Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-31 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з даним позовом, уточнивши який просила визнати за нею право власності на ? частини двох земельних ділянок, в порядку спадкування після померлої [PERSON], яка є її матірю, оскільки правовстановлюючий документ, що посвідчує право власності спадкодавця на земельні ділянки, має виправлення в кадастрових номерах цих земельних ділянок. В зустрічній позовній заяві [PERSON] просив встановити факт укладення спадкодавцем [PERSON], заповіту, в тому числі на його користь, факт належності останній земельної ділянки та визнати за ним право власності ? частини двох земельних ділянок, в порядку спадкування після померлої [PERSON], яка є його матірю, оскільки в заповіті допущена помилка в написанні його прізвища, правовстановлюючий документ, що посвідчує право власності спадкодавця на земельні ділянки, має виправлення в кадастрових номерах цих земельних ділянок, що не дає йому змоги в нотаріальному порядку вирішити питання спадщини. Ухвалою суду від 08.08.2017 року замінено відповідача за позовом [PERSON], на належного Головне управління Держгеокадастру у Сумській області та залучено до участі в справі в якості співвідповідача за цим позовом [PERSON], а в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача [PERSON]. Ухвалою суду від 28.11.2017 року зустрічну позовну заяву [PERSON] обєднано в одне провадження з первісним позовом [PERSON]. В судовому засіданні представник позивача-відповідача [PERSON] заявлені вимоги підтримав і в своїх поясненнях підтвердив обставини викладені в позовній заяві. Зустрічні позовні вимоги [PERSON] визнав. Відповідач позивач [PERSON] свої вимоги підтримав, позов [PERSON] визнав, просив справу розглянути без його участі, надавши до суду письмову заяву. Також просив встановити факт родинних відносин із спадкодавцем. Представники відповідачів [PERSON] сільської ради Буринського району Сумської області та Головного управління Держгеокадастру у Сумській області в задоволенні позовів не заперечували, просили справу розглянути без їх участі, про що повідомили суд письмовими заявами. Третя особа приватний нотаріус Конотопського районного нотаріального округу [PERSON] в задоволенні позові не заперечувала , просила справу розглянути без її участі, про що надала до суду письмову заяву. Третя особа [PERSON] про розгляд справи повідомлений належним чином, в судове засідання не явився, клопотання про відкладення справи не надав. Суд визнав можливим справу розглянути без його участі за наявними доказами. Свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON], кожний окремо, підтвердили, що тривалий час знали [PERSON], вона була матірю, в тому числі, [PERSON]. Вислухавши пояснення учасників судового засідання, дослідивши представлені докази та давши їм оцінку, суд\~ приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 06 квітня 2016 року померла [PERSON], яке проживала в [INFO], у звязку з чим відкрилася спадщина до якої увійшли усі права та обовязки, що належали їй і не припинилися внаслідок смерті останньої, що підтверджується свідоцтвом про смерть, довідкою Кузьківської сільської ради Конотопського району Сумської області. (а.с.6,13). До складу спадщини увійшли, в тому числі, земельні ділянки площею 3,6415 га з кадастровим номером\~\~\~5920986000:01:006:0138 та площею 0,5025 з кадастровим номером\~\~\~5920986000:01:006:0662, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовані на території [PERSON] сільської ради Буринського району Сумської області, що належали [PERSON] відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії СМ №062759, виданого на підставі розпорядження голови Буринської районної державної адміністрації від 23.07.2003 року №209 (а.с.7). За життя, 14.04.2000 року [PERSON] посвідчила в [PERSON] сільській раді заповіт, зареєстрований в реєстрі за №147, яким все своє майно заповіла своїм дітям [PERSON], [PERSON] та [PERSON], (а.с.11). Позивачі [PERSON] та [PERSON] прийняли спадщину, подавши нотаріусу за місцем відкриття спадщини, відповідно до вимог ст.1269 ЦК України, заяви про прийняття спадщини, що підтверджується копією спадкової справи №21/2016 (а.с.41-52). З матеріалів даної спадкової справи також вбачається, що нотаріус повідомив і [PERSON] про право на прийняття спадщини після померлої [PERSON], для чого йому необхідно подати нотаріусу відповідну заяву (а.с.48). Між тим, останній заяву про прийняття спадщини у визначений законом строк не подав і судом не встановлено доказів, які б свідчили про прийняття ним спадщини, у звязку з чим суд приходить до висновку, що [PERSON] спадщину після смерті [PERSON] не прийняв. Таким чином частка у спадщині, яку він мав прийняти за заповітом, переходить до інших спадкоємців за заповітом і розподіляється між ними порівну, що відповідає положенням частини першої ст.1275 ЦК України та розясненням, що викладені в п.5 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування». Однак позивачі [PERSON] та [PERSON] не можуть оформити належним чином свої спадкові права та отримати свідоцтво про право на спадщину в органах нотаріату, оскільки в заповіті, посвідченому спадкодавцем в [PERSON] сільській раді та зареєстрованому в реєстрі за №147, допущено помилку в написанні прізвища позивача [PERSON], та як його прізвище записано «Довгопят». З цих же обставин, що стосуються написання прізвища, останній не може довести нотаріусу свої родинні відносини із спадкодавцем. Крім того, в правовстановлюючому документі, що посвідчує право спадкодавця на земельні ділянки державному акті на право власності на земельну ділянку серії СМ №062759 маються виправлення в кадастрових номерах земельних ділянок. Вказані обставини підтверджуються листом приватного нотаріуса Конотопського районного нотаріального округу [PERSON] про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину (а.с.15). Між тим, факт належності спірних земельних ділянок спадкодавцю [PERSON] у суду сумнівів не викликає. Зокрема, ці обставини підтверджуються як самим державним актомна право власності на земельну ділянку серії СМ №062759, в якому були зроблені зазначені виправлення (а.с.7), так і витягами з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, з яких видно, що [PERSON] на праві власності належали земельні ділянки площею 3,6415 га з кадастровим номером\~\~\~5920986000:01:006:0138 та площею 0,5025 з кадастровим номером\~\~\~5920986000:01:006:0662, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташовані на території [PERSON] сільської ради Буринського району Сумської області (а.с.110-115). Були доведені відповідачем-позивачем [PERSON] і факт родинних відносин із спадкодавцем [PERSON] та факт укладення нею заповіту, в тому числі, і на його користь. Так, ці обставини були визнані в судовому засіданні представником позивача [PERSON] - [PERSON], а також підтверджені показами свідків [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Також із свідоцтва про народження [PERSON] серії ГД №678067 вбачається, що записи в ньому проведені російською мовою. В графі батько записано «Долгопят Иван Максимович», в графі мати «Долгопят Мария Даниловна» (а.с.75). З аналізу доказів, а саме свідоцтва про народження серії І-БП №204475, витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища, свідоцтва про одруження, вбачається, що позивачка-відповідачка [PERSON] мала дівоче прізвище «Довгопят», а записи у свідоцтві про її народження проведені української мовою, відповідно до яких її батьками є «Довгопят Іван Максимович» та «Довгопят Марія Данилівна» (а.с.8-10), Довідкою Кузьківської сільської ради Конотопського району Сумської області підтверджено, що [PERSON] є сином померлої 06.04.2016 року [PERSON] (а.с.52). Таким чином суд приходить до висновку, що розбіжності в написанні прізвища відповідача позивача [PERSON] та спадкодавця [PERSON], в тому числі у посвідченому останньою заповіті, зумовлені хибною реконструкцією слова в документах про народження та відхиленням від орфографічних норм при міжмовному перетворенні. Відповідно до ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не передбачено іншого порядку їх вирішення. В силу ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Право на спадкування мають особи, визначені в заповіті (ч.1 ст.1223 ЦК). Згідно ст. 1225 ЦК України\~ право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Право на землю гарантується Конституцією (ч.2 ст. ст.373 ЦК). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини, що встановлено ч.1 ст.1269 ЦК України. Частиною 3 статті 1296 ЦК України визначено, що відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Як вбачається з п. 4.15. Глави 10 Розділу ІІ\~ «Порядку\~ про вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого наказом Мінюсту України 22.02.2012 року №296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. При цьому відповідно до ст. 47 Закону «Про нотаріат» нотаріус не\~ приймає для вчинення нотаріальних дій документи, якщо вони не відповідають вимогам законодавства. Разом з тим, дослідженими судом доказами беззаперечно встановлено, що спірні земельні ділянки належали спадкодавцю [PERSON] і факти, які просили встановити [PERSON] та [PERSON], мають для них юридичне значення, оскільки від їх встановлення залежить виникнення їхніх прав щодо спадкового майна. Відповідно до п. «г» ч.1 ст.81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини, а ч.1 ст.131 цього Кодексу передбачено, що громадяни та юридичні особи, а також територіальні громади та держава мають право набувати\~ у власність земельні ділянки на підставі міни, ренти, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод. \~\~\~\~\~\~\~\~\~ Згідно ч.1 ст.126 ЗК України право власності, користування земельною ділянкою оформляється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Статтею 22 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, документи, що подаються для державної реєстрації прав, повинні відповідати вимогам, встановленим цим законом та іншим нормативно-правовим актам. Не розглядаються документи з підчищеннями, або дописками, закресленими словами та іншими не обумовленими виправленнями, заповнені олівцем, з пошкодженнями, що не дають змоги однозначно\~ тлумачити зміст, а також оформлені з порушенням вимог законодавства.\~ Згідно ст.27 цього Закону, державна реєстрація права власності проводиться, в тому числі,\~ на підставі свідоцтва про право на спадщину, державного акту на право приватної власності на землю, державного акта на право власності на земельну ділянку або державного акта на право постійного користування землею, виданих до 1 січня 2013 року та рішення суду, що набрали законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно. \~ Таким чином, з огляду на зміст зазначених норм права та їх аналізу, враховуючи, що [PERSON] та [PERSON] прийняли спадщину, але не можуть скористатись в повному обсязі своїм правом власності на спадкове майно шляхом нотаріального оформлення спадщини, суд приходить до висновку про обґрунтованість їх вимог та необхідності захисту їхніх права, у звязку з чим їхні позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved