Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-27 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом, який уточнила під час розгляду справи та остаточно просила: визначити порядок користування земельною ділянкою, розташованою за адресою: вул. Чехова, 75, м. Бердянськ, Запорізька область, згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи №136/09-17 від 01.09.2017 року; виділити в натурі зі спільної часткової власності належну їй 1/2 частину домоволодіння №45 по вул. Чехова в м. Бердянську, визнав за нею право власності на цілий обєкт нерухомості, що складається з: коридору №2-1 площею 9,6 кв.м., шафи №2-2 площею 0,4 кв.м., прихожої №2-3 площею 12,8 кв.м., кімнати №2-4 площею 12,5 кв.м. з житлового будинку «А», житлової прибудови «А1», прибудови «а», літньої кухні «Р», сараїв «С, Т, У», душу «Ф», вбиральні «М», басейну «Н»воріт №4, парканів №3, №5, замощення IV, козирка до «а», що розташоване на земельній ділянці площею 298,6 кв.м. В обґрунтування позовних вимог зазначила, \~що їй на праві спільної часткової власності належить 1/2 частина житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель, що розташований по вул. Чехова, 45 в м. Бердянську Запорізької області. Співвласником зазначеного житлового будинку є [PERSON] Рішенням виконкому Бердянської міської ради від 08.07.1957 року №279 для обслуговування вказаного вище житлового будинку була закріплена земельна ділянка площею 582 кв.м. Між співвласниками фактично склався порядок користування житловим будинком господарськими будівлями та земельною ділянкою домоволодіння. Проте, через небажання відповідача здійснити поділ нерухомого майна з утворенням окремих обєктів, вона вимушена звернутися до суду з даним позовом. Представник позивача за довіреністю [PERSON] в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, просив позов задовольнити. Відповідач [PERSON] та його представник в судовому засіданні позов визнали. Заслухавши учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.\~ Статтею\~ 55 Конституції України встановлено, що права і свободи людини громадянина захищаються судом та відповідно до вимог чинного цивільного процесуального законодавства України кожній особі гарантується право звернення безпосередньо до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав. Відповідно до ст. 1 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно положень ст. 4 ЦПК України суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Фактичні обставини справи підтверджуються письмовими доказами, вивченими та оголошеними в судовому засіданні.\~\~ Згідно нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу від 04.11.1977 року [PERSON] належить 1/2 частина житлового будинку №45 по вул. Чехова в м. Бердянську Запорізької області. Співвласником іншої 1/2 частини вказаного житлового будинку є [PERSON] Рішенням виконкому Бердянської міської ради від 08.07.1957 року №279 для обслуговування вказаного вище житлового будинку була закріплена земельна ділянка площею 582 кв.м. Відповідно до положень статті 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із зазначенням частки кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Згідно із частинами першою, третьою статті 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою; кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 364 ЦК України, співвласник має право на виділ в натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 367 ЦК України, майно, що є у спільній сумісній частковий власності, може бути поділено в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. Ураховуючи те, що після виділу частки зі спільного нерухомого майна в порядку статті 364 ЦК України право спільної часткової власності припиняється, при виділі частки із спільного нерухомого майна власнику, що виділяється, та власнику (власникам), що залишаються, має бути виділена окрема площа, яка повинна бути ізольованою від приміщення іншого (інших) співвласників, мати окремий вихід, окрему систему життєзабезпечення (водопостачання, водовідведення, опалення тощо), тобто складати окремий обєкт нерухомого майна в розумінні статті 181 ЦК України та пункту 10 Порядку присвоєння обєкту нерухомого майна реєстраційного номера, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 грудня 2010 року № 1117 «Про ідентифікацію обєктів нерухомого майна для реєстрації прав на них». Порядок проведення робіт з поділу, виділу та розрахунку часток житлових будинків, будівель, споруд, іншого нерухомого майна при підготовці проектних документів щодо можливості проведення цих робіт визначається Інструкцією № 55, затвердженою наказом Міністерством з питань житлово-комунального господарства України від 18.06.2007 року. Так, згідно з пунктами 1.2, 2.1, 2.4 цієї Інструкції поділ обєкта нерухомого майна (виділ частки) на окремі самостійні обєкти нерухомого майна здійснюються відповідно до законодавства на підставі висновку щодо технічної можливості такого поділу (виділу) з дотриманням чинних будівельних норм та з наданням кожному обєкту поштової адреси. Пунктом 2.3 розділу 2 Інструкції № 55 передбачено, що не підлягають поділу обєкти нерухомого майна, до складу яких входять самочинно збудовані (реконструйовані, переплановані) обєкти нерухомого майна. Питання щодо поділу обєктів нерухомого майна може розглядатись лише після визнання права власності на них відповідно до закону. Самочинно збудованих обєктів на сьогодні на території вказаного домоволодіння немає. Частка, яку позивач просить виділити є відокремленою, тому її виділ в натурі можливий. При виділенні в натурі частки із спільної часткової власності, право спільної часткової власності припиняється. Технічна можливість виділа в натурі частки позивача підтверджується висновком судової будівельно-технічної експертизи 136/09-17 від 01.09.2017 року. Вказаним вище висновком судової будівельно-технічної експертизи судовим експертом запропоновано два варіанти можливого порядку користування земельною ділянкою, з яких позивачка просить застосувати 1 варіант. При вивчені висновку експертизи суд встановив, що даний варіант пропонує такий спосіб користування земельною ділянкою, за яким позивачу та відповідачу виділяються частини ділянки, якими вони і раніше користувалися, тобто експертом враховано можливість користування земельною ділянкою співвласниками без погіршення їх становища. Клопотання про призначення додаткової або повторної судової будівельно-технічної експертизи сторонами не заявлялись, а отже суд вважає за можливе визначити порядок користування спірною земельною ділянкою за 1 варіантом висновку судової будівельно-технічної експертизи 136/09-17 від 01.09.2017 року.

Outcome: approved