Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-14 00:00:00

\~ \~ \~ \~[PERSON] звернулася до суду з вищевказаним позовом, в якому просила зняти арешт та заборону відчуження з належного їй домоволодіння за адресою: Херсонська область м. Гола Пристань вул. Браги, 31. Свої вимоги мотивувала тим, що на вказане майно, в рамках виконавчого провадження боржником по якому виступала відповідач, постановою державного виконавця від 22.03.2011 було накладено арешт. На теперішній час будь-яких виконавчих проваджень відносно [PERSON] не виконується, а виконавче провадження по якому винесено постанову про накладення арешту за спливом строків зберігання - знищено. Однак, наявне обтяження перешкоджає позивачу вільно розпоряджатися своїм майном, що призводить до порушення її права власності. Посилаючись на те, що відсутність виконавчого провадження унеможливлює вирішення питання про скасування арешту в досудовому порядку, [PERSON] просила задовольнити її вимоги. \~ \~ \~ \~В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали та зазначили, що [PERSON] була зареєстрована у вказаному домоволодінні, однак у її власності воно ніколи не перебувало, а тому арешт державним виконавцем був накладений безпідставно. \~ \~ \~ \~Відповідач в судове засідання не зявилася, надала письмове клопотання, в якому просила розглянути справу за її відсутності. Позовні вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує проти їхнього задоволення. \~ \~ \~ \~Представник Голопристанського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області до суду не зявився, причини неявки суду не повідомив. Про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином. Заслухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що на підставі рішення Голопристанського районного суду від 05.08.1982р. та Свідоцтва про придбання житлового будинку з публічних торгів від 11.07.1989р. [PERSON] належить домоволодіння №31, розташоване по вул. М.Браги в м. Гола Пристань Херсонської області. Право власності позивача зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що підтверджується відповідним витягом. Згідно інформаційної довідки з Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна, на належний позивачу житловий будинок постановою б/н від 22.03.2011р. ВДВС Голопристанського РУЮ було накладено арешт. У відомостях про власника зазначено [PERSON]. На підставі вказаної постанови 14.04.2011р. Херсонською філією державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України було внесено відомості до реєстру (реєстраційний номер обтяження 11075221). Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно з ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст.41Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно зі ст.ст.316, 317ЦК\~України право власності є правом особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежного від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч.1ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 391\~ЦК України визначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно з п.2 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 03.06.2016 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» позов про зняття арешту з майна може бути пред'явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Як встановлено судом, арешт, накладений на майно позивача, порушує її право власності, оскільки вона позбавлена змоги в повному об'ємі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд. Частиною 4 ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження», передбачено підстави для зняття виконавцем арешту з усього майна(коштів)боржника або його частини. До них відноситься: отримання виконавцем документального підтвердження,що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника),необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів,накладених на боржника; отримання виконавцем документів,що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; наявність письмового висновку експерта, субєкта оціночної діяльності субєкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у звязку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; погашення заборгованості і з сплати періодичних платежів,якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову. У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду (ч.5 ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження»). З листа в.о. начальника Голопристанського міськрайонного ВДВС вбачається, що за даними Автоматизованої системи виконавчого провадження, на виконанні у відділі виконавчі провадження по стягненню з [PERSON], які були відкриті на момент винесення постанови про накладення арешту на майно боржника від 22.03.2011 не перебувають. Архів 2011 року знищено у звязку з спливом строків зберігання, а тому встановити на підставі якого виконавчого провадження було винесено постанову про накладення арешту на майно та звільнити його з під арешту не виявляється можливим. Таким чином, суд враховує, що у відділі ДВС відсутні відкриті виконавчі провадження боржником за якими є [PERSON], наявність обтяження майна позивача, створює їй перешкоди у реалізації права розпорядження ним, а тому з метою захисту інтересів [PERSON] позовні вимоги слід задовольнити. На підставі викладеного,

Outcome: approved