Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-28 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом про визнання за нею права власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами за адресою с.Іза, вул. Лозянська, буд. 40, в порядку спадкування за померлою [PERSON]; земельної ділянки загальною площею 0,1200 га наданої для будівництва та обслуговування житлового будинку, кадастровий номер якої 2125383600:01:003:0029, розташованої по вул. Лозянська №40 у с.Іза, Хустського району, Закарпатської області; земельної ділянки загальною площею 0,1400 га, наданої для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер якої 2125383600:01:009:0021, розташованої за адресою: урочище Мдянець, с.Іза, Хустського району, Закарпатської області. Заява мотивована тим, що 8 вересня 2016 року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ФМ №214062, яке видане 8 вересня 2016 року виконкомом Ізянської сільської ради, Хустського району Закарпатської області, яка була матірю позивачки - [PERSON]. Після смерті [PERSON] спадщину прийняла шляхом фактичного проживання, дочка померлої [PERSON], яка проживала на час відкриття спадщини разом з нею. За життя [PERSON] збудувала будинок на земельній ділянці за адресою с.Іза вул. Лозянська. Рішенням Ізянської сільської ради від 25.05.2016 року, вулиця Терешкової була змінена на вулицю Лозянська. А також, відповідно до довідки №479 від 24.02.2017 року, буд.№38 по вул. Терешкової/Лозянська і буд. №40 по вул. Терешкової/Лозянська одне і теж саме. До складу спадщини, увійшли всі права та обовязки, що належали померлій на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок її смерті, а саме: майнові права на майно, яке належало їй на праві приватної власності: житловий будинок, що знаходиться за адресою: с.Іза, вул. Лозянська №40, Хустського району, Закарпатської області, який передано безкоштовно у приватну власність [PERSON] згідно свідоцтва на право власності колгоспного двору виданого виконкомом Хустської районної ради народних депутатів «20» липня 1988 року за № 547, на підставі рішення №151 від 13 липня 1988 року та записаним у реєстрову книгу №4, стор.202 від 20.07.1988р., та прилеглу до нього земельну ділянку площею 0,12 га для обслуговування житлового будинку, яку передано безкоштовно у приватну власність [PERSON] згідно рішення №92 виконкому Ізянської сільської ради від 13 листопада 1997 року; земельну ділянку розташовану в Урочищі Мідянець, с.Іза, Хустського району, Закарпатської області, яку передано безкоштовно у приватну власність [PERSON] згідно рішення №92 виконкому Ізянської сільської ради від 13 листопада 1997 року. При зверненні до нотаріуса позивачки для оформлення спадщини за померлою матірю [PERSON], приватним нотаріусом [PERSON]Ю, винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, оскільки свідоцтво на право власності колгоспного двору виданого виконкомом Хустської районної ради народних депутатів «20» липня 1988 року за № 547, на підставі рішення №151 від 13 липня 1988 року не є свідоцтвом про право власності на майно, та житловий будинок зареєстровано як власність колгоспного двору, головою якого є померла. Свідоцтво на право власності на жилий будинок колгоспного двору мало бути переоформлене на фізичних осіб - членів колгоспного двору, так як колгоспні двори припинили своє існування у звязку із прийняттям Закону Української РСР «Про власність» від 7 лютого 1991 року. Оскільки позивач була членом колгоспу, виконавчим комітетом Хустської районної Ради народних депутатів було видано свідоцтво на право власності колгоспного двору на житловий будинок, яким посвідчено, що в цілому житловий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами, який розташований в с. Іза по вулиці Терешкової буд. 36 змінена адреса вул. Лозянська40, с.Іза, Хустського району, дійсно належить колгоспному двору, головою якого є [PERSON]. У звязку з відсутністю правовстановлюючого документа на нерухоме майно процесуально оформити свідоцтво про право на спадщину, що підлягає державній реєстрації, у нотаріальному порядку не передбачено законом, тому позивачка звернутись до суду з цим позовом. Позивачка просила суд постановити рішення про задоволення позовних вимог. В судове засідання представник позивачки [PERSON] подав заяву в якій просив суд розглядати справу без його участі та без участі позивачки, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Представник відповідача Ізянської сільської ради в особі сільського голови [PERSON] подав до суду заяву в якій просив суд розглядати справу без участі уповноваженого представника Ізянської сільської ради, позовні вимоги визнав, не заперечує щодо їх задоволення. Приватний нотаріус Хустського районного нотаріального округу [PERSON] подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, не заперечила проти задоволення позовних вимог. Відповідно до ч. 2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно з ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, якщо визнання відповідачем позову не суперечить закону, або не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ст. 61 ЦПК України обставини визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі не підлягають доказуванню. Зясувавши обставини справи та виходячи з доданих до позовної заяви письмових доказів, суд приходить до висновку що позов [PERSON] підлягає до задоволення виходячи з наступного. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок від 13.07.1988 року, виданого виконавчим комітетом Хустської районної ради народних депутатів, мати позивача [PERSON] являлася членом колгоспного двору, № 38 вул. Терешкова, (нова назва вулиці Лозянська) в с.Іза, Хустського району. Після смерті [PERSON] спадщину фактично прийняла позивачка [PERSON], дочка померлої, яка проживала на час відкриття спадщини разом з померлою. Відповідно до наявного в матеріалах справи свідоцтва про смерть серії І-ФМ №214062 а/з № 46 від 08.09.2016 року, зроблений виконавчим комітетом Ізянської сільської ради Хустського району, [PERSON] померла 08.09.2016 року. Колгоспний двір припинив своє існування 15.04.1991 р. з прийняттям ЗУ «Про власність». Оскільки право власності на житловий будинок № 38 по вул. Терешкової (нова назва Лозянська) в с.Іза, Хустського району було зареєстровано у встановленому порядку, відповідно до діючого на той час законодавства, як власність колгоспного двору, головою якого на момент припинення існування колгоспних дворів була мати позивача, відтак відповідно до ст.100 ЦК УРСР вона мала набути право власності на будинок. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Згідно з ч.5 ст.1268 незалежно від часу відкриття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] обґрунтований, доведений та підлягає до задоволення.

Outcome: approved