Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-07 00:00:00

[PERSON] , звернулася до Перемишлянського районного суду Львівської області з позовною заявою, в якій просять: визнати [PERSON] , [INFO] , таким, що втратив право на користування житловим приміщенням - будинковолодінням [ADDRESS] , внаслідок його відсутності понад 6 місяців без надання іншого жилого приміщення. В обґрунтування позову зазначила, що вона, [PERSON] , є головою господарського двору будинковолодіння [ADDRESS] . Зазначає, що в цьому будинковолодінні зареєстрований, але не проживає з 20 жовтня 2018 року по теперішній час - відповідач [PERSON] , [INFO] , колишній чоловік її дочки - [PERSON] . Стверджує, що за період з 20 жовтня 2018 року, відповідач [PERSON] по теперішній час жодного разу не з`являвся в її будинковолодінні села Боршів, не отримує кореспонденції, не пише листів, не телефонує і всі обов`язки. що випливають з договору найму житлового приміщення (в т.ч. сплата комунальних послуг), а також витрати по утриманню будинку, несе лише вона із дочкою. Наголошує, що їй відомо, що він фактично проживає в іншому населеному пункті, але якому, їй невідомо. Звертає увагу, що вона має лише пенсію, а через його формальну реєстрацію в її домі, вона не має змоги оформити та отримувати житлову субсидію. В судове засідання позивач не з`явилася, однак подала заяву, в якій остання просила суд, проводити розгляд даної цивільної справи без її участі. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Проти прийняття заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоч про дату, час та місце проведення судового засідання, повідомлявся належним чином про що свідчать повідомлення про вручення поштового відправлення, які знаходяться в матеріалах справи. Згідно ч.11 ст.128 ЦПК України, відповідач також викликався в суд через оголошення на офіційному веб-порталі «Судової влади України». Згідно інформації, опублікованої на офіційному веб-порталі «Судова влада України» в розділі «Оголошення про виклик до суду», відповідач був повідомлений про місце, дату та час розгляду справи, але у судове засідання так і не з`явився, тому, зі згоди позивача, на підставі ст. 223 ЦПК України, суд, вважав за можливе проводити розгляд справи у відсутності сторін на підставі доказів, які знаходяться в матеріалах справи. Дослідивши обставини справи, оцінивши в сукупності зібрані по справі докази, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. У п.10 постанови Пленуму Верховного Суду від 12.04.1985 року №2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового Кодексу України» роз`яснено, що у справах про визнання наймача або члена його сім`ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням на підставі ст.71 ЖК, необхідно з`ясовувати причини відсутності відповідача понад установлені строки. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 02.11.2012 р., між [PERSON] та [PERSON] , був зареєстрований шлюб 23.04.1988 р., про що зроблено відповідний актовий запис за №5. Згідно Заочного Рішення Перемишлянського районного суду Львівської області від 27.02.2020 р. по справі №449/1692/19, шлюб між [PERSON] та [PERSON] , було розірвано. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 30.07.1965 р., батьками [PERSON] , [INFO] є [PERSON] та [PERSON] . Як вбачається із копії будинкової книги на вказаний житловий будинок, що в [ADDRESS] , відповідач дійсно зареєстрований у вказаному позивачем житлі. Згідно довідки Боршівської сільської ради від 1444 від 06.10.2020 р., [PERSON] , 1930 р.н., дійсно являється головою господарського двору по [ADDRESS] . Відповідно до Актів обстеження умов проживання сім`ї [PERSON] , 1930 р.н., жительки [ADDRESS] від 05.03.2020 р. №51, від 14.04.2020 р. №56 та від 06.10.2020 р. №96, у даному будинку зареєстрований, але не проживає з жовтня 2018 року по даний час, зять [PERSON] , 1964 р.н.. Місце проживання його невідоме. В будинок не з`являється, по господарству не допомагає. Статтею 47 Конституції України закріплено право кожного громадянина України на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Відповідно до ст.ст. 319, 391 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Згідно з ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Згідно із ст.ст.71, 72 ЖК УРСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин понад 6 місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням унаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Таким чином, судом встановлено, що відповідач у вказаному житловому будинку не проживає близько одного року, а тому його слід визнати таким, що втратив право на користування житловим приміщенням.

Outcome: approved