Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-02 00:00:00

[PERSON] звернулася до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська з позовною заявою до Приватного підприємства «Колос 9», в якій просить суд стягнути з Приватного підприємства «Колос 9» на її користь грошові кошти у сумі 5000 (п'ять тисяч)гривень. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] посилається на те, що між нею та Відповідачем по первісному позову, було укладено договір про надання послуг № 1 від 11.01.2016 р. Згідно до вищевказаного договору Позивач зобов'язувався на підставі документів ПП «Колос 9» надати консультації, а також виконати необхідні дії та зареєструвати право власності за Відповідачем на будівлю розташовану за адресою [ADDRESS], а ПП «Колос 9» сплатити 5000 (п'ять тисяч) гривень. З незалежних від Позивача за первісним позовом обставин, надати послуги в повному об'ємі є неможливим, через відсутність усіх необхідних документів, а відтак Відповідач за первісним позовом має сплатити на користь Позивача за первісним позовом грошові кошти у розмірі 5000 (п'ять тисяч) гривень. Відповідно до ч.1 ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно до ч.1 ст.901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець)зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві розумну плату. Якщо неможливість виконати договір виникла з вини замовника, він зобов'язаний виплатити виконавцеві плату в повному обсязі, якщо інше не встановлено договором або законом. Позивач не зміг повністю виконати договір про надання послуг з огляду на вину ПП «Колос 9», оскільки ним не було надано документів, що безпосередньо підтверджують його право власності. Таким чином, з огляду на відсутність у ПП «Колос 9» права власності на будівлю, то на думку Позивача за первісним позовом ПП «Колос 9» має виплатити їй грошову суму в розмірі 5000 (п'ять тисяч) гривень. Приватне підприємство «Колос 9» не погодившись із позовними вимогами [PERSON] пред'явило до суду зустрічну позовну заяву про визнання права власності. В обґрунтування позовних вимог за зустрічною позовною заявою Приватне підприємство «Колос 9» зазначило наступні обставини. Позовні вимоги Позивача за первісним позовом ґрунтуються на тому, що у Відповідача фактично відсутнє право власності на будівлю розташовану за адресою [ADDRESS], а тому вона не могла виконати договір про надання послуг з вини замовника цих послуг - ПП «Колос 9».Таким чином, Позивач за первісним позовом фактично оспорює наявність права власності ПП «Колос 9» на будівлю, що розташована за адресою [ADDRESS]. Відповідно до ч.1 ст.386 ЦК України, держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів прав власності. Згідно до ч.1 ст.392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. З огляду на той факт, що право власності ПП «Колос 9» оспорюється виконавцем послуг є усі підстави для визнання права власності в судовому порядку.Враховуючі вищевикладене ПП «Колос 9» просить без додаткового введення в експлуатацію визнати за ним право власності на будівлю по [ADDRESS] площею 41,00 (сорок один) квадратних метрів, що складається з приміщень: 1-1 торгівельна зала площею 36,00 (тридцять шість) квадратних метрів та приміщення 1-2 підсобне приміщення площею 5,00 (п'ять) квадратних метрів. У судове засідання позивач за первісним позовом не заявився, суду надала заяву в якій просить розглянути справу за первісним позовом та зустрічним позов - без її участі. Свій первісний позов позивач підтримую в повному обсязі. Проти зустрічного позову заперечує. Відповідач за первісним позовом в судове засідання не з'явився, суду надав заяву в якій просив зустрічний позов Приватного підприємства «Колос 9» задовольнити в повному обсязі. В задоволенні первісного позову [PERSON] відмовити. Розгляд справи здійснити без Приватного підприємства «Колос 9». Суд, вивчивши матеріали справи та надані письмові докази, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. 11.01.2016 року за № 1 було укладено договір про надання послуг між Позивачем за первісним позовом та Відповідачем. Відповідно до п. 1 вказаного договору сторонами було досягнуто згоди щодо предмету договору, а саме надання за плату послуги (надалі іменуються «послуги»), які полягають у консультуванні та здійсненні реєстрації права власності на об'єкт нерухомості за Відповідачем за первісним позовом. Договір підписаний обома сторонами. В матеріалах справи відсутній акт приймання - передачі послуг, що фактично підтверджує, що послуги не надавалися. Таким чином, суд приходить до висновку щодо безпідставності вимог Позивача за первісним позовом. Відносно зустрічного позову, то він відповідно до ч.2 ст.113 Цивільного процесуального кодексу України підлягає розгляду за місцем розгляду первісного позову, а тому підлягає розгляду Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська. Як вбачається із матеріалів первісної позовної заяви [PERSON], вона оспорює право власності Приватного підприємства «Колос 9» на будівлю, яка розташована за адресою [ADDRESS]. Відповідно до ч.1 ст.16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а ч.2 вказаної статті Цивільного кодексу України одним із засобів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Згідно ч.1 ст.331 Цивільного кодексу України право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною 2 цієї ж статті встановлено, що право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Відповідність вказаного об'єкту будівництва будівельним нормам і правилам підтверджується технічним обстеженням, проведеним експертом [PERSON] (реєстраційний номер 2694) кваліфікаційний сертифікат відповідального виконавця окремих видів робіт (послуг), пов'язаних із створенням об'єкта архітектури серія АЕ № 002814, відповідно до висновку якого встановлено: За результатами проведення технічного обстеження, оцінки технічного стану та експлуатаційної придатності несучих та огороджувальних конструкцій будівельної споруди, за адресою: [ADDRESS], можна зробити наступні висновки:Фундамент - стан нормальний (І категорія);Стіни - стан нормальний (І категорія);Перекриття - стан нормальний (І категорія);Підлога - стан нормальний (І категорія);Отвірне заповнення - стан нормальний (І категорія);Вимощення - стан нормальний (І категорія);Покрівля - стан нормальний (І категорія).На підставі результатів обстеження будівельної споруди, за адресою [ADDRESS] встановлено його відповідність вимогам надійності і безпечної експлуатації та можливість його подальшої експлуатації. Відповідно до ст.3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. На підставі ч.3 ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Статтею 11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмету спору на власний розсуд. Згідно ст.57 ЦПК України, доказами є будь які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін та інших обставин які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч.2 ст.124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Outcome: approved