Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-03 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дочки [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі у розмірі по 600 гривень щомісяця, починаючи з моменту звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття. В позові вказала, що з 23.11.2005 року по 07.11.2007 року перебувала з [PERSON] у зареєстрованому шлюбі. Від спільного проживання з відповідачем народилася дочка [PERSON], [INFO], яка проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. [PERSON] участі у вихованні та утриманні дочки не бере. Зазначає, що відповідач має можливість сплачувати аліменти в розмірі по 600 грн., так як отримує дохід від різних видів заробітку, зокрема від того, що утримує свійських тварин та продає їх. Саме це змусило її звернутися до суду із заявою про стягнення аліментів. В судове засідання [PERSON] не з'явилася. До суду подала заяву в якій просить справу розглядати без її участі. Позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач ([PERSON]) в судове засідання не з'явився. Про час та місце судового розгляду був належним чином повідомлений, що підтверджується матеріалами справи. Відповідно до ст. 224 ч. 1 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши та оцінивши докази по справі суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню виходячи із таких підстав: відповідно до ст. 51 ч. 2 Конституції України, батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Повнолітні діти зобов'язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків. В судовому засіданні встановлено, що з 23.11.2005 року по 07.11.2007 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі (копія свідоцтва про розірвання шлюбу серія: [NUMBER] від 07.11.2007 року, при матеріалах справи). Від спільного проживання в сторін народилася дочка [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серія: [NUMBER] від 28.09.2006 року, при матеріалах справи. Дочка проживає разом з позивачкою та перебуває на її утриманні. Згідно ст. 180 ч. 1 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як вбачається із позову, строни проживають окремо, відповідач допомоги на утримання дочки не надає. У зв'язку з цим позивачка змушена звернутися з даним позовом до суду. Відповідно до ст. 181 ч. 3 СК Ураїни, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Як вбачається із ст. 182 ч. 2 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Згідно ст. 184 ч. 1 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Позивачка просить стягувати з відповідача аліменти на дочку в твердій грошовій сумі у розмірі по 600 грн., щомісячно. На підтвердження платоспроможності відповідача стверджує, що він має можливість сплачувати аліменти в розмірі по 600 грн., так як отримує дохід від різних видів заробітку, зокрема від того, що утримує свійських тварин та продає їх. Відповідно до ст. 191 ч. 1 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно ст. 119 ч. 2 п. 6 ЦПК України, позовна заява повинна містити зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування. Враховуючи обставини при визначенні розміру аліментів (ст. 191 СК України), та проаналізувавши викладені обставини, якими позивачка обґрунтовує свої вимоги, суд приходить до переконання про відсутність спроможності у відповідача сплачувати аліменти на дочку в розмірі по 600 грн. щомісяця. Самі лише твердження позивачки, що стосуються того, що відповідач має можливість сплачувати аліменти в розмірі по 600 грн., так як отримує дохід від різних видів заробітку, не являються джерелом, з якого можна було б зробити висновок про розмір доходів відповідача. В зв'язку з цим суд вважає, що позов слід задовольнити частково та стягувати з відповідача аліменти на дитину в твердій грошовій сумі у розмірі по 500 грн. щомісяця, від дня пред'явлення позивачкою позову до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст. 79 ч. 1 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Тому суд вважає, що з відповідача слід стягнути судовий збір. Відповідно до ст. 367 ч. 1 п. 1 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. На підставі ст. 180 ч. 1, ст. 181 ч. 3, ст. 182 ч. 2, ст. 184 ч. 1, ст. 191 СК України,

Outcome: partial