Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-01 00:00:00

[PERSON] звернулася до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому зазначила, що 10.10.2008 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Сторони неповнолітніх дітей не мають. Спільне сімейне життя з відповідачем не склалося з причини різних поглядів на спосіб життя та відсутності взаєморозуміння і довір'я. Шлюбно-сімейні відносини припинені. Спору щодо поділу спільного сумісного майна не має В судове засідання позивач не з'явилася, проте надала суду заяву, в якій просила розірвати шлюб між нею та відповідачем. В судове засідання відповідач не з'явився, проте надав суду заяву, в якій позов визнав, проти розірвання шлюбу не заперечував. У зв'язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. З матеріалів справи судом встановлено, що згідно із копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого 10 жовтня 2008 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Сєвєродонецького міського управління юстиції Луганської області, сторони з 10 жовтня 2008 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, актовий запис № 634. Ухвалою Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 03.10.2016 року сторонам надано строк для примирення тривалістю 2 місяці, тобто до 02 грудня 2016 року. В судовому засіданні 02 грудня 2016 року судом з'ясовано, що сторони не примирилися. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно із копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого 10 жовтня 2008 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Сєвєродонецького міського управління юстиції Луганської області, позивач [PERSON] мала дошлюбне прізвище «[PERSON]», згідно із позовною заявою просила його змінити при розірванні шлюбу, у зв'язку з чим прізвище позивача при розірванні шлюбу підлягає зміні на дошлюбне. З позовної заяви та доданих до неї матеріалів вбачається, що фактичні взаємовідносини подружжя припинені, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, сторони разом не проживають, сумісного господарства не ведуть, відносин, які притаманні шлюбному союзу чоловіка та жінки, не підтримують. Від шлюбу неповнолітніх дітей немає. За таких обставин суд вважає, що позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Понесення позивачем судових витрат підтверджується квитанцією № 18 від 16.08.2016 року про сплату судового збору в сумі 551 грн. 20 коп., у зв'язку із чим суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача вказану суму судових витрат.

Outcome: approved