Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-22 00:00:00

[PERSON] звернулася до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовом до [PERSON] про надання дозволу на тимчасовий виїзд неповнолітньої дитини за межі України без згоди батька. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на те, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON], проте 08.02.2017 року його було розірвано на підставі рішення суду. Сторони мають неповнолітню дитину: дочку - [PERSON], [INFO]. В даний час дитина проживає з нею за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до рішення Сєвєродонецького міського суду від 30.08.2016 року з відповідача стягуються аліменти на утримання неповнолітньої дочки [INFO]. З серпня 2016 року і по сьогоднішній день, маючи реальну можливість приймати участь у вихованні дитини, відповідач з власної ініціативи самоусунувся від виконання своїх батьківських обов'язків, не спілкується з дитиною, участі у житті дочки свідомо не приймає. Задля підвищення рівня світогляду дитини, покращення стану її здоров'я, фізичного, духовного та морального розвитку, що є забезпеченням інтересів дитини в межах здійснення батьківських прав та обов'язків, позивач має намір забезпечити повноцінний відпочинок дочці в країнах ближнього та дальнього зарубіжжя, а саме: її брат, [PERSON], подарував їй з дочкою поїздку до Кракова (Польща) на 5 діб, яка відбуватиметься з 10.12.2017 року до 15.12.2017 року, за маршрутом: Сєвєродонецьк-Київ, Київ-ІІеремишль, Перемишль-Краків та у зворотному напрямку за тим же маршрутом. Зокрема, відповідач відмовляється надати у передбаченому законодавством України порядку дозвіл на виїзд малолітньої [PERSON] до Польщі для розвитку та відпочинку останньої. Виїзд дитини за кордон, вочевидь, сприятиме розширенню світогляду дитини та добре позначиться на її духовному та інтелектуальному розвитку як особистості. Така позиція відповідача спрямована і на майбутнє, а саме: відповідач відмовляється надавати дозвіл на виїзд дитини за кордон, аргументуючи це тим, шо він не був за кордоном і дочці там робити нічого та рекомендує дитині побачити світ після того, як виросте. Також, як пояснює відповідач, він відмовляє надати дозвіл на виїзд дитини за кордон в якості помсти за те, що у 2016 році вона зверталась до правоохоронних органів щодо нанесення відповідачем тілесних ушкоджень, внаслідок чого відповідач був притягнутий до кримінальної відповідальності по ч. 1 ст. 125 КК України (справа № 428/10378/16-к). При особистій бесіді, відповідач неодноразово зазначав, що дозвіл на виїзд дитині він, можливо надасть, якщо позивач заплатить йому гроші. Відповідач безпідставно чинить перешкоди у здійсненні заходів, спрямованих на покращення здоров'я дитини, її фізичний, моральний та духовний розвиток. На підставі викладеного позивач звернулася з даним позовом до суду та просила суд, із урахуванням уточнених вимог, надати їй дозвіл на тимчасовий виїзд (вивезення) за межі території України з неповнолітньою дочкою [PERSON], [INFO], без згоди та супроводу батька - [PERSON], [INFO], строком з 10 грудня 2017 року по 15 грудня 2017 року до Республіки Польща. В судове засідання позивач не з'явилася, надала до суду заяву, в якій просила розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. В судове засідання відповідач не з'явився, про день, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином. Заяви про розгляд справи без його участі до суду не надходило. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Позивач не заперечувала проти розгляду справи за відсутності відповідача. У зв'язку з наведеним, суд вважає за можливе слухати справу за відсутністю відповідача, а матеріали, що є у справі, достатніми для цього. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Згідно із копією свідоцтва про шлюб [NUMBER], виданого повторно 01 листопада 2016 року Сєвєродонецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області, [PERSON] та [PERSON] 18 липня 2009 року зареєстрували шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 314. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу - [PERSON]. Згідно із копією свідоцтва про народження [NUMBER], виданого 28 вересня 2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Сєвєродонецького міського управління юстиції Луганської області, [PERSON] народилася [INFO], про що зроблено відповідний актовий запис № 778. Батьком записаний [PERSON], матір'ю - [PERSON]. Згідно із копією рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 08 лютого 2017 року, шлюб, зареєстрований 18.07.2009 р. Відділом реєстрації актів цивільного стану Сєвєродонецького міського управління юстиції Луганської області, актовий запис № 314, між [PERSON] і [PERSON], розірвано. Рішення набрало законної сили 21 лютого 2017 року. З копії листа про підтвердження бронювання вбачається, що заброньовані на трьох дорослих та двох дітей стандартні апартаменти в готелі Apartment Nearto Old Town на період з 10 грудня 2017 року по 15 грудня 2017 року в місті Краків, республіка Польща. Згідно із копіями посадочних документів № 7Е47-9А3D-0003 та № 7Е47-9А3D-0004, [PERSON] та [PERSON] придбали квитки на проїзд у потязі за маршрутом Лисичанськ-Київ, відправка 08 грудня 2017 року - прибуття 09 грудня 2017 року. Відповідно до копій посадочних документів № 0657-9Е72-0001 та № 06D7-9Е73-0001, [PERSON] та [PERSON] придбали квитки на проїзд у потязі за маршрутом Київ-Пшемишль, відправка 10 грудня 2017 року - прибуття 10 грудня 2017 року. Згідно зі ст.ст. 10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених законом. Відповідно до ст. 33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України, за винятком обмежень, які встановлені законом. Громадянин України не може бути позбавлений права в будь-який час повернутися в Україну. Згідно зі статтею 141 СК України, батьки мають рівні права та обов'язки щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно до ст. 150 СК України, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Форми та методи виховання, крім тих, які суперечать закону, моральним засадам суспільства, батьки, відповідно до положень ст. 151 СК України, вправі обирати самі. Згідно з вимогами ст. 155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Стаття 154 СК України надає батькам право звернутися до суду за захистом прав та інтересів дитини. Відповідно до вимог статті 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Відповідно до Конвенції «Про права дитини» батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно зі ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. За статтею 11 Закону України «Про охорону дитинства», предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Згідно з вимогами частини третьої статті 313 ЦК України, фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», оформлення проїзного документа дитини провадиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників батьків чи дітей у разі потреби самостійного виїзду неповнолітнього за кордон. За відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду. Відповідно до підпункту 2 пункту 4 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету міністрів України від 27 січня 1995 р. № 57 із змінами та доповненнями, виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється без нотаріально посвідченої згоди другого з батьків у разі пред'явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. Відповідно до ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» та постанови Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 р. № 57 «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України» виїзд за межі України громадянина, який не досяг 16-річного віку, і без згоди та супроводу другого з батьків може бути дозволено на підставі рішення суду. Виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється: за нотаріально посвідченою згодою другого з батьків із зазначенням у ній держави прямування та відповідного часового проміжку перебування у цій державі, якщо другий з батьків відсутній у пункті пропуску; без нотаріально посвідченої згоди другого з батьків, у разі пред'явлення документів або їх нотаріально засвідчених копій, зокрема рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. Згідно з ч. 7 ст. 7 Сімейного кодексу України, дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Відповідно до ч. 2 ст. 155 Сімейного кодексу України, батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Отже, виходячи з аналізу зазначених вище правових норм, дозвіл на виїзд неповнолітньої дитини за межі України без згоди та супроводу батька на підставі наведених нормативних положень є разовим, тобто таким, що надається судом на конкретно визначену поїздку із конкретно визначеним періодом перебування за кордоном. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, у межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. При цьому, враховуючи норми ст.ст. 27, 31 ЦПК України, позивач самостійно визначає предмет й підстави позову та на власний розсуд розпоряджається своїми правами щодо предмета позову. З аналізу вказаного вище вбачається, що предметом розгляду при вирішенні вказаної категорії справ є: відповідність такої поїздки до іншої країни інтересам дитини (відпочинок, оздоровлення, розвиток, відвідування родичів тощо), ухилення батьком від надання згоди на таку поїздку, зазначення конкретної країни та конкретний період часу перебування у цій державі, тобто разову поїздку. В позовній заяві позивач вказує, що неповнолітня дитина проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні, в той час як відповідач не бажає надавати дозвіл на виїзд дитини за кордон для забезпечення загального розвитку та відпочинку дитини. Таким чином, оскільки відповідач [PERSON] не дає згоди на виїзд за кордон України його неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], і доказів на користь протилежного відповідачем не надано, а такий тимчасовий виїзд дитини за кордон надасть дитині можливість розвитку та відпочинку, буде здійснений в інтересах дитини і не буде суперечити діючому законодавству, а також не позбавить дитину права та можливості спілкуватися з батьком, то суд вважає за можливе надати неповнолітній [PERSON], [INFO], дозвіл на тимчасовий виїзд за кордон без згоди та супроводу її батька [PERSON], [INFO], строком з 10 грудня 2017 року по 15 грудня 2017 року до Республіки Польща. При цьому, суд вважає правильним саме вищенаведене формулювання резолютивної частини рішення, адже прохання позивача надати їй дозвіл на виїзд за кордон разом із дитиною є некоректним. Позивач є повнолітньою особою і не потребує дозволу суду на виїзд за кордон. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Понесення позивачем судових витрат підтверджується квитанцією № 7 від 03.11.2017 року про сплату судового збору у сумі 640 грн. 00 коп., у зв'язку з чим суд вважає за необхідне стягнути вказану суму судових витрат з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved