Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-28 00:00:00

[PERSON] звернулася до Сокирянського районного суду Чернівецької області з вищезазначеним позовом до [PERSON] , [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - Орган опіки та піклування виконавчого комітету Сокирянської міської ради Дністровського району Чернівецької області про позбавлення батьківських прав. Посилалася на те, що з листопада 2020 року по теперішній час в її сім`ї проживає малолітня дитина [PERSON] , [INFO] , якого до неї привіз і залишив на виховання його батько [PERSON] , який є її двоюрідним братом. Батьки дитини, матір [PERSON] , [INFO] та батько [PERSON] , [INFO] , разом з ними не проживають, участі у вихованні дитини не беруть, жодного з покладених законом на батьків обов`язків не виконують, матеріальної, грошової, посильної трудової допомоги не надають. Відповідачі жодним чином не піклується про сина, не проявляють заінтересованості в його подальшій долі, не цікавляться станом здоров`я дитини, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини. При цьому жодних перешкод для їх спілкування з сином нею не чиниться. Зважаючи на те, що відповідачі фактично самоусунулися від прав та обов`язків стосовно свого сина, свідомо ним знехтували, ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, що свідчить про фактичну відмову відповідачів від своєю дитини, вважає за доцільне позбавити їх батьківських прав. З її сторони для дитини створені всі умови для життя. З цих підстав, вона звернулася до органу опіки та піклування із заявою про надання висновку щодо доцільності позбавлення батьківських прав відповідачів щодо їх сина [PERSON] за результатами розгляду якої рішенням виконавчого комітету Сокирянської міської ради затверджено висновок про доцільність позбавлення [PERSON] та [PERSON] по відношенню до їх малолітнього сина [PERSON] . Крім того, вона надає свою згоду і бажає бути опікуном [PERSON] . Просить позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , відносно їхньої малолітнього сина [PERSON] , [INFO] ; встановити над ним опіку, призначивши її опікуном та стягнути з відповідачів [PERSON] та [PERSON] (з кожного окремо) на її користь аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Крім цього, просить стягнути з відповідачів на її користь понесені судові витрати. У судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилася, однак подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] у судове засідання також не з`явилися, проте подали до суду заяви, в яких просили судовий розгляд справи проводити без їх участі, позовні вимоги визнають повністю. Представник третьої особи, Органу опіки та піклування виконавчого комітету Сокирянської міської ради Дністровського району Чернівецької області у судове засідання не з`явився, однак начальник служби у справах дітей Мельник І.Б. подала до суду заяву про розгляд справи без участі представника виконавчого комітету Сокирянської міської ради, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Підстав, передбачених ч.4 ст.223 ЦПК України, для відкладення розгляду справи не встановлено, у зв`язку з чим судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін. Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ст.82 ч.1 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. З наведених у позовній заяві обставин, які згідно ст.82 ч.1 ЦПК України не підлягають доказуванню, оскільки визнані сторонами, судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією повторного свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 14.05.2021 року Чернівецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ). Згідно копії про реєстрацію місця проживання особи №623 від 23.06.2020 року, [PERSON] , [INFO] , уродженець м.Кишинів, Республіка Молдова, був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Однак, із витребуваної судом інформації щодо місця реєстрації відповідача [PERSON] за №231 від 31.08.2021 року, наданої Селищанським старостинським округом Сокирянської міської ради Дністровського району Чернівецької області встановлено, що [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Згідно копії про реєстрацію місця проживання особи №2/55743 від 13.10.2020 року, [PERSON] , [INFO] , уродженка м.Чернівці Чернівецької області зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , що також підтверджується повідомленням Відділу ведення реєстру територіальної громади Чернівецької міської ради від 13.10.2021 року за №20/01-27/873. З копії акту обстеження умов проживання від 08.07.2021 року, складеним комісією у складі: начальника служби у справах дітей Мельник І.Б., фахівця соціальної роботи [PERSON] , старости с.Селище [PERSON] та соцпрацівника [PERSON] вбачається, що за адресою: [ADDRESS] проживають: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Умови проживання в даному будинку задовільні, для виховання, розвитку дитини створено умови, а саме: в будинку чисто, прибрано, наявний запас продуктів харчування та варена їжа. Будинок облаштований сучасними меблями та побутовою технікою, тобто [PERSON] забезпечений в повному обсязі всім необхідним для повноцінного його розвитку та виховання. Факт проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] в сім`ї його тітки [PERSON] , з листопада 2020 року за адресою: [ADDRESS] також підтверджується довідкою про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб за №594 та довідкою №596, виданими 17.08.2021 року Селищанським старостинським округом Сокирянської міської ради Дністровського району Чернівецької області. Згідно копії висновку про стан здоров`я заявника від 10.06.2021 року, [PERSON] є здоровою. Відповідно до копії довідки Міністерства внутрішніх справ України серії ААА №1106011, виданої 14.05.2021 року вбачається, що [PERSON] до кримінальної відповідальності не притягується , незнятої чи непогашеної судимості не має та в розшуку не перебуває. За місцем проживання [PERSON] характеризується позитивно, що вбачається із характеристики, виданої Селищанським старостинським округом Сокирянської міської ради Дністровського району Чернівецької області за вих.