Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-05 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивувала тим, що 31 жовтня 2017 року у Снятинському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області, вона [PERSON] , з відповідачем [PERSON] , зареєстрували шлюб, актовий запис №130, та їй було присвоєно прізвище « [PERSON] ». Від спільного перебування у шлюбі у них є донька [PERSON] , [INFO] . Позивачка зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалось, по причині різних характерів та поглядів на сімейне життя та виховання дітей, втрати поваги одне до одного та відсутності взаєморозуміння між ними. Позивачка зазначає, щ шлюбні відносини між ними фактично припинені, шлюб існує формально, донька проживає із нею. Таким чином позивачка просить шлюб розірвати, після розірвання шлюбу просила залишити доньку проживати із нею та залишити їй дошлюбне прізвище « [PERSON] ». Позивачка подала до суду заяву, якою просила справу розглядати у її відсутності, зазначила, що не заперечує щодо заочного розгляду справи у відсутності відповідача. Відповідач, у встановлений судом строк, на адресу суду письмову заяву по суті спору та відзив на позовну заяву не надав, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився без поважних причин, про причини неявки суд не повідомив, а тому справу слід розглянути заочно у відсутності відповідача. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не проводилось. Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів. Суд, дослідивши і перевіривши зібрані докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч.2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно вимог ст.112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони після укладення шлюбу міцної сім`ї не створили, протиріччя між ними набули стійкого характеру, перебування у шлюбі суперечить інтересам сторін, шлюб існує формально, а тому суд приходить до висновку, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] слід розірвати. На підставі ч.1 ст.160 СК України, оскільки спору між батьками відносно місця проживання їх неповнолітніх дітей немає, тому суд, враховуючи, що їх неповнолітня донька постійно проживає біля матері та знаходиться на її утриманні, суд вважає, що неповнолітню доньку слід залишити проживати із матір`ю. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище, тому суд вважає, що вимогу позивачки щодо прізвища, яке їй встановити після розірвання шлюбу, слід задоволити, таким чином після розірвання шлюбу позивачці слід залишити шлюбне прізвище « [PERSON] ». На підставі викладеного та ст.ст. 104, 105, 110, 112, 113, 160 СК України,

Outcome: dismissed