Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-10 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вказаним вище позовом, в якому, згідно уточнень від 10.10.2014 року, просила суд стягнути з [PERSON] аліменти на утримання малолітньої сина [PERSON], [INFO] та додаткові витрати на дитину в розмірі 2.049,00 грн. разово та 1.024,50 грн. - щомісячно. В обґрунтування своїх вимог, позивачка зазначила наступне. Сторони перебували в шлюбі, який рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 10.10.2013 року було розірвано. Від шлюбу у [PERSON] та [PERSON] народився син [PERSON], [INFO], який проживає з матір'ю. Відповідач в утриманні та вихованні сина участі не бере. Також, позивачка в своєму позові посилається на понесені нею додаткові витрати на дитину, пов'язані з відвідуванням навчально-виховними закладами, які на підставі ст. 185 Сімейного кодексу України мають бути компенсовані Відповідачем. В судовому засіданні позивачка свій позов підтримала та просила суд його задовольнити, відповідач позов визнав частково щодо стягнення аліментів в частці від його доходу (заробітку), у зв'язку з тяжким матеріальним становищем та станом здоров'я. З'ясувавши обставини, якими сторони обґрунтовують свої вимоги та заперечення, та правовідносини сторін, що випливають з таких обставин, вислухавши учасників цивільного процесу, перевіривши їх доводи наявними в справі доказами, дослідивши матеріали справи, надавши їм правову оцінку, судом було встановлено наступне. Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 10.10.2012 року, шлюб, укладений між [PERSON] до [PERSON] було розірвано. Від шлюбу у них народився син, [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серія [NUMBER]). Як випливає з матеріалів справи, згоди щодо участі кожного з батьків в утриманні дитини сторони не дійшли. Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України (далі - СК України), мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Статтею 180 СК України закріплено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення її повноліття. Частиною 3 ст. 181 СК України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч. 2 ст. 182 СК України). Відповідач в судовому засіданні пояснив, що на даний час він не працює, а його дохід це державна соціальна допомога та пенсія, які в загальному складають 1.879,98 грн. на місяць (довідки від 23.10.2014 року № 3661 та № 12436/06), є інвалідом третьої групи з дитинства, іншого доходу не має. Визначаючи спосіб виконання батьком обов'язку утримувати дитину, суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище не тільки дитини, а й відповідача, тому вважає можливим стягнення аліментів в розмірі 1/3 частки від усіх видів заробітку та доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Також, [PERSON] були надані до суду письмові докази про додаткові витрати на дитину, які вона просила стягнути з [PERSON] Відповідно до довідки Приватного навчально-виховного комплексу Вільна школа «АСТР», [PERSON] з 01.09.2014 року навчається в школі з щомісячною оплатою 1.000,00 грн. Згідно Договору № 2324 від 01.09.2014 року [PERSON] навчається в ТОВ «Лондонська школа англійської мови Дістрікт», щомісячна оплата - 689,00 грн. Відповідно довідки від 03.10.2014 року, [PERSON], навчається в школі військових мистецтв «Білий Лотос», щомісячна оплата - 360,00 грн. Відповідно до ст. 185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Таким чином, при визначенні участі кожного з батьків у додаткових витратах на утримання дитини, суд виходив із ст. 141 СК України, тобто в рівних частках з кожного та ст. 60 ЦПК України (кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень), щодо належного підтвердження понесених витрат позивачкою. Згідно ст. ст. 150, 157 СК України, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні та утриманні. Отже, згідно квитанцій від 29.08.2014 року та 30.09.2014 року, позивачкою було сплачено 2.000,00 грн. за навчання [PERSON] в Приватному навчально-виховному комплексі Вільна школа «АСТР»; квитанції від 25.09.2014 року, 689,00 грн. за навчання в ТОВ «Лондонська школа англійської мови Дістрікт», тому з відповідача підлягає стягненню додаткові витрати в розмірі 1.344 (одна тисяча триста сорок чотири) гривні 50 (п?ятдесят) копійок.

Outcome: partial