Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-18 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до Колківської селищної ради Маневицького району Волинської області, Маневицької районної державної адміністрації Волинської області про визнання права власності на спадкове майно. Свої вимоги обґрунтувала тим, що [PERSON] , яка померла [INFO] , ще за свого життя 24.03.2000 року склала заповіт, який було посвідчено Четвертнянською сільською радою Маневицького району Волинської області, згідно якого все належне їй майно вона заповіла позивачу [PERSON] . Спадщину після смерті [PERSON] позивач своєчасно у визначений законом термін прийняла, оскільки постійно проживала разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Інших спадкоємців ні за заповітом, ні за законом на дане майно немає. Окрім іншого, [PERSON] являлася власником Ѕ частини земельної частки (паю), розміром 1.63 умовних кадастрових га, що знаходиться на території Четвертнянської сільської ради Маневицького району Волинської області, після реорганізації - Колківська селищна рада Маневицького району Волинської області, яку вона успадкувала після смерті сина [PERSON] , який помер [INFO] , оскільки постійно проживала разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вступила у володіння та управління спадковим майном. Заяви про відмову від спадщини вона не подавала. Позивач [PERSON] у визначений законом термін після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , фактично прийняла спадщину, оскільки постійно проживала разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вступила у володіння та управління спадковим майном. Заяви про відмову від спадщини вона не подавала. Отримати свідоцтво про право власності на спадкове майно в позасудовому порядку позивач не має можливості. Посилаючись на зазначені обставини, просила суд визнати за нею в порядку спадкування за заповітом право власності на житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, які знаходяться по [ADDRESS] , земельну частку (пай), розміром 1.63 умовних кадастрових га, що знаходиться на території Четвертнянської сільської ради Маневицького району Волинської області, після реорганізації - Колківська селищна рада Маневицького району Волинської області, які належали [PERSON] , Ѕ частину земельної частки (паю), розміром 1.63 умовних кадастрових га, що знаходиться на території Четвертнянської сільської ради Маневицького району Волинської області, після реорганізації - Колківська селищна рада Маневицького району Волинської області, яка належала [PERSON] , а також визнати за нею в порядку спадкування за законом право власності на Ѕ частину земельної частки (паю), розміром 1.63 умовних кадастрових га, що знаходиться на території Четвертнянської сільської ради Маневицького району Волинської області, після реорганізації - Колківська селищна рада Маневицького району Волинської області, яка належала [PERSON] . Позивач [PERSON] , представники відповідачів - Колківської селищної ради Маневицького району Волинської області, Маневицької райдержадміністрації Волинської області в судове засідання не з`явилися, будучи завчасно у встановленому законом порядку повідомленими про час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомили. Позивач [PERSON] подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Представники відповідачів - Колківської селищної ради Маневицького району Волинської області, Маневицької райдержадміністрації Волинської області подали до суду заяви, в яких вказали, що проти задоволення позовних вимог [PERSON] вони не заперечують, просили розгляд справи проводити у їх відсутності. Враховуючи те, що в справі є достатньо доказів для вирішення її по суті, суд ухвалив - розглядати справу у відсутності позивача [PERSON] та представників відповідачів - Колківської селищної ради Маневицького району Волинської області, Маневицької райдержадміністрації Волинської області. Проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення. Відповідно до ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.ст. 1261, 1266 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частину спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Згідно ст. 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ст. 1270 Цивільного кодексу України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 3 ст. 1296 Цивільного кодексу України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до ст. 524 Цивільного кодексу України (в редакції 1963 року) спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Згідно ст. 527 Цивільного кодексу України (в редакції 1963 року) спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті. Відповідно до ст.ст. 534, 535 Цивільного кодексу України (в редакції 1963 року) кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям. Заповідач може у заповіті позбавити права спадкоємства одного, кількох або всіх спадкоємців за законом. Неповнолітні або непрацездатні діти спадкодавця (в тому числі усиновлені), а також непрацездатні дружина, батьки (усиновителі) і утриманці померлого успадковують, незалежно від змісту заповіту, не менше двох третин частки, яка належала б кожному з них при спадкоємстві за законом (обов?язкова частка). При визначенні розміру обов`язкової частки враховується і вартість спадкового майна, що складається з предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку. Згідно ст. 549 Цивільного кодексу України (в редакції 1963 року) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] являвся власником земельної частки (паю), розміром 1.63 умовних кадастрових га, що знаходиться на території Четвертнянської сільської ради Маневицького району Волинської області, після реорганізації - Колківська селищна рада Маневицького району Волинської області. [PERSON] являлася власником житлового будинку з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, які знаходяться по [ADDRESS] , земельної частки (паю), розміром 1.63 умовних кадастрових га, що знаходиться на території Четвертнянської сільської ради Маневицького району Волинської області, після реорганізації - Колківська селищна рада Маневицького району Волинської області. [PERSON] помер [INFO] . Позивач [PERSON] після смерті [PERSON] у визначений законом термін фактично прийняла спадщину, оскільки постійно проживала разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вступила у володіння та управління спадковим майном. Заяви про відмову від спадщини вона не подавала. [PERSON] після смерті сина [PERSON] у визначений законом термін фактично прийняла спадщину, оскільки постійно проживала разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вступила у володіння та управління спадковим майном. Заяви про відмову від спадщини вона не подавала. Інших спадкоємців ні за заповітом, ні за законом на дане майно немає. [PERSON] померла [INFO] . Ще за свого життя 24.03.2000 року остання склала заповіт, який було посвідчено Четвертнянською сільською радою Маневицького району Волинської області, згідно якого все належне їй майно вона заповіла позивачу [PERSON] . Спадщину після смерті [PERSON] позивач своєчасно у визначений законом термін прийняла, оскільки постійно проживала разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Заяви про відмову від спадщини вона не подавала. Інших спадкоємців ні за заповітом, ні за законом на дане майно немає. Отримати свідоцтво про право власності на спадкове майно в позасудовому порядку позивач не має можливості. Зазначені обставини не оспорюються сторонами, а також це встановлено з досліджених судом заповіту від 24.03.2000 року, посвідченого Четвертнянською сільською радою Маневицького району Волинської області та зареєстрованого в реєстрі за № 28, свідоцтв про смерть серії [NUMBER] від 7.03.1999 року та серії [NUMBER] від 7.11.2018 року, свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 2.08.2002 року, довідки Четвертнянського старостинського округу № 5 Колківської селищної ради Маневицького району Волинської області № 1180 від 31.10.2019 року, витягу з погосподарської книги № 3 за 2005 рік Четвертнянського старостинського округу № 5 Колківської селищної ради Маневицького району Волинської області, свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 5.05.1984 року, сертифікатів на право на земельну частку (пай) серії ВЛ № 0069911 від 12.10.1996 року та серії ВЛ № 0069912 від 12.10.1996 року, висновку про відповідність будинковолодіння по [ADDRESS] діючим державним будівельним, санітарним і пожежним нормам від 27.08.2018 року, витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України № 00021399475 від 8.11.2018 року, повідомлень відділу у Маневицькому районі Головного управління Держгеокадастру у Волинській області від 24.09.2019 року, постанов про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 1186/02-31 від 9.09.2019 року та № 1185/02-31 від 9.09.2019 року, повідомлення Маневицької державної нотаріальної контори № 1740/01-16 від 26.12.2019 року. Аналізуючи зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що позивач [PERSON] , являючись спадкоємцем за заповітом на житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, які знаходяться по [ADDRESS] , земельну частку (пай), розміром 1.63 умовних кадастрових га, що знаходиться на території Четвертнянської сільської ради Маневицького району Волинської області, після реорганізації - Колківська селищна рада Маневицького району Волинської області, які належали [PERSON] , Ѕ частину земельної частки (паю), розміром 1.63 умовних кадастрових га, що знаходиться на території Четвертнянської сільської ради Маневицького району Волинської області, після реорганізації - Колківська селищна рада Маневицького району Волинської області, яка належала [PERSON] , а також являючись спадкоємцем за законом на Ѕ частину земельної частки (паю), розміром 1.63 умовних кадастрових га, що знаходиться на території Четвертнянської сільської ради Маневицького району Волинської області, після реорганізації - Колківська селищна рада Маневицького району Волинської області, яка належала [PERSON] , фактично набула право власності на вказане спадкове майно. На даний час право власності на нього ніким не оспорюється, а тому є всі підстави для визнання права власності на це спадкове майно за [PERSON] .

Outcome: approved