Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-09 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] та [PERSON] та, з врахуванням уточнення позовних вимог просить, постановити рішення про визнання за нею права на спадкування із зміною черговості на першу чергу на спадкування 1/3 від часток власності померлого 13.07.2012р. [PERSON] в наступних обєктах: 2/5 частки будинку пл.98,0кв.м на вул. Весняна, 8 у м. Львові, що становить 2/15 частини від усього будинку; будинку пл.65,0кв.м на вул. Огіркова, 6 у м. Львові, що становить 1/3 частини від усього будинку; 2/3 частки будинку пл.254кв.м на вул. Калнишевського, 8 у м. Винники - Львів, що становить 2/9 частини від усього будинку. В обґрунтування своїх позовних вимог покликається на те, що згідно свідоцтва на право власності № 43466 від 21.11.1995р. на будинок № 8/1 по вул. Весняній у м. Львові їх сімя із 5 осіб, а саме: мама - [PERSON], яка померла 05.11.2009р., брат [PERSON], який помер 13.07.2012р., донька [PERSON] 09.04.1988р.н., син [PERSON], 14.07.1995р.н., та позивачка є співвласниками даного будинку в рівних частках по 1/5. Після смерті матері, її брат [PERSON] отримав свідоцтво на спадщину на 1/5 мамину частку будинку. 13.07.2012р. її брат [PERSON] після тяжкої хвороби помер. Заповіту він не складав. Спадкоємцями першої черги за законом є батько [PERSON], 13.02.1938р.н., який проживає в [INFO], та 20-річний син [PERSON], 28.04.1996р.н., який проживає з мамою [PERSON] в м. Львові по вул. Тичини, 13/9. Вказує позивачка, що [PERSON] з дружиною майже не проживав, все своє життя він проживав з нею однією сімєю. Після смерті матері в 2009р., позивачка повністю опікувалась хворим братом-інвалідом, який фактично з 2010 року був у безпорадному стані (перелом тазостегнового суглоба) і потребував сторонньої допомоги. Він був членом їхньої сімї і був у них на повному утриманні, так як пенсію він отримував мінімальну - 740 грн., якої було недостатньо. Після смерті вона поховала [PERSON] Третьою державною нотаріальною конторою відкрита спадкова справа, але свідоцтв на спадщину нотаріус не видає до вирішення справи в судовому порядку. Позивачка [PERSON] та її представник в судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримали в повному обсязі, давши пояснення аналогічні тим, що вказані у поданому до суду позові та уточненнях. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, подав письмові пояснення, відповідно до яких вважає, що задоволення вимог позивачки буде відповідати принципам справедливості, оскільки померлий [PERSON], який був інвалідом, потребував стороннього догляду, проживав з [PERSON] в одному будинку практично з дитинства та проживав однією сімєю в одному будинку. Вона опікувалася ним та забезпечувала його так як є підприємцем, а доходи [PERSON] складались лише з мінімальної пенсії, яку він почав отримувати лише з 2010 р. Внук відповідача [PERSON], після припинення з 1999 р. шлюбних відносин між його батьками, з батьком не проживав, а коли став повнолітній, то лише зрідка заходив в гості. Більше того, майно, що входить до спадкової маси не було набуто його сином [PERSON] власною працею (так як він не мав трудової книжки до 45 років), а отримана частка на будинок (по вул. Калнишевського 8) від батьків та будинок від сестри [PERSON] (вул. Огіркова 6), а тому справедливим буде, якщо частину вказаного майна набуде донька відповідача. Вважає, що [PERSON] має всі підстави на спадкування майна на рівні з ними, оскільки саме вона більшу частину життя [PERSON] аж до смерті знаходилась поруч з братом, опікувалася ним, так як він не міг дати собі ради та допомагала йому, а тому її вимоги вважає справедливими. Відповідач [PERSON] та його представник в судовому засіданні проти позову заперечили. [PERSON] дав пояснення про те, що він є сином [PERSON]. Він жив з мамою, проте з батьком підтримував стосунки, регулярно спілкувався. В 2012р. йому було 16 років. Батько любив полювання та риболовлю. Батько брав його на полювання з 2008р., возив його на стенд і вчив його стріляти. В листопаді 2011р. він також був з батьком на полюванні. Батько мав дорогі мисливські рушниці, рибальське знаряддя. В 2008 і 2010р. їздив з батьком на раллі. Батько не перебував у фінансовій скруті, давав йому кишенькові гроші, купив йому мобільний телефон, велосипед. Батько помер у віці 45 років від обриву аорти. Він бачив батька з два дні до смерті, коли прийшов до нього позичити рибальське знаряддя, батько показував як ловити раків. Потім батько автомобілем марки Мерседес 124, яким постійно користувався, відвіз його додому. У батька з позивачкою були нормальні стосунки, він не казав ніколи, що потребує матеріальної та фізичної допомоги. Батько в будинку жив окремо, мав кімнату, кухню, туалет, пральну машину. Інвалідність батька не перешкоджала йому себе обслуговувати. Батько не перебував у безпорадному стані. Заслухавши пояснення сторін і їх представників , показання свідків, з`ясувавши дійсні обставини справи, права та обов`язки сторін, дослідивши зібрані по справі докази, суд дійшов висновку, що позов не підлягає до задоволення. Відповідно до ч.3 ст.10, ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі. Відповідно до ст.212 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному повному та обєктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності,

Outcome: dismissed