Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-26 00:00:00

[PERSON] звернулася до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовом до [PERSON] про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та її вихованні, визначенні способу участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею, третя особа - Служба у справах дітей Сєвєродонецької міської ради, в якому із урахуванням уточнених вимог, які були зроблені усно в судових засіданнях 12.04.2017 та 27.04.2017 просила про наступне: - зобов'язати відповідача усунути перешкоди у спілкуванні з дитиною; - визначити позивачу такі способи участі у спілкуванні та вихованні дитини: можливість щодня бачитися та спілкуватися з дитиною з 17 до 20 години; систематичні побачення та спілкування з дитиною щотижня з суботи з 10.00 год. до 19.00 год. неділі з можливістю її забирання в місце окремого проживання позивача за адресою: [ADDRESS]; можливість кожного року спільного відпочинку з дитиною у період літніх канікул протягом 30 днів та у період зимових канікул кожного тижня з понеділка по середу. В обґрунтування позову позивач вказала, що вона перебувала у шлюбі з відповідачем в період з 26.07.2008 року по 12.07.2016 року. Рішенням Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 12.07.2016 року шлюб з відповідачем було розірвано. Сторони мають сина - [PERSON], [INFO]. На теперішній час, через повну психологічну несумісність з відповідачем, позивач проживає окремо за адресою: [ADDRESS]. Син постійно проживає разом з відповідачем за адресою: [ADDRESS]. Після того, як сторони вирішили розлучитися, відповідач усілякими способами перешкоджає спілкуванню позивача з дитиною. Позивач працює у Сєвєродонецькій гуманітарно-естетичній гімназії Сєвєродонецької міської ради на посаді секретаря, за місцем роботи характеризується позитивно, на обліку в психоневрологічному та наркологічному диспансерах не перебуває. Зважаючи на те, що відповідач чинить їй перешкоди у спілкуванні з дитиною, вона була змушена звернутися до Органу опіки та піклування Сєвєродонецької міської ради. 29.11.2013 року Виконавчим комітетом Сєвєродонецької міської ради було прийнято рішення № 647, яким було визначено способи її участі у вихованні неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], а саме: «Призначити час для спілкування та виховання дитини щотижня, у вівторок та четвер з 16.00 до 20.00; першого та третього тижня з 10.00 суботи до 19.00 неділі та в будь-які інші дні та часи за попередньою домовленістю з батьком дитини». Незважаючи на рішення Виконавчого комітету Сєвєродонецької міської ради, відповідач продовжує перешкоджати їй у спілкуванні з дитиною. На підставі викладеного, вона вимушена звернутися до суду з даним позовом. В судовому засіданні позивач та її представник підтримали позовні вимоги з підстав, які викладені в позовній заяві, та просили суд позов задовольнити. Також позивач пояснила, що відповідач не виконує рішення органу опіки, не дозволяє їй спілкуватися з дитиною сам на сам, не віддає дитину на вихідні дні. В судовому засіданні відповідач та його представник позовні вимоги не визнали, вказали, що на їх думку висновок органу опіки та піклування визначає розумний спосіб спілкування позивача з дитиною. Відповідач додатково пояснив, що дитина часто сама не бажає спілкуватися з мамою. В судовому засіданні представник третьої особи присутній не був, надав письмову заяву, в якій просив розглянути справу без його участі та не заперечував проти часткового задоволення позовних вимог із урахуванням висновку органу опіки. Допитана в якості свідка в судовому засіданні [PERSON] пояснила, що вона є матір'ю позивача [PERSON] Їй відомо, що відповідач [PERSON] не дає позивачу нормально спілкуватися з дитиною, чинить перешкоди у цьому. Відповідач не дає можливості позивачу забрати дитину до себе на вихідні дні, за його присутності дитина стає більш агресивною по відношенню до матері, без його присутності дитина навпаки краще ставиться до матері. Вона була свідком того, як дитина сказала матері «Мамо, не цілуй мене при батьку, він буде ругатися». Також їй відомо про випадок, який стався в березні 2017 року та під час якого позивач три години у відведений їй органом опіки для спілкування з дитиною час чекала, поки відповідач виведе дитину на до позивача. При цьому відповідач вивів дитину тільки після приїзду працівників поліції. Допитана в якості свідка в судовому засіданні [PERSON] пояснила, що позивач [PERSON] є її підлеглою в гімназії, тобто за місцем роботи. Її, [PERSON], онук також ходить до дитячого садочку № 37 і вона майже кожного дня бачить [PERSON] вранці та вдень, коли [PERSON] чекає на свого сина біля садочку. Сина [PERSON] до садочку приводить батько. [PERSON] дуже сумує за дитиною на роботі. Допитана в якості свідка в судовому засіданні [PERSON] пояснила, що вона працює в дитячому садочку № 37 м. Сєвєродонецька приблизно 5 останніх років на посаді вчителя-логопеда. Вона, в тому числі, працює в групі № 9, в якій навчається [PERSON]. Вона ніколи не бачила і не чула щоб батько налаштовував [PERSON] негативно проти матері. Маму [PERSON] в 2016 році вона бачила не більше 2-х разів, а в 2017 році почала бачити її частіше. [PERSON] хвилюється, коли батько його не забирає з садочку. Мати приходить до садочку кожного дня. Допитана в якості свідка в судовому засіданні [PERSON] пояснила, що її дитина також відвідує дитячий садочок № 37 в м. Сєвєродонецьку, а саме групу № 9. [PERSON] та її дитина товаришують. З боку [PERSON] вона ніколи агресії не спостерігала, не бачила, що батько застерігав [PERSON] від спілкування з мамою. Іноді вона бачить які [PERSON] з обома батьками гуляє по вулиці, проте вона ніколи не бачила, щоб [PERSON] гуляв тільки у присутності матері і без присутності батька. Дослідивши письмові матеріали справи, вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, допитавши свідків, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. У Принципі 6 Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року зазначено, що дитина для повного та гармонічного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона повинна зростати у піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, в атмосфері любові, моральної та матеріальної забезпеченості. У статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Раду Української РСР від 27 лютого 1991 року № 789-XII (далі - Конвенція) закріплено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ч. 3 ст. 9 Конвенції держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Згідно з ч. 1 ст. 18 Конвенції держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Згідно із ч. 1-3 ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. З матеріалів справи вбачається, що згідно із копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого повторно 22 червня 2016 року Сєвєродонецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області, [PERSON] народився [INFO], про що зроблено відповідний актовий запис № 237. Батьком записаний [PERSON], матір'ю - [PERSON]. Згідно із копією рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 12 липня 2016 року, розірвано шлюб, зареєстрований Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Луганського міського управління юстиції, актовий запис № 273 від 26 липня 2008 року, між [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON]). Рішення набрало законної сили 25 липня 2016 року. Згідно із копією рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 04 серпня 2016 року, визначено місцем проживання малолітньої дитини - [PERSON], [INFO], разом з батьком [PERSON], [INFO]. Рішення набрало законної сили 16 серпня 2016 року. Згідно із копією рішення Виконавчого комітету Сєвєродонецької міської ради № 647 від 29 листопада 2013 року, визначено способи участі [PERSON] у вихованні малолітнього сина, [PERSON], [INFO], а саме: призначено час для спілкування та виховання дитини щотижня, у вівторок та четвер з 16.00 до 20.00; першого та третього тижня з 10.00 суботи до 19.00 неділі та в будь-які інші дні та часи за попередньою домовленістю з батьком дитини. Згідно із копією характеристики [PERSON], наданою Сєвєродонецькою гуманітарно-естетичною гімназією Сєвєродонецької міської ради, [PERSON] працює секретарем гуманітарно-естетичної гімназії з 01.11.2016 року. За час праці, проявила себе як старанний, цілеспрямований, комунікабельний спеціаліст. Свої обов'язки виконує професійно і ініціативно. [PERSON] до виконання своїх посадових обов'язків ставиться серйозно, володіє високою працездатністю. На роботі завжди охайна, акуратна. [PERSON] при раптових змінах в обстановці діє винахідливо. Під час прийняття рішень проявляє компетентність. Методами комунікації та обробки ділової інформації, володіє впевнено, на високому рівні. [PERSON] з колегами підтримує ділові, коректні, доброзичливі стосунки. Є прикладом у виконанні правил і норм повсякденної ділової етики та порядності. До вчинення непорядних і негідних вчинків не схильна. Критику на свою адресу сприймає спокійно, наявні недоліки усуває в короткі терміни. [PERSON] займає активну життєву позицію, зарекомендувала себе як відповідальний працівник, націлений на відмінний результат. У [PERSON] немає шкідливих звичок, вона має правильні життєві пріоритети і орієнтири. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 159 СК України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров'я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. Судом на підставі вищенаведених письмових доказів, а також на підставі акту дослідження житлово-побутових умов позивача та витягу з протоколу дослідження емоційної сфери і міжособистісних сімейних відносин малолітнього [PERSON], [INFO], встановлено, що позивач має належні житлово-побутові умови для участі у вихованні та спілкуванні з дитиною, а дитина в свою чергу потребує спілкування із матір'ю. Твердження відповідача про те, що дитина не бажає спілкування із позивачем спростовуються вищенаведеним протоколом дослідження емоційної сфери і міжособистісних сімейних відносин, в той час як показання свідків також підтверджують лише наявність конфлікту між позивачем та відповідачем, проте жодним чином не підтверджують негативне ставлення або негативний вплив позивача на дитину. Твердження відповідача про те, що позивач протягом певного періоду не бажала спілкуватися з дитиною, в той час як він не перешкоджає такому спілкуванню, спростовуються фактами звернення позивача до органу опіки, органів поліції та до суду з метою встановлення їй графіку спілкування з дитиною. На підставі вищевикладеного, враховуючи висновок органу опіки та піклування щодо розв'язання спору, виходячи з відсутності доказів негативного впливу позивача на дитину, рівності прав та обов'язків батьків щодо дитини, інтересів дитини, її віку, наявності належних умов для спілкування матері з дитиною та засад розумності, виваженості та справедливості, а також з урахуванням забезпечення якнайкращих інтересів дитини, суд вважає можливим визначити наступні способи участі [PERSON], [INFO], у спілкуванні та вихованні її дитини [PERSON], [INFO]: - систематичні побачення із можливістю відвідування дитиною місця проживання [PERSON] щотижня у вівторок та четвер з 16-00 години до 20-00 години без присутності батька; - систематичні побачення із можливістю відвідування дитиною місця проживання [PERSON] першого та третього тижня кожного місяця з 10-00 години суботи до 19-00 години неділі без присутності батька; - перебування [PERSON] разом з [PERSON] тривалістю 20 днів безперервно кожного року в липні місяці без присутності батька, в тому числі із можливістю виїзду на відпочинок. При цьому судом, із урахуванням пояснень сторін, було враховано графік нічного та денного сну дитини, а також графік канікул дитини після вступу до школи в 2017 році. Також судом було враховано наявність конфліктної ситуації між сторонами, а тому побачення із дитиною згідно встановленого судом графіку без присутності батька відповідатимуть як інтересам дитини, яка отримає можливість безконфліктного спілкування з матір'ю, так і інтересам матері. З метою забезпечення зрозумілості судового рішення суд вважає за необхідне вказати, що під можливістю виїзду на відпочинок суд розуміє можливість такого виїзду без згоди батька в межах території України, на якій органи державної влади здійснюють свої повноваження, або можливість такого виїзду з дозволу і згоди батька в іноземні країни, на тимчасово окуповану територію чи на територію України, на якій органи державної влади не здійснюють свої повноваження. Ті способи участі у спілкуванні та вихованні дитини, про які позивач просить у позовній заяві із урахуванням уточнень, зроблених представником позивача усно в судовому засіданні 27.04.2017, є на думку суду занадто розширеними у часі, тобто такими, що призведуть до дисбалансу у спілкуванні дитини із матір'ю, з якою дитина постійно не проживає, та із батьком, з яким дитина постійно проживає. Спілкування дитини кожного дня з матір'ю шляхом відвідування після 16-00 год. помешкання матері із наступним поверненням до помешкання батька, на думку суду, негативно вплине на розвиток та виховання дитини. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд враховує, що позов задоволено лише частково, проте точну оцінку розміру задоволених вимог в подібній категорії справ провести неможливо, а тому суд вважає справедливим стягнути з позивача на користь відповідача судовий збір в розмірі 320,00 грн., що складає 50% від суми сплаченого судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: partial