Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-30 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вищезазначеним позовом, в якому просила стягнути з відповідача аліменти на утримання малолітніх дітей - [PERSON] та [PERSON] в розмірі 1/4 частини всіх доходів на утримання кожної дитини, не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Свої вимоги обґрунтовує тим, що проживала з відповідачем однією сім'ю з 2000 року, [INFO] в них народився син [PERSON], а [INFO] - син [PERSON]. Разом з тим, сімейне життя з відповідачем не склалося, наразі діти проживають з нею та знаходиться на її утриманні. Також зазначила, що відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання малолітніх дітей. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про його проведення повідомлений належним чином. Суд, заслухавши пояснення сторін, повно і всебічно з'ясувавши обставини в справі, об'єктивно дослідивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, знаходить позов таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. З 2000 року позивач та відповідач почали проживати однією сім'єю, [INFO] в них народився син - [PERSON], свідоцтво про народження [NUMBER]. 20 грудня 2003 року Виконкомом Заворицької сільської ради Броварського району Київської області зареєстровано шлюб між позивачем та відповідачем, про що зроблено актовий запис № 11. [INFO] в подружжя народився син - [PERSON], свідоцтво про народження [NUMBER]. В судовому засіданні встановлено, що наразі шлюб між подружжям не розірвано, але вони припинила ведення спільного господарства. Відповідач матеріальної допомоги дітям не надає. Також встановлено, що відповідач офіційно працює трактористом в Головному матеріальному складі Південно-західної залізниці та має регулярний дохід. Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення неповноліття. Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення (ч.1 ст. 182 СК України). Відповідно до ч.2 ст. 183 СК України якщо стягуються аліменти на двох ібільше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання,яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Згідно ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Виходячи з наведеного, в судовому засіданні встановлено, що відповідач має регулярний дохід та незважаючи на це, відмовляється добровільно надавати матеріальну допомогу на утримання малолітніх дітей, а тому суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позову та стягнення з відповідача аліментів в розмірі 1/3 частини всіх його доходів на утримання дітей - [PERSON] та [PERSON], оскільки такий розмір аліментів буде відповідати засадам розумності та справедливості. Відповідно до ч.3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення,звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а тому з відповідача слід стягнути судовий збір на користь держави в розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: partial