Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-23 00:00:00

[PERSON], звернулася в суд з позовом до Верхньоводянської сільської ради Рахівського району Закарпатської області, третя особа без самостійних вимог: Рахівське районне управління юстиції в Закарпатській області про визнання права власності на спадкове майно. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 08 серпня 2014 року, у віці 48 років, помер її чоловік, [PERSON], що стверджується свідоцтвом про смерть серії І-ФМ №174827 від 09 серпня 2014 року. Померлий, громадянин [PERSON], являвся їй, [PERSON] чоловіком, що стверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії І-ФМ №474934 від 17 квітня 1988 року, отже, вона, у відповідності до ст. 1261 ЦК України, являється спадкоємцем першої черги за законом спадщини, яка відкрилася після смерті її чоловіка. Іншим спадкоємцем першої черги за законом, являється їхня дочка [PERSON], однак вона, як спадкоємець першої черги за законом відмовилася від своєї частки у спадщині, яка відкрилася після смерті [PERSON], що стверджується нотаріально-посвідченою заявою. Після смерті її чоловіка, [PERSON], залишилося спадкове майно, яким в тому числі, є земельні ділянки: земельна ділянка загальною площею 0.37 га, розташована на території Верхньо-Водянської сільської ради, ур. Циклу, для ведення особистого селянського господарства, яка складається з двох земельних ділянок, площею 0.07 га та 0.30 га відповідно; земельна ділянка загальною площею 0.27 га, розташована на території Верхньо-Водянської сільської ради, яка складається з трьох земельних ділянок: площею 0.09 га в ур. Мочарь для ведення особистого підсобного господарства; площею 0.11 га в ур. Циклу для ведення особистого підсобного господарства та площею 0.07 га ур. [PERSON] для обслуговування жилого будинку. Отримати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті [PERSON], вона не змогла, оскільки державним нотаріусом їй в цьому було відмовлено, через те, що відсутні правовстановлюючі документи вище зазначені земельні ділянки, про що складено постанову №25 від 17 березня 2015 року про відмову у вчинення нотаріальної дії. За життя, її чоловік [PERSON], виготовив та є власником на підставі: державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-ЗК №034032 від 25.10.2002 року, виданого на підставі рішення 03 сесії 24 скликання [PERSON] сільської ради від 15.10.2002 року земельної ділянки, загальною площею 0.37 га, розташованої на території Верхньо-Водянської сільської ради, ур. Циклу, для ведення особистого селянського господарства, яка складається з двох земельних ділянок, площею 0.07 га та 0.30 га відповідно; державного акту на право приватної власності на землю серії І-ЗК №029894 від 07.08.2001 року, виданого на підставі рішення 16 сесії 23 скликання [PERSON] сільської ради від 05 липня 2001 року земельної ділянки, загальною площею 0.27 га, розташованої на території Верхньо-Водянської сільської ради, яка складається з трьох земельних ділянок: площею 0.09 га в ур. Мочарь для ведення особистого підсобного господарства; площею 0.11 га в ур. Циклу для ведення особистого підсобного господарства та площею 0.07 га ур. [PERSON] для обслуговування жилого будинку. Однак, оформити право власності в порядку спадкування за законом на вище вказані земельні ділянки, вона не має можливості, через відсутність кадастрових номерів на земельні ділянки. Поряд з цим, виготовити кадастрові справи на земельні ділянки, які належали на праві власності її покійному чоловікові, вона не має можливості, у зв'язку з припиненням цивільної правоздатності [PERSON] Васильовича.Саме не вчинення спадкодавцем відповідних дій по оформленню свого права власності і одержання відповідних кадастрових номерів на належні йому земельні ділянки і спричиняє сьогодні подання нею як спадкоємцем за законом позову про визнання права власності, оскільки в нотаріальному порядку оформити своє право власності на спадщину вона не може. У зв'язку з припиненням цивільної правоздатності [PERSON], вона не має можливості виготовити кадастрові справи на земельні ділянки, які належали на праві власності її покійному чоловікові. Спорів з приводу заявлених мною вимог про спадкування зазначених земельних ділянок не існує оскільки інший спадкоємець відмовилася від прийняття спадщини. На підставі наведеного просила визнати за нею, [PERSON], [INFO], ІПН: [NUMBER], мешканкою с. Верхнє Водяне, вул. Довженко, №9, Рахівського району Закарпатської області в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], право власності на земельні ділянки: згідно державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-ЗК №034032 від 25.10.2002 року, виданого [PERSON] на підставі рішення 03 сесії 24 скликання [PERSON] сільської ради від 15.10.2002 року земельної ділянки, загальною площею 0.37 га, розташованої на території Верхньо-Водянської сільської ради, ур. Циклу, для ведення особистого селянського господарства, яка складається з двох земельних ділянок, площею 0.07 га та 0.30 га відповідно; згідно державного акту на право приватної власності на землю серії І-ЗК №029894 від 07.08.2001 року, виданого [PERSON] на підставі рішення 16 сесії 23 скликання [PERSON] сільської ради від 05 липня 2001 року земельної ділянки, загальною площею 0.27 га, розташованої на території Верхньо-Водянської сільської ради, яка складається з