Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-17 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з заявою, в якій просить встановити факт смерті громадянки України [PERSON] , [INFO] померлої в м. Луганськ Луганської області [INFO] . В обґрунтування заяви [PERSON] зазначила, що [INFO] в місті Луганськ померла його мати [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією довідки про причину смерті № 1137 від 10.11.2019 року, копією медичного свідоцтва про смерть № 1137. 18.02.2020 року вона звернулась із заявою щодо державної реєстрації смерті своєї матері [PERSON] до відділу державної реєстрації актів цивільного стану по Слобідському та Основ`янському районах у м. Харкові ГТУЮ у Харківській області, та 18.02.2020 року отримала відмову № 787 у державній реєстрації смерті [PERSON] , у зв`язку з тим що було подано документ, виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. Також зазначила, що вона має статус внутрішньо переміщеної особи та проживає в м. Харкові. Враховуючи вищевикладене, заявник [PERSON] була вимушена звернутися до суду із заявою про встановлення факту смерті. До судового засідання [PERSON] не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, вимоги заяви підтримала та просила задовольнити. Представник заінтересованої особи Відділу державної реєстрації актів цивільного стану по Слобідському та Основ`янському районах у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) в судове засідання не з`явилася, надала до суду пояснення в яких вказала про розгляд справи за її відсутності, проти заяви про встановлення факту смерті не заперечувала. Частиною 2 статті 317 ЦПК України встановлено, що справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до висновку про задоволення заяви, виходячи з наступного. За змістом ч. 1 ст. 317 ЦПК України, заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. З наданих заявником документів вбачається, що [PERSON] , [INFO] є донькою [PERSON] , та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження Серії [NUMBER] , видане 29.11.1966 року Артемівським РАЦС м. Луганськ. [INFO] [PERSON] померла у місті Луганськ Луганської області. До суду заявником надано довідку про причину смерті № 1137 від 10.11.2019 року (форма № 106/у) та копія Свідоцтва про смерть [PERSON] серії [NUMBER] від 29.11.2019 року, виданого «Артемівським відділом запису актів громадянського стану Луганського міського управління юстиції Міністерства юстиції Луганської Народної Республіки». У відповідності до п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України N 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Судовим розглядом встановлено, що 18.02.2020 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Слобідському та Основ`янському районах у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), відмовлено у видачі свідоцтва про смерть [PERSON] через надання заявником на підтвердження факту смерті [PERSON] документа, виданого на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. Згідно ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація актів цивільного стану у встановлених законом випадках є обов`язковою. Відомості про смерть особи підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян. Згідно ч. ч. 2, 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Відповідно до Розпорядження Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення» № 1085-р від 07 листопада 2014 року, м. Донецьк Донецької області є населеним пунктом, на території якого органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. Таким чином, свідоцтво про смерть [PERSON] серії [NUMBER] від 29.11.2019 року, виданого «Артемівським відділом запису актів громадянського стану Луганського міського управління юстиції Міністерства юстиції Луганської Народної Республіки», є недійсним і не створює правових наслідків. Згідно п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Факти, які підлягають встановленню, повинні мати юридичний характер, тобто відповідно до закону викликати юридичні наслідки: виникнення, зміну або припинення особистих чи майнових прав громадян або організацій. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету, для якої необхідне його встановлення. Підставою для встановлення факту смерті є підтверджені доказами обставини, які достовірно свідчать про смерть громадянина в певний час і за певних обставин. Для встановлення смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті необхідні обставини, які свідчать про реєстрацію цієї події. Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Факт смерті [PERSON] , у встановленому законом порядку зареєстровано не було, оскільки в місті Луганськ Луганської області України органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. Відповідно до ст. 293 ЦПК України, в порядку окремого провадження судом розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових або майнових прав, підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав, зокрема про встановлення фактів, що мають юридичне значення, у відповідності до ст. 308 ЦПК України. За ч. ч. 3, 4 ст. 49 ЦК України, державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Встановлення факту смерті [PERSON] необхідно заявнику для проведення державної реєстрації смерті, отримання матеріальної допомоги на поховання та прийняття спадщини. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що факт смерті [PERSON] знайшов своє підтвердження під час судового розгляду, суд вважає заяву [PERSON] обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Згідно ч. 4 ст. 317 ЦПК України, рішення у справах про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. На підставі викладеного,

Outcome: approved