Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-03 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вказаним вище позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Посилалася на те, що з відповідачем вона перебуває у шлюбі з 14.04.1996 року, який зареєстрований виконавчим комітетом Білоусівської сільської ради Сокирянського району Чернівецької області за актовим записом №3. Від шлюбу мають повнолітнього сина - [PERSON], [INFO] та неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO]. Спільним сімейним життям прожили до 10.07.2015 року. Причиною розпаду їх сім'ї стало те, що вони втратили повагу один до одного, оскільки у них різні погляди на сімейне життя. На даний час шлюбних відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть, і оскільки їх шлюб носить формальний характер, вважає, що його необхідно розірвати. Примирення не бажає. Просила розірвати шлюб між нею та [PERSON], який зареєстрований 14.04.1996 року виконавчим комітетом Білоусівської сільської ради Сокирянського району Чернівецької області за актовии записом №3, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «[PERSON]». Позивачка в судове засідання не з'явилася, однак подала до суду письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити, а справу розглянути за її відсутності. Відповідач у судове засідання також не з'явився, проте подав до суду письмову заяву, в якій позовні вимоги визнав, згідний на розірвання шлюбу. У зв'язку із неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, у відповідності до вимог ст.197 ч.2 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Оскільки всі особи, які беруть участь у справі, заявили клопотання про розгляд справи за їх відсутності, суд у відповідності до вимог ст.158 ч.2 ЦПК України вважає за можливе провести судовий розгляд у судовому засіданні за відсутності сторін та вирішити справу на підставі наявних у ній доказів. Відповідно до ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З наведених у позовній заяві обставин, які згідно положень ст.61 ЦПК України, не підлягають доказуванню, оскільки визнані сторонами, встановлено, що з 14 квітня 1996 року [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, який зареєстрований 14 квітня 1996 року виконавчим комітетом Білоусівської сільської ради Сокирянського району Чернівецької області за актовим записом №3. Від спільного проживання сторони мають повнолітнього сина [PERSON], [INFO] та неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. На даний час сторони сімейних стосунків не підтримують та спільного господарства не ведуть, проживають окремо, примиритися не бажають. Таким чином, враховуючи наведені вище обставини та фактичні взаємини сторін, суд приходить до висновку, що сім'я у сторін остаточно розпалась і зберегти її уже не можливо. Відповідно до ст.112 ч.2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Враховуючи зазначені вище вимоги закону, суд вважає, що визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права та інтереси сторін, а тому позовні вимоги слід задовольнити, розірвавши шлюб між сторонами, стягнувши з відповідача у відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України понесені позивачем і документально підтверджені судові витрати по оплаті судового збору в сумі 551 грн. 20 коп.

Outcome: approved