Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-01 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позов мотивовано тим, що вони з відповідачем проживають у шлюбі з 23 жовтня 2010 року, зареєстрованому в у відділі ДРАЦСу Хустського РУЮ у Закарпатській області за актовим записом №225. Від шлюбу у них народилося двоє дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Причиною розірвання шлюбу позивачка вважає те, що між ними виникають постійні непорозуміння, вони мають різні погляди на сімейне життя та різні характери, що призвело до повного припинення шлюбних взаємовідносин. На час звернення до суду з даним позовом між ними існують лише формальні ознаки шлюбу, вони не підтримують між собою шлюбні взаємовідносини. За таких умов їхнє подальше сімейне життя є неможливим та носить формальний характер. Позивачка зробила для себе висновок про неможливість подальшого їхнього сімейного життя, тому звернулася до суду з цим позовом та просила не надавати їм строк на примирення, так як це суперечить її інтересам. Питання про визначення місця проживання дітей позивачка не ставить. В позовній заяві позивачка просила після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « [PERSON] ». В судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилася, подала до суду письмову заяву з проханням провести розгляд справи без її участі, позовні вимоги повністю підтримує та не заперечує проти ухвалення заочного рішення у разі неявки в судове засідання відповідача. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин. Про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, шляхом вручення йому рекомендованого повідомлення про виклик до суду, однак про причини неявки суд не повідомляв. Відзиву на позов відповідачем не подавалось. У відповідності до ст.280 ЦПК України, суд ухвалив постановити заочне рішення на підставі наявних в матеріалах справи доказів. З врахуванням наведеного, та у відповідності до порядку, визначеного ст. 223 ч. 4, ст. 247 ч. 2 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи суд дійшов до висновку, що позов слід задовольнити з таких підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони проживають у шлюбі з 23 жовтня 2010 року, зареєстрованому в у відділі ДРАЦСу Хустського РУЮ у Закарпатській області за актовим записом №225. Від шлюбу у сторін народилося двоє дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Причиною розірвання шлюбу є те, що між сторонами виникають постійні непорозуміння, вони мають різні погляди на сімейне життя та різні характери, що призвело до повного припинення шлюбних взаємовідносин між ними.\~ З позовної заяви вбачається, що сторони час звернення до суду з даним позовом не підтримують між собою шлюбні взаємовідносини. За наданими до позовної заяви доказами судом встановлено, що сторони на момент розгляду справи фактично не підтримують шлюбних відносин, шлюб між ними існує формально. Позивачка в поданій до суду заяві висловила своє небажання зберегти шлюб між ними через неможливість їхнього примирення. Від відповідача жодних заяв або відзиву на позов до матеріалів справи не подавалося. Відповідно до вимог ст.110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений, одним із подружжя. Згідно зі ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. З огляду на встановлене, суд дійшов до висновку, що підстав для збереження шлюбу між сторонами в судовому засіданні не встановлено, їхній шлюб існує формально, не виконує свого прямого призначення, позивачка не бажає проживати в шлюбі з відповідачем, а тому шлюб між сторонами доцільно розірвати. Враховуючи наведене та

Outcome: approved