Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-18 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON], про стягнення заборгованості за договором позики. В позові вказувала, що [PERSON] взяв в борг 02.10.2007 року - 3800,00 доларів США, а 15.10.2007 року - 2300,00 Євро та 6000,00 грн., які зобов'язався повернути до 01.12.2007 року, про що надав розписки. Зазначала, що у зв'язку з тим, що відповідач не виконував свої зобов'язання, та з метою отримання гарантій від нього звернулася до нього знову і він написав розписки: 01.02.2013 року - про борг в сумі 2300,00 Євро, 15.02.2013 року - про борг в сумі 6000,00 грн. та 12.06.2013 року - про борг у сумі 3800,00 доларів США із зазначенням строку повернення боргу до 20.02.2014 року, 21.02.2014 року та 01.09.2014 року. З урахуванням курсу валют станом на 24.12.2014 року сума заборгованості складає 107071,32 грн., а саме: 2300,00 Євро х 19,260195 грн. = 44298,45 грн.; 3800,00 доларів США х 15,770241 грн. = 56772,87 грн. та 6000,00 грн. Просила стягнути з відповідача [PERSON] борг в сумі 107071,32 грн. на її користь та судовий збір в розмірі 1070,71 грн. В судовому засіданні позивач [PERSON] заявлений позов підтримала, посилаючись на викладені в позовній заяві обставини просила позовні вимоги задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, в адресованій суду заяві просив справу розглядати без його участі, оскільки не має змоги з'явитися у зв'язку з виїздом за межі області, позовні вимоги визнає. Суд, заслухавши позивача [PERSON], вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 01.02.2013 року позивач надала у позику [PERSON] 2300 Євро на строк до 21.02.2014 року, що підтверджується розпискою останнього. 15.02.2013 року позивач надала у позику [PERSON] 6000,00 грн. на строк до 01.09.2014 року, що також підтверджується розпискою останнього. Крім того 12.06.2013 року позивач надала у позику [PERSON] 3800,00 доларів США на строк до 20.02.2014 року, що також підтверджується розпискою відповідача. Строк виконання зобов'язань настав, а [PERSON] на неодноразові звернення відповіді не дає, кошти в сумі 6000,00 грн., 3800,00 доларів США, що станом на 24.12.2014 року відповідно до офіційного курсу НБУ еквівалентно 56772,87 грн. та 2300,00 Євро, що станом на 24.12.2014 року відповідно до офіційного курсу НБУ еквівалентно 44298,45 грн. - не повертає, про причини невиконання зобов'язань не зазначає. Відповідно до ст.60 ч.1 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. У відповідності до ч.1 ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно ч.2 ст.1047 ЦК України, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Частиною 1 ст.1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Згідно ст.174 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином судом встановлено, що відповідач у встановлений у розписках строк не повернув позивачу грошові кошти, а тому позов щодо стягнення боргу підлягає задоволенню із стягненням з відповідача на користь позивача понесених нею судових витрат у відповідності до ст.88 ЦПК України. Це підтверджено належними доказами. На підставі ст.ст.15, 16, 526, 530, 1046, 1047, 1049, 1050 ЦК України,

Outcome: approved