Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-27 00:00:00

[PERSON] звернулася до Рогатинського районного суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. У позовній заяві зазначено, що 05 листопада 1992 року між нею і відповідачем по справі у виконавчому комітеті Стратинської сільської ради Рогатинського району Івано-Франківської області було зареєстровано шлюб, про що було зроблено актовий запис за №4. Від спільного проживання в шлюбі народилося двоє дітей, які досягли повноліття. Спільне проживання між нею та відповідачем по справі склалося невдало. В них відсутні спільні інтереси. Відповідач не здатен підтримувати нормальну моральну атмосферу в сім'ї, не піклується про сім'ю. На даний час вони проживають окремо. Шлюб носить формальний характер. Примирення між ними неможливе. Майнового спору немає. Просила шлюб розірвати. [PERSON] у судове засідання не прибула, направила на адресу суду письмове клопотання про слухання справи у її відсутності. За ст.27 ЦПК України участь у судових засіданнях є правом, а не обов'язком сторін по справі. Відповідач у судове засідання не прибув повторно і не повідомив суд про причини своєї неявки у судові засідання, хоча про день, час та місце слухання справи був повідомлений належним чином та у встановленому законом порядку, що підтверджується повідомленням про отримання судової повістки. Суд, з письмової згоди позивачки по справі ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України. Небажання відповідача надавати докази в обґрунтування своїх заперечень проти позову, зокрема з причини ухилення від участі в судових засіданнях, дає суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачкою, що повністю відповідає положенням ч.1 ст.224 ЦПК України. Суд, дослідивши та перевіривши всі докази в їх сукупності, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Як вбачається з свідоцтва про укладення шлюбу серія [NUMBER], виданого 05 листопада 1992 року виконавчим комітетом Стратинської сільської ради, 05 листопада 1992 року було зареєстровано шлюб між [PERSON], [INFO] і [PERSON], [INFO], про що було зроблено актовий запис за №4. Після укладення шлюбу дружині присвоєно прізвище [PERSON]. [PERSON], [INFO] зареєстрований за адресою - с.Стратин Рогатинського району Івано-Франківської області, що підтверджується довідкою №20/840/15, виданою 22.12.2015 року Рогатинським РС УДМС України в Івано-Франківській області. Відповідно до вимог ст.112 СК України при розірванні шлюбу суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову. Бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. За ч.1 ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Дані положення закріплені у ст.55 Сімейного кодексу України. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність. Суд не зобов'язаний призначати сторонам строк для примирення. Це робиться лише тоді, коли збереження шлюбу можливе на почуттях любові та поваги, підтримки один одного. Судом встановлено, що сторони припинили подружні стосунки, у позивачки наявне стійке волевиявлення, направлене на припинення сімейних відносин, неповнолітніх дітей на утриманні в подружжя немає. Викладені обставини свідчать, що подальше спільне проживання і збереження сім`ї неможливе, суперечитиме інтересам позивачки, що має істотне значення, а тому позов підлягає до задоволення. Відповідно до вимог статті 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved