Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-24 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом. В обґрунтування позову посилається на те, що по ? частині [ADDRESS] належать [PERSON], [PERSON], [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на квартиру, виданого 25.08.1998 року Стрийською міською радою згідно з рішенням міськвиконкому від 20.08.1998 року за № 314, зареєстрованого Стрийським МБТІ і записаного у реєстрову книгу № 37 під реєстровим № 10691, та ? частина цієї квартири належить їй на підставі договору купівлі-продажу частини квартири, укладеного 24.06.2003 року між [PERSON] і нею, посвідченого приватним нотаріусом Стрийського районного нотаріального округу [PERSON] і зареєстрованого в реєстрі за № 1162, зареєстрованого Стрийським МБТІ 16.10.2003 року і записаного у реєстрову книгу № 37 під реєстровим № 10691 та зареєстрованого в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно. 31.10.2013 року [PERSON] та [PERSON], який діє від імені своєї дочки на підставі її довіреності, посвідченої приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу [PERSON] 26.08.2013 року за реєстром № 1074, уклали договір купівлі-продажу частини квартири. Згідно цього договору [PERSON] продала та передає у її власність ? частину [ADDRESS], яка в цілому складається з однієї кухні, трьох житлових кімнат площею 48,7 кв.м, загальна площа 67,00 кв.м., за 54 900,00 грн., які [PERSON] отримала від неї до підписання цього договору. 31.10.2013 року приватний нотаріус Стрийського районного нотаріального округу [PERSON] відмовила [PERSON] у посвідченні вище зазначеного договору, оскільки при перевірці відсутності заборони відчуження або арешту майна за даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно виявлено арешт нерухомого майна, а саме [ADDRESS], арешт накладено 29.09.2008 року, реєстраційний номер обтяження 7990575, що підтверджується постановою цього нотаріуса від 31.10.2013 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Представник позивача [PERSON] уточнив позовні вимоги, просить суд замінити первісного відповідача - реєстраційну службу Стрийського міськрайонного управління юстиції у Львівській області на належного відповідача - Стрийське міськрайонне управління юстиції у Львівській області, яке є юридичною особою цієї реєстраційної служби, залучити до участі у справі в статусі співвідповідача - приватного нотаріуса Стрийського районного нотаріального округу [PERSON], звільнити з під арешту [ADDRESS], виключити арешт на [ADDRESS] з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, скасувати постанову приватного нотаріуса Стрийського районного нотаріального округу [PERSON] від 31.10.2013 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії, визнати дійсним договір купівлі-продажу ? частини [ADDRESS], укладений 31.10.2013 року між [PERSON] і [PERSON], від імені якої цей договір підписав її повірений - батько [PERSON], визнати за нею право власності на ? [ADDRESS], а також подав заяву, згідно якої просить долучити до матеріалів справи копію витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяжень індексний номер 17890737 від 17.02.2014 року та розглянути дану справу у відсутності позивача і його представника. Відповідач [PERSON] подала до суду відзив на позовну заяву, в якому просить справу розглянути за її відсутності та позов задовольнити повністю. Представник реєстраційної служба Стрийського міськрайонного управління юстиції у Львівській області заявив, що ця організація не є юридичною особою, а тому не може бути відповідачем у даній справі. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача - приватний нотаріус Стрийського районного нотаріального округу [PERSON] просить суд справу розглянути за її відсутності та задоволити позов. 25.03.2014 року представник позивача [PERSON] подав до суду заяву, в якій просить долучити до матеріалів справи копію витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяжень індексний номер 17890737 від 17.02.2014 року та розглянути дану справу у відсутності позивача і його представника. Заслухавши сторони, дослідивши подані документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та пояснення осіб, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково з наступних підстав. Згідно ст. 30 Цивільного процесуального кодексу України, сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава. Отже, реєстраційна служба Стрийського міськрайонного управління юстиції у Львівській області неможе бути відповідачем у даній справі. Судом встановлено, що ? частина [ADDRESS] належить [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на квартиру, виданого 25.08.1998 року Стрийською міською радою згідно з рішенням міськвиконкому від 20.08.1998 року за № 314, зареєстрованого Стрийським МБТІ і записаного у реєстрову книгу № 37 під реєстровим № 10691. 31.10.2013 року [PERSON] з однієї сторони та [PERSON], який діяв від імені своєї дочки - [PERSON] на підставі її довіреності, посвідченої приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу [PERSON], 26.08.2013 року за реєстром № 1074, уклали договір купівлі-продажу частини квартири, а саме ? частини [ADDRESS]. Як вбачається з матеріалів справи 31.10.2013 року приватний нотаріус Стрийського районного нотаріального округу [PERSON] відмовила [PERSON] у посвідченні цього договору, що підтверджується її постановою від 31.10.2013 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Згідно п. 1 договору купівлі-продажу частини квартири [PERSON] продала та передала у власність, а [PERSON] від імені [PERSON] купив та прийняв у власність ? частину [ADDRESS], яка в цілому складається з однієї кухні, трьох житлових кімнат площею 48,7 кв.м, загальна площа 67,00 кв.м. В п. 3 цього договору зазначено, що ринкова вартість відчужуваної частини квартири згідно висновку про вартість майна, виданого 16.08.2013 року ТзОВ «БуТОН», становить 54 825,00 грн., ринкова вартість квартири в цілому становить 219 300,00 грн. Відповідно до п. 4 даного договору продаж цей вчинено за 54 900, 00 грн., які [PERSON] одержала повністю від [PERSON] до підписання цього договору. Згідно п. 7 цього договору [PERSON] гарантувала, що вказана частина квартири на момент укладення цього договору нікому іншому не продана, не подарована, іншим способом не відчужена, в іпотеці, в заставі, під забороною (арештом) не перебуває, судового спору, а також прав у третіх осіб як в межах України, так і за її межами щодо неї немає, як внесок до статутного фонду юридичних осіб не внесена. 16.01.2014 року представник позивача [PERSON] надав суду копію довідки КП «Надія» № 2825 від 12.09.2013 року про склад сім'ї та прописку, копію заяви [PERSON] від 07.10.2013 року про згоду на купівлю ? частини квартири та копію рішення виконавчого комітету Стрийської міської ради Львівської області від 23.10.2013 року № 250 «Про дозвіл [PERSON] на продаж ? частини квартири [ADDRESS]». 25.03.2014 року представник позивача [PERSON] подав до суду копію витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяжень індексний номер 17890737 від 17.02.2014 року, з якового вбачається, що 17.02.2014 року припинено заборону відчуження обтяження, реєстраційний номер 7990575 від 29.09.2008 року щодо ? частини [ADDRESS], власником якої є [PERSON] Відповідно до ст.ст. 334, 640 Цивільного кодексу України, цей договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Право власності покупця на придбану частину квартири виникає з моменту державної реєстрації нотаріусом цього права згідно зі ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», яка є обов'язковою. Після ознайомлення з постановою приватного нотаріуса Стрийського районного нотаріального округу [PERSON] від 31.10.2013 року [PERSON] категорично відмовилася від нотаріального посвідчення спірного договору ? частини [ADDRESS], оскільки стверджує, що вказана частина квартири на момент укладення цього договору нікому іншому не продана, не подарована, іншим способом не відчужена, в іпотеці, в заставі, під забороною (арештом) не перебуває, судового спору, а також прав у третіх осіб як в межах України, так і за її межами щодо неї немає, як внесок до статутного фонду юридичних осіб не внесена. Відповідно до ч. 1 ст. 321 Цивільного кодексу України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно зі ст. 391 Цивільного кодексу України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до висновку Верховного Суду України, викладеного у постанові Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 15.05.2013 р. у справі № 6-26цс13, вимоги особи, що ґрунтуються на її праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту. У порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством, коли арешт на майно накладено при провадженні в кримінальній справі, розглядаються заяви боржників на правильність арешту майна. За приписом ч. 2 ст. 214 Цивільного процесуального кодексу України, при виборі правової норми, що підлягає застосуванню до спірних правовідносин, суд зобов'язаний враховувати висновки Верховного Суду України, викладені у рішеннях, прийнятих за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 355 цього Кодексу. Згідно ч. 2 ст. 220 Цивільного кодексу України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Відповідно до положення ст. 392 Цивільного кодексу України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Outcome: partial