Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-19 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з заявою до ПАТ «Укрсоцбанк» про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, а саме рішення суду №320/400/16-ц за позовом ПАТ «Укрсоцбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування своєї заяви [PERSON] посилається на те, що Рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області по цивільній справі № 320/400/16-ц від 28 серпня 2017 року задоволено в повному обсязі позов ПАТ «Укрсоцбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором: заборгованості за кредитом - 26 350,00 доларів США; заборгованості за відсотками - 6 499,21 доларів США; пені за несвоєчасне повернення кредиту - 1 273,50 доларів США; пені за несвоєчасне повернення відсотків - 1 926,99 доларів США. Проте, відповідно листа - відповіді НБУ «Щодо інформації з реєстру позичальників», за станом на 03.10.17 року у ЄІС «Реєстр позичальників» відображено прострочену заборгованість [PERSON] перед ПАТ «Укрсоцбанк» за кредитним договором № Ж325/6-К, на суму 10 529,65 доларів США, дата виникнення простроченої заборгованості - 12.06.2012р., дата останньої зміни даних 08.09.2017р. Тобто, відповідно до офіційної інформації НБУ, який є органом нагляду за діяльністю комерційних банків України, сума загальної простроченої заборгованості по Кредитному договору, більш ніж вчетверо менша ніж заявлено в позовній заяві та стягнуто за рішенням суду. Інформація про реальний розмір заборгованості [PERSON] перед ПАТ «Укрсоцбанк» не була відома заявнику, оскільки станом на дату винесення судового рішення від 28 серпня 2017 року, відповідь з Національного банк України ще не була отримана. На підставі викладеного Відповідач по цивільній справі № 300/400/16-ц [PERSON] вважає, що заявлена Позивачем, ПАТ «Укрсоцбанк», і задоволена судом позовна вимога про стягнення заборгованості в сумі 36 049,70 доларів США, що за курсом НБУ станом на 14.12.2015 року становить 860 149,24 грн. є безпідставною, оскільки ґрунтується лише на твердженні сторони Позивача і суперечить офіційній інформації Національного банку України та фактичним її проплатам. Тому просить відкрити провадження про перегляд цивільної справи № 300/400/16-ц за позовом ПАТ «Укрсоцбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором та відмовити в повному обсязі в задоволенні позовних вимог ПАТ «Укрсоцбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, скасувавши рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області по цивільній справі № 320/400/16-ц від 28.08.2017р. у зв'язку з нововиявленими обставинами. В судовому засіданні представник [PERSON] підтримав заяву та пояснив, що на момент розгляду цивільної справи у 2017 році, представник ПАТ «Укрсоцбанк» надав розрахунок заборгованості, який не відповідає дійсності, який є відмінним від наданого представником розрахунку, який визнаний самим кредитором, є іншим від розміру наданого представником. В даному розрахунку відсутні платежі, які провадила [PERSON] Отже, фактична сума заборгованості за кредитним договором по тілу кредиту значно менша, за процентами взагалі є переплата. Крім того, згідно квитанції про надання кредиту банком, [PERSON] надавалися гроші в гривні, вона отримала 206040 грн., також вона сплачувала тіло кредиту та проценти за користування кредитом гривнями, тому вважає, що стягнення з неї заборгованості в іноземній валюті незаконна. Крім того, згідно п.4.2 Кредитного Договору, банк нарахував пеню за несвоєчасну сплату кредитних коштів, а крім того ще й нарахував відсотки за загальний період дії кредиту, який спливає тільки у 2028 році, …за відсутності облікової ставки НБУ, зокрема подвійної, встановленої щодо іноземною валюти нарахування пені в іноземній валюті, як на суму відсотків так й основного зобов'язання не підлягає стягненню. Представник ПАТ «Укрсоцбанк» в судове засідання не з'явився, але надав заяву про розгляд справи за їхньої відсутності та просив відмовити в перегляді судового рішення надавши письмові заперечення, згідно яких ПАТ «Укрсоцбанк» вважає заяву про перегляд судового рішення необґрунтованою, безпідставною та такою, що не підлягає задоволенню, так як відсутні підстави перегляду, оскільки особи, які беруть участь у справі позовного провадження, для підтвердження своїх вимог або заперечень зобов'язані подати усі наявні у них докази або повідомити про них суд (відповідно до ч. З ст. 10, ч. 2 ст. 27, статей 60, 131 ЦПК). Якщо учаснику судового розгляду було відомо про існування істотного для справи доказу, але він не вчинив жодних дій для надання його суду, а після ухвалення рішення звернувся із заявою про перегляд рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами, посилаючись на те, що суд при ухваленні рішення не врахував зазначену обставину, така заява вважаємо не підлягає задоволенню. При цьому, у випадку неможливості отримати ту чи іншу інформацію, яка може слугувати доказом по справі і має суттєве значення для вирішення спору, сторони не позбавлені можливості заявити клопотання про витребування такої інформації судом у встановленому законом порядку. Як вбачається із поданої заяви [PERSON] основною підставою для перегляду судового рішення по цій справі вона зазначає отриманий лист - відповідь НБУ від 03.10.2017 року за № 20-0009/67659 «Щодо інформації з реєстру позичальників» із вказаними даними щодо простроченої заборгованості за кредитним договором № Ж325/6-К від 07.02.2007 року, яка є відмінною від загальної заборгованості за рішенням суду, яке набрало законної сили. З письмовою заявою щодо надання інформації щодо реєстру позичальників, до НБУ [PERSON] звернулася 26.09.2017 року та безперешкодно отримала запитувану інформацію. Чому, [PERSON] не звернулася за такою інформацією під час розгляду справи, а тільки після ухвалення судового рішення, наразі заявником у заяві про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, не зазначається. Поважні причини, за яких [PERSON] не звернулася за такою інформацією та не надала її до суду, нею також не зазначаються. Обставини, за яких їй щось чи хтось перешкоджав отримати таку інформацію під час слухання справи, також відсутні, не доведені. Зважаючи на відсутність перешкод в отриманні такої інформації, вважають, що відповідач по справі мала право та могла звернутися за нею і під час слухання справи і надати її до суду, оскільки за своїм внутрішнім переконанням вважає її істотною для вирішення спору. Отже, факти на які посилається [PERSON] у своїй заяві могли бути відомі їй. Атже, це залежало від її волі та відповідної скерованої дії з метою отримати цю інформацію та надати суду. Щодо суттєвого значення інформації наданої НБУ з реєстру позичальників про прострочену заборгованість [PERSON], вважають висновки та твердження заявника передчасними та нелогічними у контексті поняття «загальної заборгованості» за кредитним договором, яку слід відмежовувати від поняття «прострочена заборгованість». По такій категорії спорів загальна заборгованість може перевищувати прострочену при достроковому стягненні суми кредитної заборгованості із урахуванням кінцевого строку для погашення кредиту, який ще не настав за умовами кредитного договору. Відтак, загальна заборгованість (це повністю відображено у рішенні суду) станом на 14.12.2015 року по цій справі включає в себе: заборгованість за кредитом (у тому числі і прострочену заборгованість); заборгованість за нарахованими відсотками на дату складення розрахунку боргу; пені за несвоєчасне повернення кредиту та відсотків. Також, в інформації наданої НБУ зазначено дату виникнення заборгованості позичальника [PERSON] - 12.06.2012 року, що ще раз підтверджує неналежне виконання нею своїх зобов'язань із погашення кредиту та пов'язаних із цим платежів (відсотків, пені). При цьому, посилань на недостовірність даних, що вказані у рішенні суду щодо заборгованості чи таких що спростовують докази позивача по справі, у наданому листі-відповіді не наведено. Отже, у чому саме суттєве значення цієї інформації? Наразі, як вбачається із поданих додатків, такі обставини не можуть визнаватися як нововиявлені і тим паче ця інформація не несе в собі суттєвого значення по справі, за якою ухвалено рішення. Вимоги заявника щодо повної відмови у задоволенні позову ПАТ «Укрсоцбанк» вважають безпідставною, не доведеною жодним належним та допустимим доказом. Нововиявлені обставини, які свідчили б про відсутність відповідальності [PERSON] за невиконання своїх зобов'язань перед кредитором, наразі відсутні. Атже, під час ухвалення рішення по справі було встановлено факти порушення зобов'язань [PERSON] за кредитним договором, які підтверджено позивачем належними та допустимими доказами. Інформація надана НБУ у листі-відповіді не містить у собі доказів щодо відсутності заборгованості [PERSON] перед кредитором - ПАТ «Укрсоцбанк», не спростовує факт неналежного виконання позичальником своїх обов'язків по погашенню боргу, навпаки підтверджує. Просять залишити заяву [PERSON] про перегляд рішення Мелітопольського міськрайонного суду від 28 серпня 2017 року по справі № 320/400/16-ц за нововиявленими обставинами, без задоволення; заяву розглянути без участі представника ПАТ «Укрсоцбанк»; у разі визнання явки представника ПАТ «Укрсоцбанк» обов'язковою, вимоги про надання додаткових доказів по справі, пояснень тощо, просять повідомити на їх адресу. Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення, суд вважає заяву такою, що підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Згідно вимог ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Згідно вимог ст.423 ЦПК України, рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами. Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи. Відповідно до ч. 2 п. 1 ст. 423 ЦПК (2017) - істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи. Такими підставами (юридичний факт) є встановлений та визнаний кредитором - ПАТ «Укрсоцбанк» інший розмір зобов'язання (заборгованості) за кредитним договором №Ж325/6-к від 07.02.2007 року перед ПАТ «Укрсоцбанк», проте не сам доказ - отриманий лист, як вказує в запереченні на заяву про перегляд ПАТ. Зміст та розмір зобов'язання та правовідносини за кредитним договором виникли між самим ПАТ «Укрсоцбанк» та відповідачкою, розмір зобов'язання встановлюється кредитором, нараховується самим кредитором отже фактичний розрахунок зобов'язання визнаного ПАТ «Укрсоцбанк» на час розгляду спору був іншим (зміст листа), водночас, представник, надавши інший розмір зобов'язання в процесі, діяв від імені ПАТ «Укрсоцбанк» та не мав повноваження на зміну суми зобов'язання визнаного ПАТ в іншому розмірі. Отже, обставини, наведені в листі, щодо іншого розрахунку - існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи, оскільки від ПАТ «Укрсоцбанк» діяв представник та надав свій розрахунок; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду та спростовують обставини, встановлені на час розгляду справи та мають важливе значення для розгляду справи. В запереченнях ПАТ «Укрсоцбанк» (арк.2 абз.10 - 13) вказується та підтверджується про дійсне існування саме такого іншого розміру заборгованості (розміру боргу), нарахованого самим ПАТ, та який прямо впливав на висновки суду щодо її дійсного розміру. В той же час, наявність іншого розміру заборгованості (нарахованого самим кредитором ПАТ «Укрсоцбанк», про що вказує зміст листа) вказує на відсутність погодження самим банком ПАТ «Укрсоцбанк» дій свого представника. Так, правовідносини між відповідачкою та ПАТ «Укрсоцбанк» виникли на підставі кредитного договору № Ж325/6-к від 07.02.2007 року та предметом договору визначені грошові кошти в сумі 40 800 доларів на строк до 05.02.2027 року, але які фактично були отримані не в валюті, а в гривневому еквівалентному розмірі - 206 040.00 грн. Відповідачем за наданими до суду квитанціями було сплачено до каси банку в гривні: 1. 07.03.2007 року в сумі екв. 170 (доларів) - (курс НБУ на 07.03.2007 року, «далі - оф. курс» - 5.05 за 1 дол. США), - 858.5 грн. 2. 06.04.20017 року екв. 268.59,- ( оф. курс -5.05) - 1356.37 грн. 3. 10.05.2007 року екв. 71.42,- ( оф. курс -5.05) -360.67 грн. 4. 04.06.2007 року екв. 169.99, - ( оф. Курс -5.05) - 858.44 грн. 5. 04.07.2007 року екв. 171.00, ( оф. Курс -5.05) - 863.55 грн. 6. 02.08.2007 року екв. 169.00, ( оф. Курс -5.05) -853.45 грн. 7. 04.09.2007 року екв. 170.00, ( оф. Курс -5.05) -858.5 грн. 8. 5.10.2007 року екв 170.00.,- ( оф. Курс -5.05) -858.5 грн. 9. 7.11.2007 року екв 170.00, .,- ( оф. Курс -5.05)-858.5 грн. 10. 7.12.2007 року екв. 170.97.,- ( оф. Курс -5.05)-863.39 грн. 11. 10.01.2008 року екв. 169.19, .,- ( оф. Курс -5.05 )-854.40 грн. 12. 7.02.2008 року екв. 172.42.,- ( оф. Курс -5.05 )-870.72 грн. 13. 6.03.2008 року екв. 168.05, .,- ( оф. Курс -5.05 )-848.65 грн. 14. 7.04.2008 року екв. 169.37.,- ( оф. Курс -5.05 )-855.31 грн. 15. 6.05.2008 року екв. 170.00, .,- ( оф. Курс -5.05 )-858.50 грн. 16. 9.06.2008 року екв. 170.00.,- ( оф. Курс - 4.851 ) -824.50 грн. 17. 10.07.2008 року екв. 170.05, .,- ( оф. Курс -4.8417)-823.04 грн. 18. 8.08.2008 року екв. 170.05.,- ( оф. Курс -4.845)-823.04 грн. 19. 10.10.2008 року екв. 170.00, .,- ( оф. Курс -4.9271 )-837.59 грн. 20. 10.11.20008 року екв. 170.04.,- ( оф. Курс -5.798)-985.89 грн. 21. 8.04.2009 року екв. 170.00, .,- ( оф. Курс -7.70) -1309 грн. 22. 13.05.2009 року екв. 170.00.,- ( оф. Курс -7.6555)-1301.35 грн. 23. 10.06.2009 року екв. 341.77, .,- ( оф. Курс -7.6101) -2600.86 грн. 24. 9.09.2009 року екв. 170.01.,- ( оф. Курс -7.997) - 1359.56 грн. 25. 7.10.2009 року екв. 809.69, .,- ( оф. Курс - 8.01)- 6485.61 грн. 26. 4.11.2009 року екв. 234.16.,- ( оф. Курс -8.0116) - 1875.62 грн. 27. 12.11.2009 року екв. 616.37, .,- ( оф. Курс -7.9918) - 4924.79 грн. 28. 17.11.2009 року екв. 1700.00.,- ( оф. Курс - 7.9933)-13588.1 грн. 29. 10.12.2009 року екв. 1.70 , .,- ( оф. Курс -7.9865)-13.57 грн. 30. 11.01.2010 року екв. 9.69.,- ( оф. курс -7.985)-77.37 грн. 31. 10.02.2010 року екв. 49.79, .,- ( оф. курс -8.0093)-398.78 грн. 32. 9.03.2010 року екв. 350.14.,- ( оф. курс - 7.9838)-2795.44 грн. 33. 12.04.2010 року екв. 40.94, .,- ( оф. Курс - 7.9265) -324.51 грн. 34.11.05.2010 року екв. 0.77( оф. курс -7.9259) -6.10 грн. 35. 9.06.2010 року екв. 0.64, ( оф. курс -7.9194) -5.07 грн. 36. 13.07.2010 року екв. 0.98( оф. курс -7.9032)-7.74 грн. 37. 10.08.2010 року екв. 0.99, ( оф. курс -7.89)-7.81 грн. 38. 8.09.2010 року екв. 805.33( оф. курс -7.9082) -6368.71 грн. 39. 5.10.2010 року екв. 0.89, ( оф. курс -7.9093) - 7.04 грн. 40. 10.11.2010 року екв. 1.43 (оф. курс- 7.91 )- 11.31 грн. 41. 10.01.2011 року екв. 0.39, ( оф. курс -7.9590)-3.10 грн. 42. 6.04.2011 року екв. 65.46( оф. курс -7.9647)-521.36 грн. 43. 10.05.2011 року екв. 2.04, ( оф. курс -7.9684) -16.25 грн. 44. 10.01.2012 року екв. 68.39( оф. курс -7.9898) -546.42 грн. 45. 10.02.2012 року екв. 170.00, ( оф. курс -7.9899)-1358.3 грн. 46. 12.03.2012 року екв. 170.00( оф. курс -7.9899 )-1358.3 грн. 47. 10.04.2012 року екв.170.00, ( оф. курс -7.9899 ) 1358.3 грн. 48. 10.05.2012 року екв. 170.00( оф. курс -7.9889) 1358.3 грн. 49. 10.07.2012 року екв. 170.00, ( оф. курс -7.993) 1358.3 грн. 50. 10.08.2012 року екв. 170.00( оф. курс -7.993) 1358.3 грн. 51. 10.10.2012 року екв. 170.00, ( оф. курс -7.993) 1358.3 грн. 52. 6.11.2012 року екв. 527.31( оф. курс -7.993) -4213.2 грн. 53. 11.02.2013 року екв. 152.69, ( оф. курс -7.993)-1220.45 грн. 54. 11.03.2013 року екв. 170.00( оф. курс -7.993) - 1358.3 грн. 55. 10.04.2013 року екв. 170.00, ( оф. курс -7.993) -1358.3 грн. 56. 13.05.2013 року екв. 170.00( оф. курс -7.993) -1358.3 грн. 57. 10.06.2013року екв.170.00, ( оф. курс -7.993) -1358.3 грн. 58. 10.07.2013 року екв. 170.00( оф. курс -7.993) -1358.3 грн. 59. 12.08.2013 року екв. 170.00, ( оф. курс -7.993) - 1358.3 грн. 60. 7.09.2013 року екв. 170.00( оф. курс -7.993) -1358.3 грн. 61. 10.10.2013 року екв. 170.00, ( оф. курс -7.993)- 1358.3 грн. 62. 11.11.2013 року екв .170.00( оф. курс -7.993) -1358.3 грн. 63. 10.12.2013 року екв. 170.00, ( оф. курс -7.993)- 1358.3 грн. 64. 10.02.2014 року екв.170.00( оф. курс -8.5282) - 1450 грн. 65. 25.02.2014 року екв. 39.00, ( оф. курс -9.0377) - 352.47 грн. 66. 