Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-24 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики, посилаючись на те, що 17 листопада 2011 року між нею та відповідачем було укладено договір позики, на підтвердження якого останнім надано розписку. Зі змісту розписки слідує, що [PERSON] позичила [PERSON] грошові кошти в розмірі 1000 дол. США, еквівалентних на час підписання 8000 грн. в користування на термін до 17 квітня 2012 року. [PERSON] зобовязався повернути отримані кошти чи їх гривневий еквівалент до 17 квітня 2012 року, що підтверджується особистими підписами сторін в присутності свідка [PERSON] Всупереч взятих на себе зобовязань, відповідач не повернув кошти та уникає будь-яких контактів з позивачем, змінив телефон, двері не відчиняє, листи ігнорує. За вказаних обставин, [PERSON] просить суд стягнути з відповідача борг в сумі 8000 грн., 3% річних за невиконання зобовязання до моменту звернення з позовом за період з 17 квітня 2012 року до 01 квітня 2015 року в сумі 720,00 грн. та витрати від інфляції за період з 01 травня 2012 року до 31 березня 2015 року в сумі 3967,58 грн., разом 12\~687,58 грн. 05 серпня 2015 року позивач [PERSON] подала зміни та уточнення до позовної заяви, в яких просила стягнути з відповідача борг в сумі 1000 дол. США з конвертацією цієї суми в національну валюту на день здійснення плату, а також, 3% річних за невиконання зобовязання до моменту звернення з позовом в сумі 718,65 грн. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, однак подала до суду письмову заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримує, просить задовольнити. Проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився з невідомої на те суду причини, хоча про день та час судового засідання повідомлявся належним чином. Суд вважає, що відповідач про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив, а тому відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України, справу слід вирішити на підставі наявних доказів та постановити заочне рішення. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України суд розглянув справу у відсутності сторін \~без фіксації судового процесу технічними засобами. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив наступні обставини. Відповідно до розписки, долученої до матеріалів справи, [PERSON], [INFO], МС 945692, виданий Тернопільським МВ УМВС 21 січня 2003 року, ін. код: [NUMBER], позичила 1000 у.о. еквівалентно 8 тис. грн. на строк до 17.04.2012 року [PERSON], [INFO], МС 755999, виданий Тернопільським МВ УМВС України в Тернопільській області, ін. код: 359102116. Свідок ПП [PERSON], ліц. №827535, МС 775012, виданий Заліщицьким РВ УМВС України в Терн. обл., ін. код:[NUMBER]. В силу ч.1 ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Договір позики є укладеним з моменту передання грошей. Частиною другою ст.1047 ЦК України передбачено, що на підтвердження договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника. Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві кошти у такій самій сумі, що були йому передані позикодавцем у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст.611 ЦК України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. (ч.1 ст.625 ЦК України). Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ч.2 ст.625 ЦК України). Із змісту ч.2 ст.192 ЦК України вбачається, що іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. Якщо у зобовязанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом (ч.2 ст.533 ЦК України). Згідно службового розпорядження Національного Банку України про офіційний курс гривні до іноземних валют, на 25 серпня 2015 року встановлений такий офіційний курс гривні до іноземних валют: 100 дол. США 2209.5544 грн. За таких обставин, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення частково, оскільки в даному випадку мають місце порушення відповідачем майнових прав позивача, які підлягають захисту шляхом стягнення з [PERSON] в користь [PERSON] боргу за договором позики в розмірі 8 000 дол. США, що еквівалентно 22\~095 грн. 54 коп. (1 000 * 2209.5544 = 22095,54 грн.) та 3% річних, що становлять суму 718 грн. 65 коп., згідно розрахунку позовних вимог, а всього 23\~532 грн. 84 коп. В силу вимог ст.88 ЦПК України з відповідача в користь позивача слід стягнути 243,60 грн. судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved