overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-16 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду 11 березня 2014 року з позовними вимогами про розірвання шлюбу, вказавши, що 01 березня 2002 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON] Від шлюбу вони мають дітей: сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Сімейно-шлюбні відносини з відповідачем припинились, з 11 лютого 2014 року спільне господарство між ними не ведеться, вони проживають окремо. Причиною цього стали погіршення взаємовідносин та втрата взаєморозуміння, внаслідок чого між ними постійно виникали конфліктні ситуації. Позивач вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе, суперечить її інтересам та інтересам дітей, тому просить розірвати шлюб та стягнути з відповідача сплачений нею судовий збір. Позивач [PERSON] звернулася до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності, на позові наполягає (а.с.13). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про дату слухання був повідомлений своєчасно та належним чином, про причини неявки в суд не повідомив (а.с. 16,17). Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 01 березня 2002 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Довгинцівського районного управління юстиції м. Кривого Рогу, про що зроблено актовий запис № 74 (а.с.3 - копія свідоцтва про одруження). Від шлюбу вони мають дітей: сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO] ( а.с. 4,5 -копія свідоцтва про народження), які проживають з позивачем (а.с.6 - копія довідки). Відповідно до положень ст.ст.105,110,112 СК України, якщо суд встановив, що подальше спільне життя подружжя і збереження родини неможливо, він приймає рішення про розірвання шлюбу. Позивач згідно наданої суду заяви наполягає на розірванні шлюбу, відповідач згідно поданої до суду заяви проти розірвання шлюбу не заперечує, тому суд вважає, що сім'я сторін розпалася остаточно і не може бути збережена. Згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-31 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду 11 лютого 2014 року з позовними вимогами про стягнення аліментів, вказавши, що з 15 жовтня 2011 року вона перебуває в шлюбі з відповідачем [PERSON] Від спільного проживання вони мають сина [PERSON], [INFO], який проживає з матір'ю. Відповідач не надає їй матеріальної допомоги на утримання сина, угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто, тому оскільки відповідач має нерегулярний мінливий дохід, позивач просить стягнути з нього аліменти на утримання дитини у розмірі 1500 грн. щомісячно, до повноліття сина. Позивач [PERSON] звернулася до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності, наполягає на задоволенні позовних вимог (а.с.13). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про дату слухання був повідомлений своєчасно та у встановленому законом способу і порядку (а.с.10-12). Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 15 жовтня 2011 року у Центрально-Міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 914 (а.с.6 - копія свідоцтва про шлюб). Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO] ( а.с.7 -копія свідоцтва про народження), який проживає з матір'ю (а.с.8) Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини та платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, інші обставини, що мають істотне значення. Згідно до ч.1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Враховуючи, що відповідач [PERSON] не надає матеріальної допомогу на утримання дитини, угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто, суд вважає, що є підстави для призначення аліментів Однак оскільки суд не володіє інформацією про місце роботи та дохід відповідача, вважає за необхідне розмір аліментів визначити в 1/4 частці від доходів відповідача, що відповідає інтересам обох батьків та дитини. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-05 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду 12.02.2015 року із вказаним позовом, в якому зазначив, що перебуває у шлюбі з відповідачем з 11.11.2006 року, який був зареєстрований Довгинцівським РАГС КМУЮ Дніпропетровської області, актовий запис за № 776. Сторони перестали підтримувати шлюбні відносини, кожен веде своє особисте життя. Сторони перестали вести спільне сімейне господарство, мешкають окремо, фактичне існування їх сім*ї припинилося. Поновлювати шлюбні відносини позивач не збирається, шлюб носить формальний характер. При таких обставинах позивач вважає, що їхня з відповідачем сім'я розпалася остаточно, вичерпала себе і примиренню не підлягає. Позивач в судове засідання не з'явилася, надала заяву, в якій зазначила, що позов підтримує, та просить суд розглянути справу без участі позивача. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти позову не заперечував, позовні вимоги визнав. Оскільки судове засідання проводиться без участі сторін, суд вважає, що його можливо провести без фіксування технічними засобами, на підставі наявних у справі матеріалів, що буде відповідати вимогам ст.197 ЦПК України. Дослідивши докази наявні у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 11.11.2006 року, який був зареєстрований Довгинцівським РАГС КМУЮ Дніпропетровської області, актовий запис за № 776 (а.с. 8 - копія свідоцтва про шлюб). Таким чином, приймаючи до уваги те, що сторони не ведуть спільного господарства, проживають окремо і примирення між ними не можливе через припинення сімейно-шлюбних відносин, а також приймаючи до уваги вимоги ч.1 ст.24 СК України, відповідно до якої шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами належить розірвати. Згідно ст. 113 СК України, особа яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-02 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду 12.05.2015 року із вказаним позовом, в якому зазначив, що перебуває у шлюбі з відповідачем з 16.09.1995 року, який був зареєстрований відділом РАГС Сакасаганського району м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, актовий запис за № 713. Від шлюбу сторони мають пятьох дітей, щодо яких вона та відповідач згідно рішення суду позбавлені батьківських прав. Сторони перестали підтримувати шлюбні відносини, кожен веде своє особисте життя. Сторони перестали вести спільне сімейне господарство, мешкають окремо, фактичне існування їх сім*ї припинилося. Поновлювати шлюбні відносини позивач не збирається, шлюб носить формальний характер. При таких обставинах позивач вважає, що їхня з відповідачем сімя розпалася остаточно, вичерпала себе і примиренню не підлягає. Позивач в судове засідання не зявилася, надала заяву, в якій зазначила, що позов підтримує, та просить суд розглянути справу без участі позивача, після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище [PERSON]. Відповідач в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутністю, проти задоволення позову не заперечує. Оскільки судове засідання проводиться без участі сторін, суд вважає, що його можливо провести без фіксування технічними засобами, на підставі наявних у справі матеріалів, що буде відповідати вимогам ст.197 ЦПК України. Дослідивши докази наявні у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 16.09.1995 року, який був зареєстрований відділом РАГС Сакасаганського району м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, актовий запис за № 713. (а.с. 5 копія свідоцтва про шлюб). Таким чином, приймаючи до уваги те, що сторони не ведуть спільного господарства, проживають окремо і примирення між ними не можливе через припинення сімейно-шлюбних відносин, а також приймаючи до уваги вимоги ч.1 ст.24 СК України, відповідно до якої шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами належить розірвати. Згідно ст. 113 СК України, особа яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-21 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду 12.05.2015 року із вказаним позовом, в якому зазначила, що вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 15.10.2011 року. Шлюб зареєстровано Довгинцівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції м. Кривого Рогу в Дніпропетровській області, актовий запис № 537. Від шлюбу сторони мають сина - [PERSON], [INFO], яка на теперішній час проживає з позивачем і знаходиться на її повному матеріальному утриманні. Відповідач, добровільно належної матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, у зв'язку з цим позивач змушена була звернутись із вказаною позовною заявою до суду, в якій просить стягнути аліменти з відповідача у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу), щомісяця, до досягнення дитиною повноліття. Позивач надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності. З заяви вбачається, що позивач позов підтримує та просить задовольнити його. Відповідач надав заяву з якої вбачається, що він позов визнає та не заперечує проти його задоволення. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 15.10.2011 року. Шлюб зареєстровано Довгинцівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції м. Кривого Рогу в Дніпропетровській області, актовий запис № 537. (а.с. 5). Від шлюбу сторони мають сина - [PERSON], [INFO] (а.с.3 - копія свідоцтва про народження). Відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання дитини. Відповідно до вимог ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Відповідно до ст. 183 СК України розмір аліментів на утримання дитини визначається судом. Враховуючи, що відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, суд вважає необхідним позов задовольнити. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-21 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду 12.05.2015 року із вказаним позовом, в якому зазначила, що вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 26.09.2009 року. Шлюб зареєстровано Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції м. Кривого Рогу в Дніпропетровській області, актовий запис № 702. Від шлюбу сторони мають сина - [PERSON], [INFO], яка на теперішній час проживає з позивачем і знаходиться на її повному матеріальному утриманні. Відповідач, добровільно належної матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, у зв'язку з цим позивач змушена була звернутись із вказаною позовною заявою до суду, в якій просить стягнути аліменти з відповідача у розмірі 1/3 частини від усіх видів його заробітку (доходу), щомісяця, до досягнення дитиною повноліття. Позивач надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності. З заяви вбачається, що позивач позов підтримує та просить задовольнити його. Відповідач надав заяву з якої вбачається, що він позов визнає та не заперечує проти його задоволення. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 26.09.2009 року. Шлюб зареєстровано Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції м. Кривого Рогу в Дніпропетровській області, актовий запис № 702. (а.с. 6). Від шлюбу сторони мають сина - [PERSON], [INFO] (а.с.5 - копія свідоцтва про народження). Відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання дитини. Відповідно до вимог ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Відповідно до ст. 183 СК України розмір аліментів на утримання дитини визначається судом. Враховуючи, що відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, суд вважає необхідним позов задовольнити. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-21 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду 12.05.2015 року із вказаним позовом, в якому зазначила, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, шлюб розірвано за рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 14.06.2012 року. Від шлюбу сторони мають сина - [PERSON], [INFO], яка на теперішній час проживає з позивачем і знаходиться на її повному матеріальному утриманні. Відповідач, добровільно належної матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, у зв'язку з цим позивач змушена була звернутись із вказаною позовною заявою до суду, в якій просить стягнути аліменти з відповідача у твердій грошовій сумі у розмірі 1000 грн., щомісяця, до досягнення дитиною повноліття. Позивач надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності. З заяви вбачається, що позивач позов підтримує та просить задовольнити його. Відповідач надав заяву з якої вбачається, що він позов не визнає та заперечує проти його задоволення. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, шлюб розірвано за рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 14.06.2012 року. (а.с. 3). Від шлюбу сторони мають сина - [PERSON], [INFO] (а.