Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-09 00:00:00

[PERSON] звернулася до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовною заявою до Харківської філії ПАТ «Укртелеком» про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що вона з 15 листопада 1990 року по 28 лютого 2020 року працювала у Станційній дільниці № 1 м. Сєвєродонецьк Станційного цеху Комбінованого центру телекомунікацій № 342 м. Сєвєродонецьк Технічного департаменту Харківської філії ПАТ «Укртелеком». Наказом Харківської філії ПАТ «Укртелеком» про припинення трудового договору (контракту) № 35-03-104/к від 20.02.2020 позивача було звільнено з посади електромеханіка станційного устаткування електрозв`язку 1 категорії станційної дільниці № 1 м. Сєвєродонецьк станційного цеху комбінованого центру телекомунікацій № 342 м. Сєвєродонецьк технічного департаменту Харківської філії ПАТ «Укртелеком» у зв`язку із скороченням штату працівників за п. 1 ст. 40 КЗпП України з виплатою вихідної допомоги у розмірі одного середнього місячного заробітку згідно зі ст. 44 КЗпП України. Позивач вважає, що її звільнення здійснено з порушенням чинного законодавства про працю і є незаконним з таких підстав. В листопаді 2019 року на підприємстві відповідача деінде з`являлася інформація про можливу реструктуризацію ПАТ «Укртелеком». Адміністрація, в особі начальника станційного цеху комбінованого центру телекомунікації № 342, стала пропонувати позивачу та двом іншим електромеханікам станційної дільниці перейти в лінійну групу на таку ж саму посаду. На прохання позивача надати новий штатний розпис або ознайомити з новою структурою підприємства, позивач отримала відмову. З наказом про очікувану реструктуризацію [PERSON] теж не ознайомлювали. В кінці листопада [PERSON] викликали в кабінет начальника станційного цеху комбінованого центру телекомунікації № 342. Там також були присутні начальник лінійної групи і представник профспілки. [PERSON] дали наказ про її переведення в лінійну групу (мережу доступу) на посаду електромеханіка з більшим окладом. Попередили, що якщо [PERSON] відмовиться, то буде звільнена за скороченням штатів. На прохання ознайомитися з підставами такого переведення (новий штатний розклад або нова структура підприємства), [PERSON] відповіли, що ці документи для службового користування. [PERSON] відмовилася від переведення на підставі того, що її посада залишається у станційній дільниці (дільниці ядра мереж). Існує наявний факт шахрайства з боку адміністрації, оскільки вони використовували [PERSON] незнання нових назв робочих місць. За припущеннями [PERSON] , на займану нею посаду були прийняті інші працівники, чиї посади скорочувалися. Це [PERSON] , колишній начальник станційної дільниці, і три інженери станційної дільниці. [PERSON] же намагалися перевести в мережу доступу, щоб звільнити для них посади електромеханіка в дільниці ядра мережі. 20.12.2019 [PERSON] попередили про можливе скорочення «запискою», підписаною нібито колишнім директором Харківської філії ПАТ «Укртелеком». На «попередженні» відсутні обов`язкові реквізити: назва організації і реєстраційний індекс документа. Тобто можна вважати, що офіційного попередження не було. Звільнення без попередження є порушенням статті 49-2 КЗпП України. Тільки з цього «попередження» [PERSON] вперше дізналася про існування наказу ПАТ «Укртелеком» «Про внесення змін до штатного розпису Харківської філії ПАТ «Укртелеком» № 543 від 16.12.2019 та наказу Харківської філії ПАТ «Укртелеком» «Про попередження про майбутнє звільнення» № 35-03-1922/к від 17.12.2020. З наказами [PERSON] не ознайомили, оскільки «з розпорядчим документом з кадрових питань обов`язково ознайомлюють згаданих у ньому осіб» (п. 11 гл. 9 розд. II Правил організації діловодства та архівного зберігання документів у державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємства в установах і організаціях, затверджених наказом Мін`юсту № 1000/5 від 18.06.2015). Крім того, з «попередження» [PERSON] дізналася, що її намагалися перевести на інше місце роботи раніше, ніж було видано наказ № 543 «Про внесення змін до штатного розпису Харківської філії ПАТ «Укртелеком». Тобто [PERSON] намагалися перевести в кіні листопада 2019 року, а наказ датований 16.12.2019. Крім того, були звільнені електромеханіки 1 категорії, а залишені електромеханіки без категорії. Тобто звільнення відбулося з порушенням ч. 1 ст. 42, ч. 2 ст. 49-2 КЗпП України. Загальний стаж роботи [PERSON] на підприємстві відповідача становить близько 27 років, останній безперервний близько 6,5 років, а згідно з відповіддю пенсійного фонду, з урахуванням роботи за Списком № 2, [PERSON] до пенсії після звільнення залишилося 14 місяців. На прохання видати довідку про заробітну плату при звільненні, [PERSON] відповіли відмовою, що є порушенням ст. 49 КЗпП України. Особливо потрібно відзначити роль профспілки в контролі виконання законодавства працю. З отриманої відповіді на звернення до профспілкової організації Харківської філії ПАТ «Укртелеком» [PERSON] зрозуміла, що профспілка перестала виконувати свою основну функцію здійснення представництва та захисту трудових, соціально-економічних прав та інтересів членів профспілки. Таким чином, відповідач безпідставно провів скорочення посади, яку займала позивач. Позивач просить, з урахуванням зміни предмету позову та уточнення позовних вимог, скасувати наказ Харківської філії ПАТ «Укртелеком» № 35-03-104/к від 20.02.2020 про звільнення [PERSON] з посади електромеханіка станційного устаткування електрозв`язку 1 категорії станційної дільниці № 1 м. Сєвєродонецьк станційного цеху комбінованого центру телекомунікацій № 342 м. Сєвєродонецьк технічного департаменту Харківської філії ПАТ «Укртелеком» у зв`язку із скороченням штату працівників за п. 1 ст. 40 КЗпП України з виплатою вихідної допомоги у розмірі одного середнього місячного заробітку згідно зі ст. 44 КЗпП України; поновити [PERSON] на посаді електромеханіка дільниці ядра мережі Харківської філії ПАТ «Укртелеком» в м. Сєвєродонецьк Луганської області; стягнути з Харківської філії ПАТ «Укртелеком» на користь [PERSON] середній заробіток за час вимушеного прогулу до поновлення на роботі. На виконання ухвали суду від 07.04.2020 року представником відповідача адвокатом Седньовим М.