Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-09 00:00:00

[PERSON] звернулася до Деснянського районного суду м. Києва із заявою, про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Свої вимоги мотивувала тим, що 21.06.1972 року нею був зареєстрований шлюб та змінено прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Ватутінським РУ ГУ МВС України в місті Києві паспорт було видано 02.07.1998 року на прізвище « [PERSON] ». 13.12.1981 року шлюб між заявником та чоловіком було розірвано і змінено прізвище після розлучення на дошлюбне « [PERSON] ». При цьому у свідоцтві про розірвання шлюбу, видане відділом реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції м. Києва зазначено, що шлюб розірвано між [PERSON] і [PERSON] 22.12.2004 року мати заявника подарувавала їй 1/3 частину будинку [ADDRESS] де прізвище заявника вказано « [PERSON] ». 10.03.2005 року Васильківським міжрайонним бюро технічної інвентаризації видано на ім`я заявника свідоцтво про право власності на 1/3 домоволодіння будинку [ADDRESS] , де зазначено прізвище « [PERSON] ». Ухвалою судді від 19.08.2021 року відкрито провадження у справі та призначено судове засідання. Заявник в судове засідання не з`явилася, надавши заяву, відповідно до змісту якої вбачається, що вона просить розглянути справу у її відсутність, вимоги заяви підтримує та просить задовольнити. Представники заінтересованих осіб: Гребінківської державної нотаріальної контори Київської області, Васильківського міжрайонного бюро технічної інвентаризації, Відділу реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції м. Києва у судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Суд, дослідивши матеріали справи, давши аналіз та оцінку наданим доказам, встановив наступне. Відповідно до копії свідоцтва про одруження вбачається, що 21.06.1972 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] та після реєстрації шлюбу їй присвоєно прізвище чоловіка - « [PERSON] ». При цьому, заявнику Ватутінським РУ ГУ МВС України в м. Києві 02.07.1998 року видано паспорт із зазначенням її прізвища « [PERSON] ». Відповідно до копії свідоцтва про розірвання шлюбу від 24.11.2006 року, яке видане повторно вбачається, що 15.12.1981 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано та після реєстрації розірвання шлюбу останній було присвоєно дошлюбне прізвище « [PERSON] ». Відповідно до копії паспорта заявника вбачається, що останній Деснянським РУ ГУ МВС України в м. Києві 21.11.2006 року видано паспорт із зазначенням її прізвища « [PERSON] ». Згідно копії договору дарування житлового будинку від 22.12.2004 року [PERSON] подарувала [PERSON] 1/3 частину будинку [ADDRESS] . З копії свідоцтва про смерть вбачається, що [INFO] померла [PERSON] у віці 87 років. Як зазначає заявник після розірвання шлюбу паспорт на прізвище « [PERSON] » був отриманий у листопаді 2006 року. Заявник як власник частини домоволодіння змушена звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, оскільки виникла необхідність переукладання договорів на утримання будинку після смерті матері кожному з власників. Відповідно п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. П. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорт. Згідно з вимогами Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд може встановлювати факти, що породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або виникнення особистих чи майнових прав громадян. Також згідно п. 12 вищевказаної Постанови, при розгляді справи про встановлення відповідно до п. 6 ст. 273 ЦПК факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. На підставі вищевикладених обставин, суд дійшов висновку про необхідність задоволення заявлених вимог у повному обсязі. Частиною 7 статті 294 ЦПК України встановлено, що при ухваленні судом рішення в справах окремого провадження, судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Outcome: approved