overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-07 00:00:00

[PERSON] звернулася до Краматорського міського суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Згідно позову, 18.02.2015 року сторони зареєстрували шлюб. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. На початку 2016 року сімейні стосунки між сторонами погіршилися, на теперішній час вони проживають окремо, дитина знаходиться на вихованні та утриманні позивачки. Відповідач офіційно працевлаштований, має постійний дохід, однак добровільно допомоги на утримання дитини не надає. З огляду на обов'язок за законом батька, який мешкає окремо, надавати матеріальну допомогу на утримання дитини, позивачка просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки [PERSON] в розмірі ? частки всіх видів доходів відповідача щомісячно, до повноліття дитини. У судове засідання позивачка не з'явилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутності, на позові наполягала, була не проти винесення по справі заочного рішення. У судове засідання відповідач не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Зі згоди позивача відповідно до ст.224 ЦПК України судом ухвалено про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши позов, надані заяви та докази, вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.ст.181,183 СК України за рішенням суду грошові кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу його матері, батька та (або) у твердій грошовій сумі, розмір яких визначається судом. Згідно ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоровья та матеріальне становище дитини; 2) стан здоровья та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меньшим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 цього Кодексу. Суд встановив, що 18.02.2015 року сторони зареєстрували шлюб (а.с.2). Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO] (а.с.3), яка перебуває на утриманні та вихованні своєї матері [PERSON] Відповідач офіційно працевлаштований, має постійний дохід, однак матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. На підставі наведеного, суд вважає, що зі [PERSON] на користь [PERSON] слід стягнути аліменти на утримання їх доньки [PERSON] в запропонованому в позові розмірі, який є розумним та справедливим для забезпечення дитини нормального існування, до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір в розмірі 551,20 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-08 00:00:00

[PERSON] звернулася до Краматорського міського суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Згідно позову, 19.12.2014 року сторони зареєстрували шлюб. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. На теперішній час дитина знаходиться на вихованні та утриманні позивачки. Відповідач офіційно працевлаштований, має постійний дохід, однак добровільно допомоги на утримання дитини не надає. З огляду на обов'язок батька за законом надавати матеріальну допомогу на утримання дитини, позивачка просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини [PERSON] в розмірі ? частки всіх видів доходів відповідача щомісячно, до повноліття дитини. У попереднє судове засідання від позивачки надійшла заява про зміну розміру позовних вимог, а саме вона просила стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 1/6 частки всіх видів його доходів щомісячно, а також просила розглянути справу на попередньому засіданні без її участі. У попередньому судовому засіданні відповідач змінені позовні вимоги визнав та просив суд розглянути справу на попередньому судовому засіданні. Суд, дослідивши позов, надані заяви та докази, вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.ст.181,183 СК України за рішенням суду грошові кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу його матері, батька та (або) у твердій грошовій сумі, розмір яких визначається судом. Згідно ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоровья та матеріальне становище дитини; 2) стан здоровья та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меньшим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 цього Кодексу. Суд встановив, що 19.12.2014 року сторони зареєстрували шлюб (а.с.2). Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с.6), який перебуває на утриманні та вихованні своєї матері [PERSON] Відповідач офіційно працевлаштований, має постійний дохід, однак матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. На підставі наведеного, суд вважає, що з [PERSON] на користь [PERSON] слід стягнути аліменти на утримання їх дитини [PERSON] в запропонованому в позові розмірі, який є розумним та справедливим для забезпечення дитини нормального існування, до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір в розмірі 551,20 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-29 00:00:00

[PERSON] звернулася до Краматорського міського суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Згідно позову, 24.04.2013 року сторони зареєстрували шлюб. Від шлюбних відносин сторони мають малолітню дитину [PERSON], [INFO]. Сторони мешкають окремо, син знаходиться на вихованні та утриманні позивачки. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, хоча працездатний та має можливість надавати таку допомогу, а також обовязок за законом. Інших осіб відповідач на утриманні не має. Позивачка просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1/3 частки всіх видів його заробітку (доходу), але не менш 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. У попередньому судовому засіданні позивачка надала уточнену позовну заяву, в якій просила вточнити розмір позовних вимог стягнувши з відповідача на користь позивача аліменти в розмірі ? частки його доходу, про що надала відповідну заяву. Відповідач уточнений позов визнав та не заперечував проти його задоволення. Сторони надали заяви про розгляд справи на попередньому судовому засіданні. Згідно ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.ст.181,183 СК України за рішенням суду грошові кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу його матері, батька та (або) у твердій грошовій сумі, розмір яких визначається судом. Згідно ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоровья та матеріальне становище дитини; 2) стан здоровья та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меньшим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 цього Кодексу. Суд встановив, що від шлюбних відносин, які були зареєстровані 24.04.2013 року, сторони мають малолітню дитину [PERSON], [INFO]. Малолітній син [PERSON] проживає разом з позивачкою, знаходиться на її вихованні та утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання малолітньої дитини не надає, хоча працездатний та має можливість надавати таку допомогу, а також обовязок за законом. Інших осіб відповідач на утриманні не має. Позивачка на позові наполягає, відповідач позов визнав. З огляду на вказане, позов слід задовольнити, стягнувши з [PERSON] на користь [PERSON] заявлені в позові аліменти. Відповідно до ст.88 ЦПК України, Закону України «Про судовий збір» з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір в сумі 551,20 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-17 00:00:00

[PERSON] звернулася до Краматорського міського суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Згідно позову, 27.03.2012 року сторони зареєстрували шлюб. Від шлюбних відносин сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Після фактичного припинення між сторонами шлюбних стосунків, неповнолітня дитина знаходиться на вихованні та утриманні позивачки. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, хоча працездатний та має можливість надавати таку допомогу, а також обовязок за законом. Інших осіб відповідач на утриманні не має. Позивачка просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частки всіх видів його заробітку (доходу), але не менш 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. На попередньому судовому засіданні позивачка на позові наполягала, просила його задовольнити, відповідач позов визнав та не заперечував проти його задоволення. Сторони надали заяви про розгляд справи на попередньому судовому засіданні. Згідно ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.ст.181,183 СК України за рішенням суду грошові кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу його матері, батька та (або) у твердій грошовій сумі, розмір яких визначається судом. Згідно ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоровья та матеріальне становище дитини; 2) стан здоровья та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меньшим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 цього Кодексу. Суд встановив, що від шлюбних відносин, які були зареєстровані 27.03.2012 року, сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], яка проживає разом з позивачкою, знаходиться на її вихованні та утриманні. Після фактичного припинення між сторонами сімейних відносин, відповідач [PERSON] припинив надавати матеріальну допомогу на утримання доньки, хоча працездатний та має можливість надавати таку допомогу, а також обовязок за законом, інших осіб на утриманні не має. Позивачка на позові наполягає, відповідач позов визнав. З огляду на вказане, позов слід задовольнити, стягнувши з [PERSON] на користь [PERSON] заявлені в позові аліменти. Відповідно до ст.88 ЦПК України, Закону України «Про судовий збір» з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір в сумі 551,20 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-22 00:00:00