№323 від 20.05.2021 року. Батьки дитини [PERSON] разом з ним не проживають, участі у його вихованні не приймають, не відвідують його та матеріально не забезпечують. Виконавчий комітет Сокирянської міської ради Чернівецької області 12.07.2021 року прийняв рішення №156, яким вирішив затвердити висновок виконавчого комітету Сокирянської міської ради, як органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] щодо їх малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . У висновку виконавчого комітету Сокирянської міської ради, як органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] щодо їх малолітнього сина [PERSON] , виконавчий комітет Сокирянської міської ради, як орган опіки та піклування зазначив, що з метою соціального захисту малолітнього [PERSON] , [INFO] та його права на повноцінний розвиток, створення належних умов для психологічної адаптації, виховання та розумового розвитку, вважає доцільним позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] щодо їх малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Письмовою заявою від 19.08.2021 року [PERSON] надала свою згоду щодо призначення її опікуном малолітнього [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст.165 Сімейного кодексу України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Згідно п.2 ч.1 ст.164 Сімейного Кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею загальної середньої освіти. У відповідності до п.16 Постанови №3 Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав» особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених статтею 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. За таких обставин, враховуючи наявні в матеріалах справи письмові докази, суд приходить до висновку про наявність підстав для позбавлення відповідачів [PERSON] та [PERSON] батьківських прав по відношенню до їх малолітнього сина [PERSON] . Відповідно до ч.6 ст.164 СК України рішення суду про позбавлення батьківських прав після набрання ним законної сили суд надсилає органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем реєстрації народження дитини. Згідно ч.ч.1,2 ст.20 Конвенції дитина, яка тимчасово або постійно позбавлена сімейного оточення або яка в її власних якнайкращих інтересах не може залишатися в такому оточенні, має право на особливий захист і допомогу, що надаються державою. Держави-учасниці відповідно до своїх національних законів забезпечують зміну догляду за дитиною. Відповідно до ч.4 ст.167 СК України якщо дитина не може бути передана другому з батьків, переважне право перед іншими особами на передання їм дитини мають, за їхньою заявою, баба та дід, повнолітні брати та сестри, інші родичі дитини, мачуха, вітчим. Згідно ст.243 СК України опіка, піклування встановлюється над дітьми-сиротами і дітьми, позбавленими батьківського піклування. Опіка встановлюється над дитиною, яка не досягла чотирнадцяти років органом опіки та піклування, а також судом у випадках, передбачених Цивільним кодексом України. Так, згідно ч.3 ст.60 ЦК України суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.244 СК України опікуном дитини може бути за її згодою повнолітня дієздатна особа, при призначенні якої органом опіки та піклування враховуються особисті якості особи, її здатність до виховання дитини, ставлення до неї, а також бажання самої дитини. Таким чином, суд приходить до висновку про необхідність встановлення над малолітньою дитиною [PERSON] , [INFO] , опіки, призначивши опікуном його тітку [PERSON] , [INFO] , зареєстровану та проживаючу за адресою: [ADDRESS] , щодо якої не встановлені обставини, передбачені ст.212 СК України. У відповідності до вимог ч.ч.2,3 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. У відповідності зі ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За змістом ч.ч.1,2 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України, при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. За наслідками розгляду справи встановлено, що відповідачі є особами працездатного віку, а тому, враховуючи об`єктивні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню та з відповідачів на утримання дитини підлягають стягненню аліменти у розмірі 1/4 частки усіх видів їх заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Встановлено, що з даним позовом [PERSON] звернулася до Сокирянського районного суду Чернівецької області 25.08.2021 року. За таких обставин, суд визнає за можливе прийняти визнання відповідачами позову, оскільки воно не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до положень ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідачів підлягають стягненню на користь позивачки понесені нею судові витрати по сплаті судового збору (за позовну вимогу про позбавлення батьківських прав) у розмірі 908,00 грн., а саме з кожного по 454 грн. Відповідно до ч.3 ст.141 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Таким чином, з відповідачів на користь держави підлягає стягненню судовий збір за дві позовні вимоги (про встановлення опіки, стягнення аліментів) в загальному розмірі 1816, 00 грн., а саме з кожного по 908 грн. На підставі 20, 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року та набрала чинності для України 27.09.1991 року, Декларації прав дитини, прийнятої резолюцією 1386 (ХIV) Генеральної асамблеї ООН від 20.11.1959 року, ст.14 Закону України «Про охорону дитинства», ст.ст. 150,155,164-167,171,180-184,191,212,243-244 Сімейного кодексу України, ст.60 Цивільного кодексу України, Постановою Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав»,

Outcome: approved