Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-04 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з заявою, в якій просить встановити факт проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу з [PERSON], померлим [INFO], не менше п'яти років до часу відкриття спадщини. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що з лютого 1973 року до [INFO] вона і [PERSON] проживали однією сім'єю по [ADDRESS], були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки, але не звернулися до державного органу реєстрації актів цивільного стану про реєстрацію шлюбу. [INFO] [PERSON] помер. Після його смерті відкрилася спадщина у виді житлового будинку та земельної ділянки, площею 0,0734 га, які знаходяться за адресою: [ADDRESS]. Звернувшись до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, позивач отримала таке на зазначений житловий будинок. Між тим, за життя [PERSON] приватизував земельну ділянку, на якій розташований житловий будинок, а заповіту на нього не склав, внаслідок чого [PERSON], як спадкоємець четвертої черги за законом звернулася до нотаріуса з відповідною заявою. Державний нотаріус їй відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку, оскільки нею не надано до нотаріальної контори документи, що підтверджують її родинний зв'язок з померлим [PERSON]. Заявник вважає себе спадкоємцем четвертої черги за законом після померлого [PERSON], тому звернулася до суду з зазначеною заявою, просить встановити факт проживання однією сім'єю разом зі спадкодавцем понад п'ять років до часу відкриття спадщини. Заявник в судове засідання не з'явилася, надавши суду заяву про розгляд справи у її відсутність, заяву про встановлення факту підтримала. Представник заінтересованої особи Новомосковської державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явився, про час розгляду справи повідомлений належним чином, причина неявки суду не відома. Справа у відповідності до положень п.9 ч.1 ст.1 Розділу ХІІІ ЦПК України в редакції, встановленій Законом України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII розглянута за правилами чинного ЦПК України з урахуванням вимог до заяви, в редакції ЦПК України, що діяли до набрання чинності Законом України № 2147-VIII. На підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного висновку. У відповідності до ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. [PERSON] помер [INFO] в м. Новомосковську Дніпропетровської області, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с. 6). Відповідно до ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менше як п'ять років до часу відкриття спадщини. В судовому засіданні встановлено, що єдиним спадкоємцем, який прийняв спадщину після смерті [PERSON] є [PERSON], про що свідчить свідоцтво про право на спадщину за заповітом, видане державним нотаріусом Новомосковської державної нотаріальної контори Носенко А.Г. на спадкове майно - житловий будинок з надвірними побудовами, що розташований по [ADDRESS] (а.с.26), даних про наявність інших спадкоємців суду не представлено. Цим же нотаріусом 29 серпня 2017 року заявнику відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом - на земельну ділянку площею 0,0734 га, кадастровий номер [NUMBER], оскільки нею не надано до нотаріальної контори документи, що підтверджують її родинний зв'язок з померлим [PERSON] (а.с. 5). Між тим, в матеріалах справи міститься копія домової книги будинку [ADDRESS], у відповідності до якої [PERSON] та [PERSON], [INFO], зареєстровані у будинку [ADDRESS] (а.с.7-8), що також підтверджується відміткою у паспорті заявника про місце проживання за цією ж адресою з 22 лютого 1973 року (а.с.6). Постанова Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року за № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», надає роз'яснення, що при вирішені спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила ч. 2 ст. 3 СК України, про те, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільними побутом, мають взаємні права та обов'язки. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім'єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також, інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, та мали взаємні права та обов'язки. Аналізуючи викладене, суд приходить до висновку, що заява [PERSON] обґрунтована та підлягає задоволенню, в судовому засіданні знайшло своє підтвердження, що [PERSON] проживала однією сім'єю з [PERSON] не менше п'яти років до часу відкриття спадщини, вони були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки, на виконання вимог ст.1268 ЦК України спадкоємець прийняв спадщину після смерті спадкодавця [PERSON]. На підставі викладеного,

Outcome: approved