Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-15 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обгрунтування позову зазначено, що 19 липня 2003 року між сторонами по справі у відділі реєстрації актів громадянського стану Рогатинського районного управління юстиції Івано-Франківської області було зареєстровано шлюб. В шлюбі в них народилася двоє дітей - син [PERSON], [INFO] та дочка [PERSON], [INFO]. Протягом останнього часу стосунки між подружжям погіршились, що призвело до фактичного припиненні шлюбних відносин. Кожен з подружжя має свої погляди на шлюб та сім'ю, які не співпадають з поглядами іншого. Між сторонами часто виникають сварки, свідками яких стають їхні діти, що негативно відображається на їх психічному стані. Шлюб носить формальний характер. Позивач переконана, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам кожного з подружжя, просила позов задовольнити. У судовому засідання позивач позов підтримала з підстав, наведених у позовній заяві, просить позов задовольнити. Змінювати своє прізвище на дошлюбне не бажає. Відповідач у судове засідання не прибув і не повідомив суд про причини неявки, хоча про день, час та місце слухання справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Суд, вислухавши доводи позивачки. дослідивши та перевіривши всі докази в їх сукупності, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Як вбачається з свідоцтва про одруження серія [NUMBER] виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Рогатинського районного управління юстиції Івано-Франківської області, 19 липня 2003 року було зареєстровано шлюб між [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за № 29. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище [PERSON]. За час спільного проживання в шлюбі у подружжя народилися двоє дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження відповідно серія [NUMBER], виданим 05 листопада 2003 р. та серія [NUMBER], виданим 12 липня 2011 р. За статтею 16 «Загальної декларації прав людини» від 10.12.1948 р. чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності, чи релігії вступати у шлюб і створювати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо вступу в шлюб, під час перебування у шлюбі і під час його розірвання. Проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. За ч.1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Дані положення закріплені у ст.55 Сімейного кодексу України. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність. Відповідно до вимог ст. 112 СК України при розірванні шлюбу суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. За ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. За статтею 114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Судом встановлено, що сторони припинили спільне проживання, за термін , який був наданий сторонам по справі для примирення та збереження сім'ї, сторони не помирилися, у позивача наявне стійке волевиявлення, направлене на припинення сімейних відносин. Викладені обставини свідчать, що подальше спільне проживання подружжя і збереження сім`ї неможливе, суперечитиме інтересам позивачки, що має істотне значення, а тому позов про розірвання шлюбу підлягає до задоволення.

Outcome: approved