Ю. було подано відзив на позов, в якому зазначено, що позовні вимоги відповідач не визнає у повному обсязі на підставі наступного. Позивач просить поновити на роботі на посаді, на якій вона ніколи не працювала, а саме: на посаді «електромеханіка дільниці ядра мережі» ПАТ «Укртелеком» в м. Сєвєродонецьк Луганської області. Як свідчить наданий позивачем наказ про припинення трудового договору (контракту) № 35-03-104/к від 20.02.2020, вона 28.02.2020 була звільнена з посади електромеханіка станційного устаткування електрозв`язку 1 категорії станційної дільниці № 1 м. Сєвєродонецьк станційного цеху комбінованого центру телекомунікацій № 342 м. Сєвєродонецьк технічного департаменту Харківської філії ПАТ «Укртелеком», що унеможливлює задоволення позовних вимог. Звільнення позивача проведено відповідно до порядку та в строки, передбачені чинним законодавством України, оскільки відповідно до ст. 235 КЗпП України працівник повинен бути поновлений на попередній роботі виключно у разі звільнення без законної підстави. Позивач працювала на посаді електромеханіка станційного устаткування електрозв`язку 1 категорії станційної дільниці № 1 м. Сєвєродонецьк станційного цеху комбінованого центру телекомунікацій № 342 м. Сєвєродонецьк технічного департаменту Харківської філії ПАТ «Укртелеком». З метою підвищення ефективності діяльності та оптимізації операційних витрат в структурі технічного напрямку товариства на 2020 рік були заплановані зміни, які полягали у зміні внутрішньої (організаційної) структури підприємства, а саме ліквідації існуючих та створення нових структурних підрозділів технічного напрямку із перерозподілом функцій та задач, оптимізації та скорочення чисельності та штату працівників певних підрозділів технічного напрямку. Позивач безпідставно в позовній заяві зазначає, що в листопаді 2019 року їй надали наказ про переведення її в «лінійну групу» технічного департаменту ПАТ «Укртелеком». Наведених наказів позивачу не надавалось. Також позивач безпідставно зазначає, що «на її посаду були прийняті інші працівники, чиї посади скорочувалися». Посада, на якій працювала позивач, підлягала скороченню та виключенню із штатного розкладу, у зв`язку з чим на зазначену посаду інші працівники не приймалися та прийматися не могли. Окремо відповідач наголошує, що ст. 42 КЗпП України не надає переваг працівникам при призначенні на нові посади. Відтак, посилання позивача на порушення її переважного права залишення на посаді та ст. 42 КЗпП України є безпідставним, оскільки ліквідовувався весь структурний підрозділ, де працювала позивач, та скорочувалися всі посади наведеного підрозділу. З метою реалізації запланованих змін в структурі технічного напрямку товариства 16.12.2019 наказом директора ПАТ «Укртелеком» № 543 «Про внесення змін до штатного розпису Харківської філії ПАТ «Укртелеком» до штатного розпису ПАТ «Укртелеком» вносились зміни, які полягали у виведенні з 26.02.2020 із штатного розпису станційної дільниці № 1 м. Сєвєродонецьк станційного цеху комбінованого центру телекомунікацій № 342 технічного департаменту Харківської філії ПАТ «Укртелеком». 17.12.2019 листом № 35-19-474 директор Харківської філії ПАТ «Укртелеком» звернувся до Голови Профспілкової організації Харківської філії ПАТ «Укртелеком» в порядку ст. 43 КЗпП України та повідомив про працівників, посади яких підлягають скороченню з огляду на зазначені зміни в організації виробництва та праці. Наведений лист містить, серед іншого, інформацію про факт майбутнього скорочення посади позивача. 17.12.2019 наказом директора Харківської філії ПАТ «Укртелеком» № 35-03-1922/к ухвалено попередити про майбутнє скорочення штату відповідних працівників технічного департаменту Харківської філії ПАТ «Укртелеком», чиї посади підлягали скороченню. Серед іншого, відповідно до зазначеного наказу, повідомлялась про майбутнє скорочення штату й позивач. Позивач була ознайомлена з наведеним наказом, про що власноруч зазначила у наведеному наказі 20.12.2019. 20.12.2019 директором Харківської філії ПАТ «Укртелеком» позивачу на виконання вимог ст. 49-2 КЗпП України було надано попередження про майбутнє звільнення в зв`язку зі скороченням штату працівників на підставі п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України. У той же день, 20.12.2019, позивач розписалась про факт ознайомлення з наведеним попередженням. Відтак, відповідачем ПАТ «Укртелеком» було повідомлено позивача про факт майбутніх змін в організації виробництва та праці ПАТ «Укртелеком», зокрема, про реорганізацію технічного департаменту ПАТ «Укртелеком» та ліквідацію структурного підрозділу, в якому працювала позивач. Відповідачем багаторазово вживались дії щодо надання позивачу можливості продовжити трудову діяльність на підприємстві, у тому числі, на будь-якій іншій посаді. Відповідач багаторазово пропонував позивачеві вакантні посади та альтернативні варіанти продовжити трудову діяльність на підприємстві, зокрема, 20.12.2019 директор Харківської філії ПАТ «Укртелеком» письмово, відповідним листом, повідомив позивача, що підприємством робиться пошук можливостей для надання можливості позивачу продовжити роботу на підприємстві, у тому числі, в подальшому позивачу будуть пропонуватись усі вакантні посади підприємства з метою можливого її переведення, за згодою, на іншу посаду. 