Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-04 00:00:00

\~ \~ [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання. Свої позовні вимоги мотивує тим, що сторони з 01.05.1993 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який у 2005 року розірвали згідно рішення Бродівського районного суду Львівської області. Від цього шлюбу у сторін є двоє дітей: дочка [PERSON], [INFO] та дочка [PERSON], 11.07.2002р.н., які проживають із позивачкою та знаходяться на її утриманні. [PERSON] сплачує аліменти на утримання дітей згідно рішення Бродівського районного суду Львівської області від 13.05.2005 року, у твердій грошовій сумі, а саме: 150 гривень щомісячно до досягнення дітьми повноліття. На даний час донька [PERSON],[INFO] навчається у на 2 курсі Рівненського гуманітарного державного університету на педагогічному факультеті на контрактній основі. Відповідач на утримання дочки матеріальної допомоги не надає, незважаючи на те, що згідно законодавства зобовязаний надавати таку допомогу. Позивачка не в змозі самостійно утримувати дочку, у звязку з тим що їй необхідні кошти на проїзд до місця навчання, проживання, одяг, харчування, підручники тощо, що й зумовило необхідність звернення до суду, тому просить стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання дочки [PERSON],[INFO] у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 гривень до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення нею 23-х років. В судове засідання сторони не зявилися. Позивачка та третя особа [PERSON] подали суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримали, просять його задовольнити. Відповідач [PERSON], подав суду письмову заяву, в якій позов [PERSON] визнав, просить справу розглядати за його відсутності. Суд розглянув справу у відсутності сторін, третьої особи на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання звукозаписувальними технічними засобами, що відповідає положенням ч.2 ст.197 ЦПК України. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який 13.05.2005 року розірвали (а.с.7). Від даного шлюбу у сторін народилося двоє дітей. Дочка [PERSON], [INFO], в даний час досягла повнолітнього віку (а.с.8). Згідно довідки № 702 від 21.09.2017 Рівненським державним гуманітарним університетом [PERSON] являється студенткою 2 курсу педагогічного факультету спеціальність 013 Початкова освіта денної платної форми навчання (а.с.7). Термін навчання з 01.09.2016 р. по 30.06.2020 р. (а.с.4). Відповідно до ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні діти продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Враховуючи матеріальне становище позивачки та враховуючи, що вона у звязку з навчанням дочки [PERSON] несе витрати: на навчальні посібники, інші навчальні приладдя, по оплаті за харчування, одяг, взуття тощо, то суд вважає, що повнолітня дитина потребує матеріальної допомоги, а тому є всі підстави для стягнення аліментів з відповідача. Разом з тим суд вважає, що відповідач може надавати матеріальну допомогу, оскільки є фізично здоровою особою та може працювати, інших осіб на утриманні немає. Таким чином, визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі ст. ст. 199, 200 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved