Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-26 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до Дніпровської районної державної адміністрації Дніпропетровської області про визнання права на земельну частку (пай). В обґрунтування заявлених вимог вказує на те, що На підставі рішення Дніпропетровської районної державної адміністрації від 28 травня 1997 року № 401/3-р [PERSON] був виготовлений сертифікат на право на земельну частку (пай) в КСП «Кіровське» с. Степне Дніпропетровського району Дніпропетровської області, серії [NUMBER], зареєстрований в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за [NUMBER]. На теперішній час сертифікат на земельну частку (пай) втрачено, у зв`язку з чим, позивача позбавлена можливості оформити право на земельну ділянку. 13 серпня 2018 року позивачка звернулася до Дніпровської районної державної адміністрації Дніпропетровської області з заявою про оформлення права на земельну частку (пай). Листом Дніпровської районної державної Дніпропетровської області від 31 серпня 2018 року за Вих. № 1-28-1377/0/290-18 позивачу було відмовлено в задоволенні заяви та запропонувало для вирішення питання по суті звернутися з позовною заявою до суду. Крім того, 30.01.2019 р., позивачка зверталася з цього приводу до Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області. Листом від 04.02.2019 позивачу також було відмовлено у видачі належним чином завіреного сертифікату на право на земельну частку (пай), у зв`язку з відсутністю його оригіналу у Державному фонді документації. Також, позивачка зверталася з даного приводу до Виконавчого комітету Слобожанської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області, що підтверджується відповіддю від 11.03.2019 № 02-10/13/442, яка надано до позовної заяви. На теперішній час позивач позбавлена можливості оформити своє право на земельну частку (пай). Просить суд визнати за [PERSON] право на земельну частку, (пай) КСП «Кіровський», с. Степне Дніпропетровського району, Дніпропетровської області, площею 3,00 в умовних кадастрових гектарах виділених відповідно до сертифікату на земельну частку (пай) серії [NUMBER], зареєстрованого 1 вересня 1999 року в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за .[NUMBER]. У підготовче засідання позивач не з`явилася, однак подала до суду письмову заяву, в якій вказала, що позов підтримує в повному обсязі, просила його задовольнити та розглядати справу без її участі. Представник відповідача у підготовче засідання не з`явився. Враховуючи, що в підготовче засідання учасники судового розгляду не з`явилися, то відповідно до вимог частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Відповідно до пункту 2 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям», право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Судом встановлено, що відповідно до листа управління Держгеокадастру у Дніпровському районі Дніпропетровської області від 30.01.2019 №31-109/0/125-19 з наявної книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) членів КСП «Кіровський» Дніпропетровського району Дніпропетровської області (1999р.), сертифікат під [NUMBER] серія [NUMBER] від 01.09.1999 р. [PERSON] був отриманий власником. Надати завірену копію сертифікату не вбачається можливим у зв`язку з відсутністю оригіналу сертифікату у Державному фонді документації із землеустрою відділку, так як сертифікати виготовляються в одному примірнику та був отриманий власником. У відділі зберігаються тільки не витребувані сертифікати на земельну частку (пай). Оригінал сертифіката на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] від 01 вересня 1993 року виданий на ім`я позивача було втрачено, про що свідчить оголошення, опубліковане в газеті «Дніпровська зоря» від 10.08.2018 №31(8057). При зверненні позивача до Дніпровської районної державної адміністрації Дніпропетровської області щодо оформлення права на земельну частку (пай) їй було відмовлено у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа, та запропоновано звернутися з позовом до суду про визнання права на це майно, що підтверджується листом №1-28-1377/0/290-18 від 31.08.2018. Відповідно до статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. У зв`язку з тим, що позивач позбавлена можливості оформити право на земельну частку (пай) у встановленому законом позасудовому порядку, вона змушена звернутися в суд з позовом про визнання права власності на земельну частку (пай). Статтею 392 ЦК України визначено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Судом встановлено, що позивачу, видано сертифікат на право на земельну частку (пай) серія [NUMBER], який зареєстрований в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за [NUMBER] від 01 вересня 1999 року. Розмір земельної частки (паю) становить 3,00 умовних кадастрових гектари. Відповідно до пункту 17 Перехідних положень Земельного кодексу України, сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Таким чином право позивача за земельну частку (пай) знайшло підтвердження в ході судового розгляду справи. Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є: свідоцтво про право на спадщину; посвідчені у встановленому законом порядку договори купівлі-продажу, дарування, міни, до яких додається сертифікат на право на земельну частку (пай); рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Враховуючи, що позивачем втрачено оригінал правовстановлюючого документу - сертифікат на право на земельну частку (пай), а її право на земельну частку (пай) підтверджується письмовими доказами у справі, та беручи до уваги положення частини 2 статті 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», відповідно до яких рішення суду про визнання права на земельну частку (пай) є документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), а тому позов підлягає задоволенню .

Outcome: approved