трьох земельних ділянок: площею 0.09 га в ур. Мочарь для ведення особистого підсобного господарства; площею 0.11 га в ур. Циклу для ведення особистого підсобного господарства та площею 0.07 га ур. [PERSON] для обслуговування жилого будинку. Судові витрати залишає за собою. В судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилася, однак надала заяву, в якій просила розглянути справу без її участі. Позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просить такі задовольнити. Представник відповідача - Верхньоводянської сільської ради Рахівського району Закарпатської області, в судове засідання не з'явився, однак сільський голова - [PERSON] надав суду заяву про розгляд справи без участі представника сільської ради. Позовні вимоги визнають у повному обсязі. Представник третьої особи без самостійних вимог на предмет спору, Реєстраційної служби Рахівського РУЮ, в судове засідання не з'явився, однак начальник реєстраційної служби [PERSON], надав суду заяву про розгляд справи без участі представника реєстраційної служби, позовні вимоги залишають на розсуд суду, відповідно до чинного законодавства. Дослідивши матеріали справи, перевіривши їх доказами, суд прийшов до наступного висновку.\~ У відповідності до положень частини 1 статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідачем у справі являється особа, діями якої порушуються права та інтереси відповідача. Згідно ст. ст. 1217, 1258 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки. Судом встановлено, що 08 серпня 2014 року, у віці 48 років, помер громадянин [PERSON], що стверджується свідоцтвом про смерть серії І-ФМ №174827 від 09 серпня 2014 року. Позивачка, [PERSON], являється дружиною нині померлого [PERSON], що стверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії І-ФМ №474934 від 17 квітня 1988 року, а отже вона у відповідності до ст. 1261 ЦК України, являється спадкоємцем першої черги за законом спадщини, яка відкрилася після смерті [PERSON] Іншим спадкоємцем першої черги за законом, являється дочка позивачки та нині померлого [PERSON] - [PERSON], однак остання, як спадкоємець першої черги за законом відмовилася від своєї частки у спадщині, яка відкрилася після смерті [PERSON], що стверджується нотаріально-посвідченою заявою. Звернення позивачки до суду з вимогою визнання права власності на спадкове майно зумовлене порушенням її права на отримання власності в порядку спадкування згідно відмови нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом в його користь, в зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на право власності на земельну ділянку. При вирішенні спорів щодо спадкування права власності на нерухоме майно звертається увага на зміну редакції ч. 4 ст. 331 і ч. 4 ст. 334 ЦК та інших норм цивільного законодавства і застосовується редакція закону, яка діяла на час виникнення права у самого спадкодавця та на час відкриття спадщини. Судом встановлено, що після смерті, [PERSON], залишилося спадкове майно, яким в тому числі, є земельні ділянки: земельна ділянка загальною площею 0.37 га, розташована на території Верхньо-Водянської сільської ради, ур. Циклу, для ведення особистого селянського господарства, яка складається з двох земельних ділянок, площею 0.07 га та 0.30 га відповідно; земельна ділянка загальною площею 0.27 га, розташована на території Верхньо-Водянської сільської ради, яка складається з трьох земельних ділянок: площею 0.09 га в ур. Мочарь для ведення особистого підсобного господарства; площею 0.11 га в ур. Циклу для ведення особистого підсобного господарства та площею 0.07 га ур. [PERSON] для обслуговування жилого будинку. Право власності нині померлого [PERSON] на вище наведені земельні ділянки підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю серії ІV-ЗК №034032 від 25.10.2002 року, виданого на підставі рішення 03 сесії 24 скликання [PERSON] сільської ради народних депутатів від 15.10.2002 року та Державним актом на право приватної власності на землю серії І-ЗК №029894 від 07.08.2001 року, виданого на підставі рішення 16 сесії 23 скликання [PERSON] сільської ради народних депутатів від 05 липня 2001 року. Стаття 1268 ЦК України проголошує, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. \~ З матеріалів справи судом встановлено, що позивачка, як спадкоємець першої черги за законом, у відповідності до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, прийняла спадщину, після смерті свого чоловіка [PERSON], оскільки постійно проживала зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Згідно п. г ч. 1\~ ст. 81 ЗК України\~ громадяни набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. За приписами\~ ст.1218 ЦК України\~ до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно зі\~ ст. 1225 ЦК України\~ право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. У відповідності до\~ ст. 392 ЦК України\~ власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, зокрема якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Таким чином, враховуючи, що позивачка по справі є спадкоємцем першої черги спадкоємців за законом, вона прийняла спадщину, майнового спору з приводу спадкування не існує, відповідачем позов визнано, суд вважає. що позовні вимоги позивачки обґрунтовані і підлягають задоволенню. Питання про відшкодування судових витрат позивачкою не ставилося.

Outcome: approved