с.2 - копія свідоцтва про народження). Відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання дитини. Відповідно до вимог ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Відповідно до ст. 183 СК України розмір аліментів на утримання дитини визначається судом. Враховуючи, що відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, суд вважає необхідним позов задовольнити. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-28 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду 12.05.2015 року із вказаним позовом, в якому зазначила, що перебуває у шлюбі з відповідачем з 06.06.1992 року, який був зареєстрований Новочарською поселковою радою Каларського району Читинської області Російської Федерації, актовий запис за № 38. Від шлюбу сторони мають доньку, що мешкають разом з позивачем. Сторони перестали підтримувати шлюбні відносини, кожен веде своє особисте життя. Сторони перестали вести спільне сімейне господарство, мешкають окремо, фактичне існування їх сім*ї припинилося. Поновлювати шлюбні відносини позивач не збирається, шлюб носить формальний характер. При таких обставинах позивач вважає, що їхня з відповідачем сімя розпалася остаточно, вичерпала себе і примиренню не підлягає. Позивач в судове засідання, надала заяву, в якій зазначила, що позов підтримує, та просить суд розглянути справу без участі позивача, просила залишити їй прізвище [PERSON]. Відповідач в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти позову не заперечував, позов визнав. Оскільки судове засідання проводиться без участі сторін, суд вважає, що його можливо провести без фіксування технічними засобами, на підставі наявних у справі матеріалів, що буде відповідати вимогам ст.197 ЦПК України. Дослідивши докази наявні у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 06.06.1992 року, який був зареєстрований Новочарською поселковою радою Каларського району Читинської області Російської Федерації, актовий запис за № 38 (а.с. 4 копія свідоцтва про шлюб). Таким чином, приймаючи до уваги те, що сторони не ведуть спільного господарства, проживають окремо і примирення між ними не можливе через припинення сімейно-шлюбних відносин, а також приймаючи до уваги вимоги ч.1 ст.24 СК України, відповідно до якої шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами належить розірвати. Згідно ст. 113 СК України, особа яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-26 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду 12.08.2016 року з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, в обґрунтування якої зазначила, що з 13.10.1995 року вона перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. На теперішній час сторони разом не проживають. Дитина проживає разом з нею та потребує коштів на утримання, які відповідач на теперішній час добровільно не надає, сама позивач самостійно не може утримувати сина. Тому позивач просить стягнути з відповідача на її користь на утримання неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], до досягнення ним повноліття, аліменти в розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня подачі заяви та до досягнення дитиною повноліття. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, клопотала про їх задоволення. Відповідач в судовому засіданні, позовні вимоги визнав в повному обсязі. Суд, вислухавши сторони, дослідивши письмові матеріали справи, давши їм належну оцінку, вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі зареєстрованому 13.10.1995 року відділом реєстрації актів громадянського стану Жовтневого РВК м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, актовий запис № 816, про що свідчить копія свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] (а.с. 8). Від шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження, серії [NUMBER] виданого виконкомом Новопільської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, актовий запис № 26 (а.с.9). Дитина проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні, про що свідчить довідка Новопільської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області від 29.08.2016 року (а.с. 10). Відповідно до вимог ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В теперішній час відповідач добровільно не надає матеріальну допомогу позивачці на утримання дитини, про що не заперечував відповідач в судовому засіданні. Згоди про участь кожного з батьків у витратах на утримання дитини сторони між собою не досягли. Враховуючи відсутність взаємної домовленості між сторонами про участь у матеріальних витратах утримання неповнолітньої дитини, суд вважає, що з відповідача слід стягнути аліменти в розмірі 1/4 частини його заробітної плати (доходу) щомісячно до досягнення дитиною повноліття, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В силу ст. 88 ЦПК України з відповідача належить стягнути судовий збір у розмірі 551,20 грн. на користь держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-21 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду 12 10 2016 року з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що вона з 11 12 2009 року перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають неповнолітню сина [PERSON], 24 02 [INFO]. Відповідач матеріальної допомоги їй на утримання дитини не надає, добровільно не приймає участі у витратах на утримання дитини, не виконує покладених на нього законом обов'язків. Тому позивач просить стягнути аліменти на утримання дитини у розмірі 1 / 4 частини його заробітку (доходу) до досягнення дитиною повноліття. Позивач [PERSON] звернулася до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності, на позові наполягає. Відповідач [PERSON] звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 11 12 2009 року (а.с. 7- копія свідоцтва про шлюб). Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON] , 24 02 [INFO] (а.с. 8 - копія свідоцтва про народження). Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 183 СК України розмір аліментів на утримання однієї дитини визначається судом. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Нормами ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. З урахуванням системного аналізу зазначених вище норм та матеріалів справи суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог та стягнення з дня пред'явлення даного позову з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку щомісячно, але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved