Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-26 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом та просить зобов'язати [PERSON] не чинити їй перешкод у спілкуванні з онукою [PERSON], [INFO], встановити час спілкування з онукою без обов'язкової присутності матері дитини під час зустрічей, на території зареєстрованого її місця проживання ([ADDRESS]) або в іншому місці на її власний розсуд, за наступним графіком : кожної суботи місяця з 10 години 00 хвилин до 19 години 00 хвилин. В судовому засіданні позивач [PERSON] та представник позивача [PERSON] підтримали позовні вимоги і просили задовольнити їх, посилаючись на те, що син позивача з відповідачем мають спільну дитину, вона є рідною бабою малолітній [PERSON], яка є дочкою її сина. Між батьками дитини офіційно шлюб не укладався. У червні 2015 року батьки дитини фактично припинили сімейні відносини, після чого дитина проживає з матір'ю. Спочатку мати дитини давала можливість бабі [PERSON] спілкуватись з онукою, але з січня 2016 року відповідач уникає будь-яких зустрічей, по місцю своєї реєстрації не проживає та не дозволяє спілкуватися з дитиною, фактично переховує її. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про день, час та місце слухання справи неодноразово повідомлялась шляхом направлення повісток за місцем її реєстрації. Суд у відповідності до ст. 224 ЦПК України за згодою позивача ухвалив проводити заочний розгляд справи та вирішити її на підставі наявних доказів. Представник третьої особи орган опіки та піклування Переяслав-Хмельницької міської ради Київської області - Лой К.І. в судовому засіданні позов підтримала, вважає, за доцільне зобов'язати відповідача надавати дитину для спілкування з бабусею., оскільки Службою у справах дітей не встановлено жодних протипоказань такого спілкування. Крім цього представник зазначила, що особисто в телефонному режимі повідомляла відповідача [PERSON], щоб з'явилась для вирішення питання усунення перешкод в спілкуванні баби з дитиною, однак відповідач ігнорувала цю інформацію. Виходом за місцем реєстрації матері та дитини [ADDRESS] встановлено, що там ніхто не проживає, лише інколи навідується [PERSON] Заслухавши пояснення позивача, представника позивача, третьої особи та свідків, дослідивши матеріали справи судом встановлено наступне. [INFO] народилася [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], де матір'ю записана [PERSON], а батьком - [PERSON](а.с.13). [INFO] народився [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], де матір'ю записана [PERSON], а батьком - [PERSON](а.с.12). Згідно договору купівлі продажу від 28 жовтня 1991 року, позивачу [PERSON] належить квартира [ADDRESS]. З акту обстеження умов проживання від 27 вересня 2016 року, що складений службою у справах дітей Солом'янської районної в місті Києві державної адміністрації, вбачається, що квартира [ADDRESS] з усіма комунальними зручностями, санітарно-гігієнічний стан утримання житла задовільний. Для зустрічей з онукою облаштована окрема кімната площею 20 кв. м. В кімнаті є розкладний диван, меблева стінка, стіл, телевізор, 2 крісла, музичний інструмент-піаніно, дитячі іграшки та книжки відповідають за віком дитині.(а.с.65). Характеристика з місця роботи [PERSON] видана головою представництва компанії «ЮСБ Фарма ГмбХ» - позитивна(а.с.66). Характеристика з місця проживання [PERSON] видана правління ЖБК «Марс-2» - позитивна(а.с.67). Свідок [PERSON] пояснив, що він з [PERSON] має спільну дочку [PERSON]. З відповідачем їхні сімейні відносини припинилися влітку 2015 року. [PERSON] забрала дитину та поїхала до м. Києва, ближче до своїх батьків. 30.12.2015 року вона заборонила йому та його батькам в тому числі позивачу [PERSON] приходити на свято до дитини в дитячий садок у м. Києві. Після того як вони не звертаючи уваги на заборону прийшли на свято, вона стала переховувати дочку від них. Його мати [PERSON] вигляділа онуку до трьох річного віку, а тому перешкоди, які чинить відповідачка у спілкуванні з дитиною є для [PERSON] тяжкою моральною та психологічною травмою для позивача. Відповідач неодноразово змінювала місце свого тимчасового проживання, забрала дитину з дитячого садочка та змінила усі телефони. Відповідно до ч.4, ч.5, ч.6 ст.19 СК України, при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов'язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. 