Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-05 00:00:00

[PERSON] звернулася до Верхньодніпровського районного суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що з 1995 року до 2014 року перебувала у шлюбі з відповідачем. У шлюбі, [INFO], народилася донька - [PERSON], а [INFO] - народився син - [PERSON]. На підставі рішення суду з відповідача стягувались аліменти на утримання дітей. Після досягнення донькою повноліття виплата аліментів на неї припинилася. Донька продовжує навчання у ДНЗ «Дніпропетровський центр професійно-технічної освіти туристичного сервісу» та знаходиться на неповному державному утриманні. Строк закінчення навчання - 28 червня 2015 року. У зв'язку з навчанням донька не може працювати та потребує матеріальної допомоги від батьків. Відповідач працює на ст. Верхівцеве Придніпровської залізниці та сплачує аліменти на утримання сина у розмірі 1/6 частини заробітку (доходу), інших утриманців не має, на утримання доньки допомоги не надає. Також позивач зазначила, що зверталася до відповідача з проханнями про матеріальну допомогу, проте він відмовився її надавати. На підставі вищевикладеного позивач просила суд стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання доньки, яка продовжує навчання в розмірі 1/6 частини від його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 6 вересня 2014 року на період навчання, але не більше ніж до досягнення донькою двадцяти трьох років. В судовому засіданні позивач позов підтримала, просила суд задовольнити заявлені позовні вимоги. Суду пояснила, що вона працює, проте її коштів не вистачає на утримання дітей та себе. З відповідача стягуються аліменти на утримання сина, а на утримання доньки відповідач добровільно надавав допомогу в сумі близько 50 грн., коли отримував заробітну плату. Не зверталася до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання доньки, оскільки не знала, що має таке право. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином (а.с.16), причини неявки суду не повідомив, заяву про розгляд справи без його участі не надав. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, [PERSON], в судовому засіданні позов підтримала, також просила суд задовольнити позов. Суду пояснила, що вона не працює, оскільки навчається. Отримує стипендію близько 275 грн., інших доходів не має. Батько не надає матеріальної допомоги на її утримання, ані грошима, ані іншими речами. У відповідності до ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України судом було постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, заслухавши пояснення осіб, які брали участь у справі, вивчивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, прийшов до таких висновків. Судом встановлені такі обставини та відповідні їм правовідносини. [PERSON] та [PERSON] мають спільну доньку - [PERSON], [INFO] (а.с. 5). Донька навчаєтьс в ДНЗ «Дніпропетровський центр професійно-технічної освіти туристичного сервісу» за професією «Перукар. Манікюрник. Педікюрник» на денній формі навчання з 1 вересня 2012 року до 28 червня 2015 року, знаходиться на неповному державному забезпеченні, що підтверджується довідкою навчального закладу № 200 від 19 березня 2015 року (а.с.4). Відповідно до ч.1 ст. 199 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати їх повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги за умови, що вони можуть її надавати. [PERSON] працює, має стабільний щомісячний дохід. Отже відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання доньки. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] про стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання їх повнолітньої доньки, яка продовжує навчання є правомірними та обґрунтованими. При визначенні розміру аліментів згідно ч.1 ст. 200, ч.1 ст. 182 Сімейного кодексу України суд має враховувати стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що відповідач сплачує аліменти на утримання сина, [PERSON], [INFO], в розмірі 1/6 частини заробітку (а.с.9). Доказів про знаходження на утриманні відповідача інших дітей, непрацездатних батьків, дружини сторонами суду не було надано. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, за необхідне визначити розмір аліментів на утримання доньки, яка продовжує навчання, у виді 1/6 частини усіх видів доходів (заробітку) відповідача. Вирішуючи питання щодо часу, з якого присуджуються аліменти, суд приходить до такого. Згідно з ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Частиною 2 ст. 191 Сімейного кодексу України передбачено, що аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. Матеріалами справи підтверджується, що до суду позивач звернулася 2 квітня 2015 року (а.с.10). Жодних доказів, які б свідчили, що позивач вживала заходи щодо одержання аліментів з відповідача та його ухилення від їх сплати, позивачем не було надано. Окрім того в судовому засіданні позивач пояснила, що не зверталася до суду раніше, оскільки не знала про таке право. За таких обставин, суд приходить до висновку, що аліменти підлягають стягненню з дня пред'явлення позову, а тому позов підлягає частковому задоволенню. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд приймає до уваги, що згідно з п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивача було звільнено від сплати судового збору при зверненні до суду, тому відповідно до ч. 3 ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави. Згідно п.1 ч.1 ст. 367 Цивільного процесуального кодексу України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial