Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-26 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з даним позовом, посилаючись на те, що з 11 жовтня 1987 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з [PERSON], в якому у них народилося троє дітей, двоє з яких є вже повнолітніми . Неповнолітній син [PERSON], [INFO], знаходяться на її утриманні. Через негативну поведінку відповідача з квітня місяця 2016 року разом з ним не проживає. Відповідач самоусунувся від виконання своїх батьківських обов»язків, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, хоча працює та має дохід. Крім того, вказала, що ніде не працює, її матеріальний стан є незадовільним, в зв»язку з чим самостійно забезпечити дитину всім необхідним не має можливості. Відповідач, отримуючи щомісячну заробітну плату, не бажає добровільно приймати участь в утриманні дитини, а тому, просила суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в частці від його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення сином повноліття. Позивач [PERSON] в судове засідання не з»явилася, до суду подала заяву, згідно якої розгляд справи просила провести без її участі, зазначивши, що позов підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні просив суд в позові відмовити, так як при можливості надає сину кошти, крім того, має намір помиритися з дружиною. Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ст.182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів, суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, враховує стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки сина, та інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 184 Сімейного кодексу України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, суд може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, яка підлягає індексації відповідно до закону. Як встановлено судом, [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO]. Що сторонами, в ході судового розгляду, не оспорювалося, було стверджено свідоцтвом про народження серії І-ИД №070105, виданого 06 липня 2001 року Сапогівською сільською радою Борщівського району Тернопільської області. Також встановлено, що сторони на даний час перебувають в офіційному шлюбі, проте разом з квітня 2016 року не проживають, спільне господарство не ведуть. Позивач разом з дітьми проживає в [INFO] в будинку матері, користується земельною ділянкою розміром 0, 34 га, у своєму господарстві утримує худобу, свині, птицю; на даний час ніде не працює; з відповідачем з 03 квітня 2016 року спільно не проживає, що стверджено свідоцтвом про укладення шлюбу серія І-ИД №434424, виданого Сапогівською сільською радою Борщівського району Тернопільської області 11 жовтня 1987 року, довідкою виконавчого комітету Сапогівської сільської ради №414 від 05.05.2016 року, актом обстеження матеріально побутових умов проживання [PERSON] №149/02-12, складеного комісією Сапогівської сільської ради 05.05.2016 року. Поряд з тим встановлено, що відповідач [PERSON] разом з сімєю не проживає. Працює електромонтером з експлуатації розподільчих мереж 2 групи Борщівського РЕМ ВАТ «Тернопільобленерго» з 08.12.2014 року по даний час, де його дохід за період з жовтня 2015 року по березень 2016 року становить 25201, 33 грн. Наведене підтверджується довідками ВАТ «Тернопільобленерго» №3/234 від 13.04.2016 року та №67 від 26.04.2016 року. Доказів, які б стверджували, ті обставини, що відповідач не отримує регулярний дохід, є непрацездатним, з незадовільним станом здоровя, має інших утриманців, суду не надано, не здобуто таких і в ході судового розгляду. Аналізуючи всі досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що, оскільки, відповідач є працездатною особою, батьком неповнолітньої дитини, то зобовязаний надавати матеріальну допомогу на її утримання, а отже вимоги позивача щодо стягнення з нього аліментів знаходить такими, що підлягають задоволенню. Крім того, суд враховує, що сторони, які є батьками неповнолітнього [PERSON], в рівній мірі несуть обовязки щодо його виховання та утримання. При цьому, суд враховує ту обставину, що на даний час дитина проживає разом з позивачем, яка здійснює постійний догляд за нею та її утримання, відповідач на утримання такої надає певні кошти, участь у вихованні дитини постійно не приймає. Відповідно до ст.7 Закону України Про державний бюджет на 2016 р. мінімальний прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років становить: з 1 січня 2016 року - 1455 гривень, з 1 травня - 1531 гривня, з 1 грудня - 1637 гривень. А тому, розмір аліментів суд визначає як 1/4 частки від заробітку відповідача, але не менше як 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Також з відповідача в користь позивача слід стягнути 500 грн. понесених судових витрат, пов»язаних з отриманням правової допомоги. Крім того, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача і судові витрати по справі у вигляді судового збору. На підставі наведеного, ст.ст. 180, 182, 184 СК України, ст.7 Закону України Про державний бюджет на 2016 р.,

Outcome: approved