Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-18 00:00:00

[PERSON] звернулася до Сєвєродонецького міського суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, мотивуючи вимоги тим , що квартира [ADDRESS] належить на праві приватної власності позивачці [PERSON]. На даний час у вищевказаній квартирі зареєстровані позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON], колишній власник квартири. З листопада 2007р. відповідач [PERSON] перестав мешкати у вищевказаній квартирі, але залишився зареєстрована у ній і на нього, як на мешканця квартири, нараховується квартирна плата та комунальні платежі. Добровільно знятися з реєстрації за вищевказаною адресою відповідач [PERSON] не бажає. Тому, позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом і просить суд визнати відповідача [PERSON] таким, що втратив право користування жилим приміщенням у квартирі [ADDRESS]. Позивачка [PERSON] у судове засідання не з'явилась, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується оголошення в газеті «Урядовий кур'єр» №56 (5676) від 24.03.2016р., про причини неявки до суду не повідомив. У зв'язку з неявкою у судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України не здійснювалось. Оскільки позивачка [PERSON] не заперечувала проти ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, судом 19.04.2016р. на підставі ст.ст.224, 225 ЦПК України було винесено ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи , суд вважає , що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно із ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою, а також інших документів, які свідчать про припинення підстав на право користування житловим приміщенням. Відповідно до ст. 401 ЦК України право користування чужим майном (сервітут) може бути встановлене щодо земельної ділянки, інших природних ресурсів (земельний сервітут) або іншого нерухомого майна для задоволення потреб інших осіб, які не можуть бути задоволені іншим способом. При цьому відповідно до ст. 406 ЦК України сервітут припиняється у разі припинення обставини, яка була підставою для встановлення сервітуту. З матеріалів справи вбачається, що відповідно до копії ухвали Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 25.04.2014р. по цивільній справі №428/3681/13-ц за позовом [PERSON] до [PERSON] та [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності на квартиру, визнано мирову угоду, укладену 25.04.2014р. між [PERSON], [PERSON] та [PERSON] з моменту її затвердження, відповідно до якої [PERSON] відмовляється від права власності на квартиру [ADDRESS] на користь [PERSON]; припинено право власності [PERSON] на квартиру [ADDRESS] та визнано за [PERSON] право власності на квартиру [ADDRESS]. Ухвала набрала законної сили 06.05.2014р.. Відповідно до копії витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №41303315 від 28.07.2015р., за [PERSON] зареєстровано право власності на квартиру розташовану за адресою: [ADDRESS] за №10572163 від 23.07.2015р.. Відповідно до копії довідки Комунального підприємства «Єдиний розрахунковий центр м. Сєвєродонецька» №154 від 22.10.2015р., [PERSON], [INFO], мешкає за адресою: [ADDRESS] та має наступний склад сім'ї : [PERSON], [INFO]. Відповідно до копії Акту Комунального підприємства «Єдиний розрахунковий центр м. Сєвєродонецька» від 22.10.2015р. встановлено, що в квартирі за адресою: [ADDRESS] фактично не мешкає [PERSON], 1962р.н., з листопада 2007р. по теперішній час. Таким чином , у судовому засіданні було встановлено , що позивачка [PERSON] 23.07.2015р. за ухвалою Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 25.04.2014р. набула у власність квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS]. За даною адресою залишився зареєстрований колишній власник квартири - відповідач [PERSON], який за даною адресою не мешкає з листопада 2007р.. Оскільки у відповідності до чинного законодавства України припинення права власності на житлове приміщення у колишнього власника житла має похідним втрату права користування даним житловим приміщенням колишнього власника житла, то суд приходить до висновку, що обставини, викладені позивачкою [PERSON] в обгрунтуваня свого позову знайшли своє підтвердження в матеріалах справи, у зв'язку з чим позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved