Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-11 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом про визнання відповідача [PERSON] таким, що втратив право на користування житловим приміщенням будинку [ADDRESS] . Позов мотивовано тим, що позивачка є власником вказаного житлового будинку, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 21.12.2004 року, виданим державним нотаріусом Хустської державної нотаріальної контори за реєстровим номером 3921. У вказаному будинку рахується зареєстрованим колишній чоловік її доньки [PERSON] , [INFO] , з яким донька розірвала шлюб і вже більше року відповідач не проживає у її будинку. Після розірвання шлюбу з її донькою, [PERSON] в добровільному порядку не знявся з реєстраційного обліку. Наявність реєстрації відповідача у будинку для неї як власника житла, створює перешкоди в оплаті житлово-комунальних послуг. Дані обставини вказують на те, що відповідач у її будинку не проживає, житлом не користується, не виконує обов`язків пов`язаних з утримання житлового приміщення та оплатою комунальних послуг. Наявність реєстрації відповідача в будинку перешкоджає у здійсненні нею права користування та розпорядження власними майном, тому вона звернулася до суду та просить задовольнити позов у повному обсязі. В судове засідання позивачка не з`явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала і просили суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин. Про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, шляхом вручення рекомендованого повідомлення про виклик його до суду на розгляд даної справи, однак про причини неявки суд не повідомляв, відзиву на позов не подавав. У відповідності до ст.280 ЦПК України, суд ухвалив постановити заочне рішення на підставі наявних в матеріалах справи доказів. З врахуванням наведеного та у відповідності до порядку, визначеного ст.223 ч.4, ст.247 ч.2 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін і постановити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши наявні матеріали справи, суд дійшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Під час розгляду справи в судовому засіданні встановлено, що позивачка [PERSON] є власником вказаного житлового будинку, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 21.12.2004 року, виданим державним нотаріусом Хустської державної нотаріальної контори за реєстровим номером 3921, зареєстрованим в Хустському ДПТІ за №2073 від 23.12.2004 року. В будинку позивачки також зареєстрований відповідач [PERSON] , [INFO] , з яким донька позивача проживала в шлюбі, і на час розгляду справи даний шлюб розірвано та відповідач більше року у будинку позивачки не поживає. З пояснень наведених в позовній заяві вбачається, що відповідач в будинку позивачки практично не проживає вже більше року. Наявність реєстрації відповідача у будинку позивачки підтверджена наданим з Хустської міської ради від 05.02.2020 року та будинковою книгою про реєстрацію громадян будинку [ADDRESS] . Частиною 1 ст.319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд і має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону і таке право власника відповідно до ч.1 ст.321 ЦК України є непорушним, він не може бути протиправно обмежений у здійсненні свого права. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном на підставі ст.391 ЦК України. Також ч.2 ст.405 ЦК України передбачено, що член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. З огляду на встановлене суд констатує, що позивачка обґрунтовано та правомірно ставить вимоги до відповідача, про визнання його таким, що втратив право на користування житлом в її будинку, так як останній відповідно до ст.405 ЦК України втратив право на користування жилим приміщеннями в будинку позивачки. Враховуючи наведене та

Outcome: approved