Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-28 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON] , просить стягнути з відповідача 240000 гривень заборгованості за договором позики. Позов мотивовано тим, що відповідно до договору від 13.07.2018р. посвідченого приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Жовнір І.Т., [PERSON] отримав від неї в борг 420 800 (чотириста двадцять тисяч вісімсот) гривень, які зобов`язувався повернути до 13.07.2019 р. Також, 13.07.2018р. на забезпечення виконання зобов`язань визначених Договором Позики від 13.07.2018р., між Позивачем та Відповідачем було укладено Іпотечний Договір. В якості забезпечення була передана квартира за [ADDRESS] , загальною площею - 66,6 кв.м., житловою 35,3 кв.м. У зв`язку із невиконанням боржником своїх зобов`язань за договором позики, приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Жовнір І.Т. вчинено реєстраційну дію - реєстрацію права власності на квартиру [ADDRESS] - на користь Позивача. У зв`язку із тим, що після звернення у власність позивача іпотечного майна, залишилося невиконаним зобов`язання за договором позики в розмірі 2 851 100,00 грн., його частину - 240000 гривень, просить стягнути із відповідача. Представник відповідача звернулася до суду із клопотанням про зменшення розміру неустойки та відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі у зв`язку із тим, що її розмір значно перевищує розмір заборгованості за договором позики (14000 доларів США) а також враховуючи те, що позивач, задовольнила свої вимоги за рахунок іпотечного майна в розмірі 793400 гривень. Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 04 лютого 2020 року відкрито провадження по справі та призначено її до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження із викликом сторін. В судовому засіданні позивачка та її представники підтримали позовні вимоги. В судовому засіданні представник відповідача заперечила проти задоволення позовних вимог, просить зменшити розмір пені. Заслухавши пояснення учасників та дослідивши докази, судом встановлені такі обставини. Відповідно до договору позики від 13.07.2018 р. посвідченого приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Жовнір І.Т., позикодавець [PERSON] передає у власність позичальнику - [PERSON] позику - грошові кошти в розмірі 420 800 гривень, що на момент підписання цього договору становить еквівалент згідно комерційного курсу продажу в АТ «УКРЕКСІМБАНК» 16000 доларів США. (п.1.1, 1.2). Позичальник зобов`язується повернути позику в розмірі 16000 доларів США в гривневому еквіваленті на момент повернення по комерційному курсу продажу в АТ «УКРЕКСІМБАНК» (п.1.3) Позика надається в термін до 13 липня 2019 року (п.2.1). На час підписання договору позикодавець передав Позичальнику всю суму позики (п.3.1). Відповідно до пунктів 4.3 та 4.4. договору, у разі порушення позичальником строків оплати, передбачених п.2.2 договору він зобов`язаний сплатити Позикодавцеві 3 відсотки від загальної суми позики, визначеної в пункті 2.1. цього договору за кожен день протермінування. У разі протермінування оплати згідно умов договору більше, яка на 2 (два) місяці позичальник, окрім пені оплачує Позикодавцю штраф в розмірі 50000 гривень. На забезпечення виконання зобов`язань за договором позики, 13.07.2018р., між Позивачем та Відповідачем було укладено Іпотечний Договір, та в якості забезпечення було передано нерухоме майно, а саме: квартира за [ADDRESS] , загальною площею - 66,6 кв.м., житловою 35,3 кв.м. Відповідно до пункту 6.1 договору іпотеки, сторони досягли згоди, що звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання цього спору може бути здійснено, зокрема, шляхом передачі предмета іпотеки у власність іпотекодержателю в рахунок виконання основного зобов`язання в порядку, передбаченому статтею 37 Закону України «Про іпотеку». Позивачем надано копію листа адресованого [PERSON] 05.11.2019 року, відповідно до якого відповідача повідомлено, що за договором позики від 13.07.2019 року утворилася прострочена заборгованість в розмірі 3644500 гривень, які вимагає повернути. Заборгованість складається з 14000 доларів США боргу, 129780 доларів США - пеня за 309 днів прострочки (з 03.12.2018 року по 05.11.2019 року) та 50000 гривень - штраф, згідно п.4.4 договору позики (а.с. 25). Відповідно до звіту про оцінку майна складеного суб`єктом оціночної діяльності ФОП [PERSON] 06.12.2019 року, оціночна вартість квартири за [ADDRESS] становить 793400 гривень. Згідно витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №192407122 від 10.12.2019 року та інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно №238326706 від 22.12.2020 року, 10.12.2019 року в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно здійснено запис №34566232 приватним нотаріусом Жовніром Іваном Теодоровичем про реєстрацію за [PERSON] права власності на квартира за [ADDRESS] , підстава виникнення права власності - іпотечний договір від 13.07.2018 р., лист повідомлення від 05.11.2019 року, висновок про вартість об`єкта оцінки від 06.12.2019 року. Підстава внесення запису - рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 50135022 від 10.12.2019 року, приватний нотаріус Жовнір І.Т. Як видно із архіву курсів купівлі-продажу валют УКРЕСІМБАНК, станом на 10.12.2019 року купівля Долара США - 23,5 грн., продаж - 23,9 грн., НБУ - 23,68885 грн. Розглянувши справу, суд доходить висновку, що в задоволенні позову слід відмовити, виходячи із такого. Відповідно до статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Загальні умови виконання зобов`язань визначені в главі 48 Цивільного кодексу України. Так, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ч.12 ст. 526 ЦК). Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Кожна із сторін у зобов`язанні має право вимагати доказів того, що обов`язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред`явлення такої вимоги. (стаття 527). Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч.1 ст. 530). Згідно статті 533 Цивільного кодексу України, грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема , сплата неустойки . Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (стаття 611,512 Цивільного кодексу України). Відповідно до статей 1049, 1050 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Як зазначено вище, судом встановлено, що договором позики від 13.07.2018р. посвідченого приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Жовнір І.Т., [PERSON] передає у власність [PERSON] позику - грошові кошти в розмірі 420 800 гривень, що на момент підписання цього договору становить еквівалент згідно комерційного курсу продажу в АТ «УКРЕКСІМБАНК» 16000 доларів США, [PERSON] зобов`язується повернути позику в розмірі 16000 доларів США в гривневому еквіваленті на момент повернення по комерційному курсу продажу в АТ «УКРЕКСІМБАНК» в термін до 13 липня 2019 року. На час підписання договору позикодавець передав Позичальнику всю суму позики. Враховуючи те, що суду не надано доказів виконання своїх зобов`язань відповідачем, позивач підтвердив повернення [PERSON] грошей частково на суму 2000 доларів США, можна зробити висновок, що заборгованість за договором позики в повному обсязі не повернута, та сума основного боргу становить 14000 доларів США. Крім того, відповідно до пунктів 4.3 та 4.4. договору, у разі порушення позичальником строків оплати, передбачених п.2.2 договору він зобов`язаний сплатити Позикодавцеві 3 відсотки від загальної суми позики, визначеної в пункті 2.1 цього договору за кожен день протермінування. У разі протермінування оплати згідно умов договору більше, яка на 2 (два) місяці позичальник, окрім пені оплачує Позикодавцю штраф в розмірі 50000 гривень. Згідно розрахунку позивача (а.с. 25) , станом на 05.11.2019 року позивачем нараховано пеню за 309 днів прострочки (з 03.12.2018 року по 05.11.2019 року) в розмірі 129780 доларів США пеня та 50000 гривень - штраф, згідно п.4.4 договору позики (а.с. 25). Також, відповідно до наданих сторонами доказів, позивач скористався своїм правом, передбаченим п.6.1 договору іпотеки та ст. 37 ЗУ «Про іпотеку», та в рахунок виконання зобов`язання за договором позики звернув стягнення на квартиру за [ADDRESS] , загальною площею - 66,6 кв.м., житловою 35,3 кв.м. вартістю 793400 гривень, шляхом передачі її собі у власність. Отже, враховуючи комерційний курс продажу валюти в АТ «УКРЕКСІМБАНК» (п.1.3 договору позики), станом на 10.12.2019 року (момент реєстрації за позивачкою права власності на предмет іпотеки) - 23,9 гривень за 1 долар США, за рахунок звернення стягнення на предмет іпотеки, позивачкою задоволено право вимоги за договором позики на суму 33196,65 доларів США (793400/23,9). Згідно статті 11 ЦПК України, суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи, зокрема, завдання цивільного судочинства, забезпечення розумного балансу між приватними і публічними інтересами, особливості предмета спору, ціни позову. Частиною третьою статті 551 ЦК України встановлено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Отже, положення частини третьої статті 551 ЦК України з урахуванням наведених положень норм процесуального права щодо загальних засад цивільного судочинства дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що він значно перевищує розмір збитків. Такі висновки містяться у постанові Верховний Суд України від 04 листопада 2015 року у справі № 6-1120цс15 та у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 березня 2019 року у справі № 761/26293/16-ц (провадження № 14-64цс19). Ураховуючи зазначене, а саме те, що сума простроченого зобов`язання відповідача становить 14000 доларів США, за рахунок звернення стягнення на предмет іпотеки, позивачкою задоволено право вимоги за договором позики на суму 33196,65 доларів США, тобто позивачем вже стягнено з відповідача неустойку (пеню та штраф), розмір якої є не меншим ніж 19196,65 доларів США. Тому, суд доходить висновку, що за рахунок звернення стягнення на предмет іпотеки, відповідач задовольнив свої вимоги за договором позики в розмірі 14000 доларів США основної суми боргу, а розмір неустойки (штрафу та пені) слід зменшити до розміру, який не перевищує 19196,65 доларів США., тобто суми, яка залишилася в рахунок звернення стягнення на предмет іпотеки за відрахуванням основної суми боргу (14000 доларів США). Таке зменшення пені відповідатиме принципу пропорційності у цивільному судочинстві. Тому, суд доходить остаточного висновку, що в задоволенні позову слід відмовити.

Outcome: dismissed