[PERSON] звернулася до Красноармійського міськрайонного суду Донецької області з вказаною позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб, укладений між нею та [PERSON] В обґрунтування позовних вимог вказує, що 30 грудня 1989 року Кіровським відділом РАЦС м. Донецька зареєстровано шлюб між нею та [PERSON], актовий запис № 1188. Позивач зазначає, що одруження з відповідачем виявилось невдалим. Фактичні шлюбні відносини між нею і відповідачем припинені з грудня 2016 року. Спільне господарство разом не ведеться. У звязку з постійними суперечками та сварками, а також по причині того, що відповідач проявляє до неї неповагу сумісне життя та збереження сімї стало неможливим. З огляду на вищенаведене, просить суд позов задовольнити та ухвалити рішення про розірвання шлюбу. Позивач [PERSON]у судове засідання не з'явилася, про час та місце судового розгляду повідомлена належним чином, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, на позовних вимогах наполягає. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнав у повному обсязі. Відповідно до ст.169 ЦПК України, суд вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутності позивача та відповідача, на підставі наявних у справі доказів, які вважає достатніми. З урахуванням ч.2 ст.197 ЦПК України, у звязку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З'ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані у справі докази у їх сукупності, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог, на підставі наданих доказів, суд приходить до переконання, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Судом встановлені такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно свідоцтва про шлюб серії № У-НО 435260, виданого Кіровським ВРАЦС м. Донецька, 30 грудня 1989 року між [PERSON] та Павлін (дошлюбне прізвище Філахтова) Т.В. укладено шлюб, реєстрацію якого здійснено Кіровським відділом РАЦС м. Донецька, актовий запис № 1188. Сімейні та шлюбні відносини між сторонами припинились, сторони на даний час проживають окремо, сімя остаточно розпалася. Відповідно до ч.2 ст.104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч.2 ст.109 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права. З матеріалів справи вбачається, що подружжям шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведеться, позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач щодо розірвання шлюбу не заперечує, зясувавши фактичні взаємини подружжя, причини позову про розірвання шлюбу, інші обставини життя подружжя, суд приходить до висновку, що подальше їх спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, суперечить інтересам сторін, сімя розпалась остаточно і шанси її збереження втрачено, а тому суд вважає за можливе позов задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-09 00:00:00

[PERSON] звернулася до Красноармійського міськрайонного суду Донецької області з вказаною позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб, укладений між нею та [PERSON] В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що 11 грудня 1987 року у Родинському виконавчому комітеті Донецької області зареєстровано шлюб між нею та [PERSON], про що складено актовий запис № 144. \~Позивач зазначає, що\~спільне життя з відповідачем не склалося, вони перестали піклуватися один про одного, не мають причин зберегти їх шлюб. Шлюбні відносини між нею та відповідачем припинені. Сторони спільне господарство не ведуть. Спору про розділ майна, яке є сумісною власністю подружжя на час розгляду справи між сторонами не має. Заходів спрямованих для збереження сімї, зокрема строку на примирення сторонам не потрібно. Позивач [PERSON]\~у судове засідання не зявилася, не надала суду заяву про розгляд\~ справи у її відсутність.. Відповідач\~[PERSON] у судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заяву про розгляд справиу його відсутність не подавав, тому відповідно до п. 4 ст. 169, ст. 224 ЦПК України, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних доказів за відсутності осіб, яка бере участь у справі та без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України. З'ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані у справі докази у їх сукупності, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог, на підставі наданих доказів, суд приходить до переконання, що позовні вимоги слід задовольнити з наступних підстав. Судом встановлені такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. 11 грудня 1987 року між\~[PERSON] (дошлюбне прізвище Танечник)\~ та\~[PERSON] укладено шлюб, реєстрацію якого здійснено Родинським виконкомом Донецької області, актовий запис № 144. Сімейні та шлюбні відносини між сторонами припинились, сімя остаточно розпалася. Відповідно до ч.2 ст.104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч.2 ст.109 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. З матеріалів справи вбачається, що подружжям шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведеться, позивач настоює на розірванні шлюбу. Зясувавши фактичні взаємини подружжя, причини позову про розірвання шлюбу, інші обставини життя подружжя, суд приходить до висновку, що подальше їх спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, сімя розпалась остаточно і шанси її збереження втрачено, а тому суд вважає за можливе позов задовольнити. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-16 00:00:00

[PERSON] звернулася до Красноградського районного суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме, що померлий [PERSON] 1941 року народження та згідно свідоцтва про шлюб [PERSON], 1938 року народження одна і та ж особа. З заяви вбачається, що при оформленні одноразової грошової допомоги на поховання чоловіка [PERSON] виникли розбіжності в пред'явлених заявницею - дружиною померлого свідоцтві про шлюб та інших наданих документах. А саме згідно паспорту, свідоцтва про народження, [PERSON] народився [INFO] року, проте згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданого 03.04.1964 року рік народження [PERSON] вказаний 1938. Вказані розбіжності не дають можливості оформити заявниці - дружині померлого [PERSON] одноразову допомогу на поховання, тому вона і просить суд встановити факт, що має юридичне значення, а саме, що [PERSON], 1941 року народження. В судове засідання заявник не з'явилася, від неї надійшла заява про розгляд справи за її відсутністю. Представник зацікавленої особи - Красноградського ОУ ПФУ - в судове засідання не з'явився. Від представника надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності на підставі наявних доказів. Виходячи з наведеного, суд вважає, що справу можна розглянути на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового процесу технічними засобами. Суд, відповідно до положень ч.4 ст.174 ЦПК України приходить до висновку, що заява про встановлення факту підлягає задоволенню у зв'язку з тим, що зацікавлена особа - Управління Пенсійного фонду в Красноградському районі не заперечує проти задоволення заяви. Відповідно до ч.6 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження, або в паспорті. В матеріалах справи в підтвердження доводів заяви є копія свідоцтва про смерть ( а.с.3), копія свідоцтва про народження та укладення шлюбу ( а.с.5), копія паспорта [PERSON] ( а.с.6) За таких обставин суд вважає за необхідне заяву [PERSON] задовольнити та визнати факт, що має юридичне значення, а саме, що померлий [PERSON] за свідоцтвом про народження, паспортом - 1941 року народження та свідоцтвом про шлюб, де вказано 1938 рік народження це одна і та ж особа. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-07 00:00:00

[PERSON] звернулася до Краснокутського районного суду із заявою про визнання громадянина недієздатним та призначення опіки, мотивуючи тим, що її син - [PERSON], [INFO] проживає разом із заявницею та являється інвалідом дитинства. Син не може самостійно виконувати свої обов'язки, у всьому потребує сторонньої допомоги, не може за собою доглядати, окрім цього страждає на психічне захворювання, тому заявниця прохає визнати [PERSON] недієздатним та призначити [PERSON] над ним опікуном. В судовому засіданні заявниця [PERSON] підтримала заявлені вимоги та прохала їх задовольнити. Представник заінтересованої особи - органу опіки та піклування Рябоконівської сільська рада Краснокутського району Харківської області в судове засідання не з'явився, надавши заяву про розгляд справи в їхню відсутність, проти задоволення заяви [PERSON] не заперечував. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення заявниці, суд приходить до висновку, що заява [PERSON] підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO], уродженець села Березівка, Краснокутського району, Харківської області являється інвалідом дитинства та з 2006 року перебуває під диспансерним наглядом в психіатричному кабінеті з діагнозом: помірна розумова відсталість, що підтверджується довідкою Краснокутської ЦРЛ №179 від 29.07.2016 року. Окрім того, відповідно до висновку судово - психіатричного експерта №942 від 20.12.2016 року при проведенні амбулаторної комісійної судово-психіатричної експертизи у [PERSON] виявлені ознаки стійкого хронічного психічного розладу у формі помірної розумової відсталості, тому він в силу свого захворювання не здатен усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Згідно ст.39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Відповідно до ст.60 ЦК України, суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Факт, що позивач [PERSON] являється матір'ю [PERSON] підтверджується свідоцтвом про народження [PERSON] та свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] За таких обставин, суд приходить до висновку, що вимоги заявниці [PERSON] підлягають задоволенню, оскільки [PERSON] внаслідок хронічного психічного розладу не здатен усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, а тому потребує опіки.

Outcome: approved