11.03.2014 року екв. 131.00( оф. курс -9.2359) - 1210 грн., а також - 06.02.2009 року - 169.96 (оф. курс -7.70) -1308.69 грн., яка не врахована при розрахунку позивачем) (додаток), на загальну суму - 94 572.87 грн. З 06.03.2007 року додатково погашено відсотки відповідачем за квитанціями на суму екв. - 9 807.09 дол. не враховані банком за період з 6.07.2011 по 8.11.2013 року та додатково наданих відповідачем під час судового засідання: 08.11.2013 - екв. 498 доларів, 09.09.2013 - екв. 20 доларів, 09.09.2013 екв. 485 долл ; 09.08.2013 екв. 505.00; 10.07.2013 екв. 492.00; 10.06.2013 екв. 512; 09.04.2013 екв. 513; 08.01.2013 екв. 347; 07.12.2012 екв. 686.66; 06.11.2012 екв. 523; 10.10.2012 екв. 513; 10.09.2012 екв. 528.45; 03.08.2012 екв. 529.65; 10.07.2012 екв. 520; 09.04.2012 екв. 537.43; 12.03.2012 екв. 517.00; 10.02.2012 екв. 542.00; 10.01.2012 екв. 442.00; 10.10.2011 екв. 359.78; 6.09.2011 екв. 372; 6.07.2011 екв. 360 доларів США. Відповідно до ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. У разі порушення боржником негативного зобов'язання кредитор незалежно від сплати неустойки та (або) відшкодування збитків і моральної шкоди має право вимагати припинення дії, від вчинення якої боржник зобов'язався утриматися, якщо це не суперечить змісту зобов'язання. Така вимога може бути пред'явлена кредитором і в разі виникнення реальної загрози порушення такого зобов'язання. Водночас, відповідно до р.4, п. 4.2 кредитного договору за прострочення строків повернення кредиту, визначених п. 11, 2.6.3, 3.2.3., 4.4., 4.5 позичальник сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несвоєчасно сплаченої суми за кожний день прострочення. Отже, самим фактом нарахуванням пені позичальнику Банком та за'явлення в позовних вимогах на суму заборгованості, - спростовується право банку на одночасне подальше застосування відповідальності в порядку п. п. 4.4., 4.5. Договору, а саме, - вимогу банку на встановлення строку користування кредитом таким що сплив, та, обов'язок позичальника погасити кредит в повному обсязі, сплатити проценти за фактичний час користування кредитом та нараховані штрафні санкції, а отже відповідне право банку достроково до строку встановленого п.1.1. договору - 5.02.2027 року заявити вимогу про повернення суми кредиту, - оскільки це є мірою подвійної відповідальності за одне й теж порушення, що є неприпустимо відповідно до ст. 611 ЦК та ст. 61 Конституції України. Як встановлено в судовому засіданні та вбачається з матеріалів справи, [PERSON] 07.02.2007 року звернулася з заявою про видачу готівки у сумі 40800,0 доларів США, еквівалент у гривні - 206040,00 грн. (а.с.9). Згідно Розпорядження на перерахунок коштів (а.с.9 об.), було вирішено надати їй довгостроковий споживчий кредит. 07.02.2007 року між [PERSON] та АКБ «Укрсоцбанк» був укладений кредитний договір на отримання 40800,0 доларів США, еквівалент у гривні - 206040,00 грн. з кінцевим терміном погашення 05.02.2027 року (а.с.10-13). Всупереч ст. 549 ЦК та відсутності облікової ставки НБУ, застосованої ПАТ для розрахунку іноземної валюти, розрахунок Позивача є таким, що не відповідає Закону, пеня нарахована в іноземній валюті, як на суму відсотків так й основного зобов'язання не підлягає стягненню. Відповідно до частини першої ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини,на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Позивач, звертаючись з позовною заявою до суду, надав розрахунок заборгованості відповідача за кредитом, який складає 26 350 доларів США. Відповідачем у судовому засіданні надані письмові докази - квитанції з відмітками Банку, якими підтверджується сплата платежів за кредитом у національній валюті України. При співставленні дати та суми платежів за цими квитанціями судом встановлено, що ці платежі не зазначені в розрахунку заборгованості відповідача за кредитним договором, тому судом неодноразово оголошувались перерви для виклику представника банку для надання особистих пояснень щодо порядку розрахунку заборгованості, який наданий при зверненні до суду, але представник банку у судове засідання не з'явився, про причини своєї неявки суду не повідомив. Відповідно до ч.4 ст.81 ЦПК України, у разі посилання учасника справи на не вчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події суд може зобов'язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Незважаючи на неодноразові виклики у судове засідання представника позивача для встановлення розміру заборгованості та надання доказів отримання [PERSON] саме валюти в розмірі 40 800 доларів США в судове засідання він не з'явився, не надав суду доказів отримання [PERSON] саме 40 800 доларів США а не гривневого еквіваленту цієї суми. Позивачем також не надано розрахунок заборгованості відповідача за кредитним договором з урахуванням коштів, докази перерахування яких Банку надано відповідачем в судовому засіданні, тому суд, відповідно до ч.4 ст.81 ЦПК України вважає відсутньою заборгованості відповідача перед позивачем. Як зазначено в постанові ВСУ від 16.09.2015 року у справі №6-190цс15, законним платіжним засобом, обов'язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня. Цим же рішенням визначено, що стягнення заборгованості за кредитним договором в іноземній валюті допускається, якщо саме вона надавалась за цим договором. Згідно ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення п.1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до статті 533 ЦК України грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом. У зв'язку з наведеним вище слід дійти висновку про те, що не суперечить чинному законодавству України стягнення заборгованості за кредитним договором в іноземній валюті, якщо саме вона надавалась за договором і позивач просить стягнути суму у валюті. Оскільки позивачем не надано суду доказів отримання відповідачем за кредитним договором саме 40 800 доларів США, а відповідач наполягає на отриманні за зазначеним кредитним договором саме грошової одиниці України - гривні в сумі 206 040 гривень, суд вважає не доведеним позивачем отримання відповідачем за кредитним договором саме валюти. У мотивувальній частині судового рішення, яке ухвалено за наслідками розгляду справи, що переглядається, наведені розрахунки заборгованості за процентами за кредитним договором із переведенням іноземної валюти в українську за курсом, установленим НБУ станом на 14.12.2015 року. За загальними вимогами процесуального права, закріпленими у статтях 57-60, 131-132, 137, 177, 179, 185, 194, 212-215 ЦПК України, визначено обов'язковість встановлення судом під час вирішення спору обставин, що мають значення для справи, надання їм юридичної оцінки, а також оцінки всіх доказів, розрахунків, з яких суд виходив при вирішенні позову, що стосуються, зокрема, грошових вимог (дослідження обґрунтованості, правильності розрахунку, доведеності розміру збитків, наявність доказів, що їх підтверджують). Згідно Постанови Верховного суду України, від 16.09.2015 року № 6-190цс15 за загальними вимогами процесуального права, закріпленими у статтях ЦПК України, визначено обов'язковість встановлення судом під час вирішення спору обставин, що мають значення для справи, надання їм юридичної оцінки, а також оцінки всіх доказів, розрахунків, з яких суд виходив при вирішенні позовів, що стосуються, зокрема, грошових вимог (дослідження обґрунтованості, правильності розрахунку, доведеності розміру збитків, наявність доказів, що їх підтверджують). Без виконання цих процесуальних дій ухвалити законне й обґрунтоване рішення в справі неможливо. Згідно вимог ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судове рішення суду від 14.04.2016 року мотивоване розрахунками заборгованості (а.с.98-103), наданими представником банку, однак згідно наданих копій квитанцій, в даний розрахунок не включені платежі, які були проведені банком та сплачені [PERSON], в матеріалах справи відсутні висновки щодо обґрунтованості, правильності розрахунку заборгованості, доведеності розміру заявлених грошових вимог, наявності доказів, що їх підтверджують. Крім того, не підлягають задоволенню вимоги ПАТ «Укрсоцбанк» про стягнення з [PERSON] судового збору в сумі 12902,24 грн., оскільки згідно платіжного доручення (а.с.1), судовий збір був сплачений за інший позов, який не стосується [PERSON]

Outcome: approved