Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-15 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В заяві позивачка посилається на те, що з відповідачем вони проживають в зареєстрованому шлюбі, який укладено 01.11.2005 року у виконкомі Копашнівської сільської ради Закарпатської області, про що свідчить свідоцтво про укладення шлюбу серії І-ФМ №005209 за актовим записом № 32. В шлюбі у них народилася одна дитина: син [PERSON] - [INFO]. Причиною розірвання шлюбу позивачка зазначає погіршення взаємовідносин. Сторони не зійшлися характерами та поглядами на життя. Відповідач не поважає її як дружину, вживає спиртні напої та ображає позивачку, внаслідок чого в сім»ї виникають сварки та непорозуміння, що призвели до неповаги один до одного. Через ці обставини вони припинили спільне проживання і на даний час вони живуть окремо, наміру примиритися вона не має і не бажає зберігати шлюбні відносини. Вважає спільне подружнє життя з відповідачем недоцільним та неможливим. Дитина проживає разом з позивачкою та перебуває на повному її утриманні та вихованні. На догляд сина та його виховання потрібні значні кошти. Відповідач повністю усунувся від матеріального утримання дитини, а сама вона не в змозі забезпечити сину достатній рівень для нормального проживання та розвитку. Просила суд шлюб укладений між нею та відповідачем розірвати, стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі 1500 грн. до досягнення дитиною повнолітнього віку. В судове засідання позивачка [PERSON] не з»явилась. Вимоги позовної заяви підтримала та просила їх задовольнити з наведених в заяві підстав. Подала заяву про уточнення позовних вимог. Просила суд при винесенні рішення суду зазначити місце проживання дитини, а саме залишити сина [PERSON] на утриманні та вихованні біля матері. Представник відповідача в судовому засіданні [PERSON] вимоги позивачки визнав частково. Не заперечив проти розірвання шлюбу між сторонами. Просив постановити рішення, яким стягувати з відповідача аліменти на користь позивачки на утримання сина [PERSON] в розмірі 1000 гривень щомісячно до досягнення дитиною повнолітнього віку. Зясувавши обставини справи та дослідивши додані до позовної заяви докази, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з таких підстав. В судовому засіданні представник відповідача [PERSON] визнав вимоги позовної заяви в частині розірвання шлюбу, а тому відповідно до ст.61 ЦПК України обставини визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі не підлягають доказуванню. Згідно ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову, якщо визнання відповідачем позову не суперечить закону, та не порушує прав, свобод чи інтереси інших осіб. Про наявність вимог майнового характеру позивачка в позові не зазначала. З огляду на встановлене, суд дійшов до висновку, що підстав для збереження шлюбу між сторонами в судовому засіданні не встановлено, їхній шлюб існує формально, не виконує свого прямого призначення, позивачка не бажає проживати в шлюбі з відповідачем, а тому шлюб між сторонами доцільно розірвати. Судом також встановлено, що сторони проживають у шлюбі з 01.11.2005 року. З досліджених матеріалів справи вбачається, що даний шлюб між сторонами зареєстрований за актовим записом № 32 від 01.11.2005 року у виконкомі Копашнівської сільської ради. За час проживання в шлюбі у подружжя народилася одна дитина : син [PERSON], [INFO], про що свідчить свідоцтво про народження дитини серії І-ФМ №119967. Позивачкою ставиться питання про стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини в твердій грошовій сумі в розмірі по 1500 грн. з посиланням на його молодий вік, стан здоровя, відсутність інших утриманців та відсутність постійного місця роботи. Дані доводи стороною відповідача не спростовані. Згідно ч.3 ст.181, ч.2 ст.182 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу або у твердій грошовій сумі; розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1 ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача аліментів, може визначити їх розмір у твердій грошовій сумі. Неповнолітній син сторін знаходиться на утриманні та вихованні позивачки, що підтверджується довідкою виданою виконкомом Копашнівської сільської ради № 886 від 03.05.2017 року. Наведені обставини свідчать про обґрунтованість та правомірність вимоги позивачки щодо стягнення аліментів з відповідача на утримання дітей до досягнення ними повнолітнього віку, так як відповідно до ст. 180 СК України такі обов'язки покладаються на батьків дітей. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України: за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст.182 СК України: при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. 2. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Оцінивши в сукупності встановлені по справі обставини, з врахуванням віку неповнолітньої дитини та потреб для забезпечення її здоров'я та гармонійного розвитку, враховуючи те, що обов'язок утримувати дітей до досягнення ними повноліття покладається на обох батьків, тобто в рівних частках як на відповідача, так і на позивача, а також відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2017 рік»: прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років з 01 травня пo 30 листопада становить 1777 грн., суд приходить до висновку про підставність вимог позивачки. Відповідно до ст.60 ЦПК України: кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі. Враховуючи те, що відповідач є працездатний, має можливість утримувати свою дитину, суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягувати аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] [INFO] в розмірі 1100 грн. щомісячно до досягнення ним повноліття. Судові витрати по справі, підлягають до стягнення з відповідача відповідно до ст. 88 ЦПК України. Враховуючи наведене та

Outcome: partial