Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-01 00:00:00

[PERSON] звернулася до Білгород - Дністровського міськрайонного суду Одеської області з позовом до Миколаївської сільської ради про встановлення факту приналежності, встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що після смерті [PERSON], яка померла [INFO] відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку, що розташований по [ADDRESS]. Однак нотаріальним чином оформити право власності на спадкове майно позивачка не в змозі, оскільки померла не встигла зареєструвати належним чином право власності на житловий будинок, тому позивачка були змушені звернутися до суду. Позивачка у судове засідання не з'явилася, про час, місце та дату судового засідання була сповіщена належним чином, однак надіслала на адресу суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила суд задовольнити у повному обсязі. Представник Миколаївської сільської ради у судове засідання не з'явився, про час, місце та дату судового засідання був сповіщений належним чином. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд у зв'язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання в порядку статті 169 ЦПК України, враховуючи відсутність відповідних заперечень від позивача, ухвалив слухати справу за відсутності відповідача, що не з'явився, у порядку заочного розгляду справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає за необхідне задовольнити позовну заяву з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що 14 березня 1998 року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть, серії [NUMBER], яке було видано Миколаївської сільської ради 16.03.1998 року, про що в Книзі реєстрації актів про смерть зроблено запис за № 02. Оскільки на день смерті спадкодавця, діяв Цивільний Кодекс 1963 р., і відповідно до п.5 прикінцевих та перехідних положень ЦК України в редакції 2004 р., правила книги шостої Цивільного кодексу України (спадкове право) застосовуються до спадщини, яка відкрилася,. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку, що розташований по [ADDRESS], який в цілому складається з: житлового будинку літ. «А», загальною площею 65,4 кв. м., житловою площею 42,00 кв. м., веранди літ. «а», навісу літ. «а1», літньої кухні літ. «Б». За життя [PERSON] не зареєстрував належним чином нерухоме майно. Однак, як вбачається з довідки № 255 від 13.08.2014 року Миколаївської сільської ради, [PERSON] згідно даних погосподарській книзі є власником житлового будинку, розташованого по [ADDRESS], особовий рахунок [NUMBER], книга №01. Земельна ділянка, площею 0,24 га знаходиться в користуванні для будівництва та обслуговування житлового будинку. Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. В погосподарських книгах при визначенні року побудування зазначається рік введення в експлуатацію будинку. За змістом п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах. Додатками № 32 та № 33 до Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих було затверджено зразки довідок про право власності колгоспного (селянського) двору на жилий будинок та про право власності робітника чи службовця на жилий будинок. За змістом зазначених нормативних актів виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права. Відповідно до роз'яснень, викладених у п. 9 постанови Пленуму Верховного суду України від 04.10.1991 року за №7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на житловий будинок», право власності на житловий будинок, збудований громадянином на відведеній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради. Згідно з ст.527 ЦК України в ред.1963 р., спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народжені після його смерті. Як вбачається з довідки №74 від 25.03.2014 року на день смерті [PERSON] разом з ним проживали за даною адресою: дружина [PERSON]. Отже за правилами ст.529 ЦК УРСР (ред.. 1963 року) [PERSON] є спадкоємцем першої черги спадкоємців за законом і має право на успадкування майна померлого [PERSON]. [INFO] померла [PERSON], про що свідчить свідоцтво про смерть, серії [NUMBER], яке було видано виконавчим комітетом Миколаївської сільської ради 01.05.1999 року, про що в Книзі реєстрації актів про смерть 01.05.199 року зроблено запис за № 12. Однак за життя [PERSON] не зареєструвала право власності належним чином, тому 07.12.2013 року Білгород - Дністровська міська державна нотаріальна контора відмовила позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом о причині відсутності правовстановлюючих документів. Те, що [PERSON] є єдиною спадкоємицею майна померлої [PERSON] підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 14.01.2002 року, серії АЕІ № 414130, посвідчене державним нотаріусом Шостої одеської державної нотаріальної контори Вахненко Ю.О. та яке зареєстровано в реєстрі за № 3-33. Відповідно до ст. 1266 ЦК України, внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Інших осіб, які б мали право на обов'язкову частку у спадковому майні померлих спадкодавців відповідно до ст. 1241 ЦК України, немає. Згідно ст..1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. ч.1 ст.1222 спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1276 ЦК України, якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов'язкової частки у спадщини переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія). Отже, виходячи з вищевикладеного, суд дійшов висновку, що позов [PERSON] до Миколаївської сільської ради про встановлення факту приналежності, встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved