Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-11 00:00:00

[PERSON] звернулася до Рогатинського районного суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. У позовній заяві зазначено, що 11 лютого 1996 року між нею і відповідачем по справі у Добринівській сільській раді Рогатинського району Івано-Франкіської області було зареєстровано шлюб, про що було зроблено актовий запис за № 1. За час перебування у шлюбі у них народилося четверо дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], які досягли повноліття та [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Спільне проживання між нею і відповідачем не склалося, понад рік проживають окремо, не підтримують жодних стосунків. Спільне проживання і збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивачки. Примирення між ними неможливе. Просила шлюб розірвати. У судовому засіданні позивачка позов підтримала повністю із підстав, наведених у заяві. Крім того, пояснила, що спільно з відповідачем не проживають більше року, не підтримують шлюбних стосунків. Примирення між ними неможливе. Просила шлюб розірвати, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище [PERSON]. Відповідач у судове засідання не прибув повторно і не повідомив суд про причини своєї неявки, хоча про день, час та місце слухання справи був повідомлений належним чином та у встановленому законом порядку. Суд, зі згоди позивачки по справі, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України. Небажання відповідача надавати докази в обґрунтування своїх заперечень проти позову, зокрема з причини ухилення від участі в судових засіданнях, дає суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачкою, що повністю відповідає положенням ч.1 ст.224 ЦПК України. Суд, вислухавши доводи позивачки, дослідивши та перевіривши всі докази в їх сукупності, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Як вбачається з свідоцтва про укладення шлюбу серія І-НМ №267298, виданого 11 лютого 1996 року Добринівською сільською радою Рогатинського району Івано-Франкіської області, [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], уклали шлюб 11 лютого 1996 року, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис за № 1. Після реєстрації шлюбу дружині було присвоєно прізвище [PERSON]. [PERSON] народилася 31.05.2002 року. Батьки дитини [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серія 1-НМ №148890, виданим 12 червня 2002 року виконавчим комітетом Воскресинцівської сільської ради. [PERSON] народився 23.07.2011 року. Батьки дитини [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серія 1-НМ №188552, виданим 10 серпня 2011 року виконавчим комітетом Воскресинцівської сільської ради. [PERSON] зареєстрований в [INFO], що підтверджується довідкою №20/1207/16, виданою 11.11.2016 року Рогатинським районним сектором управління державної міграційної служби в Івано-Франківській області. За ч.1 ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Дані положення закріплені у ст.55 Сімейного кодексу України. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність. Суд не зобовязаний призначати сторонам строк для примирення. Це робиться лише тоді, коли збереження шлюбу можливе на почуттях любові та поваги, підтримки один одного. За ст.113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. У судовому засіданні позивачка просила після розірвання шлюбу залишити їй прізвище [PERSON]. За статтею 114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Судом встановлено, що сторони припинили подружні стосунки, більше року спільно не проживають, у позивачки наявне стійке волевиявлення, направлене на припинення сімейних відносин. Викладені обставини свідчать, що подальше спільне проживання подружжя і збереження сім`ї неможливе, суперечитиме інтересам позивачки, що має істотне значення, а тому позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved