Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-11 00:00:00

[PERSON] звернулася до Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 11 червня 2005 року зареєстровано шлюб між нею та [PERSON]. Вони мають двох спільних дітей: сина [PERSON], [INFO], та доньку [PERSON], [INFO]. Рішенням Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 13 березня 2014 року шлюб між ними було розірвано. Діти проживають разом з позивачем та знаходяться на її утриманні. Домовленості щодо утримання дітей між ними не достягнуто. Позивач зазначає, що відповідач працює в ПАТ «Верхньодніпровський ливарно-механічний завод ім.. 1 Травня», проте він систематично зловживає спиртними напоями, що може призвести до зменшення його заробітку або ж взагалі втрати ним роботи. Тому позивач просила суд стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на дітей в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. на кожну дитину щомісяця до досягнення дітьми повноліття. В судовому засіданні позивач позов підтримала, просила суд задовольнити заявлені позовні вимоги. Суду пояснила, що з лютого 2017 року вони не проживають разом з відповідачем, домовленості щодо сплати аліментів між ними не досягнуто. Вона працює, інших дітей не має. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, проти стягнення з нього аліментів не заперечував, проте просив суд визначити розмір аліментів у виді частки від його заробітку. Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, прийшов до таких висновків. Судом встановлені такі обставини та відповідні їм правовідносини. [PERSON] та [PERSON] мають двох спільних дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження (а.с.4,5). Діти проживають разом з позивачем та знаходяться на її утриманні, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Верхньодніпровської міської ради № 352 від 2 березня 2017 року (а.с.10). Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Оскільки відповідач є батьком малолітніх дітей, домовленості (договору) щодо сплати аліментів на дітей між сторонами у справі досягнуто не було, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення аліментів підлягають задоволенню. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дітей та сторін, той факт, що діти потребують утримання, та те, що відповідач не надав суду доказів про наявність непрацездатних батьків інших дітей та про проведення з нього стягнень на утримання зазначених осіб. Згідно з ч.3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Частиною 2 ст. 183 Сімейного кодексу України передбачено, що якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Згідно з ч. 2 ст. 181 Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Враховуючи те, що відповідачем надано докази про його доходи у виді заробітної плати, яку він отримує, працюючи в ПАТ «Верхньодніпровський ливарно-механічний завод імені 1-го Травня», суд вважає за можливе визначити розмір аліментів у розмірі 1/3 частини всіх видів доходів (заробітку) відповідача. Підстав для стягнення аліментів в твердій грошовій сумі у відповідності до ст. 184 Сімейного кодексу України не встановлено. У зв'язку з чим суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Вирішуючи при ухваленні рішення питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд приймає до уваги, що згідно з п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивача було звільнено від сплати судового збору при зверненні до суду, тому відповідно до ч. 3 ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави. Згідно п.1 ч.1 ст. 367 Цивільного процесуального кодексу України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial