Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-17 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON] про збільшення розміру аліментів. [PERSON] мотивовано тим, що значно збільшилися потреби їх неповнолітнього сина, який часто хворіє, а також покращився матеріальний стан відповідача, який виїжджав за кордон де працює на тимчасових роботах, інших утриманців немає. Відповідач своїм правом надати відзив на позов не скористався. Ухвалою від 29 березня 2018 року відкрито провадження по справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. В судовому засіданні позивачка позов підтримала, пояснила, що вона не працює, живе із доходів, які утримує сезонно із підсобного господарства. Вказаних грошей не вистачає на утримання та нормального забезпечення неповнолітнього сина, який навчається в школі в сусідньому селі, займається вивченням компютерних технологій, у звязку із чим вона несе витрати на оплату занять. Також син є алергетиком, а тому в сезон весни-осені потрібно постійно приймати протиалергічні препарати. Аліменти, які визначені рішенням суду в розмірі 350 грн., враховуючи також інфляційні процеси в державі, не можуть забезпечити нормальне виховання та розвиток сина, якого вона планує влаштувати на додаткові творчі гуртки. Відповідач в судовому засіданні позов визнав в частині збільшення аліментів до розміру 1000 грн. в місяць та оплату ним одягу та взуття сина. Зазначив, що він проживає в батьків, власного нерухомого майна чи транспортного засобу не має. Останніх три роки перебував за кордоном в Бельгії, де заробляв близько 800-900 Євро в місяць. Зараз не планує виїжджати за кордон, а шукати роботу за місцем проживання. Просить звернути суд увагу на те, що він добровільно сплачував аліменти в розмірі 1000 грн. в місяць, крім того висилав сину одяг та взуття. Планує взяти на себе витрати з оплати гуртків. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували в шлюбі із 19 липня 2005 року по 22 квітня 2010 року, що видно із рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 22 квітня 2010 року. В цьому шлюбі в них народився син [PERSON] [INFO]. Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 11 травня 2010 року у справі №2-3508/10 суд вирішив стягувати із [PERSON] в користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина в розмірі 350 грн. щомісячно. Ні позивач, ні відповідач офіційно не працюють. Відповідач визнав, що останніх три роки працює за кордоном в Королівстві Бельгія, де отримував дохід в розмірі 800-900 Євро в місяць. Відповідно до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 p., яка ратифікована\~Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991\~p. та набула чинності для України 27 вересня 1991 p., держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. В силу вимог\~ст. 182 СК\~суд при визначенні розміру аліментів враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів та інші обставини, що мають істотне значення.\~\~\~\~ Відповідно до вимог\~ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Суд вважає, що після рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 11 травня 2010 року звязку із тим що з віком збільшилися потреби неповнолітнього, а також, те що покращився матеріальний стан позивача, який працював за кордоном, та враховуючи інфляційні процеси в державі, розмір аліментів 350 грн. є недостатнім, та підлягає збільшенню. При вирішенні справи суд враховує, майновий стан відповідача - на даний час офіційно не працює, однак має тимчасові заробітки за кордоном, не надав доказів про наявність інших утриманців, працездатний, а також те, що він частково позов визнав. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до переконання, що аліменти на утримання неповнолітнього слід визначити в розмірі 1300 грн. щомісяця. Менший розмір аліментів, враховуючи пояснення позивача, є недостатнім для належного виховання та утримання малолітньої дитини, та забезпечення його належним рівнем життя, необхідним для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку, а також враховуючи, що розмір прожиткового мінімуму для дітей віком від 6 до 18 років становить : з 1 січня 2018 року 1860 грн., з 1 липня 1944 грн., з 1 грудня 2027 грн. Вирішуючи питання розподілу судових витрат по справі, суд враховує те, що позивач звільнена від сплати судового збору, на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України\~«Про судовий збір», а відтак відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~його слід стягнути з відповідача в дохід держави в розмірі 704 гривні 80 копійок.

Outcome: partial