Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-24 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав. Ухвалою суду від 10 листопада 2020 року залучено до участі в справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача виконавчий комітет Старобогородчанської сільської ради об`єднаної територіальної громади Богородчанського району Івано-Франківської області як орган опіки та піклування. Позивачка свої вимоги обґрунтовує тим, що у шлюбі з відповідачем [INFO] в них народилася дочка [PERSON] . Однак подружнє життя у них не склалося й рішенням Богородчанського районного суду від 09.11.2012 року їх шлюб розірвано, вони припинили спільне проживання. З того часу дочка проживає з нею і знаходиться на її виховані та утриманні. Відповідач життям дитини не цікавиться та не спілкується з нею, аліменти на її утримання сплачує нерегулярно, іншим чином про матеріальний добробут дочки не дбає. Оскільки відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, то просить позбавити його батьківських прав. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала з викладених підстав та вказала, що відповідно до вимог ст.164 Сімейного Кодексу України є підстави для позбавлення відповідача в судовому порядку батьківських прав щодо неповнолітньої дочки. Представник виконавчого комітету Старобогородчанської сільської ради об`єднаної територіальної громади Богородчанського району Івано-Франківської області підтримала висновок органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача щодо його малолітньої дочки. Додатково вказала, що в телефонному режимі представники органу опіки та піклування спілкувалися з відповідачем, який обіцяв прибути на засідання комісії з питань захисту прав дитини та подати докази належної його поведінки як батька. Однак, надалі припинив спілкування, жодних документів органу опіки та піклування не подав. Вважає позов обгрунтованим та просить його задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся в установленому законом порядку, про причину неявки суд не повідомив, відзиву на позовну заяву не надав. У зв`язку з цим судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів. Заслухавши пояснення позивачки, представника органу опіки та піклування, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Статтею 150 Сімейного кодексу України визначено обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини. Зокрема, крім іншого, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Відповідно до п.2 ч.1 ст. 164 Сімейного кодексу України, мати і батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до п.16 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 р. №3, ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. В судовому засіданні встановлено, що відповідач є батьком неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] (а.с.5), однак, він не бере ніякої участі у її вихованні, не займається їх розвитком, не підтримує матеріально. З 2015 року він виїхав за межі території України й долею дитини не цікавиться, дочка проживає з позивакою. Відповідач нерегулярно сплачує аліменти, визначені рішенням Богородчанського районного суду від 31.01.2013 року, що підтверджується довідкою Богородчанського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), внаслідок чого утворилася заборгованість у розмірі 18476,50 грн. ( а.с.47-48). Інформацією Старобогородчанського ліцею підтверджується, що батько [PERSON] участі у вихованні дитини не бере, шкільними справами не цікавиться, з класним керівником не контактує (а.с.9). Згідно з висновком комісії з питань захисту прав дитини Старобогородчанської сільської ради об`єднаної територіальної громади Богородчанського району Івано-Франківської області від 31.08.2020 року №7 відповідач ухиляється від виконання батьківських обов`язків, а позбавлення його батьківських прав буде відповідати інтересам дитини (а.с.6-7). Відповідно до ч.2, ч.3 ст. 166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Оскільки рішенням Богородчанського районного суду у справі № 901/2065/12 стягнуто аліменти з [PERSON] на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , то в суду при розгляді справи про позбавлення батьківських прав відсутні підстави вирішувати питання про стягнення аліментів. Беручи до уваги сукупність досліджених та перевірених у справі доказів, суд вважає позов обґрунтованим, а тому його слід задовольнити повністю. На підставі наведеного, ст.ст.150, 164, 165 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved