Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-31 00:00:00

[PERSON] звернулася до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] , третя особа: Орган опіки та піклування Індустріальної районної у м. Дніпрі ради про позбавлення батьківських прав. Позовні вимоги\~\~обґрунтувала тим, що відповідач самоусунувся від обов`язків щодо утримання та виховання сина. Рішенням суду з відповідача було стягнуто аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач рішення суду не виконував, у зв`язку із чим виникла заборгованість по аліментам. Вироком суду від 02.04.2014 року відповідача [PERSON] було визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 164 КК України. Зазначає, що навіть після притягнення до кримінальної відповідальності відповідач належних висновків не зробив та продовжує ухилятися від виконання батьківських обов`язків. Представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд задовольнити позов, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, повідомлялася про час і місце розгляду справи, причину неявки не повідомив, відзив на позов не надав, у зв`язку з чим судом проведено заочний розгляд справи на підставі наявних доказів. Представник Органу опіки та піклування Індустріальної районної у м. Дніпрі ради через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи без їх участі та висновок органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] по відношенню до дитини [PERSON] . Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку про задоволення позовних вимог виходячи з наступного. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Індустріальним відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, 26.06.2007 року, батьками [PERSON] є позивач по справі - [PERSON] та відповідач - [PERSON] . Заочним рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 14.12.2007 року з [PERSON] стягнуто щомісячно на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 26.11.2007 року до досягнення дитиною повноліття. Вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 02.04.2014 року [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст. 164 ч. 1 КК України. Згідно довідки № В-15 2020 від 06.02.2019 року заборгованість зі сплати аліментів [PERSON] на користь [PERSON] на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , станом на 01.12.2018 року становить 106\~695, 53 грн. В рахунок погашення заборгованості з 01.01.2015 року по 31.01.2019 року відповідачем не сплачено жодного платежу. [PERSON] , [INFO] , зареєстрований та проживає разом з матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Батько дитини [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Згідно характеристики на дитину [PERSON] , [INFO] , наданою комунальним закладом освіти «Середня загальноосвітня школа № 118 з поглибленим вивчанням англійської та німецької мов і предметів природничо-математичного напрямку» Дніпровської міської ради вихованням та навчанням дитини займається мати дитини [PERSON] , яка відвідує батьківські збори, постійно контролює навчання та розвиток сина. Батько дитини жодного разу не відвідував школу, не знає де навчається його син та чим займається. Згідно з висновком за результатами психологічного обстеження [PERSON] , [INFO] , наданим Комунальним закладом освіти «Середня загальноосвітня школа № 118 з поглибленим вивчанням англійської та німецької мов і предметів природничо - математичного напрямку» Дніпровської міської ради з`ясовано, що дитина [PERSON] бажання бачитись з батьком він не виявляє. Батько проживає окремо. За приписами ч. ч. 2, 3\~ст. 150 СК України, абз. 1\~ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом (ч. 4\~ст. 155 СК України). Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства»\~визначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Відповідно до ч. 2\~ст. 51 Конституції України\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 2, ч. 3\~ст. 150 СК України\~\~батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя.\~\~ Відповідно до\~ст. 155 СК України\~\~здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Ст. 164 СК України\~передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Тобто, перелік підстав позбавлення батьківських прав є вичерпним. Згідно висновку № 18/5-49 від 10.02.2020 року виконавчий комітет Індустріальної районної у місті Дніпрі ради вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] , по відношенню до дитини [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ч. 1\~ст. 165 СК України\~право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Зважаючи на викладене, оцінивши зібрані докази у сукупності, ураховуючи те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують своїх батьківських обов`язків, суд приходить до висновку про необхідність позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно його малолітнього сина [PERSON] , [INFO] .

Outcome: approved