Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-04 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з зазначеною позовною заявою, в обґрунтування позовних вимог вказала, що [INFO] помер її батько [PERSON] , який за життя з 03 серпня 1974 року до 17 червня 1996 року працював водієм в радгоспі ім. Т.Г.Шевченка, на базі якого, відповідно до нормативних актів, створилось колективне сільськогосподарське товариство ім. Т.Г.Шевченка на території Орджонікідзенської (Шевченківської) сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області. Рішенням Орджонікідзенської сільської ради від 16 жовтня 1995 року у колективну власність КСП ім. Т.Г.Шевченка передано 6081.2 га земель для забезпечення громадян, членів КСП земельними частками (паями) відповідно до Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 8 серпня 1995 току за № 720/95. До державного акту на право колективної власності на землю КСП ім. Т.Г.Шевченка, серії І-ДП №000002 від 15.02.1996 року, був доданий список громадян - членів колективного сільськогосподарського підприємства для одержання земельного паю. У відповідний список її батько був внесений та його прізвище значиться за №385, але прізвище вказане як « [PERSON] » замість « [PERSON] ». З метою встановлення ідентичності записів прізвища « [PERSON] » українською мовою та російською мовою вона звернулася до Українського бюро лінгвістичних експертиз, згідно експертного висновку записи прізвища « [PERSON] » в списку до Державного акту на право колективної власності на землю КСП ім.. т.Г. Шевченка та «Матвєйчук» у свідоцтві про смерть, а також запис російською мовою « [PERSON] » у свідоцтві про народження є ідентичними. Про те, що прізвище її батька є у списку до державного акту на право колективної власності вона дізналася лише у 2020 році від представника СФГ ім. Т.Г.Шевченка. Зазначає, що вона є єдиним спадкоємцем після смерті батька та з метою оформлення спадщини вона звернулася до Шостої криворізької державної нотаріальної контори, однак, державним нотаріусом їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у зв`язку відсутністю документів, які б підтверджували право власності на спадкову земельну частку. Вказані обставини позбавляють позивача оформити спадщину у нотаріальній конторі, у зв`язку з чим вона змушена звернутися до суду. Тому просить суд поновити їй пропущений строк позовної давності на звернення до суду за захистом порушеного права та визнати за нею право на земельну частку (пай), розміром 4,47 умовних кадастрових гектарів для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Шевченківської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, визначеної для членів КСП ім. Т.Г. Шевченка, в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] , померлого [INFO] . Позивач та її представник [PERSON] в судове засідання не з`явилися, від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за її відсутності та відсутності позивача, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити у повному обсязі (а.с. 42). Представник відповідача - Глеюватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області в судове засідання не з`явився, але надали заяву про розгляд справи за відсутності їх представника (а.с. 41). В зв`язку з тим, що сторони правом на участь в судовому засіданні не скористалися, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до частин 3 та 4 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206,207 цього Кодексу. Частиною 4 ст. 206 ЦПК України визначено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню в підготовчому засіданні з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] з 03 серпня 1974 року по 17 червня 1996 року працював у радгоспі ім. Т.Г.Шевченка водієм, що підтверджується копією трудової книжки [PERSON] (а.с. 13) та архівною довідкою № 305 від 13.03.2020 року, виданою КУ «Криворізький районний трудовий архів» Дніпропетровської області (а.с. 14). 16 жовтня 1995 року Орджонікідзевською сільською радою народних депутатів Криворізького району Дніпропетровської області прийнято рішення, про передачу у колективну власність колективному сільськогосподарському підприємству «імені Шевченка» земель для ведення сільськогосподарського виробництва, на підставі якого 16 жовтня 1995 року КСП «імені Шевченка» було видано Державний Акт на право колективної власності на землю І-ДП № 000002, згідно якого Орджонікідзевською сільською радою народних депутатів Криворізького району Дніпропетровської області передано КСП «імені Шевченко» у колективну власність землю для ведення сільськогосподарського виробництва (а.с. 16-17). Додатком 1 до Державного Акту є список громадян членів КСП «імені Шевченко», в якому [PERSON] значиться за № 385 під прізвищем « [PERSON] » (а.с. 18-19). Згідно експертного висновку № 056/977-а від 30 червня 2020 року, зробленого експертом Українського бюро лінгвістичних експертиз Андрієнко Л.Л., записи прізвища « [PERSON] » в списку до Державного акту на право колективної власності на землю КСП ім. Т.Г. Шевченка та «Матвєйчук» у свідоцтві про смерть, а також запис російською мовою « [PERSON] » у свідоцтві про народження є ідентичними (а.с. 20). [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 10). Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлої. Після її смерті відкрилася спадщина на належне йому за життя майно. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За життя [PERSON] розпорядження з приводу вказаного спадкового майна не здійснив, що підтверджується матеріалами спадкової справи № 835/2016 заведеної після смерті [PERSON] , померлого [INFO] (а.с. 46-56), тому його спадкоємці спадкують належне йому майно за законом. Згідно з ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який пережив його, та батьки. Спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] є його діти: донька [PERSON] - позивач по справі, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с. 11), копією свідоцтва про укладення одруження серії [NUMBER] (а.с. 12), син [PERSON] , який від спадщини після смерті батька відмовився на користь [PERSON] , про що надав відповідну заяву до нотаріальної контори, а також, донька [PERSON] , яка спадщину у встановлений законом строк не прийняла та не претендує на неї, про що також надала заяву до нотаріальної контори, що підтверджується матеріалами спадкової справи № 835/2016 заведеної після смерті [PERSON] , померлого [INFO] (а.с. 46-56). При зверненні позивача до Шостої криворізької державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , їй постановою від 10 квітня 2017 року відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, через відсутність документів, які б підтверджували право власності на спадкову земельну частку (пай) (а.с. 33). Як зазначила в позові позивач та ці доводи ніким та нічим не спростовані, про те, що прізвище її батька є у списку до Державного акту на право колективної власності їй стало відомо у 2020 році від працівників СФГ ім. Т.Г. Шевченка. З питанням про отримання сертифікату на право на земельну частку (пай), позивач звернулася з листом до Глеюватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, однак, 09.06.2020 року отримала відповідь, в якій зазначено, що видача сертифікатів не належить до повноважень сільської ради та для вирішення даного питання рекомендовано звернутись до суду (а.с. 23). Згідно Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 08.08.1995 року за № 720/95, право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Суд, оцінивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що померлий 28 листопада 2016 року [PERSON] дійсно працював в КСП «імені Шевченка» з 03 серпня 1974 року по 17 червня 1996 року (а.с. 13,14). Маючи право на земельну частку (пай) відповідно до Указу Президента України внесений в список громадян - членів колективного сільськогосподарського підприємства «імені Шевченка», що додається до державного акту на право колективної власності на землю серії І-ДП № 000002 зареєстрованого 15.02.1996 року № 5, в якому він значиться під № 385, що підтверджується зазначеним списком (а.с. 18-19) та листом про надання інформації від 03.08.2020 № 9-4-0.22-455/105-20, наданої відділом у Криворізькому районі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області (а.с. 57). Згідно із п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 06.04.2004р. «Про практику застосування судами земельного законодавства» передбачено, що член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до Державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами Цивільного Кодексу, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. Згідно листа відділу у Криворізькому районі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області від 15.06.2020 розмір земельної частки (паю) по колишньому КСП ім. Т.Г.Шевченка, становить 4,47 умовних кадастрових гектарів, а вартість, станом на 01.01.2020 року складає 30251,00 грн. за 1 га (а.с. 15). У зв`язку з вищевикладеним, суд вважає, що [PERSON] мав право на земельну частку (пай), як член КСП, який включений до списку, що додається до Державного акта на право колективної власності на землю, проте сертифікат на право на земельну частку (пай), за життя не отримав. Відсутність правовстановлюючого документу на земельну частку (пай) за життя [PERSON] не позбавляє останнього права на земельну частку (пай), яка перебуває у колективній власності КСП «імені Шевченка». Відповідно до ст. 1218 ч.1 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Таким чином, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги та визнати за позивачем право на земельну частку (пай) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Шевченківської (Орджонікідзевської) сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] померлого [INFO] , оскільки вона є спадкоємцем першої черги за законом, але не має можливості оформити свої спадкові права, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на спадкове майно (право на земельну частку (пай)) .

Outcome: approved