Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-23 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача ПАТ «БАНК ФОРУМ» про захист прав споживача. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що 14 липня 2008 року між АКБ «Форум», правонаступником якого за всіма правами та обовязками є ПАТ «БАНК ФОРУМ», та нею було укладено кредитний договір №216/08/26 CLZv із змінами, внесеними договором №1 від 12 листопада 2008 року та договором №2 від 27 березня 2009 року про внесення змін до кредитного договору. Сума наданого кредиту складає 200\~000 дол. США, який було надано на споживчі цілі. Як вбачається із кредитного договору, в тому числі з урахуванням внесених змін, у ньому немає відомостей щодо детального розпису загальної вартості кредиту, немає умов, які п.3.2., 3.4. розділу 3 Правила визнані обовязковими. Також банком не надавався позивачу окремий письмовий документ з детальними розписом загальної вартості кредиту для споживання. Банк не надав [PERSON], як споживачу фінансових послуг в галузі споживчого кредитування, в письмовій формі повної інформації про умови кредитування, а також орієнтовану сукупну вартість кредиту, яка надається перед укладенням кредитного договору, чим було порушено вимоги чинного закону. Кредитний договір, в тому числі з урахуванням змін до нього, не містить графіку платежів у розрізі сум процентів за користування кредитом, вартості всіх супутніх послуг, а також інших фінансових зобовязань за кожним платіжним періодом з урахуванням даних, передбачених у додатку до Правил. Таким чином, оспорюваний кредитний договір в момент укладення не відповідав вимогам щодо змісту таких правочинів та порядку їх укладення. Умови кредитного договору є несправедливими, суперечать принципу добросовісності, що є наслідком істотного дисбалансу договірних прав і обовязків, спрямоване на погіршення становища споживача. Ні при укладенні кредитного договору, ні при внесенні змін до нього [PERSON], як споживача, не було повідомлено про покладення на неї валютних ризиків, та не надано інформацію щодо методики, яка використовується банком для визначення валютного курсу, строків і комісій, повязаних з конвертацією валюти платежу у валюту зобовязання під час погашення заборгованості за кредитом та процентами за користування ним. Таким чином, права позивача, як споживача фінансової послуги, зокрема права на необхідну, доступну та своєчасну інформацію про продукцію (послугу), належну якість продукції та обслуговування, були порушені. [PERSON] не усвідомлювала та не могла усвідомити можливість збільшення обсягу своїх зобовязань за оспорюваним кредитним договором в пять разів за умови стрімкого зростання курсу долара США по відношенню до гривні, а тому вважає, що даний правочин має бути визнаний недійсним, як такий, що вчинений нею під впливом помилки щодо обставин, що мають істотне значення. З вказаних вище підставпозивач просить суд визнати недійсним кредитний договір №216/08/26 CLZv від 14 липня 2008 року, укладений між [PERSON] та АКБ «Форум», правонаступником якого за всіма правами та обовязками є ПАТ «Банк Форум»; визнати недійсним іпотечний договір від 14 липня 2008 року, посвідчений приватним нотаріусом Тернопільського районного нотаріального округу [PERSON] та зареєстрований в реєстрі за №3441; зобовязати ПАТ «Банк Форум» повернути позивачу кошти в розмірі 63\~164,75 дол. США, безпідставно отримані за недійсним кредитним договором. 24 листопада 2015 року позивач подала уточнення до позовної заяви, просила суд позовні вимоги в частині визнання недійсним іпотечного договору від 14 липня 2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Тернопільського районного нотаріального округу [PERSON] та зареєстрованого в реєстрі за №3441, та про зобовязання ПАТ «Банк Форум» повернути їй кошти в розмірі 63\~164,75 дол. США, безпідставно отримані за недійсним кредитним договором, залишити без розгляду. Зміст позовних вимог у позовній заяві про визнання договору недійсним від 19 травня 2015 року вважати доповненим пунктом 2, викладеним у наступній редакції: «2.Визнати порушеними мої права як споживача фінансової послуги за кредитним договором №216/08/26 CLZv від 14 липня 2008 року укладеним мною із АКБ Форум», правонаступником якого за всіма правами та обовязками є ПАТ «Банк Форум». Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, з підстав викладених у позовній заяві, з урахуванням уточнень до позовної заяви. Просив суд позов задовольнити. Із заявою представника відповідача про застосування наслідків спливу позовної давності не погодився, про що подав письмові заперечення. Представник відповідача ПАТ «БАНК ФОРУМ» в судове засідання не зявився, однак подав письмові заперечення на позовну заяву, в яких просив суд у задоволенні позову [PERSON] відмовити. Одночасно подав заяву про застосування наслідків спливу позовної давності до виниклих між сторонами правовідносин. Заслухавши пояснення представника позивача, ознайомившись із запереченнями відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги до задоволення не підлягають, виходячи з наступного. Відповідно до п.1 ст.3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Стаття 11 ЦПК України передбачає, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Змістом ст.3 ЦК України визначено, що загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність. Вимоги справедливості, добросовісності та розумності цивільного законодавства практично виражаються у встановленні його нормами рівних умов для участі всіх осіб у цивільних відносинах, закріпленні можливості адекватного захисту порушених цивільних прав або інтересів. Згідно зі ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першоютретьою, пятою та шостою статті 203 цього Кодексу. За положеннями ст.