15 червня 2016 року Служба у справах дітей Шевченківської районної в місті Києві Державної адміністрації надала письмове роз'яснення з приводу звернення позивача [PERSON] щодо надання висновку про встановлення участі бабусі у вихованні та спілкуванні з малолітньою онукою [PERSON], рекомендовано звернутися до суду з приводу вирішення вказаного спору (а.с.69-70). 29 листопада 2016 року Служба у справах дітей Переяслав-Хмельницької міської ради Київської області відмовила позивачу [PERSON] щодо надання висновку про встановлення участі бабусі [PERSON] у вихованні та спілкуванні з малолітньою онукою [PERSON], в зв'язку з неможливістю встановлення місця фактичного проживання матері та малолітньої дитини. Сам факт звернення з заявою до органу опіки та піклування свідчить про вчинення перешкод у спілкуванні бабусі з дитиною. Відповідно до ст.9 Конвенції про права дитини, яка набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Згідно із ст.11 Закону України «Про охорону дитинства» батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Відповідно до ст.7 СК України, дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Відповідно до ст.8 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім'ї. Відповідно до ст. 257 СК України, баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватися зі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні. Батьки чи інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав до виховання внуків, правнуків. Якщо такі перешкоди чиняться, баба, дід, прабаба, прадід мають право на звернення до суду з позовом про їх усунення. Відповідно до ч.1 ст.263 СК України, спір щодо участі баби, діда, прабаби, прадіда, брата, сестри, мачухи, вітчима у вихованні дитини вирішується судом відповідно до статті 159 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ч.2 ст.159 СК України, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров'я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. Відповідно до ч.1 ч.2 ст.155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відповідно до «Хартії прав сім'ї» виданої 22 жовтня 1983 року, сім'я - це щось більше, ніж просто правова, суспільна чи економічна одиниця, це спільнота любові і солідарності, яка ідеально підходить для того, щоб прищеплювати і передавати культурні, етичні, соціальні, духовні та релігійні цінності, суттєво необхідно для розвитку і добробуту її ж членів і цілого суспільства, це те місце, де зустрічаються різні покоління і допомагають одне одному зростати у людській мудрості та узгоджувати індивідуальні права з іншими вимогами суспільного життя. У відповідності до ч.3 ст.291 ЦК України, фізична особа має право на підтримання зв'язків з членами своєї сім'ї та родичами незалежно від того, де вона перебуває. Оскільки судом не встановлено, що побачення баби з онуком не відповідає інтересам дитини, то немає і підстав обмежувати права позивача у спілкуванні та вихованні дитини без присутності матері. Враховуючи викладене, з урахуванням принципу розумності, справедливості, збалансованості між інтересами всіх учасників сімейних відносин, та пріоритетному інтересу дитини, недопущенням порушення права позивача на виховання та інтереси самої малолітньої дитини, на підтримку зв'язків з бабою у нормальній спокійній обстановці, без суперечок та скандалів, суд дійшов висновку, що такий спосіб участі позивача у вихованні дитини та спілкуванні з нею, як періодичні побачення і зустрічі з онукою без присутності матері дитини за наступним графіком : кожної суботи місяця з 10 години 00 хвилин до 19 години 00 хвилин, з можливістю відвідувати дитиною місця проживання бабусі, що надасть можливість матері у вихідний день - неділю спілкуватись з дочкою, не зашкодить дитині, а навпаки повністю відповідає можливості дитини в повній мірі сприймати піклування кожного їх родичів про її здоров'я, фізичний та духовний розвиток. Таким чином, вищевказаний спосіб участі позивача у вихованні та спілкуванні з дитиною узгоджується з інтересами дитини, такий спосіб у вихованні дитини є доцільним, обґрунтованим та визначений в інтересах дитини. Позивачем при зверненні до суду було сплачено судовий збір у розмірі 1102 грн. 42 коп., який підлягає стягненню з відповідача відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України. Враховуючи вищевикладене, відповідно до ст.ст. 7, 8, 19, 155, 159, 257, 263, 291, СК України,

Outcome: approved