій заяві, просила їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] позовні вимоги не визнав, просив суд відмовити в їх задоволенні, зазначив, що сину відповідача виповнилося вісімнадцять років, законодавство не передбачає стягнення додаткових витрат на повнолітніх дітей, які продовжують навчання. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав повністю, стверджував, що сплачував аліменти на утримання сина до досягнення ним повноліття. Він (відповідач) не працює за станом здоров'я, пенсії не отримує, перебуває в пошуках роботи без фізичних навантажень, не бажає ставати на облік в Центрі зайнятості для пошуку роботи. Він ([PERSON]) зареєстрований в с. Мрин, фактично проживає там у власному будинку та в м. Чернігів, де орендує житло для себе, дружини, їх спільної дочки та двох синів дружини від першого шлюбу. Він (відповідач) утримує дружину, спільну дочку та синів дружини, потребує лікування. [PERSON] (батько відповідача) утримує його (відповідача) та його сім'ю. Йому на праві спільної власності належить магазин, приміщення якого здавалось в оренду. Вислухавши пояснення сторін, представника відповідача, вивчивши і дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. З копій свідоцтв про народження (а.с. 5) та про шлюб (а.с. 14) вбачається, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO]. [PERSON] виповнилося 18 років. Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і в зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Факт навчання [PERSON] підтверджується копією договору від 19 серпня 2014 року (а.с. 7) та довідкою № 1414 від 11 листопада 2015 року (а.с. 8), з яких вбачається, що [PERSON] у 2014 році вступив в Національний університет біоресурсів і природокористування України на факультет інформаційних технологій. Строк навчання з 1 вересня 2014 року по 30 червня 2017 року включно. В судовому засіданні встановлено, що відповідач має засоби до існування, утримує свою теперішню дружину, їх спільну дочку та двох синів дружини від першого шлюбу, аліментів нікому не платить, а тому суд приходить до висновку, що він може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч. 1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. Позивач просить стягувати з відповідача аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 1 000 грн. Визначаючи розмір аліментів, суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище [PERSON], наявність у нього постійного місця проживання, засобів до існування, вартість навчання, яке підлягає сплаті позивачем, вартість проїзду [PERSON] до навчального закладу, вартість проживання в гуртожитку, суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, а саме [PERSON], та приходить до висновку про те, що позов в цій частині підлягає частковому задоволенню, з відповідача необхідно проводити стягнення аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 600 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Позовні вимоги в частині стягнення додаткових витрат в зв'язку із навчанням не підлягають задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття (ч. 1 ст. 6 СК України). Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка зокрема передбачає обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (ст.ст. 199, 200, 201 СК України). При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від обов'язку сплати аліментів, обов'язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами. Наведене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, викладеною у постанові від 24 грудня 2014 року по справі № 6-186цс14, яка згідно ч. 2 ст. 214 ЦПК України є обов'язковою до застосування. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір в дохід держави в сумі 551,20 грн.

Outcome: partial