ст.626628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Сторони є вільними в укладенні договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обовязковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом ст.ст.11, 18 Закону України «Про захист прав споживачів» до договорів зі споживачами про надання споживчого кредиту застосовуються положення цього Закону про несправедливі умови в договорах, зокрема про встановлення обовязкових для споживача умов, з якими він не мав реальної можливості ознайомитися перед укладенням договору; надання продавцю (виконавцю, виробнику) права в односторонньому порядку змінювати умови договору на власний розсуд або на підставах, не зазначених у договорі; передбачення зміни в будь-яких витратах за договором, крім відсоткової ставки. Продавець (виконавець, виробник) не повинен включати в договори зі споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обовязків на шкоду споживача. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінене або визнане недійсним. Положення, що було визнане недійсним, вважається таким з моменту укладення договору. Закон України «Про захист прав споживачів» застосовується до спорів, які виникли з кредитних правовідносин, лише в тому разі, якщо підставою позову є порушення порядку надання споживачеві інформації про умови отримання кредиту, типові процентні ставки, валютні знижки тощо, які передують укладенню договору (правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 02 грудня 2015 року у справі №6-1341цс15). В судовому засіданні встановлено, що 14 липня 2008 року між АКБ «Форум», правонаступником якого за всіма правами та обовязками є ПАТ «БАНК ФОРУМ», та [PERSON] було укладено кредитний договір №216/08/26 CLZv із змінами, внесеними договором №1 від 12 листопада 2008 року та договором №2 від 27 березня 2009 року про внесення змін до кредитного договору. Сума наданого кредиту складає 200\~000 дол. США, який було надано на споживчі цілі строком по 10 липня 2018 року. Згідно п.2.4 Договору (Розділу 2 Загальні умови) проценти за користування кредитними коштами сплачуються Позичальником згідно з п.2.6 цього Договору. Несплата Позичальником процентів в терміни, встановлені в п.2.6 цього Договору дати, є підставою для вимоги Банку про дострокове повернення кредитних коштів, стягнення процентів за користування кредитними коштами, неустойки та є підставою для звернення Банком стягнення на заставлене майно. Сплата процентів позичальником здійснюється за фактичний строк користування кредитними коштами. При розрахунку плати за користування кредитом приймається місяць, рівний календарній кількості днів і рік рівний 360 днів. Проценти за користування кредитними коштами позичальник сплачує самостійно на рахунок 22087500001645 в ТФ АКБ «Форум» щомісячно, не пізніше 20-го числа місяця, наступного за місяцем користування кредитним коштами, якщо цей день припадає на вихідні або святкові дні, проценти за користування кредитом позичальник сплачує у перший робочий банківський день після вихідних або святкових днів (п.п.2.5, 2.6 Розділу 2 Загальні умови). Відповідно до п.3.2.2. Договору (Розділу 3 Права та обовязки Сторін) Банк має право вимагати дострокового повернення кредитних коштів та сплати процентів за користування кредитними коштами у випадку невиконання чи неналежного виконання Позичальником своїх зобовязань за цим Договором, а також у випадку невиконання чи неналежного виконання Позичальником та/або Поручителем зобовязань за договорами, які є забезпеченням виконання зобовязань. Як передбачено п.3.3.8 Договору (Розділу 3 Права та обовязки Сторін), Позичальник зобовязаний достроково повернути кредит та сплатити проценти за користування ним на письмову вимогу Банку у випадках, передбачених цим Договором та договором/ми застави, укладеним/и із Позичальником (майновим поручителем), зокрема: у випадку порушення справи про банкрутство майнового поручителя; якщо майно, що надане Банку в заставу Позичальником чи майновим поручителем не застраховане на користь Банку (не продовжено дію договору/ів страхування); при наявності виконавчих документів, рішень суду, будь-яких інших органів, що можуть призвести до невиконання або неналежного виконання Позичальником зобовязань по цьому Договору; в інших випадках, передбачених цим договором, договором застави (іпотеки) та чинним законодавством України. Згідно п.7.2. Договору (Розділ 7 Інші умови) сторони фіксують свою згоду з тим, що ними узгоджені усі істотні умови, і зобовязуються надалі ніяких претензій одна до одної з цього приводу не мати. Цей Договір відображає повне розуміння сторонами предмету та інших питань, зазначених у цьому Договорі. Умови кредитування, відповідно до п.2 ст.11 «Про захист прав споживачів» Позичальником отримано до укладення цього Договору. Позивачем в даній справі не оспорюється факт укладення правочину на визначених вище умовах та факт отримання кредитних коштів у повному розмірі. [PERSON] звернулася до суду за захистом свого порушеного права покликаючись на недотримання ПАТ «БАНК ФОРУМ» при укладенні з нею кредитного договору №216/08/26 CLZv від 