Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-19 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із позовною заявою до Підволочиської селищної ради Тернопільської області про визнання за нею права власності на житловий по вул. Зарічна№2 в с. Галущинці Підволочиського району Тернопільської області, загальною площею 50,7 кв.м. та житловою 41,9 кв.м., в порядку спадкування за законом, після смерті [PERSON],\~ який помер\~ 14 квітня 1999 року. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що є племінницею [PERSON], спадкоємців, які мають право на обовязкову частку у спадщині немає, спадщину після смерті дядька прийняла, оскільки постійно на час відкриття спадщини проживала разом із спадкодавцем. 17 серпня 2017 року звернулася до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок № 2 по вул. Зарічна в с. Галущинці, що залишився після смерті [PERSON]Д, проте їй відмовлено у вчинені нотаріальної дії у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно. Враховуючи те, що в позасудовому порядку захистити свої права позивач не має можливості - просить позов задовольнити. В судове засідання позивач не зявилася, подала заяву згідно якої позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить справу розглянути у її відсутності. Представник відповідача Підволочиської селищної ради Тернопільської області у судове засідання не зявився, однак подали до суду заяву, згідно якої позовні вимоги визнають, просять справу розглянути без їх участі. У відповідності до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. На підставі письмових заяв усіх сторін по справі, в зв'язку з визнанням відповідачем позову суд вважає за можливе прийняти рішення у підготовчому провадженні на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст.ст.\~223,\~247 ЦПК України.\~\~ Суд, дослідивши та оцінивши докази по справі, встановив такі факти: Згідно довідки про технічний опис обєкта нерухомого майна, виданої Підволочиським БТІ 02 серпня 2017 року № 115 та технічного паспорта на житловий будинок індивідуального житлового фонду виготовленого 02 серпня 2017 року, житловий будинок загальною площею 50,7 м.кв., житловою площею 41,9 кв.м.,по вул. Зарічна, 2 в с. Галущинці Підволочиського району належить на праві приватної власності [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності, виданого Галущинською сільською радою 28 лютого 1992 року по рішенню № 39 від 25 лютого 1992 року. Факт належності домогосподарства по вул.. Зарічна 2 в с. Галущинці [PERSON] стверджується також довідкою, виданою виконавчим комітетом Підволочиської селищної ради № 19 від 16 березня 2017 року. [PERSON] помер 14 квітня 1999 року в с.Галущинці Підволочиського району, про що свідчить свідоцтво про смерть серії 1- ИД № 061678, видане Галущинською сільською радою, актовий запис №7. З довідки, виданої Підволочиським районним державним архівом 17 серпня 2017 року № 722, вбачається, що по документах архівного фонду Галущинська сільська рада у погосподарській книзі с. Галущинці станом на 1999 рік значиться господарство [PERSON], [INFO], голови двору, разом з яким проживала [PERSON], [INFO] племінниця. Згідно розяснень приватного нотаріуса Підволочиського районного нотаріального округу від 17 серпня 2017 року № 553/01-16 при звернені [PERSON] до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON], померлого 14 квітня 1999 року спадкоємцем не предявлено документ, який посвідчує право власності на це майно і а відтак у відповідності до листа МЮ України № 19-32/319 від 21 лютого 2005 року «…питання визначення власності цього майна попередньому власнику та наступного його власника (спадкоємця) повинно вирішуватися у судовому порядку», у звязку з чим порекомендовано звернутися до суду. Таким чином судом встановлено, що після смерті [PERSON], померлого 14 квітня 1999 року, залишилось спадкове майно - житловий будинок по вул. Зарічна, 2 в с. Галущинці Підволочиського району Тернопільської області, загальною площею 50,7.м.кв, житловою площею 41,9 кв.м., позивач [PERSON], як спадкоємець за законом, спадщину прийняла, оскільки постійно на час відкриття спадщини проживала разом із спадкодавцем. Однак при зверненні до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно їй відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у звязку із відсутністю правовстановлюючого документу, який підтверджує право власності спадкодавця на спадкове майно. Крім того судом встановлено, що свідоцтво на право власності на житловий будинок у с.Галущинці, видне 28 лютого 1992 року Галущинецькою сільською радою за рішенням № 39 від 25 лютого 1992 року на імя [PERSON] втрачено, що стверджується оголошенням в газеті «Гомін Волі» від 16 березня 2018 року № 11 (7917). У відповідності до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1217, 1258 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. У відповідності до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно ст.. 1298 ЦК України свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини. Згідно ст.. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно статті 392 Цивільного кодексу України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. У відповідності до п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року за № 7 свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Судом встановлено, що після смерті [PERSON] позивач є спадкоємцем за законом, спадщину прийняла. Беручи до уваги те, що в зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на відповідне спадкове майно оформлення спадщини в нотаріальному порядку неможливе, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог про визнання права власності на спадщину, у зв'язку з чим право позивача підлягає захисту шляхом задоволення позову. На підставі наведеного,

Outcome: approved