Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-29 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до Публічного акціонерного товариства КБ «ПриватБанк, де третя особа Тячівський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. В позовній заяві зазначила, що приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Боднар Ірина Михайлівна 21.01.2016 року вчинила виконавчий напис, що зареєстрований в реєстрі за №485, яким запропонувала стягнути з неї грошові кошти у сумі 24935.98 гривень , які є боргом за Кредитним договором б/н від 02.11.2007 року, укладеним між нею та ПАТ КБ « ПриватБанк». Приватний нотаріус запропонував задовольнити вимоги ПАТ КБ « ПриватБанк» у розмірі: залишок заборгованості за кредитом - 11848.81 гривень, сума заборгованості за відсотками - 9330.69 гривень, пеня та комісія - 950 гривень, штраф - 1106.48 гривень, що становить 23235.98 гривень та 1700 гривень витрат по, що становить 23235.98 гривень та 1700 гривень витрат пов'язаних із вчиненням виконавчого напису. Всього, з урахуванням витрат, пов'язаних з вчиненням виконавчого напису 24935.98 гривень. Строк, за який провадиться стягнення - вісім років двадцять вісім днів, а саме з 02.11.2007 року по 30.11.2015 року. Крім того , зазначає, що виконавчий напис вчинено на підставі договору б/н від 02.11.2007 року, а до виконавчого напису нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Боднар І.М. підшито копію заяви на відкриття карткового рахунку та виписка з рахунка боржника, який підписано заступником керівника напрямку Балашов О.В. Тому , позивачка вважає виконавчий напис незаконним та таким, що не підлягає виконанню посилаючись на ст.ст.87, 88 Закону України « Про нотаріат», , ч.3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», Інструкцію про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. Крім того, вказує на виписку по рахунку боржника станом на 30.11.2015 року , яка наявна у матеріалах виконавчого провадження, останній платіж нею здійснено 31.07.2012 року. Отже на момент видачі виконавчого напису у ПАТ КБ « ПРИВАБАНК» сплив строк позовної давності щодо вимоги про стягнення заборгованості, а між сторонами був наявний спір щодо суми заборгованості. Просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 21.01.2016 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Боднар Іриною Михайлівною, що зареєстровано в реєстрі за № 485, про стягнення грошових коштів у сумі 24935.98 гривень з громадянки [PERSON] , реєстраційний номер облікової картки платників податків- [NUMBER], що проживає в [ADDRESS]. Представник відповідача ПАТ КБ «Приватбанк» надіслав до суду письмове заперечення проти позову, в якому зазначив , що позовні вимоги позивача вважає необґрунтованими та такими , що не підлягають задоволенню, оскільки жодним судовим рішенням не встановлено недійсність правочину, на підставі яких було вчинено виконавчий напис. Крім того позивачем не спростовується наявність кредитного договору та заборгованості за ним. А також зазначає, що виконавчий напис був вчинений з суворим дотриманням ст.ст. 87, 88 Закону України « Про нотаріат» та вимог Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, на підставі наданих банком документів, що підтверджують безспірність заборгованості. Крім того, боржнику направлялась вимога про необхідність виконання зобов'язань та було надано можливість висловити свої заперечення щодо безспірності грошових вимог, але боржник не висловив своєї незгоди. Також зазначив, що нотаріус при вчиненні виконавчого напису не перевіряє безспірність заборгованість, не встановлює права та обов'язки учасників правовідносин, а лише перевіряє наявність документів з урахуванням положень Переліку, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку. А тому , вважає, що вчинений нотаріусом напис був здійснений у відповідності до законодавства , подані документи відповідали вимогам законодавства, підстав для відмови у вчиненні нотаріальної дії у нотаріуса не було. Оскільки грошові кошти не були повністю повернуті банку, тому даний кредитний договір продовжує свою дію і сьогодні. Просить відмовити в задоволенні позову. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю посилаючись на викладені в письмовій заяві обставини. Просить позов задоволити. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, однак надіслав до суду заяву про розгляд справи в його відсутності, проти позову заперечив і просить в задоволенні позову відмовити повністю. Дослідивши всі обставини справи , суд дійшов наступного висновку . В судовому засіданні встановлено, що між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір б/н від 2 листопада 2007 року, згідно до якого ПАТ КБ « ПриватБанк» надав позивачці [PERSON] кредитний ліміт на пластикову карту зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1.9% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до виписки з особового рахунку боржника [PERSON] заборгованість по кредитному договору б/н від 02.11.2007 року станом на 30.11.2015 року становить 23735.98 гривень( а.с 10-14). 21.01.2016 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Боднар І.М., на підставі Закону України « Про нотаріат» та Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів,вчинено виконавчий напис, що зареєстрований в реєстрі за№485, яким запропоновано стягнути грошові кошти в сумі 24935.98 гривень з [PERSON], мешканки [ADDRESS] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк», а саме: залишок заборгованості за кредитом - 11848.81 гривень, сума заборгованості за відсотками - 9330.69 гривень, пеня та комісія - 950 гривень, штраф - 1106.48 гривень, що становить 23235.98 гривень , що становить 23235.98 гривень та 1700 гривень витрат пов'язаних із вчиненням виконавчого напису. Строк, за який провадиться стягнення - вісім років двадцять вісім днів, а саме з 02.11.2007 року по 30.11.2015 року. Виконавчий напис має бути пред'явлений до виконання до відділу державної виконавчої служби протягом одного року з дня його вчинення та набирає чинності з дня його реєстрації в реєстрі, тобто з 21.01.2016 року ( а.с.15). Відповідно до заяви представника ПАТ КБ « ПриватБанк» до відділу ДВС Тячівського рай управління юстиції в Закарпатській області даний виконавчий напис звернуто до виконання( а.с.6). Відповідно до пункту 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси. Згідно до ст.ст.87,88 Закону України «Про нотаріат»для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягненнязаборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджуютьбезспірністьзаборгованостіабо іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Зміст виконавчого напису має відповідати вимогам, зазначеним у ст.89 Закону. Відповідно до п. 2 Переліку документів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Відповідно до п.п.3.1, 3.2, 3.4, 3.5 п.3 16 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу.Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. При цьому, нотаріус повинен здійснити перевірку всіх документів, необхідних для вчинення нотаріальної дії - виконавчого напису, які, зокрема, підтверджують наявність зобов'язання та їх безспірність. Так, безспірною заборгованістю є заборгованість боржника, яка виключає можливість спору, зокрема, щодо її розміру, строків, за яких вона нарахована тощо, а відтак, і документів, які підтверджують її безспірність і на підставі яких нотаріус вчиняє виконавчий напис. Документи, що встановлюють заборгованість, насамперед мають бути однозначними, беззаперечними та стовідсотково підтверджувати наявність у боржника заборгованості перед кредитором. Відповідно до наданої виписки з рахунка боржника станом на 30.11.2015 року із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості вбачається, що право вимоги банку щодо стягнення заборгованості з [PERSON] виникло ще з 31 липня 2012 року, тобто з моменту припинення сплати щомісячних платежів. Таким чином, при вчиненні виконавчого напису, нотаріусом не звернуто уваги на пропуск строків, оскільки з дня виникнення права вимоги минуло більше трьох років. Відповідно до ч. 1 ст. 10, ч. 1 ст. 11, ст. 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Оцінивши доводи сторін та надані ними докази, суд вважає, суд приходить до висновку, що виконавчий напис вчинений нотаріусом з порушенням вимог діючого законодавства, тому його слід визнати таким, що не підлягає виконанню. Судові витрати в частині сплати судового збору покласти на відповідача.

Outcome: approved