Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-08 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до Рахівської міської ради, Закарпатської області, треті особи без самостійних вимог: Рахівська державна нотаріальна контора Закарпатської області, Рахівське районне управління юстиції в Закарпатській області в особі реєстраційної служби Рахівського районного управління юстиції Закарпатської області про визнання права власності в порядку спадкування. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 29 лютого 2012 року, помер батько позивачки, громадянин [PERSON]. Після смерті матері відкрилася спадщина на все належне йому спадкове майно, в тому числі, на житловий будинок № 98, що розташований по вул. Буркут в м. Рахів, Закарпатської області. 10 лютого 2012 року батько позивачки, [PERSON], на випадок своєї смерті зробив заповітне розпорядження, за яким все належне йому майно заповів позивачці. На даний час зазначений заповіт є чинним, ніким не змінений та не скасований. Отримати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті батька позивач не зміг, оскільки державним нотаріусом в цьому було відмовлено, через те, що відсутня реєстрація спадкового будинку за спадкодавцем, тобто встановлено відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно, про що складено постанову №2 від 29 березня 2016 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Спорів з приводу заявлених ними вимог про спадкування зазначеного майна не існує. На підставі наведеного просить визнати за ним право власності на житловий будинок №98, розташований по вул. Буркут в м.Рахів, Закарпатської області. Позивачка в судове засідання не з`явилася, однак надала суду заяву, в якій просять дану справу розглянути у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить такі задовольнити. Представник відповідача, Рахівської міської ради, Закарпатської області, [PERSON], в судове засідання не з'явився, надіслав заяву, в якій просив розглянути справу без їхнього представника. Заперечень стосовно задоволення позовних вимог не має. Представник третьої ооби, Рахівської держнотконтори, державний нотаріус [PERSON] в судове засідання не з`явилася, однак надала суду заяву, в якій просила дану справу розглянутиу її відсутності, позовні вимоги визнає. Представник Реєстраційної служби Рахівського РУЮ, [PERSON], в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутності, вирішення спору залишає на розсуд суду. Дослідивши матеріали справи, перевіривши їх доказами, суд прийшов до наступного висновку.\~ У відповідності до положень частини 1 статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідачем у справі являється особа, діями якої порушуються права та інтереси відповідача. Судом встановлено, що 29 лютого 2012 року помер громадянин [PERSON], про що складено відповідний актовий запис №29 та, відділом Державної реєстрації актів цивільного стану Рахівського РУЮ, видано свідоцтво про смерть серії І-ФМ №135873 від 01 березня 2012 року. Після його смерті відкрилася спадщина на все належне йому майно, в тому числі на житловий будинок №98 з надвірними спорудами, розташований по вул. Буркут в м.Рахів, Закарпатської області. Звернення позивачки до суду з вимогою визнання права власності на спадкове майно зумовлене порушенням її права на отримання власності в порядку спадкування згідно відмови нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом в її користь, в зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на право власності на житловий будинок. Згідно ст. ст.1217, 1223 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. [PERSON] на спадкування мають особи, визначені у заповіті. При житті, [PERSON], 10 лютого 2012 року, було складено заповіт, за яким, належний йому житловий будинок №98 по вул.Буркут в м.Рахові заповів позивачці - [PERSON]. При вирішенні спорів щодо спадкування права власності на нерухоме майно суд звертає увага на зміну редакції ч. 4 ст. 331 і ч. 4 ст. 334 ЦК та інших норм цивільного законодавства та застосовує редакцію закону, яка діяла на час виникнення права у самого спадкодавця та на час відкриття спадщини. Належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок, споруду, зокрема, відповідно до Переліку правовстановлюючих документів, на підставі яких провадиться реєстрація будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженого Міністерством комунального господарства УРСР 31 січня 1966 року та погодженого з Верховним Судом УРСР 15 січня 1966 року, який втратив чинність згідно з наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 13 грудня 1995 року, та інших нормативно-правових актів. Якщо право власності на житловий будинок, споруду підтверджується належними правовстановлюючими документами на час виникнення права власності на будівлі, споруди, органи місцевого самоврядування зобов'язані видати довідку про належність житлового будинку на праві приватної власності спадкодавцеві, оскільки до компетенції виконкомів місцевих рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих рад. Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Країні (УРСР) із 1979 року, в яких при визначенні року побудування зазначається рік введення в експлуатацію будинку, тобто, записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. В матеріалах справи міститься будівельний паспорт на забудову земельної ділянки, тому суд не вважає вищевказаний будинок самочинним будівництвом. Для набуття спадщини необхідна наявність ряду умов. Першою необхідною умовою є відкриття спадщини, під якою розуміють настання таких юридичних фактів, які обумовлюють виникнення у спадкоємця права на набуття спадщини - права на спадкування. До таких юридичних фактів, передусім, відноситься смерть спадкодавця. В момент відкриття спадщини спадкоємець набуває лише право на спадкування, а не право власності на саму спадщину. Для виникнення права власності на спадщину спадкоємець повинен належним чином здійснити (реалізувати) право на прийняття спадщини. Здійснення права на спадкування, передусім, полягає в тому, що спадкоємець має право прийняти спадщину або не прийняти її. Прийняття спадщини можливе двома способами: шляхом пасивної поведінки спадкоємця, яка передбачена ч.3 ст. 1268 ЦК України, яка встановлює, що для прийняття спадщини достатньо того факту, що спадкоємець, мешкав разом з померлим і протягом строку для прийняття спадщини не відмовився від неї. Такі спадкоємці також подають заяву про видачу їм документа, що підтверджує їх право на спадкове майно, але можуть це зробити незалежно від закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини; шляхом активної поведінки, тобто подачі заяви про прийняття спадщини та видачі їм відповідного свідоцтва. Для такого способу прийняття спадщини, який буде стосуватися всіх інших спадкоємців, існує певний строк для подачі заяви. Судом встановлено, що позивачка [PERSON], спадщину прийняла, проживає в спадковому будинку та доглядає за ним, обробляє прилеглу до нього земельну ділянку. Таким чином, враховуючи, що позивачка є спадкоємцем за заповітом, спадщину прийняла, майнового спору з приводу спадкування не існує, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню. Вимоги про відшкодування судових витрат позивачка не ставила.

Outcome: approved