Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-04 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON] , просить збільшити розмір аліментів та стягувати з відповідача в її користь аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] [INFO] у розмірі по 3500 грн. на кожну дитину щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання чинності рішенням суду і до досягнення повноліття. Покликається на те, що розмір аліментів, який визначений наказом Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області у справі №607/1988/18 є надто малим та не вистачає на утримання дітей. Також, просить звернути увагу, що відповідач офіційно працевлаштувався в ФРН, де розмір середнього заробітку становить 3703 Євро в місяць, в нього відсутні інші утриманці, є здоровим та працездатним. Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 09 вересня 2020 року відкрито провадження по справі та призначено її до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження із викликом сторін. Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 13 жовтня 2020 року витребувано докази. В судовому засіданні представник позивачки позов підтримала з підстав, викладених в ньому, пояснила, що відповідач живе та працює в ФРН, має стабільний заробіток. Діти з моменту стягнення аліментів за судовим наказом в 2018 році виросли, збільшилися їх потреби. Відповідач повідомлявся належним чином про час та місце слухання справи, в судове засідання не з`явився, відзиву на позов не надав. За відсутності заперечень представника позивача, суд постановив проводити заочний розгляд справи. Дослідивши докази, судом встановлено такі обставини. Сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 11 жовтня 2018 року у справі №607/17236/18. В цьому шлюбі народилося двоє дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Відповідно до довідки ДП «Люкс-2» від 31 липня 2020 року №985 позивачка проживає разом з матір`ю пенсійного віку - [PERSON] , [INFO], братом та доньками по [ADDRESS] . Відповідно до судового наказу виданого 31 жовтня 2018 року Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області у справі №607/1988/18, стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) платника аліментів але не більше десяти прожиткових мінімумів на кожну дитину відповідного віку, щомісяця, починаючи з 02.10.2018 року до досягнення старшою дитиною повноліття. Згідно інформації Бучацького міжрайонного відділу ДВС від 31.07.2020 року, заборгованість за аліментами в відповідача відсутня. Як видно із довідок Тернопільської загальноосвітньої школи №23 від 19 серпня 2020 року, [PERSON] навчається в 9-в класі, а [PERSON] навчається в 3-Г класі школи. Відповідно до інформації Тернопільської міської дитячої комунальної лікарні від 28.10.2020 року №990, діти [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , перебувають на обліку в закладі протягом останніх двох років, в [PERSON] - сколістична постава, міопічний астигнизм обох очей, [PERSON] 05.2019 року лікувала амбулаторно ГРВІ. Як видно з інформації Державної прикордонної служби України від 28.10.2020 року [PERSON] періодично, тривалі проміжки часу перебуває за кордоном, зокрема перетинав кордон з республікою Польщею на пішохідному переході, автомобільним транспортом, починаючи з травня 2019 року - перельоти рейсами Львів-Дортмунд. Всебічно, повно об`єктивно та безпосередньо дослідивши докази по справі, надавши їм оцінку на предмет належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо та достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, суд приходить до переконання, що позов слід задовольнити, виходячи із таких міркувань. У відповідності до статті 180, 181 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до вимог ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (частина 3 статті 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених із зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки стаття 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). В силу вимог ст. 182 СК суд при визначенні розміру аліментів враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. В силу вимог ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Суд вважає, що після винесення рішення судового наказу від 31 жовтня 2018 року Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області у справі №607/1988/18, з віком збільшилися потреби неповнолітніх, та, враховуючи інфляційні процеси в державі, а також майновий стан дітей, які хворіють, перебувають на утриманні матері, яка проживає з матір`ю пенсійного віку, твердження позивачки на те, що відповідач працює в ФРН, де розмір середнього заробітку становить 3703 Євро, що також підтверджується його перебуванням тривалий час за кордоном, а також зважаючи на те, що відсутні відомості про поганий стан здоров`я відповідача, який є працездатним, не має інших утриманців, його вік, тому розмір аліментів, який стягується на утримання дітей, слід збільшити. Тому, суд доходить переконання, що позов слід задовольнити, збільшити аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей та стягувати аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] та [PERSON] [INFO] в твердій грошовій сумі у розмірі по 3500 грн. на кожну дитину щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення повноліття. Такий розмір аліментів є дещо більшим ніж мінімальний рекомендований розмір аліментів встановлений статтею 182 Сімейного кодексу України, - прожиткового мінімум на дитину віком від 6 до 18 років, який відповідно до Закону України «Про державний бюджет на 2020 рік». Менший розмір аліментів не буде достатнім для належного виховання та утримання дочок та забезпечення її належним рівнем життя, необхідним для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. При цьому, відповідач не надав жодних доказів, які б підтверджували відсутність у нього можливості сплачувати аліменти в зазначеному розмірі. Також, зважаючи на те, що позивачка звільнена від сплати судового збору, на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», а відтак, відповідно до ст. 141 ЦПК України, його слід стягнути з відповідача в дохід держави в розмірі 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп.

Outcome: approved