Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-19 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд позовом до Другого відділу державної виконавчої служби міста Луцьк Головного територіального управління юстиції у Волинській області (далі Другий ВДВС м. Луцьк), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Реєстраційна служба Луцького міського управляння юстиції у Волинській області, про зняття арешту з майна. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що є власником Ѕ частки квартири, розташованої за адресою [ADDRESS] . На виконанні Другого ВДВС м. Луцька перебувало виконавче провадження №41461835, на підставі якого 15.01.2014 було винесено постанову про арешт майна божника та оголошення заборони про його відчуження від 15.01.2014 року. Зазначає, що постановою від 21.07.2014 року виконавче провадження повернуто стягувачеві . Даною постановою вирішено припинити чинність арешту майна боржника та скасувати інші заходи примусового виконання рішення. Однак, у 2019 році їй стало відомо, що арешт накладений на майно боржника не знімався, дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна не вжито. На підставі наведеного, просить суд, зняти арешт зі всього нерухомого майна, що їй належить, накладений у виконавчому провадженні № 41461835 від 15.01.2014 року. Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 17 квітня 2019 року відкрито спрощене провадження у справі. Позивач до судового засідання подала суду заяву про слухання справи у її відсутності, просить суд позов задовольнити. Не заперечує проти заочного розгляду справи. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про день, час та місце розгляду справи. Будь-яких заяв про слухання справи без представника третьої особи на адресу суду не надходило. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про день, час та місце розгляду справи. Будь-яких заяв про слухання справи без представника третьої особи на адресу суду не надходило. Суд вважає за можливе слухати справу у відсутності учасників справи по наявним матеріалам справи. За погодженням позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Згідно ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Судом встановлено, що на виконанні Другого ВДВС м. Луцьк перебувало виконавче провадження № 41461835, про стягнення з [PERSON] на користь УПФУ у Березівському районі Одеської області боргу в розмірі 24764.00 грн. Постановою Першого ВДВС Луцького МУЮ від 15.01.2014 року державним виконавцем накладено арешт на все майно боржника в межах суми боргу, що належить [PERSON] (а.с.8). Як вбачається з постанови від 21.07.2014 року виконавче провадження повернуто стягувачеві . Даною постановою вирішено припинити чинність арешту майна боржника та скасувати інші заходи примусового виконання рішення (а.с. 11). З повідомлення Другого ВДВС, вбачається, що вищезазначене виконавче провадження № 41461835 завершено, однак, арешт, накладений на майно (кошти) боржника не знімався (а.с. 11-12). Відповідно до ч. 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» за відсутності підстав для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини передбачених частинами 1-4 вказаної статі, арешт може бути знятий за рішенням суду. Судом встановлено, що на даний час жодних виконавчих проваджень про стягнення з [PERSON] боргів та виконавчого збору на виконанні у ВДВС не ведуться. Враховуючи наведені обставини, суд вважає, що безпідставна наявність записів про арешт майна, яке належить [PERSON] , обмежує її право власності, а тому таке право підлягає захисту. Таким чином, аналізуючи зібрані та дослідженні в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити.

Outcome: approved