Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-09 00:00:00

[PERSON] звернулася до Бериславського районного суду Херсонської області із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересовані особи: Бериславський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області, Козацька селищна рада Бериславського району Херсонської області. Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] року вона народила доньку [PERSON], про що зроблено відповідний актовий запис №44 від 03.11.2006 року Козацькою селищною радою Бериславського району Херсонської області. Проте у свідоцтві про народження та витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 СК України було зроблено помилку у імені заявника, замість правильного «[PERSON]» зазначено «[PERSON]». При цьому, паспорт та інші правовстановлюючі документи, видані на правильне ім'я заявника. При зверненні до Бериславського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області для внесення змін у свідоцтві про народження - виправлення імені було відмовлено. В зв'язку з чим, заявник просить суд встановити факт неправильності актового запису про народження №44 від 03.11.2006 року, вчиненого Козацькою селищною радою Бериславського району Херсонської області про народження [INFO] року [PERSON] та внести зміни до актового запису про народження [INFO] року [PERSON] №44 від 03.11.2006 року у написанні імені матері вказавши «[PERSON]», замість «[PERSON]» та у Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження. Ухвалою суду від 23.11.2018 року було відкрито провадження у справі. Заявник в судовому засіданні на задоволені заяви наполягала, оскільки свідоцтво про народження є основним документом від якого започатковано походження інших правовстановлюючих документів. Представник Бериславського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану в судовому засіданні проти задоволення заяви не заперечувала, оскільки це дасть можливість заявнику реалізувати свої права та обов'язки. Представник заінтересованої особи Козацька селищна рада Бериславського району Херсонської області в судове засідання не прибув, надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. У відповідності до ст.223 ЦПК України, суд визнав за можливе розглянути справу за відсутності сторін, належних чином повідомлених про день, місце та час розгляду справи на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У відповідності до ч.1 ст.81, ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Дослідивши письмові докази, оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає, що дана заява підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав: Відповідно до ст.ст.13, 43, 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом; учасники сторін зобов'язані подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно положень ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до п.п. 3,4 п. 5 ст. 12 ЦПК України - суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє захисту їхніх прав у випадках встановлених нормами ЦПК України. Відносно надання суду будь-яких інших доказів сторони наголошували на тому, що надали до справи всі наявні в них докази. З огляду на вищенаведене, суд розглядає справу на підставі тих доказів, які є у матеріалах справи і вважає, що їх достатньо для розгляду цієї справи по суті. На підставі ч.1 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження цивільні справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ст. ст. 293, 294,окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні ним правовідносини. Так, з копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 03.11.2006 року (а.с.5) та витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 СК України №00014112874 від 03.07.2014 року (а.с.6) вбачається, що [PERSON] народилася [INFO] року у селищі Козацьке Бериславського району Херсонської області, про що в Книзі реєстрації народжень 03.11.2006 року зроблений відповідний запис за №44, в графі батьки записані батько [PERSON], мати [PERSON] (а.с.5). У відповідності до паспорту громадянина України, виданого 07.08.2007 року Бериславським РВ УМВС України в Херсонській області, [PERSON] народилася [INFO] року у селі Верхній Двин Арташатського району Вірменії (а.с.4). Згідно ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст.234, п. 5 ч. 1 ст. 256 ЦПК України та з урахуванням роз'яснень, викладених у п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року N 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. Зазначене роз'яснення у постанові Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року N 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» кореспондується з ч. 2 ст. 256 ЦПК України, відповідно до якої у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Разом з тим, відповідно до п. 2 постанови Пленуму ВСУ від 07.07.1995 року № 12 «Про практику розгляду судами справ про встановлення неправильності запису в актах громадянського стану», суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення неправильності записів при реєстрації в державних органах актів народження, смерті, одруження, розірвання шлюбу, встановлення батьківства, зміна прізвища, імені та по батькові громадянина в тому разі, коли органами реєстрації актів громадянського стану відмовлено заявникові у внесенні змін до записів у актах громадянського стану або коли з цього примову є спір між заінтересованими особами (між заявником і особами, інтереси яких може зачепити зміна запису, оскільки в них, у зв'язку з цим, виникнуть певні обов'язки). Відповідно до п. 1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 року № 96/5 (з наступними змінами) внесення змін до актових записів цивільного стану, які складено органами державної реєстрації актів цивільного стану України, проводиться районними, районними у містах, міськими (міст обласного значення), міськрайонними, міжрайонними відділами державної реєстрації актів цивільного стану головних територіальних управлінь юстиції у випадках, передбачених чинним законодавством. У разі відмови у внесенні змін до актових записів цивільного стану у висновку відділу державної реєстрації актів цивільного стану вказуються причини відмови та зазначається про можливість оскарження його у судовому порядку. Згідно п. 2.13 вище вказаних Правил підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є: рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. Відповідно до абз. 2 п. 3 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику розгляду судами справ про встановлення неправильності запису в актах громадянського стану» №12 від 07.07.1995 року суд розглядає заяви про встановлення неправильності запису в акті громадянського стану як у випадках не виправлення органами реєстрації актів громадянського стану помилок, допущених при складанні актового запису, так і при відмові зазначених органів внести в ці записи передбачені законодавством зміни (прізвища, імені, по-батькові, тощо) і доповнення (наприклад, про національність і громадянство батьків). Пунктом 9 цієї ж постанови судам роз'яснено, що в порядку встановлення неправильності записів у актах громадянського стану до цих актів вносяться зміни щодо прізвища, імені, по батькові, коли були допущені помилки під час реєстрації акта. Відповідно до п. 11 вищезгаданої постанови суд постановляє рішення про неправильність запису в акті громадянського стану, саме в тій частині цього запису, в якій встановлено неправильність, а не запису всього акта громадянського стану. Відповідно до Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених Наказом Міністерства юстиції України, №96/5 від 12 січня 2011 року, підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є рішення суду про внесення змін, доповнень або виправлень. Зміни до актового запису цивільного стану вносяться відділом державної реєстрації за місцем зберігання відповідного актового запису цивільного стану. Зважаючи на те, що неправильність запису в актовому записі №44 від 03.11.2006 року про народження доньки заявника [PERSON], зробленого Козацькою селищною радою Бериславського району Херсонської області, в частині зазначення відомостей про матір, щодо імені, є встановленою в судовому засіданні, враховуючи, що внести виправлення у зазначеному актовому записі позасудовим шляхом не вбачається можливим, оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що заява обґрунтована та підлягає частковому задоволенню, оскільки витяг формується на підставі відомостей внесених до актового запису, а тому вимога стосовно внесення змін до Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження не підлягає задоволенню. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial