Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-04 00:00:00

\~ \~ \~ \~[PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON], третя особа: орган опіки і піклування Снятинської РДА про розірвання шлюбу, стягнення аліментів та визначення місця проживання дитини. Позовні вимоги мотивувала тим, що з відповідачем по справі перебуває у зареєстрованому шлюбі з 29.05.2010 р. Від спільного проживання у сторін народився син [PERSON], 09.02.2011 р. Однак з вини відповідача сумісне життя і збереження сімї стали неможливими. Під час спільного проживання позивачка терпіла систематичні знущання, образи приниження. Вважає, що шлюб існує формально, перебувати в такому шлюбі позивачка не бажає. Просить шлюб розірвати. Окрім того, відповідач не надає кошти на утримання дитини, а тому позивачка просить стягувати з нього аліменти у твердій грошовій сумі 1500 грн., так як відповідач немає постійного заробітку, доходи є мінливими, нерегулярними. В інтересах дитини просить визначити місце проживання малолітнього [PERSON] з позивачкою. Позивачка в судове засідання не зявилася, подала до суду заяву, в якій просила справу розглядати за її відсутності, позов підтримала повністю, просила їх задоволити. Відповідач в судове засідання не зявився, подав до суду заяву, в якій позов визнав частково, зазначив, що згідний сплачувати аліменти в розмірі 800 грн., щодо місця проживання дитини позов визнав повністю, на розірвання шлюбу не згідний. Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. \~ \~ \~ \~Суд, аналізуючи обставини встановлені під час судового розгляду та дослідивши зібрані докази, вважає, що оскільки сторони після укладення шлюбу міцної сімї не створили, протиріччя між ними набули стійкого характеру, мирової угоди не уклали, перебування у шлюбі суперечить інтересам сторін, то шлюб існує формально. \~ \~ \~ \~З свідоцтва про шлюб Серія І-НМ №080463, вбачається, що [PERSON] та [PERSON] 29.05.2010 р. зареєстрували шлюб. Після одруження «Морощук» присвоєно прізвище «Гасюк». З свідоцтва про народження Серія І-НМ №177192, виданого на [PERSON] слідує, що батьками останнього записано [PERSON] та [PERSON] З довідки від 31.01.2018 р. №73, виданої Шевченківським старостинським округом Заболотівської селищної ради обєднаної територіальної громади Снятинського району Івано-Франківської області до складу сімї [PERSON] входить син [PERSON], [INFO] Згідно висновку про визначення місця проживання малолітньої дитини [PERSON],09.02.2011 р., наданого Снятинською РДА слідує, що враховуючи те, що дитина фактично проживає з матірю, а також відсутність спору, орган опіки та піклування вважає за доцільне визначити місце проживання малолітнього [PERSON], 09.02.2011 р., біля матері [PERSON], [INFO] Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Положеннями ст. 180 Сімейного кодексу України визначено, що батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст. 1, 2 Закону України «Про охорону дитинства» батьки зобов'язані забезпечити дітям умови для достатнього фізичного, духовного та культурного розвитку. В силу дії ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. За приписами ч. 2 ст. 182 цього кодексу мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 182 СК України, встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет на 2018 рік» прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2018 року - 1860 гривень, з 1 липня - 1944 гривні, з 1 грудня - 2027 гривень. Відповідно до вимог ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Враховуючи матеріальне становище сторін та те, що обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька, інтереси дитини при визначенні розміру аліментів, розмір витрат на утримання дитини, виходячи з принципів розумності та справедливості, потреби дитини у розвитку, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити та стягувати з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі по 1000 грн. щомісячно, з дня пред'явлення позову, тобто з 09.02.2018 року і до досягнення дитиною повноліття. При цьому, суд вважає за необхідне роз'яснити учасникам процесу, що відповідно до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, рішення суду підлягає негайному виконанню по справам про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. З ч. 6 ст. 141 ЦПК України вбачається, що якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. З п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» вбачається, що від сплати судового збору звільняються позивачі - за подання позовів про стягнення аліментів. Враховуючи те, що позивачка звільнена від сплати судового збору за подання позовної заяви, в якій містяться вимоги щодо стягнення аліментів, тому суд констатує про необхідність стягнення судового збору у розмірі 704 грн. 80 коп. з відповідача в дохід держави. Визначити місце проживання [PERSON], [INFO], біля матері [PERSON]. \~ \~ \~ \~На підставі викладеного та ст. ст. 104, 105, 110, 112 СК України,

Outcome: approved