Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-13 00:00:00

[PERSON] звернулася до Марїнського районного суду Донецької області із заявою, по якій просить суд визнати [PERSON], [INFO], уродженця [INFO], останнє відоме місце проживання: [INFO], безвісно відсутнім. Початком безвісної відсутності [PERSON] вважати 01 жовтня 2010 року. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що з [PERSON] позивач перебувала у шлюбі з 27 жовтня 2007 року. Під час шлюбу у заявника з [PERSON] народилась донька [PERSON], [INFO]. 24 вересня 2010 року шлюб було розірвано. За період з жовтня 2010 року по теперішній час місце перебування [PERSON] заявнику не відомо. Аліменти [PERSON] не сплачує, встановити його місце перебування заявниця не може. У зв'язку з вище наведеним у заявниці виникла необхідність звернення до суду з заявою про визнання особі безвісно відсутньою. У судове засідання заявниця [PERSON] зявилася, вимоги заяви підтримала, наполягала на їх задоволенні. Суду пояснила, що визнання [PERSON] безвісно відсутнім необхідно їй для того, щоб безперешкодно виїздити з дитиною за кордон без дозволу батька. Представник заінтересованої особи до суду не зявився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Всебічно, об'єктивно, повно, безсторонньо та безпосередньо у судовому засіданні дослідивши наявні у справі письмові докази та пояснення учасників провадження, оцінюючи ці докази з огляду на їх належність, допустимість, достовірність, кожного окремо, а також достатність і взаємний їхній зв'язок у їх сукупності, суд дійшов до висновків, які наведені нижче. Судом встановлено, що заявниця [PERSON] перебувала з [PERSON] у зареєстрованому шлюбі. Рішенням Марїнського районного суду Донецької області від 24 вересня 2010 року розірвано шлюб між [PERSON], [INFO], уродженкою [INFO] та [PERSON], [INFO], уродженцем [INFO], який був зареєстрований 27 жовтня 2007 року виконкомом Курахівської міської ради Марїнського району Донецької області, актовий запис № 122. Заявниця посилається на те, що [PERSON] з 2010 року разом з нею не проживає, він мешкав у місті Донецьку по вул. Герцена і до сьогодні заявник не має жодних відомостей про його місце перебування. Відповідно до довідки № 9380/505/07-2017 від 18.09.2017 року, виданої Марїнським відділенням поліції Волноваського відділу поліції Головного управління національної поліції в Донецькій області, колишній чоловік [PERSON] громадянин [PERSON], [INFO] не перебуває в розшуку за Марїнським ВП Волноваського ВП ГУНП в Донецькій області. Його теперішнє місцезнаходження не відоме. Згідно акту депутата Курахівської міської ради Марїнського району Донецької області [PERSON] від 04 липня 2017 року, за адресою: [ADDRESS] зареєстрована та мешкає [PERSON] разом з дитиною [PERSON], [INFO]. Батько дитини [PERSON] фактично з ними не мешкає з серпня 2009 року по теперішній час. Згідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Як вбачається з п. 3 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою. Відповідно до\~ст. 43 ЦК України\~суд може визнати фізичну особу безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування.\~\~ Згідно\~ст. 43 ч. 2 ЦК України\~у разі неможливості встановити день одержання останніх відомостей про місце перебування особи початком її безвісної відсутності вважається перше число місяця, що йде за тим, у якому були одержані такі відомості, а в разі неможливості встановити цей місяць - перше січня наступного року. Місцем проживання фізичної особи згідно з частиною першою\~статті 29 ЦК України\~є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Під місцем перебування розуміється адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше 6 місяців на рік. Під місцем проживання\~Закон « Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»\~визначає адміністративно-територіальну одиницю, на території якої особа проживає строком понад 6 місяців на рік. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи, що суду не надано доказів про місце постійного проживання [PERSON], щоб робити висновок про його безвісну відсутність за вказаним місцем, та мета звернення заявниці до суду безперешкодний виїзд дитини за кордон може бути вирішені іншим шляхом, у тому числі і у судовому порядку, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви [PERSON] про визнання особи безвісно відсутньою. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed