Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-23 00:00:00

[PERSON] звернулася до Новобузького районного суду з позовом до СФГ «Васильєв М.О.» про припинення дії договору оренди земельної ділянки шляхом його дострокового розірвання. В обґрунтування позову позивачка посилалася на те, що її батькові [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю серія [NUMBER] , який виданий Новобузькою районною державною адміністрацією 19 жовтня 2006 року, на праві приватної власності належала земельна ділянка площею 6,79 га на території Новохристофорівської сільської ради Новобузького району Миколаївської області. 09 листопада 2006 року між [PERSON] та СФГ « Васильєв М.О .» укладено договір оренди землі, відповідно до якого земельна ділянка з кадастровим номером [NUMBER] передала в оренду відповідачу строком на 49 років . [INFO] в селі Новохристофорівка Новобузького району Миколаївської області [PERSON] помер. Після смерті [PERSON] позивач [PERSON] , на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 21.04.2018 року, зареєстрованого в реєстрі за № 351, успадкувала вищевказану земельну ділянку площею 6,7869 га кадастровий номер [NUMBER] . Відповідно до пунктів 2.3.1. та 2.3.2 договору орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі, готівкою, у розмірі 823 гривні 26 копійок щорічно або за бажанням орендодавця натуроплатою. У пункті 2.3.3 договору зазначено, що орендна плата вноситься щорічно до 1 серпня. Як стверджує позивач, СФГ «Васильєв М.О.» систематично не виконує належним чином умови договору, має заборгованість з орендної плати за 2013-2016 роки, тобто ще за життя батька з ним не розраховувалось. Після усного звернення позивача, як спадкоємиці після смерті орендодавця, до відповідача, останній також заборгованість по орендній платі та орендну плату за 2018 рік не сплатив. Посилаючись на викладене, просила припинити дію договору оренди земельної ділянки шляхом дострокового розірвання договору, який укладений між [PERSON] і СФГ «Васильєв М.О.» 9 листопала 2006 року, судові витрати стягнути з відповідача. 14.08.2018 року провадження по даній справі було відкрито та призначено її до розгляду у порядку загального позовного провадження до підготовчого судового засідання . 11.03.2019 року закрите підготовче провадження та справа призначена до розгляду на 11.04.2019 року. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] в судовому засіданні позов підтримали, просили його задовольнити. В своїх поясненнях позивач та її представник повідомили, що орендну плату батько позивача за 2013-2016 роки не отримував, а після прийняття спадщини вона також, звернувшись до відповідача по питанню погашення заборгованості по орендній платі, нічого не отримала, тому вважають, що відповідач, систематично не сплативши орендну плату, порушив умови договору, що є підставою для його дострокового розірвання. Представник відповідача СФГ «Васильєв М.О.» Ляшенко М . Д. в судовому засіданні позов не визнав, просив відмовити в його задоволенні, посилаючись на те, [PERSON] , при житті отримав в борг у [PERSON] грошові кошти в сумі 50000 гривень, які не повернув, а згідно розписки не заперечував проти їх відрахування по договору оренди землі на протязі 50 років. Крім того, представник відповідача вважав, що підстав для сплати орендної плати позивачу не має, оскільки вона незаконно отримала свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку з кадастровим номером [NUMBER] , оскільки [PERSON] був складений заповіт, за яким він заповідав цю земельну ділянку [PERSON] , який є одним з членів СФГ « Васильєв М.О. ». У зв`язку з наявністю на розгляді в Новобузькому районному суді цивільної справи № 481/994/18 за позовною заявою [PERSON] до приватного нотаріуса Новобузького районного нотаріального округу Миколаївської області Самойленко С.М. про скасування постанови про відмову в видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] , представник відповідача просив об`єднати в одне провадження розглядуваний позов з позовом [PERSON] до СФГ «Васильєв М.О.» про розірвання договору оренди землі. Також, посилаючись на зазначені обставини, представник відповідача Ляшенко М.Д. просив зупинити провадження в справі до вирішення цивільної справи № 481/994/18. Ухвалою суду від 15.11.2018 року в задоволенні клопотань представника відповідача Ляшенко М.Д. про об`єднання цивільних справ в одне провадження та про зупинення провадження в справі відмовлено. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 9 листопада 2006 року між [PERSON] та СФГ «Васильєв М.О.» укладений договір оренди земельної ділянки, відповідно до умов якого орендодавець передав в оренду орендарю строком на 49 років належну йому на праві власності на підставі Державного акту на право власності на землю серії [NUMBER] виданого Новобузькою районною державною адміністрацією 19.10.2006 року земельну ділянку площею 6,79 га, розташовану на території Новохристофорівської сільської ради Новобузького району Миколаївської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Зазначений договір посвідчений приватним нотаріусом Новобузького районного нотаріального округу Миколаївської області Самойленко С.М. та зареєстрований в реєстрі нотаріальних дій під № 2257. Також вказаний договір зареєстрований окрузі реєстрації Миколаївської області, про що у Державному реєстрі земель внесено запис від 30.01.2007 року за № 04072001692( а. с. 16-21). [INFO] в селі Новохристофорівка Новобузького району Миколаївської області [PERSON] помер, що підтверджено копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 27.04.2016 року( а.с.12). 12.04.2018 року [PERSON] отримала свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , на земельну ділянку площею 6,7869 га кадастровий номер [NUMBER] , розташовану на території Новохристофорівської сільської ради Новобузького району Миколаївської області призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Згідно з частиною 1 статті 93 Земельного кодексу України, право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються законом. Відповідно до статті 1 Закону України «Про оренду землі», оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. За змістом статті 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Відповідно до ч.1- статті 13 Закону України «Про оренду землі» орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України). Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди. Згідно до положень статті 22 Закону України «Про оренду землі» (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) орендна плата може справлятися у грошовій, натуральній та відробітковій (надання послуг орендодавцю) формах. Сторони можуть передбачити в договорі оренди поєднання різних форм орендної плати. Внесення орендної плати оформлюється письмово, за винятком перерахування коштів через фінансові установи. Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином і в установлений строк, відповідно до умов договору або актів цивільного законодавства. Згідно до до ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Відповідно до частин 1,2 статті 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. За статтею 31 Закону України «Про оренду землі», договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом. Відповідно до пункту «д» частини 1 статті 141 Земельного Кодексу України підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати. Таким чином, положення закону, які регулюють спірні правовідносини, вимагають систематичної несплати орендної плати, як підстави для розірвання договору оренди. Як видно зі змісту договору, його умови виписані у відповідності до вищевказаних норм, зокрема згідно з пунктом 4.1.2 Договір втрачає чинність у разі його припинення або розірвання. Підставою припинення Договору є згідно пункту 4.2.7 систематична несплата орендної плати (прострочення більше ніж на 3 місяці). Підставою розірвання Договору є згідно пункту 4.3.3. вимога однієї з сторін у разі невиконання другою стороною обов`язків передбачених договором. Відповідно до пункту 4.6 Договору в разі відсутності взаємної згоди сторін щодо зміни умов цього договору, його дострокового розірвання на вимогу заінтересованої особи, ці питання вирішуються в судовому порядку. Заявляючи вимоги про розірвання договору, позивач [PERSON] , посилалась на систематичність несплати орендної плати упродовж 2013-2016 років її батькові [PERSON] , спадкоємицею прав якого вона є. В підготовчому судовому засіданні, а також під час судового розгляду, відповідачем та його представником не надано суду письмових доказів, сплати орендної плати за вказаний період СФГ «Васильєв М.О.» орендодавцю [PERSON] Більш того, як видно зі змісту копії позовної заяви [PERSON] до приватного нотаріуса Новобузького районного нотаріального округу Миколаївської області Самойленко С.М. про скасування постанови про відмову в видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] , СФГ « Васильєв М.О. » за 2016 рік орендну плату орендодавцю [PERSON] не сплачувало ( а.с.49). Як вбачається зі змісту цієї ж позовної заяви, поданої до суду 20.07.2018 року [PERSON] , який є одним із засновників СФГ « Васильєв М.О. », третьою особою за позовом зазначена [PERSON] , як спадкоємиця за законом після смерті [PERSON] . Вказане дає підстави вважати, що на час звернення до суду з цим позовом СФГ «Васильєв М.О.», а точніше ще з 25.04.2017 року, наступної дати після винесення постанови приватного нотаріуса Самойленко С.М. про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] , відповідач знав про наявність спадкоємця за законом [PERSON] , яка мала право на отримання орендної плати після смерті батька ( а.с.31). Доказів, що СФГ «Васильєв М.О.» сплатив заборгованість по орендній платі, що виникла перед [PERSON] , а також орендну плату позивачу [PERSON] за 2018, як новому орендодавцю, стороною відповідача суду не надано. Крім зазначеного, представник відповідача Ляшенко М.Д. , як на підставу для відмови в задоволенні позовних вимог, посилався на те, що [PERSON] , за життя, отримав в борг у [PERSON] грошові кошти в сумі 50000 гривень, які не повернув, та не заперечував, щоб у випадку неповернення цієї суми до 3 червня 2006 року, вона буде відраховуватись щорічно на протязі 50 років з орендної плати за земельну ділянку. З цією метою Ляшенко М.Д. заявив клопотання про приєднання до справи розписки [PERSON] від 09.02.2006 року, але ухвалою від 24.06.2019 року в задоволенні цього клопотання судом було відмовлено. Разом з тим, посилання представника відповідача про відсутність заборгованості по орендній платі з підстав наявності розписки, суд не приймає, оскільки дана розписка складена (9.02.2006 року) до укладання оспорюваного договору оренди землі (9.11.2006 року) , а тому її зміст не міг передбачати сплату орендної плати за цим договором. Крім того, навіть за доведеності отримання грошових коштів у [PERSON] . [PERSON] , цей факт не може братися до уваги по даній справі, бо є предметом інших договірних правовідносин, предметом виникнення яких є не спірний договір оренди землі між СФГ «Васильєв М.О.» та [PERSON] , а договір позики між [PERSON] та [PERSON] . З огляду на викладене, за недоведеністю стороною відповідача сплати орендної плати орендодавцю, з урахування вимог пункту 4.2.7 Договору, суд вважає, що СФГ «Васильєв М.О.» систематично не сплачував орендну плату, що відповідно до вимог п. 4.2, 4.3.3 Договору є підставою для його припинення шляхом дострокового розірвання. Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тобто з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір у сумі 704 грн.80 коп.

Outcome: approved