Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-13 00:00:00

[PERSON] звернулася до Дзержинського районного суду міста Харкова з позовною заявою до [PERSON] третя особа Служба у справах дітей Шевченківського району управління служб у справах дітей департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради про розірвання шлюбу, стягнення аліментів, визначення місця проживання дітей. Позивач просила розірвати шлюб між нею та [PERSON] та стягнути з відповідача аліменти у твердій сумі на утримання неповнолітніх дітей, встановити місце проживання неповнолітніх дітей з нею, після розірвання шлюбу зберегти прізвище [PERSON]. Судом було встановлено, що зміст та форма позовної заяви та доданих до неї документів відповідають вимогам статті 175, 177 ЦПК України, справа підсудна Дзержинському районному суду м. Харкова, підстави для повернення позову, відмови у відкритті провадження відсутні. Частина 4 ст. 274 ЦПК України встановлює, що в порядку спрощеного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах: що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів та поділ майна подружжя. Враховуючи це, а також беручи до уваги, що позовні вимоги про розірвання шлюбу не належать до виняткових випадків розгляду справи в порядку спрощеного провадження, суд дійшов висновку про необхідність розгляду справи в порядку загального позовного провадження. Ухвалою від 01 листопада 2017 року було відкрито провадження у цивільній справі і призначене підготовче засідання на 29.11.2017 року. Відповідачу був встановлений строк для надання (надіслання) до суду відзиву на позовну заяву. Позивачу і відповідачу були встановлені строки для надання відповіді на відзив та заперечень на відзив. Учасникам справи були роз'яснені їх обов'язки надіслати копії зазначених заяв іншій стороні справи в разі їх складення, а також те, що надання цих заяв є їх правом, і що у разі відсутності заяв, суд вирішує справу за наявними в справі матеріалами. Відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив, заперечень на відповідь від учасників справи не надійшло. Клопотань заявлено не було. 05.04.2018 позивачем подано заяву про зміну підстав позову, в якій просив залучити до участі у справі в якості третьої особи Службу у справах дітей Шевченківського району управління служб у справах дітей департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради. Відповідно до ч. 4,5 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов'язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Під час розгляду заяви представник позивача просив заяву задовольнити, відповідач заперечень не висловлював. У зв'язку з вказаним заяву задоволено та до участі у справі залучено Службу у справах дітей Шевченківського району управління служб у справах дітей департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради, як третю особи, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору. В судове засідання по суті справи 14.01.2019 року з'явився представник позивача та представник Служби у справах дітей Шевченківського району, відповідач не з'явився, про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, письмові заяви від сторін не надходили. Фактичні обставини справи полягають в наступному: 20.09.2013 зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], про що зроблено актовий запис №1273, свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] видане відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, у зв'язку з чим своє прізвище [PERSON] змінила на прізвище чоловіка [PERSON]. Від спільного шлюбу у подружжя двоє дітей, [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO]. На думку позивача, спільне життя з відповідачем не склалося, тому що у нас різні погляди на сімейне життя та обов'язки. На підставі чого в сім'ї відбувалися сварки, які поступово призвели до того, що ми стали зовсім чужими людьми. Позивач стверджує, що з січня вересня 2017 року подружнє життя фактично припинилося. На теперішній час збереження шлюбу неможливе завдяки діаметрально протилежним поглядам подружжя на життя. Також позивач стверджує, що на теперішній час відповідач не займається забезпеченням та вихованням дітей взагалі, у зв'язку з чим вона змушена самотужки утримувати двох неповнолітніх дітей, один з яких хворий і потребує додаткового догляду та лікування. У зв'язку з чим позивач просить стягнути з [PERSON] аліменти на утримання [PERSON] та [PERSON] у розмірі мінімального прожиткового мінімуму на місяць для дитини до 6 років а саме 1492 грн. на кожну дитину, тобто сумарно 2984 грн. в місяць. Відповідач заперечень щодо, цих обставин, викладених позивачем не надав, доказів в спростування не представив, однак під час судових засідань виславляв свою думку щодо розміру аліментів, які він вважає завеликими, та зазначив що згоден виплачувати 2000 грн. щомісяця на обох дітей, про що надав відповідну письмову заяву. Статтями 12,13 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності та диспозитивності, згідно з якими кожна сторона повинна довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а суд розглядає справу в межах заявлених вимог і вирішує справу на підставі наданих доказів. Даний принцип полягає у прояві в змагальній формі ініціативи та активності осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь - які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці данні встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко-і відеозаписів, висновками експертів. Згідно ч.1 ст. 95 ЦПК України письмовими доказами є документи, які містять дані про обставини, які мають значення для правильного вирішення спору. Покази позивачки підтверджується письмовими доказами, які в даній справі є достатніми та належними, оскільки реєстрація шлюбу та народження дітей підлягають державній реєстрації і можуть бути доведені тільки, встановленими законом свідоцтвами. В ході судового засідання були досліджені: Свідоцтво про одруження [PERSON] та [PERSON] , а після реєстрації шлюбу, [PERSON] Свідоцтво про одруження [NUMBER] про реєстрацію шлюбу 29 вересня 2013 року, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис № 1273, є доказом укладення шлюбу між позивачем та відповідачем. Свідоцтва про народження [PERSON] є доказом того що він народився 26 вересня 2014 року, та на час розгляду справи вони є неповнолітнім. Державна реєстрація відбулася 30 вересня 2014 року про що в Книзі реєстрації народжень зроблено відповідний актовий запис № 1126, як це вбачається з Свідоцтва про народження серія [NUMBER], виданим 30 вересня 2014 року Дзержинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції. Свідоцтво про народження [PERSON] є доказом того, що вона народилась 15 квітня 2016 року і на час розгляду справи є неповнолітньою. Державна реєстрація відбулася19 квітня 2016 року, про що Книзі реєстрації народжень зроблено відповідний актовий запис № 230, як це вбачається з Свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 04 травня 2016 року Дзержинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції. Зазначені свідоцтва доводять також те, що батьком обох дітей є відповідач [PERSON] Актом обстеження №134 від 11.10.2017 складеним спеціалістами Служби у справах дітей по Шевченківському району УССД ДПСП ХМР доводить знаходження неповнолітніх дітей на утриманні матері- позивачки [PERSON] Виписка № 13378 із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого КЗОЗ «Харківська міська дитяча лікарня № 1 свідчить про те, що [PERSON] знаходився на стаціонарному лікуванні з 20.07.2018 по 01.08.2018 року, діагноз поза госпітальна, первина, двостороння полісігментна пневмонія, гострий бронхіальна астма, інтермітуючий перебіг, частково контрольована , період нападу -напад середньої важкості, алергічний риніт потребує нагляд у лікаря алерголога, як це вбачається з дослідженої Виписки із медичної карти. Товарні чеки з «Закладу дошкільної освіти «Школа радості» Олени Чернявської» доводить те, що [PERSON] та [PERSON] навчаються у зазначеному закладі та плата за навчання становить 7000 (сім тисяч) грн. на місяць за 1 дитину, станом на січень 2019 року. Висновок про визначення місця проживання малолітніх [PERSON] та [PERSON] складений Департаментом служб у справах дітей Харківської міської ради від 27.06.2018 №420 доводить те, що Департаментом, в інтересах дітей, визначено місце проживання малолітніх разом з матір'ю, [PERSON] Обставини, на які позивачка посилається в якості обґрунтування своїх вимог, суд вважає доведеними переліченими вище і безпосередньо дослідженими доказами. Представник позивача наполягав на задоволені позовних вимог в повному обсязі. Представник третьої особи наполягав на задоволені вимог в частині встановлення місця проживання малолітніх разом з матір'ю, інші вимоги просив вирішити на розгляд суду. Відповідач заперечень проти доводів і доказів позивачки не надав, проти задоволення позову не заперечував. На підтвердження законності своїх позовних вимог, позивачка посилалася на приписи статей 18, 24, 104.109,110, 111,112, 113,121, 180-184, 191 Сімейного Кодексу України. Суд частково погоджується з міркуванням позивачки щодо застосування до вирішення правовідносин, які склалися між сторонами наведених нормативних актів. Суд визначає, що для вирішення спірних правовідносин необхідно застосувати: - ч. 3. ст. 105 СК України - шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу; - ч 1 тт. 110 СК України - Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя; - ч. 2 ст. 112 СК України -Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення; - ч. 1 ст. 113 СК України - Особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. - ч. 1. ст. 180 СКУ -Батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття; - ч. 3 с. 181 СКУ - За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина; - п. 1, 2 ч. 1 ст. 182 СКУ -При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; -ч.1ст.184 СКУ-Суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. -ч.1 ст. 161 СКУ- Якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Отже, Враховуючи наведене, Суд доходить висновку про обґрунтованість позову і необхідності його задоволення на підставі того, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивачки, а також виходячи з того, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, діти проживають разом з позивачем, а відповідач не надає коштів на утримання неповнолітніх дітей, тому позовні вимоги в частині стягнення аліментів необхідно задовольнити частково, в сумі по одній тисячі гривен щомісячно на утримання кожної з обох дітей. Стороною позивача надані документи про відвідання дошкільних установ дітьми, суд розуміє вартість харчування та виховання дітей, проте суду не надано доказів обрахунку щомісячного розміру утримання дітей. Позовні вимоги в частині визначення місця проживання разом з матір'ю також підлягають задоволенню. За ч. 2 ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. До яких суд відносить витрати на поштові на судовий збір . Отже, враховуючи достатність і переконливість наявних доказів, на підставі принципів змагальності та диспозитивності, суд прийшов до висновку про порушення цивільних прав позивача з боку відповідача та необхідності їх захисту шляхом часткового задоволення позову. Поведінку відповідача суд вважає способом захисту з метою уникнути цивільної відповідальності. На підставі ст. ст. 10, 12, 13, 18, 81, 141, 259, 263 - 265 ЦПК України, суд, -

Outcome: partial