Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-17 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вищевказаною позовною заявою, в якій просила позбавити [PERSON] батьківських прав відносно доньки [PERSON], [INFO] На обґрунтування у позовній заяві зазначала, що її донька [PERSON], [INFO] проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. Відповідач по справі ніякої матеріальної допомоги на утримання доньки не надає, її вихованням не займається, нехтує своїми батьківськими обов»язками. Крім того, зазначала, що у відповідача існує заборгованість по аліментам у розмірі 18742 грн. Від представника позивача до початку судового засідання надійшла заява про розгляд справи без її участі, вимоги, викладені в позовній заяві підтримала в повному обсязі, просила позбавити батьківських прав [PERSON] відносно його доньки [PERSON]. Відповідач в судове засідання не з'явився. Про час та місце слухання справи повідомлений належним чином. Від представника третьої особи до початку судового засідання надійшла заява про розгляд справи без її участі, відповідно до якої вказала, що не заперечує проти позбавлення відповідача батьківських прав. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі, проте заочним рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 12.07.2011 року шлюб між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 07.08.2009 року Кіровським відділом реєстрації актів цивільного стану Кіровоградського міського управління юстиції, актовий запис № 509 - розірвано (а.с. 7). [INFO] у сторін народилася донька - [PERSON] (а.с. 4). 09.08.2014 року [PERSON] одружилась з [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 8). Відповідно до довідки № 2984 виданої ЖЕК № 4 Кіровоградської міської ради, [PERSON], 28.10.2009 р.н мешкає разом з [PERSON], за адресою [ADDRESS] (а.с. 13). Згідно довідки виданої завідувачем ДНЗ № 2 «Ятранчик» від 13.11.2014 року [PERSON] відвідувала дошкільний навчальний заклад з 22.08.2012 року по 27.06.2014 рік приводила в заклад та забирала дівчинку мати. Оплату за перебування дитини в дошкільному закладі здійснювала мати (а.с. 11). Відповідно до довідки № 251 від 21.11.2014 року виданої директором Кіровоградського обласного ЦДЮТ [PERSON] проте, що [PERSON], [INFO] навчається в групі 2-в студії дошкільної підготовки та виховання «Горішок» комунального позашкільного навчального закладу «Кіровоградський обласний центр дитячої та юнацької творчості». У вихованні дочки приймає участь мати [PERSON], яка постійно відвідує Кіровоградський обласний ЦДЮТ, цікавиться успіхами дитини, допомагає у навчально-виховному процесі колективу, постійно відвідує виховні та масові заходи, які проводяться в колективі та закладі. Батько [PERSON], [PERSON], жодного разу в закладі не з»являвся, не цікавився її станом здоров»я, у вихованні дочки участі не бере (а.с. 12). Згідно висновку Служби у справах дітей, орган опіки та піклування вважає доцільним позбавлення батьківських прав громадянина [PERSON] батьківських прав відносно дитини [PERSON], [INFO] (а.с. 5-6). Відповідно довідки Кіровського відділу ДВС Кіровоградського МУЮ від 05.11.2014 року № 5630 заборгованість відповідача по аліментам станом на 01.11.2014 року становить 18742 грн. та довідки Кіровського відділу ДВС Кіровоградського МУЮ від 05.11.2014 року № 5631 заборгованість відповідача по аліментам на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років станом на 28.10.2012 рік становить 1800 грн. (а.с. 14-15). Як вбачається з письмових пояснень [PERSON] та [PERSON] відповідач дійсно ухиляється від виконання свої батьківських обов»язків, щодо виховання доньки - [PERSON], [INFO] (а.с. 16-17). В ч.2 ст.3 Конвенції про права дитини, що діє на Україні з 27 вересня 1991 року вказано: «Держави-учасники зобов'язуються забезпечити дитині такий захист та опіку, які необхідні їй для її злагоди, приймаючи до уваги права та обов'язки її батьків, опікунів та інших осіб, котрі відповідають за неї по закону і з цією метою приймають всі відповідні законодавчі та адміністративні заходи». Відповідно до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року №2402 зазначено, що «Кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних доля всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Статтею № 11 цього ж Закону вказано, що «Сім»я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім»ї разом з батьками або в сім»ї одного з них та на піклування батьків. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.». Згідно статті №12 цього ж закону вказано, що «Виховання в сім»ї є першоосновою розвитку дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров»я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці». Відповідно до статті №15 цього ж Закону встановлено, що «Дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов'язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею». При розгляді даної цивільної справи достовірно було встановленою що відповідач, свідомо не виконує своїх обов'язків по вихованню дитини, не спілкується з нею і перешкод в спілкуванні йому з нею, ніхто не чинив. Також, байдужість батька до долі доньки підтверджується його неявкою в судове засідання, його не бажання боротись за право називатись батьком, що виразилось у відмові давати пояснення та відсутність бажання проявити дії по спростуванню доводів позивача на обґрунтування позову. Згідно ст.150 СК України батьки зобов'язані виховувати дітей, турбуватися про їх здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, забезпечити отримання дітьми повної загальної середньої освіти, готувати до самостійного життя. Батьки можуть бути позбавлені батьківських прав судом, згідно ст.164 Сімейного Кодексу України на підставі, що ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Все вищевикладене, є ні що інше, як ухилення відповідача від своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини, а тому суд, враховуючи те, що позивач характеризується позитивно, добре ставиться до доньки і займається її вихованням і матеріальним забезпеченням, створила всі умови для нормального життєзабезпечення, при задоволенні позову зможе розраховувати на державну підтримку, оскільки позбавлена такої підтримки від відповідача, вважає за необхідне позбавити [PERSON] батьківських прав відносно доньки - [PERSON]. Суд роз'яснює, що відповідно до ст.168 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. На підставі п. 6 Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959 року, ч.2 ст.3 Конвенції про права дитини, ратифікованої Україною 27.09.1991 року, ст.8 Закону України «Про охорону дитинства»від 26.04.2001 року №2402 та

Outcome: approved