Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-16 00:00:00

[PERSON] звернулася до Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області із заявою про встановлення факту родинних відносин. В обґрунтування заяви зазначено, що [PERSON] народилася [INFO] в с.Новомиколаївка Верхньодніпровського району Дніпропетровської області. [INFO] померла мати заявника - [PERSON], яка також постійно проживала у сел..Новомиколаївка Верхньодніпровського району Дніпропетровської області. Після її смерті залишилося спадкове майно та заявник звернулася до нотаріуса з метою оформлення спадкових прав, проте нотаріус відмовила їй у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з тим, що у її свідоцтві про народження ї прізвище записано російською мовою «[PERSON]», а прізвище померлої «[PERSON]». На підставі вищевикладеного заявник просила суд встановити факт родинних відносин, а саме, що [PERSON], яка померла [INFO] є її матір'ю. В судовому засіданні заявник заяву підтримала та просила суд задовольнити заявлені вимоги. Під час допиту заявника як свідка вона суду пояснила, що вже після відмови нотаріуса вона отримала свідоцтво про народження, де її прізвище записано як «[PERSON]», так само як і батьків, проте нотаріус не прийняла її документи та сказала про необхідність встановлення факту родинних відносин рішенням суду. Відомості у свідоцтві про народження було записано російською мовою через «е». Заінтересовані особи, державний нотаріус Верхньодніпровської державної нотаріальної контори та [PERSON], в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Державний нотаріус Верхньодніпровської державної нотаріальної контори подала заяву про розгляд справи без її участі. Суд, вислухавши пояснення заявника, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків. Судом встановлені такі обставини та відповідні їм правовідносини. [PERSON] народилася [INFO] в смт.Новомиколаївка Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, про що виконавчим комітетом Новомиколаївської селищної ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області було складено відповідний актовий запис від 7 травня 1959 року № 33, що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] (а.с.7). Батьками [PERSON] записано: [PERSON] та [PERSON]. 5 серпня 1978 року [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] та у зв'язку з чим змінила прізвище на «[PERSON]», на підставі рішення Верхньодніпровського суду Дніпропетровської області від 31 серпня 1983 року шлюб було розірвано, що підтверджується Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища (а.с.8). 10 серпня 1990 року [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище на «[PERSON]», що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу (а.с.9). [INFO] померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.10). Після її смерті [PERSON] звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини (а.с.26). Проте постановою державного нотаріуса Верхньодніпровської державної нотаріальної контори від 23 лютого 2016 року [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] у зв'язку з тим, що у свідоцтві про народження заявника у графі мати зазначено російською мовою «[PERSON]», тоді як у свідоцтві про смерть вказано «[PERSON]» (а.с.18). Судом також встановлено, що в актовому записі про народження № 33 [PERSON] її прізвище та прізвище батьків записано як «[PERSON]» російською мовою. Отже, судом встановлено, що прізвище заявника та її батьків в актовому записі про народження заявника «[PERSON]» не збігається з прізвищем у свідоцтві про смерть її матері «[PERSON]», разом з тим прізвище заявника у свідоцтві про народження українською мовою повністю збігається з прізвищем померлої [PERSON]. Такі розбіжності в документах в написанні прізвища заявника суд розцінює як помилковий запис прізвища російською мовою, де прізвище «[PERSON]» було помилково записано російською мовою не через «ё», а через «е». Відповідно до п.1 ч.1 ст. 256 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Частиною 2 ст. 256 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Враховуючи відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальних дій через розбіжність у написанні прізвища заявника та її матері у документах, іншого шляху підтвердження факту родинних відносин між заявником та її матір'ю, яка померла, окрім звернення до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин не має. Таким чином зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви [PERSON] про встановлення факту родинних відносин між нею та померлою [PERSON], яка є її матір'ю з метою оформлення спадкових прав. Враховуючи те, що інших спадкоємців за законом або заповітом які б прийняли спадщину згідно з матеріалами спадкової справи не встановлено, суд приходить до висновку про відсутність спору про право. Судові витрати пов`язані з розглядом справи суд вважає за необхідне віднести на рахунок заявника. На підставі викладеного,

Outcome: approved