Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-07 00:00:00

[PERSON] звернулася до Мар`їнського районного суду Донецької області з позовною заявою про визнання права власності на земельну ділянку в порядку відшкодування боргового зобов`язання. Позовна заява обґрунтована тим, що позивачка позичила [PERSON] 4000 доларів США, про що надала розписку 21.02.2011 р. строком до 31.05.2018 року, а у разі неповернення коштів з будь-яких підстав підкріпила її заставою у вигляді земельних ділянок загальною площею 4.890 га розташованих на території Богоявленської сільської ради. [INFO] [PERSON] померла, борг позивачці не повернула, у зв`язку з чим позивачка змушена звернутися до суду. У судове засідання позивач та відповідач не з`явились, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином, подали заяви про розгляд справи за їх відсутності, відповідач позовні вимоги визнає. Суд, дослідивши письмові докази у справі, встановив наступне. 21.02.2011 року [PERSON] позичила на особисті потреби у [PERSON] грошові кошти в розмірі 4000 доларів США, які зобов`язувалася повернути в строк до 31.05.2018 року. У випадку якщо у вказаний строк у [PERSON] не буде можливості повернути борг в розмірі 4000 доларів США, то вона передає у власність [PERSON] належну їй на праві приватної власності земельну ділянку, площею 4,890 Га, розташовану на території Богоявленської сільської ради Мар`їнського району Донецької області, призначену для ведення товарного господарського виробництва, кадастрові номери: ділянка 1 (ВС 4.750) 1423382000-02-000-1662; ділянка 2 (ВС 0.110) 1423382000-02-000-1663; ділянка 3 (ВС 0.030) 1423382000-02-000-1664. В підтвердження вказаного [PERSON] передала копію паспорта, копію державного акту, для того, щоб [PERSON] розпоряджалася земельною ділянкою на власний розсуд, в тому числі визнавала за собою право власності. Відповідно до копії державного акту на право власності на земельну ділянку серія ДН № 199681 [PERSON] є власником земельної ділянки площею 4.890 га., розташованої на території Богоявленської сільської ради Мар`їнського району Донецької області, призначеної для ведення товарного господарського виробництва, кадастрові номери: 1423382000-02-000-1662; 1423382000-02-000-1663; 1423382000-02-000-1664. Згідно копії свідоцтва про смерті серії [NUMBER] [PERSON] померла [INFO] , про що виконкомом Богоявленської сільської ради Мар`їнського району Донецької області складено актовий запис за № 21. Станом на листопад 2020 року грошові кошти позивачу не повернуто. Відповідно до статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно із частиною другою статті 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Отже, письмова форма договору позики з огляду на його реальний характер є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику. Статтею 202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Відповідно до частин першої та другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Крім того, частиною першою статті 1049 ЦК України встановлено, що за договором позики позичальник зобов`язаний повернути суму позики у строк та в порядку, що передбачені договором. Таким чином, розписка як документ, що підтверджує боргове зобов`язання, має містити умови отримання позичальником в борг із зобов`язанням її повернення та дати отримання коштів. Відповідно до частини 1 статті 575 ЦК України іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи. Відповідно до ст. 576 ЦК України зазначена земельна ділянка є предметом застави і забезпечує виконання [PERSON] боргового зобов`язання. Відповідно до ч. 1 ст. 589 ЦК України, у разі невиконання позичальником свого зобов`язання, забезпеченого заставою, заставоутримувач отримує право звернення щодо стягнення на предмет застави. Відповідно до ст. 590 ЦК України звернення стягнення на предмет застави здійснюється на підставі рішення суду, якщо інше не встановлено угодою або законом. Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved