Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-04 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON], Ясенево-Пільнівської сільської ради про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями по [ADDRESS], який належав колгоспному двору, головою якого була [PERSON], яка померла [INFO] року. В позовній заяві зазначила, що вона народилася і проживає в житловому будинку, який належав до колгоспного двору, головою якого була її бабка [PERSON]. 25.11.2009 року бабуся склала заповіт згідно якого усе своє майно заповіла їй ([PERSON]). [INFO] року [PERSON] померла. Після її смерті відкрилася спадщина. Проте отримати свідоцтво про право на спадщину вона не може, так як житловий будинок з господарськими будівлями належав до колгоспного двору. В зв'язку з цим змушена звернутися з даним позовом до суду. В судове засідання [PERSON] не з'явилася. В заяві поданій до суду справу просить слухати у її відсутності. Позовні вимоги підтримує повністю. Позов просить задовольнити. [PERSON] в судове засідання також не з'явилася. Як вбачається із матеріалів справи, справу просить слухати у її відсутності. Позовні вимоги визнає повністю. Щодо задоволення позову не заперечує. Із заяви Ясеневопільнівської сільської ради вбачається, що відповідач просить розглядати справу без участі їхнього представника. Позовні вимоги визнають. Дослідивши та оцінивши докази по справі суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з таких підстав: відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Згідно ст. 316 ч. 1 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. В судовому засіданні встановлено, що житловий будинок з господарськими будівлями по [ADDRESS], належав колгоспному двору, головою якого була [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок від 12.08.1987 року; довідками виконкому Ясеневопільнівської сільської ради № 813 від 06.03.2013 року та № 1777, № 1779 від 28.10.2013 року; випискою з погосподарських книг Ясеневопільнівської сільської ради від 28.10.2013 року, при матеріалах справи. Відповідно до ст. 317 ч. 1 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Також - власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд (ст. 319 ч. 1 ЦК України). Як вбачається з копії заповіту від 25.11.2009 року (при матеріалах справи), [PERSON] все своє майно, де б воно не було і з чого б не складалося, заповів своїй внучці - [PERSON]. Згідно ст. 1233 ч. 1 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. [PERSON] померла [INFO] року (копії свідоцтва про смерть серія: [NUMBER] від 30.10.2012 року, при матеріалах справи). Після її смерті відкрилася спадщина (ст. 1220 ч. 1 ЦК України). Відповідно до ст. 1216 ч. 1 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). [PERSON], [INFO], є спадкоємцем (ст. 1222 ч. 1 ЦК України) та внучкою померлої [PERSON], що підтверджується матеріалами справи. Відповідно до ст. 1268 ч. 1 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. [PERSON] постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, не заявляла про відмову від неї, та відповідно до ст. 1268 ч. 3 ЦК України, вважається такою, що прийняла спадщину. Згідно ст. 1296 ч. 1 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Проте нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину [PERSON] відмовлено, так як даний житловий будинок числиться як колгоспний двір в зв'язку з чим неможливо визначити частку померлої бабусі, що підтверджується довідкою № 1401 від 15.02.2013 року, при матеріалах справи Відповідно до ст. 1296 ч. 3 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно до ст. 328 ч. 1 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Як вбачається із ст. 391 ч. 1 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідачі заперечень щодо визнання права власності за позивачем, не мають. Інших осіб, які б заявляли свої вимоги по даному питанню, не встановлено. В зв'язку з цим суд вважає що позов слід задовольнити та визнати за [PERSON] право власності на житловий будинок з господарськими будівлями по [ADDRESS]. На підставі ст. 316 ч. 1 ст. 317 ч. 1 ст. 319 ч. 1, ст. 328 ч. 1, ст. 391 ч. 1, ст. 1233 ч. 1 ст. 1216 ч. 1 ст. 1268 ч. 3 ст. 1296 ч. 3 ЦК України,

Outcome: approved