14 липня 2008 року Закону України «Про захист прав споживачів» (надалі Закон). В силу п.4 ч.1 ст.4 Закону, споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на необхідну, доступну, достовірну та своєчасну інформацію про продукцію, її кількість, якість, асортимент, а також про її виробника (виконавця, продавця). Підпункт «д» п.2 ч.2 ст.11 Закону (в редакції чинній на час укладення договору) передбачав, що перед укладенням договору про надання споживчого кредиту кредитодавець зобов'язаний повідомити споживача у письмовій формі про кредитні умови, зокрема, орієнтовну сукупну вартість кредиту та вартість послуги з оформлення договору про надання кредиту (перелік усіх витрат, повязаних з одержанням кредиту, його обслуговуванням а поверненням, зокрема таких, як адміністративні витрати, витрати на страхування, юридичне оформлення тощо). Як вбачається з встановлених судом обставин справи, Банком вказані вимоги Закону дотримані, перед укладенням оспорюваного кредитного договору із позивачем, остання отримала Умови кредитування, про що свідчить п.7.2. Договору (Розділ 7 Інші умови). [PERSON] була повідомлена про орієнтовну сукупну вартість кредиту, валюту кредиту, строк на який надаються кредитні кошти, відсоткову ставку за наданим кредитом, порядком його повернення та сплатою процентів, тощо, про що також свідчить її підпис в Договорі та в додатках до нього. Покликання позивача на те, що відповідач не повідомив її про валютні ризики, зокрема про істотну зміну (збільшення) курсу дол. США, не заслуговують на увагу, оскільки встановлення офіційного курсу гривні до іноземних валют проводиться щоденно Національним банком України за погодженням з Кабінетом Міністрів України, у відповідності до ст.36 Закону України «Про Національний банк України», ч.1 ст.8 Декрету Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання та валютного контролю», Положення «Про встановлення офіційного курсу гривні до іноземних валют та курсу банківських металів». В даному випадку Банк не впливає на зміну курсу валют і не може прогнозувати чи встановлювати офіційний курс гривні до іноземних валют, та відповідно нести відповідальність за валютні ризики на які посилається позивач. Виходячи з наведених положень Закону та встановлених обставин справи, суд вважає, що покликання [PERSON] на те, що оспорюваний нею кредитний договір вчинено під впливом помилки не заслуговують на увагу, оскільки позивач на власний розсуд погодилася на запропоновану вартість споживчого кредиту в сумі 200 000 дол. США та суму щомісячного платежу, а також розмір процентної ставки і строк повернення отриманого кредиту, вважаючи їх прийнятними для себе. Таким чином, кредитний договір №216/08/26 CLZv від 14 липня 2008 року про отримання споживчого кредиту підписаний сторонами, які досягли згоди з усіх істотних умов договору, мали необхідний обсяг цивільної дієздатності, а їх волевиявлення було вільним і відповідало їхній внутрішній волі; позивач на момент укладення договору не заявляла додаткових вимог щодо умов спірного правочину та в подальшому виконувала його умови; відповідач надав позивачу документи, які передували укладенню кредитного договору, у тому числі й щодо сукупної вартості кредиту, реальної процентної ставки, а тому правові підстави для визнання недійсним оспорюваного правочину відсутні. Судом не встановлено, що відповідачем порушено права [PERSON], як споживача фінансової послуги в розрізі Закону України «Про захист прав споживачів». Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.4 ст.60 ЦПК України). Як вбачається із змісту позовної заяви, позивачем не наведено жодного належного доказу для доведення тих обставин, на які вона посилається, а отже, не доведено порушення Банком вимог чинного законодавства, зокрема і Закону України «Про захист прав споживачів». Враховуючи вищенаведені обставини, суд приходить до переконання, що в даному випадку права позивача не порушені, а тому у задоволенні позовних вимог [PERSON] до ПАТ «БАНК ФОРУМ» про визнання недійсним кредитного договору №216/08/26 CLZv від 14 липня 2008 року, визнання порушеними прав [PERSON] як споживача фінансової послуги за кредитним договором №216/08/26 CLZv від 14 липня 2008 року слід відмовити. Так як судом не встановлено порушення цивільного права [PERSON], як споживача, з позивача в користь держави слід стягнути 243,60 грн. судового збору. Окрім цього, позивачем було подано заяву про залишення позовних вимог в частині визнання недійсним іпотечного договору від 14 липня 2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Тернопільського районного нотаріального округу [PERSON] та зареєстрованого в реєстрі за №3441, та зобовязання ПАТ «Банк Форум» повернути їй кошти в розмірі 63\~164,75 дол. США, безпідставно отримані за недійсним кредитним договором без розгляду. Відповідно до п.5 ч.1 ст.207 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення справи без розгляду, якщо позивач подав заяву про залишення позову без розгляду. Суд, проаналізувавши матеріали справи, вважає, що заява про залишення частини позовних вимог без розгляду, подана позивачем, підлягає до задоволення, оскільки не суперечить вимогам діючого законодавства і не порушує будь-чиї законні права і інтереси сторін. Водночас, суд розяснює заявнику, що у відповідності до ч.2 ст.207 ЦПК України, особа, заяву якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно. На підставі наведеного,

Outcome: dismissed