Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-14 00:00:00

[PERSON] звернулася до Бахмацького районного суду з даним позовом до [PERSON], посилаючись на те, що 19.02.1994 року між ними був укладений шлюб, який наразі існує лише формально; позивач та відповідач від шлюбу мають двох спільних повнолітніх дітей; з 2016 року сторони припинили шлюбні відносини через несумісність характерів, різні погляди на життя та сім»ю; тривалий час проживають окремо. Вказані обставини унеможливлюють подальше подружнє життя сторін і зумовили звернення [PERSON] до суду з даним позовом, оскільки через органи РАЦС відповідач розривати шлюб відмовляється. Позивач в судове засідання не з»явилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити, після розірвання шлюбу бажає залишити прізвище «Падалко». Відповідач в судове засідання не з'явився, відзив на позов та докази на його обґрунтування не подав; надав суду заяву про розгляд справи без його участі, не заперечує проти задоволення позову. Судом на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України, у зв'язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Згідно з ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення, зокрема у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийняті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Дослідивши матеріали заяви, враховуючи відсутність відзиву на позов та заяву відповідача про визнання позову, що не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає за можливе розглянути дану цивільну справу у підготовчому засіданні, за наслідками якого винести рішення про задоволення вимог позивача. Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред»явлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей. Як вбачається з матеріалів справи, позивач та відповідач 19.02.1994 року уклали між собою шлюб, який був зареєстрований Курінською сільською радою Бахмацького району Чернігівської області за актовим записом №4 (а.с.8). Неповнолітніх дітей сторони не мають, з 2016 року подружніх відносин не підтримують, ведуть окреме господарство, спільних інтересів та спору щодо розподілу майна не мають, проживають за різними адресами. За даних обставин шлюб між ними носить формальний характер. Таким чином, виходячи з викладеного, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя неможливе, буде суперечити їх інтересам, а тому заявлений позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved