Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-18 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з заявою, в якій просить встановити факт батьківства, а саме те, що [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , є її рідним батьком. Необхідність встановлення цього факту виникла в зв`язку зі спадковим майном, яке залишилось після смерті [PERSON] та яке заявник бажає отримати як спадкоємець першої черги спадкування. Іншим шляхом встановити необхідний факт неможливо, оскільки в свідоцтві про народження заявника відомості про батька не записані, а на даний час [PERSON] помер. В судовому засіданні представник заявника адвокат Порхун О.П. заяву підтримала. Представник заінтересованої особи Тетіївської міської ради Складена Н.М. проти задоволення заяви не заперечує. Свідок [PERSON] , яка є рідною сестрою заявника, в судовому засіданні підтвердила той факт, що померлий [INFO] [PERSON] є батьком заявника, за життя визнавав своє батьківство та проживав разом з донькою. Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника заявника, представника заінтересованої особи та свідка, дослідивши письмові докази, вважає, що заява обґрунтована та підлягає задоволенню, виходячи з такого. В судовому засіданні встановлено, що заявник [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON] ) народилася [INFO] в сім?ї [PERSON] та [PERSON] та входила до складу їх сім?ї як дочка, проте в свідоцтві про її народження запис про батьків відсутній, що підтверджується копією поновленого свідоцтва про народження заявника серії [NUMBER] від 04.07.2019 року (а.с.8), виписками з погосподарської книги № 3 Бурковецької сільської ради за 1953-1955 роки, за 1958-1960 роки, за 1986-1990 роки (а.с. 11-13), копією довідки Старостинського округу № 1 виконавчого комітету Тетіївської міської ради Тетіївського району Київської області № 202 від 18.07.2019 року (а.с.10) та копією свідоцтва про одруження заявника серії [NUMBER] від 22.07.1968 року (а.с.7). [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про його смерть серії [NUMBER] від 16.05.2019 року (а.с.9). Після його смерті заявник бажає отримати спадкове майно як спадкоємець першої черги спадкування. Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. За змістом п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Частиною 2 цієї статті передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. № 5 «Про судову практику про справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Постановою Пленуму від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» Верховний Суд України звернув увагу судів на те, що за загальним правилом дії законів та інших нормативно-правових актів у часі (ч. 1 ст. 58 Конституції України) норми Сімейного кодексу України застосовуються до сімейних відносин, які виникли після набрання ним чинності, тобто не раніше 1 січня 2004 року. До сімейних відносин, які вже існували на зазначену дату, норми СК застосовуються в частині лише тих прав і обов`язків, що виникли після набрання ним чинності. Ці права й обов`язки визначаються на підставах, передбачених СК. Оскільки підстави для визнання батьківства за рішенням суду, зазначені у ст. 128 СК, істотно відрізняються від підстав його встановлення, передбачених у ст. 53 КпШС, суди, вирішуючи питання про те, якою нормою слід керуватися при розгляді справ цієї категорії, повинні виходити з дати народження дитини. Так, при розгляді справ про встановлення батьківства щодо дитини, яка народилася до 1 січня 2004 року, необхідно застосовувати відповідні норми КпШС, беручи до уваги всі докази, що достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства, в їх сукупності, зокрема, спільне проживання й ведення спільного господарства відповідачем та матір`ю дитини до її народження, спільне виховання або утримання ними дитини. Як встановлено судом, [PERSON] як особа, відносно якої ставиться питання про встановлення факту батьківства, народилася до 01.01.2004 року , а тому суд вважає за необхідне, зважаючи на роз`яснення Пленуму Верховного Суду України, при розгляді зазначеної справи застосувати норми КпШС, які регулювали зазначені правовідносини. Так, стаття 51 КпШС визначає, що взаємні права та обов`язки батьків і дітей ґрунтуються на походженні дітей, засвідченому у встановленому законом порядку. За загальним правилом, встановленим ст. 52 КпШС, походження дитини від батьків, які перебувають між собою в шлюбі, засвідчується записом про шлюб батьків. Згідно ж ст. 53 КпШС походження дитини від батьків, які не перебувають між собою в шлюбі, встановлюється шляхом подачі спільної заяви батьком і матір`ю дитини в державні органи реєстрації актів громадянського стану. В разі народження дитини у батьків, які не перебувають у шлюбі, при відсутності спільної заяви батьків батьківство може бути встановлене в судовому порядку за заявою одного з батьків або опікуна (піклувальника) дитини, особи, на утриманні якої знаходиться дитина, а також самої дитини після досягнення нею повноліття. При встановленні батьківства суд бере до уваги спільне проживання та ведення спільного господарства матір`ю дитини і відповідачем до народження дитини, або спільне виховання чи утримання ними дитини, або докази, що з достовірністю підтверджують визнання відповідачем батьківства. Як встановлено із пояснень представника заявника, із показань свідка та з наданих суду письмових доказів, померлий [PERSON] за життя визнавав себе батьком заявника, проживав разом з нею як з донькою та піклувався про неї, [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON] ) входила до складу сім?ї [PERSON] та [PERSON] як дочка. А тому, оцінивши докази в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд приходить до висновку про доведеність заявником факту батьківства [PERSON] відносно неї, а тому заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved