Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-28 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову до суду і до припинення дочкою навчання. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що відповідно до рішення Кузнецовського міського суду Рівненської області від 30.09.2010р. із відповідача було стягнуто аліменти на користь позивача на утримання [PERSON] у розмірі 1/4 частки заробітку. 03.02.2017р. дочці [PERSON] виповнилося 18 років. В теперішній час повнолітня дочка сторін навчається в університеті у м. Києві, і у звязку з навчанням вона потребує матеріальної допомоги. Витрати на утримання дочки несе позивач [PERSON] сама. Однак, для повноцінного задоволення майнових потреб дочки [PERSON] доходів матері не вистачає. Відповідач працює на Рівненській АЕС, тому, на думку позивача, має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дочки. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилася. Подала заяву про розгляд справи в її відсутності. Представник позивача [PERSON] позовні вимоги та їх обгрунтування підтримала повністю. З пояснень представника слідує, що [PERSON] у звязку з навчанням своїх доходів не має, хворіє, тому необхідна для неї допомога батьків. Заробіток позивача становить приблизно 3-4 тисячі гривень щомісячно. Інших утриманців позивач не має. Щодо утриманців відповідача представник не володіє інформацією. Просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився. Від імені [PERSON] до суду надійшла заява про розгляд справи в його відсутності та одночасно зазначено про визнання позовних вимог про стягнення з нього на утримання дочки [PERSON] аліментів у розмірі ? частки доходу. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета позову на стороні позивача, [PERSON], в судове засідання не зявилася, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності. У цій же заяві вона повністю підтримує позовні вимоги. Суд, заслухавши та проаналізувавши пояснення представника позивача, дослідивши інші докази, які наявні в матеріалах справи, прийшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню частково. Так, в судовому засіданні із копії свідоцтва про народження серії 1-ГЮ №090655 та копії рішення Кузнецовського міського суду Рівненської області від 30.09.2010р. встановлено, що батьками [PERSON], [INFO], є сторони. Згідно із довідкою Київського національного університету культури і мистецтв від 17.01.2017р. №424, вбачається, що [PERSON] дійсно навчається у цьому закладі на першому курсі денної форми навчання і закінчує навчання 30.06.2020р. У звязку з навчанням [PERSON] потребує майнової допомоги батьків. Така обставина не оспорена відповідачем. Статтею 199 СК України передбачено, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. За нормою ст.200 СК суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 цього Кодексу. Відповідно до ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Ця норма в силу ст.201 СК України підлягає застосуванню до спірних відносин. Отже, є підстави для стягнення аліментів із відповідача на утримання дочки [PERSON] При визначенні розміру стягнення аліментів суд приймає до уваги, що відповідач повністю визнає розмір позовної вимоги про надання утримання дочці. Виходячи із наведених обставин, можливим є стягнення із [PERSON] аліментів на утримання повнолітньої дочки у розмірі 1/4 частки доходу відповідача. Разом з тим, в суді не встановлено підстав для задоволення позову в частині визначення мінімального розміру аліментів - не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, оскільки такий мінімальний розмір аліментів, передбачений нормою ст.182 ч.2 СК України, встановлюється тільки на утримання дітей, тобто осіб, які не досягли повноліття. Нормою ст.201 СК України не передбачено можливості застосування положень ст.182 ч.2 СК України до відносин між батьками і повнолітніми дочкою, сином щодо надання їм утримання. Тому, в цій частині позову суд відмовляє.

Outcome: partial