Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-18 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом. Просить суд визнати за нею право власності на майнові права на незавершену будівництвом трьохкімнатну квартиру [ADDRESS] з підстав, викладених в позовній заяві. Позивач та її представник в судове засідання не з'явилися, про дату, час і місце судового розгляду справи повідомлялися належним чином, представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному об'ємі. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про дату, час і місце судового розгляду справи повідомлявся належним чином, подав до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнає. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується заявлений позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи у їх сукупності і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що заявлений позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Відповідно до ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини; створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності; завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; інші юридичні факти. Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Судом при розгляді справи встановлено, що 20 вересня 2006 року між [PERSON] та ПП «Глорія-буд-плюс» було укладено контракт Н-Х-1/10/06/69 (а.с. 4-7). Відповідно до умовам укладеного між сторонами контракту предметом даної угоди є домовленість сторін про здійснення ПП «Глорія-буд-плюс» від свого імені і за дорученням та за рахунок [PERSON] комплексу організаційно-правових, проектних і будівельно-монтажних робіт по поетапному спорудженню житла для [PERSON] за адресою: [ADDRESS] При цьому, ПП «Глорія-буд-плюс» зобов'язувалося після завершення будівництва та прийняття майна в експлуатацію, а також після повної оплати [PERSON] ціни майна згідно контракту передати [PERSON] документи для державної реєстрації його права власності на майно. Умовами укладеного між сторонами контракту було передбачено, що запланований термін закінчення будівельно-монтажних робіт щодо спорудження обумовленого житла 29.03.2007 року. За умовами укладеного між сторонами контракту сторони домовились, що розрахунки здійснюються шляхом передачі позивачем відповідачу натурального майна, а саме - цемент марки ПЦ - 400 в кількості 170 тон загальною вартістю 180 200,00 гривень та ліфт пасажирський, загальною вартістю 109 800,00 гривень. Загальна вартість натурального майна складає 290 000,00 гривень та дорівнює 100% вартості означеного даним контрактом новостворюваного майна. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Судом при розгляді справи встановлено, що позивачем належним чином виконано взяті за контрактом зобов'язання та передано відповідачу натуральне майно, а саме - цемент марки ПЦ - 400 в кількості 170 тон загальною вартістю 180 200,00 гривень та ліфт пасажирський, загальною вартістю 109 800,00 гривень, що підтверджується актом № 1 здачі-прийняття товарно-матеріальних цінностей від 28 вересня 2006 року та актом № 2 здачі-прийняття товарно-матеріальних цінностей від 08 листопада 2007 року н. Відповідачем, всупереч вимогам умов укладеного контракту та законодавства України, не виконано взяті на себе зобов'язання. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права, визнання правочину недійсним, припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення, примусове виконання обов'язку в натурі, зміна правовідношення, припинення правовідношення, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, відшкодування моральної (немайнової) шкоди, визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 190 ЦК України майном як особливим об'єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов'язки. Майнові права є неспоживною річчю. Майнові права визнаються речовими правами. Відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» майновими правами, які можуть оцінюватися, визнаються будь-які права, пов'язані з майном, відмінні від права власності, у тому числі права, які є складовими частинами права власності (права володіння, розпорядження, користування), а також інші специфічні права (права на провадження діяльності, використання природних ресурсів тощо) та права вимоги. Відповідно до ст.ст. 15, 386 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди. Відповідно до ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути визнання права, примусове виконання обов'язку в натурі та інші способи засоби. Судом при розгляді справи встановлено порушення прав позивача, які підлягають захисту, а заявлені позивачем позовні вимоги про визнання за ним майнового права на квартиру, підлягають до задоволення. Приймаючи до уваги викладене та враховуючи, що відповідач ПП «Глорія-буд-плюс» порушило взяті на себе зобов'язання на підставі укладених між сторонами контрактів, так як не здійснив комплексу організаційно-правових, проектних і будівельно-монтажних робіт по поетапному спорудженню житла для позивача із наступною передачею у його власність квартири та не передав йому документи, які необхідні для державної реєстрації позивача його прав власності на майно. Таким чином позивач не отримав те, на що він розраховував відповідно до укладених контрактів, все це є істотним порушенням умов укладених контрактів, а тому за таких обставин суд приходить до висновку про задоволення заявленого позивачем позову та захисту його прав та законних інтересів.

Outcome: approved