Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-22 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача про визнання її такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивач є власником житлового будинкуз господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS], що підтверджується договором купівлі-продажу від 26.12.2006р.. В даному будинку зареєстрована відповідач - [PERSON], яка з 2007р. не проживає в ньому. Формальна реєстрація відповідача порушує її права як власника даного будинку. Просила визнати відповідача такою, що втратила право на користування жилим приміщенням. Позивач у судовому засіданні позов підтримала з підстав викладених у позовній заяві. Відповідач за викликом суду в судове засідання не з,явилася, про причини не явки суд не повідомила. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог. З пояснень позивача та матеріалів справи судом встановлено наступне. [PERSON] є власником житлового будинкуз господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS], що підтверджується договором купівлі-продажу від 26.12.2006р.. В належному [PERSON] житловому будинку зареєстрована відповідач [PERSON] колишня цивільна дружина сина позивача. З 2007р. відповідач не проживають в зазначеному будинку, зв'язок з [PERSON] та її сином не підтримує, що підтверджується довідкою голови Львівської сільської ради Л.В. Варару та актом обстеження комісією в складі депутатів сільської ради та сусідів від 05.08.2016р.. Права [PERSON], як власника будинку, порушені та потребують захисту, оскільки остання несе додаткові витрати по оплаті комунальних послуг з урахуванням зареєстрованої відповідачки, та як власник будинку не має можливості в повній мірі розпоряджатися належним їй на праві власності нерухомим майном. Відповідно до ст. 41 Конституції України та ч.1 ст. 319 ЦК України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 405 ЦК України право на користування житлом мають тільки члени сім'ї власника житла. Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. У відповідності до статті 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрацією є внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання чи місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесення цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу, спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації. За ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється відповідними органами на підставі остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою). Враховуючи, що відповідач не проживає у будинку, використовує будинок не за цільовим призначенням, тобто не для проживання, а виключно для реєстрації місця проживання, що порушує права позивача як власника будинку, зазначені у ст. ст. 317, 319 ЦК України, а іншого порядку, результатом якого є зняття з реєстрації в будинку, законодавством не передбачено (окрім зняття з реєстрації в добровільному порядку), позовні вимоги є обґрунтованими. Визнання відповідача такою, що втратила право користування житловим будинком є підставою для зняття її з реєстрації у зазначеному будинку, відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні».

Outcome: approved