Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-01 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що 06 жовтня 2007 року у Комінтернівському відділі реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції уклала шлюб з [PERSON] , від подружнього життя з яким 10 [INFO] року народився син [PERSON] , [INFO] народилась донька [PERSON] , які проживають разом з нею та знаходяться на її забезпеченні. Також вказала, що через відсутність з відповідачем взаєморозуміння та спільних поглядів на життя, конфлікти та сварки, у тому числі в присутності дітей та зловживання останнім алкогольними напоями, шлюбні відносини з [PERSON] припинені, майновий спір відсутній. Позивач вказала, що після розірвання шлюбу діти залишаться мешкати разом з нею та надалі виявила бажання іменуватися прізвищем « [PERSON] ». Зазначила, що відповідач працездатний, має можливість надавати допомогу, інших неповнолітніх дітей та осіб на утриманні не має, проте на її багаторазові звернення з приводу надання спільним дітям допомоги на їхнє утримання отримувала відмову. Також вказала, що у зв`язку з навчанням та відвідуванням школи і дошкільного закладу дитячого садка дітьми, нею щомісячно сплачуються обов`язкові платежі та внески. [PERSON] займається в спортивній секції з футболу, діти відвідують басейн. Посилаючись на викладені обставини, позивач просила розірвати шлюб, зареєстрований з відповідачем, та стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання малолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в розмірі по 3 000,00 грн. на кожну дитину, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи від дня пред`явлення позову. Ухвалою судді Фрунзенського районного суду м. Харкова від 01 липня 2019 року відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 25 липня 2019 року закрито підготовче провадження по справі, яку призначено до судового розгляду по суті. 26 липня 2019 року [PERSON] подано відзив на позовну заяву, яким він просив шлюб, зареєстрований з позивачем, розірвати та встановити розмір аліментів на утримання дітей 33% від суми середньої заробітної плати по регіону проживання, але не менше мінімального рекомендованого розміру аліментів. В обґрунтування розміру аліментів відповідач зазначив, що з 29 липня 2019 року офіційно непрацевлаштований, на обліку в Центрі зайнятості не перебуває, працює за договором підряду на будівництві. Також вказав, що має фінансові зобов`язання, пов`язані з кредитами в банківських установах, після поділу майна на користь дружини і неповнолітніх дітей залишився без постійного місця проживання, що несе фінансові затрати на забезпечення житлом та організацію життєдіяльності. В судове засідання [PERSON] не з`явилась, подавши суду заяву про розгляд справи за її відсутності та підтримання позовних вимог, які просила задовольнити. В судовому засіданні [PERSON] позовні вимоги в частині розірвання шлюбу з [PERSON] визнав в повному обсязі, позовні вимоги щодостягнення з нього аліментів на утримання дітей визнав частково та надав згоду сплачувати щомісяця аліменти в розмірі по 2 000,00 грн. на кожну дитину. Також відповідач зазначив, що через конфлікти з [PERSON] шлюбні відносини з останньою з початку червня 2019 року припинені. Інших неповнолітніх дітей на утриманні не має, за станом здоров`я здоровий, працевлаштований, має середньомісячний дохід в розмірі 6 000,00 грн. Суд, вислухавши пояснення відповідача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їхній сукупності та надавши їм належну правову оцінку, приходить до наступного. Згідно матеріалів справи, 06 жовтня 2007 року у Комінтернівському відділі реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції [PERSON] уклав шлюб з [PERSON] , про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 549. Після реєстрації шлюбу [PERSON] присвоєно прізвище « [PERSON] » (Свідоцтво про шлюб Серії [NUMBER] від 06 жовтня 2007 року). [INFO] народився [PERSON] , [INFO] народилась [PERSON] , батьками яких в Свідоцтві про народження Серії [NUMBER] від 25 березня 2008 року та Свідоцтві про народження Серії [NUMBER] від 22 квітня 2016 року, відповідно, записано сторін по справі. Статтею 51 Конституції України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Встановлено, що з початку червня 2019 року сторони припинили шлюбні відносини, мешкають окремо, спільне господарство не ведуть, майновий спір між ними відсутній. Після розірвання шлюбу спільні діти сторін залишаться мешкати разом з матір`ю [PERSON] . Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судовим розглядом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам та інтересам малолітніх дітей. З урахуванням викладеного, суд вважає позовні вимоги [PERSON] в частині розірвання шлюбу з [PERSON] обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Положеннями ст. 113 СК України закріплено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем. Враховуючи, що у зв`язку з реєстрацією шлюбу позивачем змінено прізвище та після розірвання шлюбу остання виявила бажання надалі іменуватися ним, вимога [PERSON] підлягає задоволенню. Стосовно позовних вимог [PERSON] про стягнення з [PERSON] на її користь аліментів на утримання спільних дітей в розмірі по 3 000,00 грн. на кожну дитину щомісячно, суд зазначає наступне. Відповідно до роз`яснень, які містяться в п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. За приписами ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що малолітні діти сторін мешкають разом з позивачем у справі. Матеріали справи не містять домовленості між сторонами про сплату аліментів на дітей. Відповідач ухиляється від передбаченого законом обов`язку утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Положеннями ч.ч. 1, 2 ст. 184 СК України закріплено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Відповідно до ч. 2 ст. 183 СК України, якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. За ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік», з 1 липня 2019 року установлено прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років в розрахунку на місяць в розмірі 1 699 гривень, для дітей віком від 6 до 18 років в розрахунку на місяць в розмірі 2 118 гривень. Частиною 1 ст. 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Під час судового розгляду справи встановлено, що відповідач за станом здоров`я здоровий, інших дітей на утриманні не має, працевлаштований. Положеннями частини першої статті 191 СК України визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Отже, враховуючи рівний обов`язок батьків щодо утримання дітей, виходячи із зазначених у статті 3 ЦК України засад розумності, справедливості і добросовісності цивільного законодавства, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позову про стягнення аліментів та вважає необхідним стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в розмірі по 2 000,00 грн. на кожну дитину, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 25 червня 2019 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Одночасно сторонам роз`яснюється, що розмір аліментів може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених СК України, що відповідає положенням ст. 192 СК України. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Питання про розподіл судових витрат між сторонами суд вирішує відповідно до положень ст. 141 ЦПК України. За частиною першою вищевказаної статті, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно квитанції № 170 від 24 червня 2019 року, за подання до суду позовної заяви позивачем сплачено судовий збір в розмірі 768,40 грн., який підлягає стягненню з відповідача на її користь. За приписами ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. З огляду на те, що [PERSON] звільнено від сплати судового збору за подання позову про стягнення аліментів на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», з [PERSON] в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 768,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial