Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-19 00:00:00

[PERSON] звернулася до Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області в інтересах неповнолітньої [PERSON] з позовною заявою до [PERSON] про позбавлення батьківських прав, встановлення піклування та призначення піклувальником. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що [PERSON] є батьком неповнолітньої [PERSON], [INFO]. Мати дівчини, [PERSON], померла 28 липня 2015 року. Батьки дівчинки розлучилися ще 19 грудня 2000 року. після розірвання шлюбу [PERSON] залишилася проживати разом з матірю, а відповідач припинив спілкуватися з донькою. [PERSON] самоусунувся від виховання та утримання дитини, всі обовязки щодо дитини взяла на себе її мати. З 1999 року на підставі рішення Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області з відповідача стягуються аліменти на утримання доньки. Після смерті [PERSON] дитина залишилася проживати разом з позивачем, яка є її бабусею. Оскільки дівчинка фактично залишилася без батьківського піклування постало питання про позбавлення відповідача батьківських прав та встановлення над неповнолітньою піклування. Позивач за своїм станом здоровя, матеріально-побутовими умовами проживання має можливість виконувати обовязки піклувальника. На підставі вищевикладеного [PERSON] просила суд позбавити батьківських прав [PERSON] щодо його неповнолітньої доньки [PERSON], встановити над неповнолітньою [PERSON] піклування та призначити позивача піклувальником. В судовому засіданні позивач позов підтримала, просила суд задовольнити заявлені позовні вимоги. Суду пояснила, що вона є бабусею неповнолітньої [PERSON]. Після смерті доньки, [PERSON], онука залишилася проживати разом з нею. Відповідач вже 15 років не спілкується з донькою та не приймає участі в її житті та утриманні. Фактично всі обовязки по утриманню та вихованню дівчинки позивач виконує самостійно. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, проти задоволення позовних вимог не заперечував. Підтвердив, що він не спілкується з донькою після того як припинив шлюбні відносини з її матірю. ніхто ніколи не чинив перешкоди у спілкуванні з донькою, він свідомо з нею не спілкується. З нього стягуються аліменти на утримання доньки, іншої допомоги на її утримання він не надає. Неповнолітня [PERSON] в судовому засіданні суду пояснила, що після смерті матері вона мешкає разом з бабусею, батько з нею не спілкується, не телефонує їй, не цікавиться її життям, нічого не купує, лише сплачує аліменти в мінімальному розмірі. Треті особи в судове засідання не зявилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, кожний окремо подав заяву про розгляд справи без їх участі. Суд вислухавши пояснення осіб, які брали участь у справі, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. 14 квітня 1998 року народилася [PERSON], про що відділом реєстрації актів громадянського стану Верхньодніпровської районної державної адміністрації в книзі записів актів громадянського стану про народження 7 травня 1998 року було зроблено відповідний актовий запис № 48 та видане свідоцтво про народження І-КИ № 005179, в якому батьками записано [PERSON] та [PERSON] (а.с.6). 19 грудня 2000 року було зареєстровано розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу (а.с.7). У звязку з реєстрацією шлюбу 8 вересня 2012 року було змінено прізвище [PERSON] на «Єгорова», що підтверджується свідоцтвом про шлюб І-КИ № 236348 (а.с.18). Після припинення шлюбних відносин дитина залишилася мешкати разом з матірю і того часу батько не приймає участі у вихованні та утриманні доньки, взагалі з нею не спілкується та не цікавиться її життям. Цю обставину сторони визнали у судовому засіданні, а тому згідно з ч.1 ст. 61 Цивільного процесуального кодексу України вона не підлягає доказуванню. Окрім того довідкою Дніпропетровського педагогічного коледжу № 273 від 7 серпня 2015 року, в якому навчається [PERSON], підтверджується, що батько дитини за період навчання коледж не відвідував, не відвідував батьківські збори, не спілкувався з куратором та не приймав участі у вихованні доньки (а.с.11). Також 21 серпня 2015 року [PERSON] особисто написав заяву про відмову від своїх батьківських прав щодо його неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO] (а.с.29). 28 липня 2015 року [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть І-КИ № 649395 (а.с.8). Після смерті матері неповнолітня [PERSON] мешкає разом з бабусею - [PERSON], що підтверджується актом обстеження житлово-побутових умов [PERSON] від 10 серпня 2015 року (а.с.9). Рішенням комісії з питань захисту прав дитини при Верхньодніпровській районній державній адміністрації від 25 серпня 2015 року № 2 було вирішено вважати за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] щодо його неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO] (а.с.28). Також органом опіки та піклування в особі виконавчого комітету Верхньодніпровської міської ради 16 жовтня 2015 року було прийнято рішення про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] щодо його неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO] (а.с.35). Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України батько може бути позбавлений судом батьківських прав, якщо він ухиляється від виконання своїх обовязків по вихованню дитини. Відповідно до ст. 165 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають, в тому числі, особа, в сімї якої проживає дитина. Судом встановлено, що [PERSON] свідомо не піклується про фізичний і духовний розвиток своєї дитини, [PERSON], не забезпечує її медичним доглядом, лікуванням, утриманням, не спілкується з донькою, тобто свідомо нехтує своїми батьківськими обовязками, що, на думку суду, необхідно розцінювати як ухилення від виховання дитини, а тому позовні вимоги [PERSON] є законними та обґрунтованими. Згідно з ч. 4 ст. 60 Цивільного кодексу України суд встановлює піклування над неповнолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає піклувальника за поданням органу опіки та піклування. Статтею 63 Цивільного кодексу України визначено, що піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю за її письмовою заявою. При цьому піклувальник призначається переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обовязки піклувальника. В судовому засіданні встановлено, що неповнолітня [PERSON] позбавлена батьківського піклування, оскільки батько ухиляється від її виховання та утримання, мешкає окремо, а мати дівчинки померла. [PERSON] є бабусею неповнолітньої [PERSON]. Позивач має постійне місце проживання, за яким характеризується позитивно, що підтверджується характеристикою Верхньодніпровської міської ради (а.с.13). [PERSON] працює в КЗ «Верхньодніпровська ЦРЛ» ДОР» та отримує пенсію, що підтверджується довідкою № 942м від 3 серпня 2015 року (а.с.12). Згідно з довідкою Управління інформаційно-аналітичного забезпечення [PERSON] до кримінальної відповідальності не притягувалась, засудженою не значиться, в розшуку не перебуває (а.с.17). Відповідно до довідки комунального закладу «Верхньодніпровський центр первинної медико-санітарної допомоги» від 5 серпня 2015 року [PERSON] за станом здоровя може виконувати обовязки піклувальника (а.с.16). [PERSON] мешкає разом з онукою в будинку за адресою: І пров. Щорса, 13/1 в м. Верхньодніпровськ (а.с.9). Органом опіки та піклування в особі виконавчого комітету Верхньодніпровської міської ради до Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області було внесено подання про доцільність призначення [PERSON] піклувальником неповнолітньої [PERSON], [INFO] (а.с.36). Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про те, що неповнолітня [PERSON] потребує встановлення над нею піклування з метою забезпечення її особистих немайнових і майнових прав та інтересів. Її бабуся, [PERSON], відповідає вимогам до особи, яка може бути призначена піклувальником, визначеним Цивільним кодексом України, а тому суд вважає вимоги про встановлення піклування та призначення її піклувальником законними та обґрунтованими. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у відповідності до ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України, приймаючи до уваги, що позивачем було сплачено судовий збір за подання позовної заяви в сумі 243 грн. 60 коп., суд приходить до висновку, що з відповідача підлягають стягненню понесені відповідачем судові витрати. Відповідно до ч. 5 ст. 164 Сімейного кодексу України рішення суду про позбавлення батьківських прав після набрання ним законної сили суд надсилає державному органу реєстрації актів цивільного стану за місцем реєстрації народження дитини.

Outcome: approved