Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-30 00:00:00

[PERSON]\~ звернулася в суд позовом про про визнання батьківства та про внесення змін до актового запису про народження дитини. Мотивувала тим, що 21.04.2012 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON] громадянином [PERSON] королівста Йорданії та виїхала проживати із ним на його батьківщину. Однак у квітні 2014 року позивач повернулася на Україну і по даний час разом з відповідачем [PERSON] не проживає. Позивач зазначила, що відповідач виїхав з України у червні 2012 року і не повертався. На даний час шлюб між сторонами не розірвано. З січня 2017 року позивач та відповідач [PERSON] знаходяться у фактичних шлюбних відносинах, та 15.11.2017 року у них народилася дитина син [PERSON]. Народження сина зареєстровано Івано-Франківським міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції в Івано-Франківській області, але у відомостях про батька вказаний [PERSON] батьком цієї дитини, хоча в дійсності батьком його не являється, оскільки батьком дитини є [PERSON] Відомості про батька дитини внесені Івано-Франківським міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області на підставі актового запису про укладення шлюбу № 351 від 21.01.2012 року.\~ 26.03.2018року позивач подала до суду уточнену позовну заяву, в якій просила зобовязати Івано-Франківський міський відділ реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області внести зміни до актового запису про народження дитини [PERSON], [INFO] за № 45 від 04.01.2018 року, де у відомості про батьківство вказати батьком дитини [PERSON], виключивши відомості про [PERSON]. Позивач та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав повністю, зазначивши, що він являється біологічним батьком дитини [PERSON] Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнала повністю, не заперечила проти задоволення позову. Відповідач [PERSON] [PERSON] в судове засідання не зявився. Представник третьої особи в судове засідання не зявилася, щодо позову додаткових заяв та заперечень не мала, просила розглянути справу без її участі. Заслухавши позивача, її представника та представника відповідача [PERSON], дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з'ясувавши обставини справи, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, давши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.\~ У відповідності зі\~ст.55 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Статтями\~15\~та\~16 ЦК України\~передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання. Згідно зі\~ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до\~ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Сторони по справі [PERSON] [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії І-НМ № 106691 від 21.04.2012 року (а.с.12). [PERSON] народився 15.11.2017 року, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-НМ № 355066 від 04.01.2018 року (а.с.13). Батьками у свідоцтві про народження записані [PERSON] [PERSON] та [PERSON]. Згідно відповіді Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби відомостей про перетинання державного кордону України громадянином [PERSON] Королівства [PERSON], [INFO], в базі даних не виявлено. Як вбачається з пояснень [PERSON] він знайомий з позивачем по справі з листопада 2010 року, знає, що вона одружена із іноземцем з Йорданії.Чоловіка позивача він бачив в травні 2012 року, після чого більше його не бачив. Зі слів знайомих та самої позивачки знає, що вона з відповідачем [PERSON] разом не проживають, оскільки останній виїхав з України. В своїх поясненнях [PERSON] вказала на те, що позивач одружена з іноземцем, її чоловіка вона бачила останній раз в червні 2012 року, зазначивши також, що після повернення в Україну в квітня 2014 року позивач з чоловіком більше не проживає, оскільки відповідач залишився проживати на своїй батьківщині. В матеріалах справи наявний тест на батьківство ID22611, результати якого показали, що батьківство [PERSON], [INFO] не виключено. З імовірністю 99.999582368 %. Відповідно\~ст. 121 СК України, права та обов'язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями\~122\~та\~125\~цього\~Кодексу. Згідно ч.1\~ст.122 СК України\~дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров'я про народження дружиною дитини. На підставі ч.1\~ст.138 СК України, жінка, яка народила дитину у шлюбі, має право оспорити батьківство свого чоловіка, пред'явивши позов про виключення запису про нього як батька дитини з актового запису про народження дитини. У відповідності до ч.2\~ст.138 СК України, вимога матері про виключення запису про її чоловіка як батька дитини з актового запису про народження дитини може бути задоволена лише у разі подання іншою особою заяви про своє батьківство. Відповідач [PERSON] визнає батьківство повністю, вважає дитину своєю, позивачка повністю підтримала позовні вимоги, достовірно знаючи походження своєї дитини. Відтак аналіз вищезгаданих норм разом із усталеною судовою практикою дає підстави стверджувати, що предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини. Згідно ч.1\~ст.82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи не підлягають доказуванню. Позивач зазначає той факт, що відповідач [PERSON] [PERSON], не є батьком її дитини [PERSON], [INFO]. Крім того позивач підтвердила наявність кровного споріднення зазначеної дитини із відповідачем [PERSON], а останній визнав себе батьком вказаної дитини [PERSON], 15.11.2017 року. Визнання батьківства - це волевиявлення особи, яка вважає себе батьком дитини. Наявність актового запису щодо реєстрації батьком дитини іншої особи є перешкодою матері дитини та її батька за кровним спорідненням фактичному визнанню батьківства, а відтак відновлення та визнання права батьківства є предметом судового захисту. Відповідно до п.2.13 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених\~наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 № 96/5, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 р. за № 55/18793, підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є рішення суду про виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, у якому зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. А тому суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову про виключення з актового запису відомостей про батьківство щодо особи, яка не являється батьком дитини.

Outcome: approved