Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-09 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментівна утримання неповнолітньої дитини та коштів на утримання дружини. В позовній заяві зазначила, що шлюб між нею та відповідачем укладено 7 серпня 2015 року. Від спільного проживання у них народилося двоє дітей: донька [PERSON] , [INFO] та донька [PERSON] , [INFO] , які проживають разом з нею та знаходяться на її повному утриманні та вихованні. Вона, як мати малолітньої дитини, здійснює постійний догляд та виховання за дитиною і по закону до досягнення трьохрічного віку доньки [PERSON] , тобто до [INFO] відповідач [PERSON] зобов`язаний надати їй грошові кошти. Відповідач виїжджає на заробітки в Москву, де отримує неофіційні заробітки, які на місяць становлять близько 1500-2000 доларів США. Оскільки він працює неофіційно, то надати суду офіційну інформацію про його доходи вона не може, а сам він приховує від неї їх розмір. Стан здоров`я відповідача задовільний, він молодий за віком, має на утриманні неповнолітню доньку від першого шлюбу, а тому вважає, що він спроможний і зобов`язаний сплачувати аліменти на утримання доньок [PERSON] та [PERSON] в розмірі по 3000 гривень на кожну дитину та аліменти на її утримання в розмірі 2000 гривень і до досягнення донькою [PERSON] трьохрічного віку, а саме до [INFO] . Вона власного житла не має, проживає в будинку батьків, сама ніде не працює, так як знаходиться в декретній відпустці по догляду за дитиною до трьох років і їй самій важко утримувати дітей та створити для них нормальні умови для їх духовного та фізичного розвитку. Просить стягувати з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання двох дітей, а саме: доньки [PERSON] , [INFO] та доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі по 3000 гривень на кожну дитину щомісячно, і до досягнення ними повноліття, а також стягувати кошти на її утримання в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 гривень щомісячно і до досягнення їхньою донькою трьохрічного віку. Позивачка в судове засідання не з`явилася, надіслала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, а тому суд в порядку ст. 223 ЦПК України розглянув справу у його відсутності на підставі наявних в справі доказів. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоч про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, а тому суд в порядку ст. 223 ЦПК України розглянув справу у його відсутності на підставі наявних в справі доказів. На підставі ст.247 ч.2 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши всі обставини справи, суд дійшов наступного висновку. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 7 серпня 2015 року, від якого мають двоє неповнолітніх дітей, а саме: доньку [PERSON] , [INFO] та доньку [PERSON] , [INFO] , батьком в свідоцтві про народження яких значиться відповідач, та які перебувають на утриманні позивачки. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Згідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення повноліття. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Пленум Верховного Суду України у п. 17 постанови від 15 травня 2006 року за №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснив, що, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України від 21 квітня 1999 року № 606-XIV «Про виконавче провадження» він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При визначенні розміру аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей суд враховує майновий стан позивачки, яка ніде не працює, проживає з двома неповнолітніми дітьми у батьківському будинку та сама веде догляд за ними, встановлений законом мінімальний розмір аліментів на одну дитину, а також майновий стан відповідача. Разом з цим, суд враховує, що відповідач має працездатний вік, а тому виходячи із середньомісячної заробітної плати в Тячівському районі, суд вважає, що вимоги позивачки щодо стягнення аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей слід задовольнити частково і стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей в твердій грошовій сумі в розмірі по 1500 гривень на кожну дитину, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 19 березня 2021 року, і до їх повноліття, а в решті позову в цій частині відмовити. Згідно ч.1 ст.80 Сімейного кодексу України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 84 СК України дружина має право на утримання від чоловіка під час вагітності. Дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Аліменти, присуджені дружині під час вагітності, сплачуються після народження дитини без додаткового рішення суду. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. При визначенні розміру коштів на утримання позивачки, в межах заявлених позовних вимог, суд враховує майновий стан сторін, працездатний вік відповідача, відсутність у відповідача постійного місця праці, де заробіток його носить нерегулярний (мінливий) характер, стан здоров`я відповідача, його можливість надавати матеріальну допомогу дружині. А тому, виходячи із середньомісячної заробітної плати по Тячівському району, суд вважає, що вимоги позивачки в цій частині слід задовольнити частково і стягувати з відповідача на її користь кошти на її утримання в розмірі 1000 гривень щомісячно, і до досягнення неповнолітньою донькою [PERSON] , [INFO] , трьохрічного віку,а в решті позову в цій частині відмовити. Судові витрати в частині сплати судового збору слід покласти на відповідача. Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей за один місяць.

Outcome: partial