Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-16 00:00:00

[PERSON] звернулася до Слов'янського міськрайонного суду Донецької області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на час навчання, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що з 23 вересня 1995 року по 20 грудня 2011 року її мати - [PERSON] знаходилася у шлюбних відносинах з його батьком - [PERSON]. З 01 вересня 2013 року він навчається у Слов'янському професійному ліцеї залізничного транспорту ім. Героя соціалістичної праці П.Ф. Кривоноса на 2 курсі на денному відділенні, навчання триватиме до 30 червня 2016 року, у зв'язку з чим вона потребує матеріальної допомоги. Відповідач аліментів нікому не платить, та має змогу надавати їй матеріальну допомогу. Просить суд стягнути з [PERSON], [INFO], аліменти на час навчання у розмірі 1/4 частини всіх видів його доходу щомісячно до закінчення навчання по 30 червня 2016 року. [PERSON] до судового засідання не з'явилася, але надала Заяву, в якій просить слухати справу у її відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити (а.с.10). [PERSON] до судового засідання не з'явився, але надав Заяву, в якій просить слухати справу у його відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі, не заперечує проти їх задоволення (а.с.11). Суд, розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно та об'єктивно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на час навчання, підлягають задоволенню в повному обсязі з огляду на їх законність та обгрунтованість. Відповідно до вимог ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що [PERSON] [INFO], є донькою [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про народження Серії [NUMBER] (а.с.7). Аліменти на утримання позивачки стягувалися з відповідача до досягнення нею вісімнадцятирічного віку. На теперішній час виплата аліментів припинена. Як вбачається з Довідки № 2196 від 06 листопада 2014 року, наданої Слов'янським професійним ліцеєм залізничного транспорту імені Героя соціалістичної праці П.Ф. Кривоноса, [PERSON] [INFO], дійсно навчається у вищезазначеному ліцеї з 01 вересня 2013 року по 30 червня 2016 року (а.с.6). Згідно Довідки про склад сім'ї [PERSON], [INFO], проживає разом із матір'ю, [PERSON] (а.с.5). Відповідно до ст.ст. 199, 200 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв»язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов»язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку ( доходу) платника аліментів з урахуванням обставин. У відповідності до п. 20 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» Верховний суд роз»яснив, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує:1) стан здоров»я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров»я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Тобто вказана стаття встановлює, що суд повинен враховувати наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, яких він відповідно до вимог Сімейного кодексу зобов»язаний утримувати ( Глави 9, 15,16 Сімейного Кодексу України). Окрім того, за змістом ст. 200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Отже, суд повинен повно та всебічно встановити обставини, на які посилаються сторони, щодо виникнення права на отримання аліментів та їх розміру, і ці обставини повинні бути доведеними належними та допустимими доказами відповідно до ст. 60 ЦПК України. Самостійного заробітку позивачка не має, стипендію не отримує, відсутнє майно що належить їй на праві приватної власності, що надавало б можливості отримувати грошовий дохід, зазначене вказує на те, що вона немає можливості самостійно забезпечувати себе матеріально на час навчання та дійсно потребує матеріальної допомоги. Відповідно до ч.9 ст. 7 Сімейного кодексу України сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. З огляду на зазначене, суд приходить до переконання, що вимоги позивача про стягнення аліментів на її користь підлягають повному задоволенню та підлягають стягненню аліменти на час навчання у розмірі 1/4 частини від всіх видів доходів, до завершення навчання, але не більше ніж до досягнення ним двадцятитрьохрічного віку. На підставі ст. 191 СК України, суд дійшов висновку, що аліменти з відповідача підлягають стягненню з моменту пред'явлення позову до суду, тобто з 03 листопада 2014 року по час закінчення навчання в навчальному закладі. У відповідності до п. 35 Постанови №10 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року « Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах»: «вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати положення статті 88 ЦПК та керуватися тим, що якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог (частина друга ст. 88 ЦПК)». Відповідно до ст. 5 Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Відповідно до п/п 1 пункту 1 частини 2 ст. 4 Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір» з позовної заяви майнового характеру справляється судовий збір в розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду. Згідно Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» від 16 січня 2014 року № 719-V11 мінімальна заробітна плата станом на 01 січня 2014 року складала 1 218 грн. Суд дійшов висновку про повне задоволення позовних вимог [PERSON] про стягнення аліментів на час навчання, а тому з [PERSON] підлягає стягненню на користь держави судовий збір в сумі 243,60 грн. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved