Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-30 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON], в якому зазначила, що вона являється власником житлового будинку [ADDRESS], а відповідач - власником житлового будинку за [ADDRESS] та, відповідно, суміжним землекористувачем. Між сторонами виник спір щодо обслуговування житлового будинку. Відповідачем був встановлений дерев'яний паркан впритул із житловим будинком позивача, однак після звернення позивачки до сільської ради паркан був демонтований. Крім того Лютарською сільською радою була створена комісія, якою було проведено обстеження земельної ділянки та складено акт. В акті відображено, що житловий будинок розташований по межі земельної ділянки, а згідно державних будівельних норм та стандартів має бути не менше 1 метра для обслуговування житлового будинку тому комісія рекомендує при виготовленні технічної документації на право власності встановити межові знаки не менш 1 м. від житлового будинку [PERSON] Відповідач використовує земельну ділянку без встановлення межі як двір і не дає можливість обслуговувати житловий будинок. Враховуючи наведене, позивачка просить визнати дії [PERSON] неправомірними, зобов'язати його не чинити перешкод у користуванні земельною ділянкою, призначеною для обслуговування житлового будинку та не чинити перешкод щодо встановлення меж земельних ділянок. В судовому засіданні позивачка [PERSON], її представник адвокат [PERSON] позовні вимоги підтримали. Відповідач [PERSON], його представник [PERSON] проти позову заперечили, мотивуючи тим, що будь-яких перешкод в обслуговуванні житлового будинку для позивачки вони не створюють. Існуючий порядок землекористування зберігається кілька десятків років з того часу, як були побудовані будинки. В разі встановлення позивачкою огорожі на відстані 1 м. від стіни свого будинку відповідачу буде затруднений проїзд до свого житлового будинку, а також неможливо буде проїхати до гаража. Зазначають, що не перешкоджають, щоб позивачем було зроблена відмостка до будинку, а також, щоб вона могла обслуговувати свій будинок. Суд, заслухавши сторони та їх представників, приходить до висновку, що позовні вимоги до задоволення не підлягають. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є суміжними землекористувачами та власниками житлових будинків [ADDRESS] і [ADDRESS]. Як вказав Лютарський сільський голова Гончарук П.О. між [PERSON] та [PERSON] останнім часом має місце конфлікт з приводу межі земельної ділянки. Намагаючись владнати існуючий конфлікт він направляв для обстеження земельної ділянки комісію із числа депутатів ради та землевпорядника, яка рекомендувала встановити межові знаки на відстані не менше 1 м. від будинку [PERSON] Також сільський голова зазначив, що згідно земельно-шнурової книги на території сільської ради за [PERSON] рахується 1,35 гектарів землі, а за [PERSON] - 0,75 гектарів. У книзі відсутні відомості, яка саме частина земельних ділянок виділена для обслуговування житлових будинків, господарських будівель та споруд, а яка для ведення особистого селянського господарства і де саме знаходяться виділені земельні ділянки. За ст.106 Земельного кодексу України власник земельної ділянки має право вимагати від власника сусідньої земельної ділянки сприяння у встановленні твердих меж земельної ділянки, а також відновлення порушених межових знаків, що в свою чергу потребує попереднього їх встановлення чи визначення та закріплення відповідною кадастровою документацією з подальшою видачею державного акту на землю. Приступати до використання земельної ділянки у відповідності до вимог чинного земельного законодавства України дозволяється лише після встановлення меж земельної ділянки та отримання відповідного акту. Право власності чи користування земельною ділянкою настає у особи відповідно до вказаних документів лише після встановлення та оформлення відповідним актом земельної ділянки в натурі. Однак, як встановлено по справі, межі обох земельних ділянок ніколи в натурі не виносилися, межовими знаками відповідного зразка ( з їх подальшою передачею власникам земельних ділянок (чи користувачам)) не закріплялися, кадастрова документація на земельні ділянки не виготовлялася. Державні акти на право приватної власності (чи користування, чи оренди) сторонам не видавалися. Відповідно до ст..33 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до відання виконавчих органів сільських селищних,міських рад належить вирішення земельних спорів у встановленому порядку. Як слідує із наданих позивачем матеріалів виконавчим комітетом Лютарської сільської ради земельний спір між [PERSON] та [PERSON] не вирішувався, а рекомендації комісії, яка проводила обстеження спірної земельної ділянки сторін не має зобов'язального характеру. Відповідно до ст. 3 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст. 10 зазначеного Кодексу, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Як з'ясовано судом на час звернення до суду відповідачем не чинилися перешкоди для [PERSON] в обслуговуванні житлового будинку, межі суміжних земельних ділянок належним чином встановлені не були. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed