Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-16 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 21 листопада 2015 року Старосільською сільською радою Маневицького району Волинської області було зареєстровано шлюб з відповідачем, актовий запис № 13. Від даного шлюбу вони мають одну малолітню дитину: дочку [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося. Вони проживають окремо, не підтримують шлюбно-сімейних відносин, спільного господарства не ведуть. Між ними відсутнє взаєморозуміння, вони втратили повагу одне до одного. З вини відповідача подальше спільне життя та збереження сімї стали неможливими. Фактично їх сімя розпалася, шлюб збережений бути не може. Вважаючи, що їх сімя розпалась з вини відповідача, [PERSON] просила шлюб між ними розірвати, малолітню дитину залишити у неї на проживанні. Позивач [PERSON] в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримала у повному обсязі з підстав, викладених у поданій до суду заяві, вважає, що з вини відповідача подальше спільне життя та збереження сімї стали неможливими, їх шлюб носить лише формальний характер, а тому настоює на його розірванні та просила малолітню дитину залишити у неї на проживанні. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився і не повідомив суд про причини неявки, хоча завчасно був повідомлений про час і місце слухання справи у встановленому законом порядку, що підтверджується розпискою про одержання судової повістки. Враховуючи, що позивач [PERSON] в судовому засіданні не заперечує щодо розгляду справи у відсутності відповідача, а також те, що в справі є достатньо доказів для вирішення її по суті, суд ухвалив - розглядати справу у відсутності відповідача [PERSON], ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що 21 листопада 2015 року Старосільською сільською радою Маневицького району Волинської області було зареєстровано шлюб позивача [PERSON] з відповідачем [PERSON], актовий запис № 13. Від даного шлюбу вони мають одну малолітню дитину: дочку [PERSON], [INFO]. Спільне життя у позивача з відповідачем не склалося. Вони проживають окремо, не підтримують шлюбно-сімейних відносин, спільного господарства не ведуть. Між ними відсутнє взаєморозуміння, вони втратили повагу одне до одного. З вини відповідача подальше спільне життя та збереження сімї стали неможливими. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, будучи впевненою, що їх сімя розпалась, відповідач байдуже поставився до заявленого позову, не подав до суду жодних заперечень на позовні вимоги, не зявився в судове засідання, будучи завчасно повідомленим про місце та час розгляду справи, та не повідомив про причини неявки. Наведені обставини дають суду підстави вважати, що сімя між даним подружжям розпалась і збережена бути не може, а тому шлюб між ним слід розірвати, залишивши малолітню дитину на проживанні у позивача [PERSON] За бажанням позивача після розірвання шлюбу їй слід залишити прізвище [PERSON]. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача [PERSON] підлягає стягненню на користь [PERSON] 640 гривень судового збору, сплаченого позивачем при поданні позову.

Outcome: approved