20.12.2019 позивач розписалась про факт ознайомлення з наведеним листом, чим підтвердила, що розуміє той факт, що їй будуть пропонуватись вакантні посади підприємства та вона розуміє, що має право обрати будь-яку вакантну посаду з метою можливого продовження подальшої роботи на підприємстві. У подальшому відповідач неодноразово, а саме 20.12.2019, 27.12.2019, 09.01.2020, 29.01.2020, 11.02.2020, 28.02.2020 ознайомлював позивача зі списком усіх вакантних посад ПАТ «Укртелеком», про що позивач розписалась у листах ознайомлення та власноруч зазначила, що вважає, що всі наявні вакантні посади їй не підходять. Окремо відповідач звертає увагу на те, що 15.01.2020 позивач в черговий раз була ознайомлена зі списком усіх вакантних посад ПАТ «Укртелеком», про що розписалась у листі ознайомлення та просила розглянути свою кандидатуру на посаду старшого інспектора з технічного нагляду. З огляду на зазначене попереднє волевиявлення, позивача було запрошено для проведення співбесіди щодо можливого зайняття нею обраної вакантної посади старшого інспектора з технічного нагляду дільниці технічного нагляду № 333/0 цеху мережі доступу № 3 м. Сєвєродонецьк регіонального центру мережі доступу Харківської філії ПАТ «Укртелеком». 24.01.2020 було проведено зазначену співбесіду, про що складено протокол № 1. Під час співбесіди позивачу було роз`яснено, які самі посадові та функціональні обов`язки має зазначена посада, які є необхідними кваліфікаційні вимоги. За наслідками співбесіди позивач відмовилась зайняти зазначену посаду, оскільки наведена посада не влаштувала позивача своїми функціональними обов`язками, про що прямо зазначено в протоколі. Тобто позивач відмовилась зайняти наведену посаду з власних міркувань. Наведений протокол містить підпис позивача про факт ознайомлення та відповідні власні зауваження позивача по суті питання, зазначені власноруч позивачем. 25.02.2020 позивач також була ознайомлена зі списком усіх вакантних посад ПАТ «Укртелеком», про що розписалась у листі ознайомленні та власноруч зазначила, що вважає, що всі наявні вакантні посади такими, що їй не підходять. Водночас, просила розглянути свою кандидатуру на вакантну посаду електромеханіка дільниці ядра мережі та об`єктів зв`язку № 232/4 м. Кременчук цеху ядра мережі технічної служби Полтавської філії ПАТ «Укртелеком», яку помилково позивач вважала вільною в м. Сєвєродонецьку Луганської області, що не відповідало дійсності. 28.02.2020 директор Харківської філії ПАТ «Укртелеком» надав письмову пропозицію позивачу зайняти наведену посаду, при цьому повідомив, що наведена посада передбачена в м. Кременчук Полтавської області. Того ж дня, 28.02.2020, позивач проставила власноруч відмітку про незгоду займати вказану вакантну посаду та розписалась в тексті зазначеної пропозиції про переведення. В день звільнення, 28.02.2020, позивач також була ознайомлена зі списком усіх вакантних посад ПАТ «Укртелеком», про що розписалась у листі ознайомленні та власноруч зазначила, що вважає, що всі наявні вакантні посади їй не підходять та подала до ПАТ «Укртелеком» підписану власноруч заяву, в якій зазначила, що їй неодноразово відповідачем надавались списки вакантних посад з метою можливого їх зайняття та подальшого продовження трудової діяльності в ПАТ «Укртелеком», однак позивач з власних мотивів не надала згоду на своє переведення на жодну із зазначених посад, оскільки вважає вказані посади такими, що їй не підходять. 27.01.2020 директором Харківської філії ПАТ «Укртелеком» було спрямовано подання № 35-19-28 на ім`я голови цехової профспілкової організації № 8 м. Сєвєродонецьк Харківської філії ПАТ «Укртелеком» про отримання згоди на розірвання трудового договору з позивачем на підставі п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України. 06.02.2020 було проведено засідання цехового комітету профспілкової організації № 8, за наслідками якого профспілкова організація постановила надати згоду на розірвання трудового договору з позивачем на підставі п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України (протокол № П-2г-3). 06.02.2020 голова цехової профспілкової організації № 8 Харківської філії ПАТ «Укртелеком» повідомив адміністрацію Харківської філії ПАТ «Укртелеком», що профспілковою організацію ухвалено надати згоду на розірвання трудового договору з позивачем на підставі п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП (повідомлення\~№ 2/11). З огляду на все вищенаведене доводи позовної заяви про можливе порушення прав позивача є безпідставними та необґрунтованими. В частині посилань позивача про можливе наявне переважне право на залишення на роботі слід зазначити, що наведені посилання є безпідставними, тому що позивача нема з ким порівнювати, оскільки структурний підрозділ, у якому працювала позивач, - станційна дільниця № 1 м. Сєвєродонецьк станційного цеху комбінованого центру телекомунікацій № 342 технічного департаменту Харківської філії ПАТ «Укртелеком» ліквідований повністю зі всіма штатними одиницями, а тому є неможливим застосування ст. 42 КЗпП. В частині інших посилань позовної заяви на можливе порушення процедури змін в організації виробництва та праці й скорочення штату працівників слід зазначити, що наведені посилання є неконкретизованими та безпідставними. При цьому слід зазначити, що відповідач робив усе можливе з метою забезпечення можливості позивачу продовжити роботу на підприємстві, зокрема, відповідач багаторазово пропонував позивачу обрати будь-яку іншу вакантну посаду та продовжити роботу на підприємстві. Натомість, позивач відмовилась прийняти всі зазначені пропозиції та продовжити роботи на підприємстві з власних міркувань. Відтак, фактично є відсутнім будь-яке порушення прав позивача зі сторони відповідача, має місце вільний та свідомий вибір позивача щодо реалізації свого конституційного права на працю. У відповідача ПАТ «Укртелеком» мали місце зміни в організації виробництва та праці, зокрема, зміни в структурі технічного департаменту ПАТ «Укртелеком», у тому числі було повністю ліквідовано структурний підрозділ, у якому працювала позивач: станційну дільницю № 1 м. Сєвєродонецьк станційного цеху комбінованого центру телекомунікацій № 342 технічного департаменту Харківської філії ПАТ «Укртелеком». Отже, відповідачем ПАТ «Укртелеком» повністю додержано норм законодавства, що регулюють порядок вивільнення працівників; позивач відмовилась від переведення на будь-які інші посади; позивач попереджалась за 2 місяці про наступне вивільнення; позивач не користувалась переважним правом, оскільки станційні дільниці були ліквідовані в цілому по підприємству, а при працевлаштуванні на нові посади переважне право не діє. Таким чином жодні порушення прав позивача відсутні. 15\~травня 2020\~року на\~адресу суду\~надійшла відповідь\~на відзив позивача\~ [PERSON] , в якій зазначено, що заперечення щодо позовних вимог, викладені відповідачем у письмовому відзиві на позов, вона вважає необґрунтованими та безпідставними. 29\~травня 2020\~року на\~адресу суду\~надійшли заперечення\~представника відповідача\~адвоката Седньова\~М.Ю.\~на відповідь\~на відзив позивача\~ [PERSON] , в якій зазначено, що позовні вимоги, викладені позивачем, він вважає необґрунтованими та безпідставними. В судовому засіданні позивач [PERSON] уточнені позовні вимоги, з урахуванням зміни предмету позову, підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] уточнені позовні вимоги, з урахуванням зміни предмету позову, підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити. В судовому засіданні представник позивача адвокат Шурхно К.А. уточнені позовні вимоги, з урахуванням зміни предмету позову, підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити. В судовому засіданні представник відповідача адвокат Седньов\~М.Ю. уточнені позовні вимоги, з урахуванням зміни предмету позову, не визнав у повному обсязі та просив суд відмовити у задоволенні позову. Підтвердив обставини, викладені у відзиві на позов та поясненні щодо заяви про зміну предмету позову. Заслухавши пояснення позивача та її представників, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі фактичні обставини. З матеріалів\~справи вбачається,\~що згідно\~з копією трудової книжки позивача [PERSON] , [INFO] , серії [NUMBER] ,\~на підставі\~наказу №\~114-к\~від 15\~листопада 1990\~року [PERSON] з 15.11.1990 займала посаду учениці телефоністки міжнародного телефонного зв`язку та інші посади. З копії пропозиції про переведення на вакантну посаду від 11 грудня 2019 року вбачається, що позивачу [PERSON] , електромеханіку станційного устаткування електрозв`язку 1 категорії станційної дільниці № 1 м. Сєвєродонецьк станційного цеху комбінованого центру телекомунікацій № 342 м. Сєвєродонецьк технічного департаменту Харківської філії ПАТ «Укртелеком», запропоновано продовжити трудові відносини з ПАТ «Укртелеком» на посаді електромеханіка електрозв`язку Дільниці мережі доступу № 333/3 м. Сєвєродонецьк Цеху мережі доступу № 3 м. Сєвєродонецьк Регіонального центру мережі доступу Харківської філії ПАТ «Укртелеком». 11.12.2019 позивач [PERSON] розписалась про факт ознайомлення з даною пропозицією, проте з нею не згодна, про що 11.12.2019 є її відповідний підпис. Відповідно до копії наказу директора ПАТ «Укртелеком» «Про внесення змін до штатного розпису Харківської філії ПАТ «Укртелеком» № 543 від 16 грудня 2019 року, з метою підвищення ефективності діяльності та оптимізації операційних витрат товариства, внесено зміни до штатного розпису ПАТ «Укртелеком» на 2019 рік (щодо Харківської філії ПАТ «Укртелеком»), затвердженого наказом ПАТ «Укртелеком» № 573 від 26.12.2018, а саме: виведено з 26.02.2020 зі штатного розпису станційну дільницю № 1 м. Сєвєродонецьк станційного цеху комбінованого центру телекомунікацій № 342 технічного департаменту Харківської філії ПАТ «Укртелеком». З копії наказу директора Харківської філії ПАТ «Укртелеком» «Про попередження про майбутнє звільнення» № 35-03-1922/к від 17 грудня 2019 року вбачається, що [PERSON] , електромеханіка станційного устаткування електрозв`язку 1 категорії станційної дільниці № 1 м. Сєвєродонецьк станційного цеху комбінованого центру телекомунікацій № 342 м. Сєвєродонецьк технічного департаменту Харківської філії ПАТ «Укртелеком» запропоновано попередити в термін до 26.12.2019 про майбутнє звільнення з роботи, у зв`язку зі скороченням штату працівників технічного департаменту, відповідно до законодавства України. Одночасно запропонувати позивачу іншу наявну роботу в Товаристві та провести її звільнення відповідно до вимог чинного законодавства України. Відповідно до копії листа директора Харківської філії ПАТ «Укртелеком» на ім`я голови профспілкової організації Харківської філії ПАТ «Укртелеком» № 35-19-474 від 17 грудня 2019 року, на виконання наказів ПАТ «Укртелеком» «Про внесення змін до штатного розпису Харківської філії ПАТ «Укртелеком» № 539-552, 566 від 16.12.2019 та наказу Харківської філії ПАТ «Укртелеком» «Про попередження про майбутнє звільнення» № 35-03-1917/к-35-03-1932/к від 17.12.2019 з метою підвищення ефективності діяльності та оптимізації операційних витрат товариства, відповідно до ст. 43 КЗпП України. Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» надіслано список персоналу, який підлягає вивільненню за скороченням штату, зокрема, посада позивача [PERSON] , електромеханіка станційного устаткування електрозв`язку 1 категорії станційної дільниці № 1 м. Сєвєродонецьк станційного цеху комбінованого центру телекомунікацій № 342 м. Сєвєродонецьк технічного департаменту Харківської філії ПАТ «Укртелеком». Процедура вивільнення працівників буде проводитись у відповідності до вимог чинного законодавства України. Згідно з копією попередження про майбутнє звільнення від 20 грудня 2019 року, [PERSON] , електромеханіка станційного устаткування електрозв`язку 1 категорії станційної дільниці № 1 м. Сєвєродонецьк станційного цеху комбінованого центру телекомунікацій № 342 м. Сєвєродонецьк технічного департаменту Харківської філії ПАТ «Укртелеком» у зв`язку зі скороченням штату працівників, на підставі наказу ПАТ «Укртелеком» «Про внесення змін до штатного розпису Харківської філії ПАТ «Укртелеком» № 543 від 16 грудня 2019 року та наказу Харківської філії ПАТ «Укртелеком» «Про попередження про майбутнє звільнення» № 35-03-1922/к від 17 грудня 2019 року, відповідно до статті 49-2 КЗпП України, попереджено про майбутнє звільнення із займаної посади за пунктом 1 статті 40 КЗпП України не раніше ніж через два місяці з дати вручення цього попередження. При звільненні у зв`язку зі скороченням штату працівників (п. 1 ст. 40 КЗпП України), [PERSON] , відповідно до ст. 44 КЗпП України буде виплачено вихідну допомогу в розмірі середнього місячного заробітку. 20.12.2019 позивач [PERSON] розписалась про факт ознайомлення з даним попередженням про майбутнє звільнення. Відповідно до копії листа директора Харківської філії ПАТ «Укртелеком», [PERSON] було проінформовано про те, що з метою пошуку можливостей переведення її, за відповідною згодою, на іншу роботу, протягом терміну попередження про вивільнення, позивачу будуть пропонуватись до ознайомлення наявні у ПАТ «Укртелеком» вакантні посади. Рішення щодо можливості її працевлаштування на вакантну посаду буде прийматися адміністрацією на підставі результатів співбесіди з безпосереднім керівником. 20.12.2019 позивач [PERSON] розписалась про факт ознайомлення з даним листом. З копії заяви про прийняття рішення від 24 січня 2020 року вбачається, що [PERSON] була ознайомлена з переліком вакантних посад ПАТ «Укртелеком» станом на 13.01.2020 та обрала вакантну посаду Харківської філії ПАТ «Укртелеком» старшого інспектора з технічного нагляду дільниці технічного нагляду № 3333/0 цеху мережі доступу № 3 м. Сєвєродонецьк регіонального центру мережі доступу технічного департаменту Харківської філії ПАТ «Укртелеком». Згідно з копією Протоколу № 1 засідання комісії Харківської філії ПАТ «Укртелеком» з питання проведення співбесіди працівника, який попереджений про подальше звільнення з роботи за скороченням чисельності штату згідно з п. 1 ст. 40 КЗпП України від 24 січня 2020 року, за результатами співбесіди [PERSON] відмовилася від переведення на обрану вакансію старшого інспектора з технічного нагляду дільниці технічного нагляду № 333/0 цеху мережі доступу № 3 м. Сєвєродонецьк регіонального центру мережі доступу технічного департаменту Харківської філії ПАТ «Укртелеком», оскільки її вважає такою, що їй не підходить за функціональними обов`язками. 03.02.2020 позивач [PERSON] розписалась про факт ознайомлення з даним Протоколом та одночасно зауважила, що просить в подальшому при наданні вакансії вказувати відповідність кваліфікаційним вимогам або докладати посадові інструкції, щоб не вводити в оману працівників при виборі вакантних посад. Відповідно до копії подання на отримання згоди на розірвання трудового договору за пунктом 1 статті 40 КЗпП України № 35-19-28 від 27 січня 2020 року, в.о. директора Харківської філії ПАТ «Укртелеком» звернувся до голови цехової профспілкової організації № 8 м. Сєвєродонецьк Харківської філії ПАТ «Укртелеком» з поданням про надання згоди на розірвання трудового договору з [PERSON] за пунктом 1 статті 40 КЗпП України. З копії Витягу із Протоколу засідання цехового Комітету профспілкової організації цехової Профспілкової організації № 8 Профспілкової організації Харківської філії ПАТ «Укртелеком» № П-2г-3 від 06 лютого 2020 року вбачається, що цеховий Комітет профспілкової організації цехової профспілкової організації № 8 м. Сєвєродонецьк Харківської філії ПАТ «Укртелеком» надав згоду на розірвання трудового договору з [PERSON] у зв`язку із скороченням чисельності та штату працівників, п. 1 ст. 40 КЗпП України, з наданням їй гарантій і компенсацій, передбачених чинним законодавством України та Колективним договором ПАТ «Укртелеком». Згідно з копією повідомлення голови цехової Профспілкової організації № 8 Профспілкової організації Харківської філії ПАТ «Укртелеком» на ім`я в.о. директора Харківської філії ПАТ «Укртелеком» № 2/11 від 06 лютого 2020 року, Цеховий комітет № 8 профспілкової організації Харківської філії ПАТ «Укртелеком», розглянувши 06 лютого 2020 року на своєму засіданні подання № 35-19-28 від 27 січня 2020 року про надання згоди на розірвання трудового договору з [PERSON] у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці, скороченням чисельності та штату працівників, п. 1 ст. 40 КЗпП України, ухвалила рішення дати згоду на розірвання трудового договору з [PERSON] у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці, скороченням чисельності та штату працівників, п. 1 ст. 40 КЗпП України, з наданням їй гарантій і компенсацій, передбачених чинним законодавством України та Колективним договором ПАТ «Укртелеком». Відповідно до копії листа Профспілкової організації Харківської філії ПАТ «Укртелеком» Об`єднаної профспілкової організації ПАТ «Укртелеком» на ім`я [PERSON] № 13/27 від 25 лютого 2020 року, Профспілка діє в межах повноважень, наданих їй діючим законодавством України. При розгляді питання звільнення [PERSON] профспілка прослідкувала за дотриманням виконання заходів, що передують звільненню. Порушень законодавства з боку адміністрації не виявлено. З копії пропозиції про переведення на іншу роботу вбачається, що з метою вжиття заходів щодо працевлаштування [PERSON] протягом строку попередження про звільнення у зв`язку зі скороченням штату працівників 25 лютого 2020 року позивачу були запропоновані для ознайомлення з метою можливого переведення наявні вакантні посади у ПАТ «Укртелеком» станом на 24.02.2020 та запропоновано продовжити трудові відносини з ПАТ «Укртелеком» на обраній нею посаді № 11 електромеханіка дільниці ядра мережі та об`єктів зв`язку № 232/4 м. Кременчук цеху ядра мережі технічної служби Полтавської філії ПАТ «Укртелеком» на умовах безстрокового трудового договору за місцем розташування структурного підрозділу та робочого місця в м. Кременчук Полтавської області. 28.02.2020 позивач [PERSON] розписалась про факт ознайомлення з даною пропозицією. З пропозицією переведення на посаду електромеханіка дільниці ядра мережі та об`єктів зв`язку № 232/4 м. Кременчук цеху ядра мережі технічної служби Полтавської філії ПАТ «Укртелеком» на умовах безстрокового трудового договору за місцем розташування структурного підрозділу та робочого місця в м. Кременчук Полтавської області позивач [PERSON] не згодна, про що 28.02.2020 є її відповідний підпис. Згідно з копією заяви про відмову від переведення на іншу посаду від 28 лютого 2020 року та копіями листів ознайомлення працівників з вакантними посадами ПАТ «Укртелеком», позивач [PERSON] у період з 19 грудня 2019 року по 28 лютого 2020 року була ознайомлена з переліками вакантних посад ПАТ «Укртелеком» станом на 20.12.2019, 26.12.2019, 13.01.2020, 27.01.2020, 10.02.2020, 24.02.2020 та не надала згоди на переведення на жодну з вакантних посад, оскільки вважає їх такими, що їй не підходять. На день її звільнення вона не має відкритого листка непрацездатності і не перебуває на лікуванні, про що\~28.02.2020\~є відповідний\~підпис позивача. Відповідно до\~копії наказу\~по Харківській\~філії ПАТ\~«Укртелеком» про припинення трудового договору (контракту) № 35-03-104/к від 20 лютого 2020 року, 28 лютого 2020 року позивача [PERSON] було звільнено з посади електромеханіка станційного устаткування електрозв`язку 1 категорії станційної дільниці № 1 м. Сєвєродонецьк станційного цеху комбінованого центру телекомунікацій № 342 м. Сєвєродонецьк технічного департаменту Харківської філії ПАТ «Укртелеком» у зв`язку із скороченням штату працівників за п. 1 ст. 40 КЗпП України з виплатою вихідної допомоги у розмірі одного середнього місячного заробітку згідно зі ст. 44 КЗпП України. Отже, з досліджених в судовому засіданні фактичних обставин справи судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу захисту позивачем своїх трудових прав, який вважає своє звільнення за п. 1 ст. 40 КЗпП України незаконним. Вказані правовідносини регулюються нормами трудового законодавства. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Відповідно до ч. 3 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 1 ст. 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Частиною першою статті 21 КЗпП України передбачено, що трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Однією із гарантій забезпечення права громадян на працю є передбачений у ст. 5-1 КЗпП України правовий захист від необґрунтованої відмови у прийнятті на роботу і незаконного звільнення, а також сприяння у збереженні роботи. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників. Частиною другою статті 40 цього Кодексу встановлено, що звільнення з підстав, зазначених у пунктах 1, 2 і 6 частини першої цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу. Відповідно до ч. 1 і ч. 3 ст. 49-2 КЗпП України про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. Одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації. При відсутності роботи за відповідною професією чи спеціальністю, а також у разі відмови працівника від переведення на іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації працівник, на власний розсуд, звертається за допомогою до державної служби зайнятості або працевлаштовується самостійно. Відповідно до п. 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.1992 року «Про практику розгляду судами трудових спорів», при розгляді справ про поновлення на роботі судам необхідно з`ясувати, з яких підстав проведено звільнення працівника згідно з наказом (розпорядженням) і перевіряти їх відповідність законові. Відповідно до п. 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.1992 року «Про практику розгляду судами трудових спорів», розглядаючи трудові спори, пов`язані зі звільненням за п. 1 ст. 40 КЗпП, суди зобов`язані з`ясувати, чи дійсно у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, зокрема, ліквідація, реорганізація або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників, чи додержано власником або уповноваженим ним органом норм законодавства, що регулюють вивільнення працівника, які є докази щодо змін в організації виробництва і праці, про те, що працівник відмовився від переведення на іншу роботу або що власник або уповноважений ним орган не мав можливості перевести працівника з його згоди на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, чи не користувався вивільнюваний працівник переважним правом на залишення на роботі та чи попереджувався він за 2 місяці про наступне вивільнення. Щодо законності звільнення позивача з роботи, суд виходить з наступного. З матеріалів справи встановлено, що в ПАТ «Укртелеком» мали місце зміни в організації виробництва і праці, що підтверджується копією наказу директора ПАТ «Укртелеком» «Про внесення змін до штатного розпису Харківської філії ПАТ «Укртелеком» № 543 від 16 грудня 2019 року та копією наказу директора Харківської філії ПАТ «Укртелеком» «Про попередження про майбутнє звільнення» № 35-03-1922/к від 17 грудня 2019 року. Суд звертає увагу на те, що відповідно до наказу директора ПАТ «Укртелеком» «Про затвердження штатного розпису ПАТ «Укртелеком» № 672 від 31 грудня 2019 року, у зв`язку з початком нового календарного року, затверджено та введено в дію з 1 січня 2020 року штатний розпис ПАТ «Укртелеком», але відповідно до копії наказу директора ПАТ «Укртелеком» «Про внесення змін до штатного розпису Харківської філії ПАТ «Укртелеком» № 543 від 16 грудня 2019 року, з метою підвищення ефективності діяльності та оптимізації операційних витрат товариства, внесено зміни до штатного розпису ПАТ «Укртелеком» на 2019 рік (щодо Харківської філії ПАТ «Укртелеком»), затвердженого наказом ПАТ «Укртелеком» № 573 від 26.12.2018, а саме: виведено з 26.02.2020 зі штатного розпису станційну дільницю № 1 м. Сєвєродонецьк станційного цеху комбінованого центру телекомунікацій № 342 технічного департаменту Харківської філії ПАТ «Укртелеком» та скорочені усі 5 посад,\~зокрема і\~посаду,\~яку обіймала\~позивач [PERSON] . Аналізуючи наведене вище, суд доходить висновку, що накази директора ПАТ «Укртелеком» «Про внесення змін до штатного розпису Харківської філії ПАТ «Укртелеком» № 543 від 16 грудня 2019 року та наказ директора Харківської філії ПАТ «Укртелеком» «Про попередження про майбутнє звільнення» № 35-03-1922/к від 17 грудня 2019 року були винесені з дотриманням порядку, встановленого чинним законодавством України. При наданні оцінки законності та правомірності наказів, суд враховує правовий висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 28.03.2019 року у справі № 755/3495/16-ц, зроблений під час розгляду справи за подібними правовідносинами, який зазначив, що рішення про визначення структури підприємства, про зміну в організації виробництва і праці, скорочення чисельності або штату працівників є виключною компетенцією власника підприємства або уповноваженого ними органу та є складовою права на управління діяльністю підприємством чи установою. При цьому, правом працівника залишається оспорювати власне саме правомірність його звільнення. Суд наголошує,\~що наказ\~директора ПАТ\~«Укртелеком» «Про\~внесення змін\~до штатного\~розпису Харківської\~філії ПАТ\~«Укртелеком» №\~543\~від 16\~грудня 2019\~року та\~наказ директора\~Харківської філії\~ПАТ «Укртелеком»\~«Про попередження\~про майбутнє\~звільнення» №\~35-03-1922/к\~від 17\~грудня 2019\~року станом\~на час\~розгляду цієї\~справи у\~судовому порядку\~не оскаржувались,\~скасовані або\~змінені не\~були,\~а отже\~є чинними,\~тому наказ\~по Харківській\~філії ПАТ\~«Укртелеком» про припинення трудового договору (контракту) № 35-03-104/к від 20 лютого 2020 року винесений з дотриманням порядку, встановленого чинним законодавством України. Позивач просить\~поновити [PERSON] \~на посаді\~електромеханіка дільниці\~ядра мережі\~Харківської філії\~ПАТ «Укртелеком»\~в м.\~Сєвєродонецьк Луганської\~області,\~проте,\~відповідно до\~копії наказу\~по Харківській\~філії ПАТ\~«Укртелеком» про припинення трудового договору (контракту) № 35-03-104/к від 20 лютого 2020 року, 28 лютого 2020 року позивача [PERSON] було звільнено з посади електромеханіка станційного устаткування електрозв`язку 1 категорії станційної дільниці № 1 м. Сєвєродонецьк станційного цеху комбінованого центру телекомунікацій № 342 м. Сєвєродонецьк технічного департаменту Харківської філії ПАТ «Укртелеком», що унеможливлює вирішення судом питання про таке поновлення, оскільки позивач [PERSON] таку посаду ніколи не займала. Щодо надання згоди цеховою Профспілковою організацією № 8 Профспілкової організації Харківської філії ПАТ «Укртелеком» на надання згоди на розірвання трудового договору з [PERSON] за пунктом 1 статті 40 КЗпП України, суд зазначає наступне. Частиною 1 та 7 ст. 43 КЗпП України встановлено, що розірвання трудового договору з підстав, передбачених пунктами 1 (крім випадку ліквідації підприємства, установи, організації), 2-5, 7 статті 40 і пунктами 2 і 3 статті 41 цього Кодексу, може бути проведено лише за попередньою згодою виборного органу (профспілкового представника), первинної профспілкової організації, членом якої є працівник, крім випадків, коли розірвання трудового договору із зазначених підстав здійснюється з прокурором, поліцейським і працівником Національної поліції, Служби безпеки України, Державного бюро розслідувань України, Національного антикорупційного бюро України чи органу, що здійснює контроль за додержанням податкового законодавства. Рішення виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника) про відмову в наданні згоди на розірвання трудового договору повинно бути обґрунтованим. У разі якщо в рішенні немає обґрунтування відмови в наданні згоди на розірвання трудового договору, власник або уповноважений ним орган має право звільнити працівника без згоди виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника). З копії Витягу із Протоколу засідання цехового Комітету профспілкової організації цехової Профспілкової організації № 8 Профспілкової організації Харківської філії ПАТ «Укртелеком» № П-2г-3 від 06 лютого 2020 року вбачається, що цеховий Комітет профспілкової організації цехової профспілкової організації № 8 м. Сєвєродонецьк Харківської філії ПАТ «Укртелеком» надав згоду на розірвання трудового договору з [PERSON] у зв`язку із скороченням чисельності та штату працівників, п. 1 ст. 40 КЗпП України, з наданням їй гарантій і компенсацій, передбачених чинним законодавством України та Колективним договором ПАТ «Укртелеком». Відповідно до копії листа Профспілкової організації Харківської філії ПАТ «Укртелеком» Об`єднаної профспілкової організації ПАТ «Укртелеком» на ім`я [PERSON] № 13/27 від 25 лютого 2020 року, Профспілка діє в межах повноважень, наданих їй діючим законодавством України. При розгляді питання звільнення [PERSON] профспілка прослідкувала за дотриманням виконання заходів, що передують звільненню. Порушень законодавства з боку адміністрації не виявлено. Суд вважає, що таке надання згоди на розірвання трудового договору з позивачем [PERSON] у зв`язку із скороченням чисельності та штату працівників за п. 1 ст. 40 КЗпП України містить правове обґрунтування, що дає право власнику або уповноваженому ним органу звільнити працівника за відповідною згодою профспілкової організації. За таких обставин суд вважає, що відповідач правомірно взяв зазначений висновок до уваги. Крім того, суд враховує правову позицію Верховного Суду України, викладену у постанові від 09.08.2017 у справі № 6-1264цс17, в якій зазначено, що однією з гарантій забезпечення прав працівників при скороченні чисельності або штату є обов`язок власника підприємства чи уповноваженого ним органу працевлаштувати працівника. Власник вважається таким, що належно виконав вимоги частини другої статті 40, частини третьої статті 49-2 КЗпП України щодо працевлаштування працівника, якщо запропонував йому наявну на підприємстві роботу, тобто вакантну посаду чи роботу за відповідною професією чи спеціальністю, чи іншу вакантну роботу, яку працівник може виконувати з урахуванням його освіти, кваліфікації, досвіду тощо. Розглядаючи трудові спори, пов`язані зі звільненням відповідно до пункту 1 частини першої статті 40 КЗпП України, суди мають з`ясувати питання про те, чи дійсно у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, скорочення чисельності або штату працівників, чи додержано власником або уповноваженим ним органом норм законодавства, що регулюють вивільнення працівника, які є докази про те, що працівник відмовився від переведення на іншу роботу або що власник або уповноважений ним орган не мав можливості перевести працівника з його згоди на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, чи не користувався вивільнюваний працівник переважним правом на залишення на роботі та чи попереджався він за 2 місяці про наступне вивільнення. Відповідно до ч. 1 ст. 42 КЗпП України при скороченні чисельності чи штату працівників у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці переважне право на залишення на роботі надається працівникам з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці. При цьому роботодавець зобов`язаний запропонувати працівнику, який вивільнюється, всі наявні вакансії та роботи, які може виконувати працівник, тобто ті посади, які відповідають кваліфікації працівника. Суд вважає, що відповідач дотримався вимог ч. 2 ст. 40, ч. 1, 3 ст. 49-2 КЗпП України з огляду на таке. Так, в судовому засіданні встановлено, що позивача [PERSON] було письмово попереджено про майбутнє звільнення за п. 1 ст. 40 КЗпП України в установлений КЗпП України двомісячний строк. Позивачу [PERSON] було запропоновано продовжити трудові відносини з ПАТ «Укртелеком» на посаді електромеханіка електрозв`язку Дільниці мережі доступу № 333/3 м. Сєвєродонецьк Цеху мережі доступу № 3 м. Сєвєродонецьк Регіонального центру мережі доступу Харківської філії ПАТ «Укртелеком». 11.12.2019 позивач [PERSON] розписалась про факт ознайомлення з даною пропозицією, проте з нею не згодна, про що 11.12.2019 є її відповідний підпис. Крім того, позивач [PERSON] самостійно обрала посаду № 11 електромеханіка дільниці ядра мережі та об`єктів зв`язку № 232/4 м. Кременчук цеху ядра мережі технічної служби Полтавської філії ПАТ «Укртелеком» на умовах безстрокового трудового договору за місцем розташування структурного підрозділу та робочого місця в м. Кременчук Полтавської області. 28.02.2020 позивач [PERSON] розписалась про факт ознайомлення з даною пропозицією. З пропозицією переведення на посаду електромеханіка дільниці ядра мережі та об`єктів зв`язку № 232/4 м. Кременчук цеху ядра мережі технічної служби Полтавської філії ПАТ «Укртелеком» на умовах безстрокового трудового договору за місцем розташування структурного підрозділу та робочого місця в м. Кременчук Полтавської області позивач [PERSON] не згодна, про що 28.02.2020 є її відповідний підпис. Позивач [PERSON] у період з 19 грудня 2019 року по 28 лютого 2020 року була ознайомлена з переліками вакантних посад ПАТ «Укртелеком» станом на 20.12.2019, 26.12.2019, 13.01.2020, 27.01.2020, 10.02.2020, 24.02.2020 та не надала згоди на переведення на жодну з вакантних посад, оскільки вважає їх такими, що їй не підходять. Водночас, суд вважає, що роботодавець не мав змоги відповідно до ч. 1 ст. 42 КЗпП України надати позивачу переважне право на залишення на роботі, оскільки, як було зазначено вище, наказом директора ПАТ «Укртелеком» «Про внесення змін до штатного розпису Харківської філії ПАТ «Укртелеком» № 543 від 16 грудня 2019 року, з метою підвищення ефективності діяльності та оптимізації операційних витрат товариства, внесено зміни до штатного розпису ПАТ «Укртелеком» на 2019 рік (щодо Харківської філії ПАТ «Укртелеком»), затвердженого наказом ПАТ «Укртелеком» № 573 від 26.12.2018, виведено з 26.02.2020 зі штатного розпису станційну дільницю № 1 м. Сєвєродонецьк станційного цеху комбінованого центру телекомунікацій № 342 технічного департаменту Харківської філії ПАТ «Укртелеком», та скорочені усі 5 посад,\~зокрема і\~посаду,\~яку обіймала\~позивач [PERSON] , а позивач не виявила бажання бути переведеною на будь-яку іншу запропоновану роботу. Отже, враховуючи факт надання пропозицій позивачу [PERSON] щодо вільних робочих місць та вакантних посад, які були наявні у ПАТ «Укртелеком» та відсутність доказів згоди, виявлення бажання [PERSON] на\~її переведення\~на іншу\~роботу на\~підприємстві,\~суд дійшов\~висновку, що\~директор Харківської\~філії ПАТ\~«Укртелеком» наказом\~про припинення\~трудового договору\~(контракту)\~№ 35-03-104/к\~від 20.02.2020\~звільнив з\~роботи електромеханіка\~станційного устаткування\~електрозв`язку 1\~категорії станційної\~дільниці №\~1\~м.\~Сєвєродонецьк станційного\~цеху комбінованого\~центру телекомунікацій\~№ 342\~м.\~Сєвєродонецьк технічного\~департаменту Харківської\~філії ПАТ\~«Укртелеком» [PERSON] \~у зв`язку\~зі скороченням\~чисельності працівників\~за п.\~1\~ст.\~40\~КЗпП України відповідно до вимог чинного законодавства, тобто відповідач виконав вимоги ч. 3 ст. 49-2 КЗпП України. Посилання позивача на те, що відповідачем звільнені лише 5 працівників з 14 у станційній дільниці № 1 м. Сєвєродонецьк, суд не приймає до уваги, оскільки вказані обставини не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні та суперечать матеріалам справи. Підсумовуючи вищевикладене, суд доходить висновку про необґрунтованість вимог позивача [PERSON] , у зв`язку з чим вважає, що позовні вимоги про скасування наказу Харківської філії ПАТ «Укртелеком» № 35-03-104/к від 20.02.2020 про звільнення [PERSON] з посади електромеханіка станційного устаткування електрозв`язку 1 категорії станційної дільниці № 1 м. Сєвєродонецьк станційного цеху комбінованого центру телекомунікацій № 342 м. Сєвєродонецьк технічного департаменту Харківської філії ПАТ «Укртелеком» у зв`язку із скороченням штату працівників за п. 1 ст. 40 КЗпП України з виплатою вихідної допомоги у розмірі одного середнього місячного заробітку згідно зі ст. 44 КЗпП України, а також поновлення на\~роботі на\~посаді електромеханіка\~дільниці ядра\~мережі Харківської\~філії ПАТ\~«Укртелеком» в\~м.\~Сєвєродонецьк Луганської\~області задоволенню не підлягають. Щодо позовних вимог про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, суд зазначає, що оскільки дана позовна вимога є похідною від позовної вимоги про поновлення на роботі, суд вважає, що вона не може бути задоволена, оскільки звільнення позивача за п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України було визнано судом законним. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд враховує, що у задоволенні позову відмовлено повністю і відповідачем не заявлено клопотань про відшкодування будь-яких судових витрат, а отже у цій справі відсутні судові витрати, які підлягають розподілу.

Outcome: dismissed