Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-06 00:00:00

[PERSON] звернулася до місцевого суду із позовною заявою про визнання незаконним розпорядження та визнання недійсним Державного акта на право приватної власності на землю. У підтвердження позовних вимог посилається на те, що з 01.01.1990 року по 1999 рік працювала в с. Погірці Самбірського району Львівської області в профтехучилищі робочою в їдальні. Під час розпаювання земель у 1996 році їй було визначено розмір земельної частки (паю) 1,89 умовних кадастрових гектарів та на підставі розпорядження голови Самбірської районної державної адміністрації від 21.04.1997 року №267 було видано сертифікат. 03.11.2000 року на підставі розпорядження голови Самбірської районної державної адміністрації від 06.09.2000 року №771 [PERSON] було видано Державний акт на право приватної власності на землю серії [NUMBER] площею 1,3215га для ведення особистого підсобного господарства. Отримавши даний Державний акт, позивач дану земельну ділянку не використовувала, нею не розпоряджалась, в тому числі в оренду не здавала, а тому не звернула увагу на різницю в площі земельної ділянки, яка була у Сертифікаті на земельну частку пай та у Державному акті. У 2013 році [PERSON] уклала угоду про оренду землі з сільськогосподарським підприємством, де їй і звернули увагу на те, що площа її земельної ділянки є значною меншою від інших земельних ділянок землевласників, які отримали земельні частки (паї) в натурі в с. Погірці Самбірського району. У жовтні 2014 року [PERSON] звернулася до Управління Держземагенства, де позивачу надали копію розрахунку розміру земельної частки (паю) по пайовиках в КСГП «Погірцівська» на території Погірцівської сільської ради, з якої вбачається, що [PERSON] належала земельна частка (пай) площею 1,89ум.кад.га; проте у розпорядженні голови Самбірської райдержадміністрації від 06.09.2000 року №771 площа земельної ділянки, яка виділялась в натурі на місцевості становила 1,3215га, таким чином частина земельної ділянки на виділення якої позивач мала право відповідно до сертифікату, а саме площею 0,5685га була залишена поза увагою та фактично [PERSON] було позбавлено частини земельної ділянки. У зв'язку з вищевикладеним [PERSON] просить в судовому порядку постановити рішення, яким визнати незаконним розпорядження та недійсним Державний акт на право приватної власності на землю; визнати її власником середньої земельної частки (паю) в колективному сільськогосподарському товаристві КСГП «Погірцівська» площею 1,89 в умовних кадастрових гектарах, яка розташована на території Погірцівської сільської ради Самбірського району Львівської області. У судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала позовні вимоги та посилалася на обставини, зазначені у позовній заяві; просила поновити їй строк звернення до суду з вимогою про захист свого цивільного права. Представник відповідача Самбірської районної державної адміністрації Львівської області на виклик у суд не з'явився; хоча належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи у встановленому законом порядку; із заявою про розгляд справи у його відсутності чи про відкладення до суду не звертався, - тому суд вважає за можливе розглядати справу на підставі наявних даних про права та взаємовідносини сторін у заочному провадженні, про що не заперечила позивач. Представник третьої особи Погірцівської сільської ради Самбірського району Львівської області на виклик у суд не з'явився; хоча належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи у встановленому законом порядку; подав заяву про розгляд справи у його відсутності та не заперечив проти позову. Представник третьої особи управління Держгеокадастру у Самбірському районі на виклик у суд не з'явився; хоча належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи у встановленому законом порядку. З'ясувавши обставини справи та заслухавши пояснення позивача, суд вважає, що позов слід задовольнити повністю з наступних підстав: Судом установлено, що згідно копії розпорядження голови Самбірської районної державної адміністрації від 21.07.1997 року №267 [PERSON] мала право на середню земельну частку по Погірцівській сільській раді розміром 1,89га без визначення меж цієї частки в натурі. Відповідно до розпорядження голови Самбірської райдержадміністрації від 06.09.2000 року №771 [PERSON] передано безоплатно у приватну власність із земель СФГ «Погірцівське» земельну ділянку площею 1,3215га, в тому числі 0,5393га рілля, 0,7822га кормові угіддя. Згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] [PERSON] на підставі розпорядження голови Самбірської райдержадміністрації від 06.09.2000 року №771, передано у приватну власність земельну ділянку площею 1,3215га, яка розташована на території с. Погірці Погірцівської сільської ради, для ведення особистого підсобного господарства. Із довідки №649, виданої виконавчим комітетом Погірцівської сільської ради Самбірського району Львівської області відомо, що на території сільської ради є землі запасу з яких можна буде виділити земельну частку (пай), який не був наділений при виділенні земельної частки (паю) в натурі на місцевості в с. Погірці. У відповідності до п. п. 16, 17 Перехідних положень Земельного кодексу України, громадянам - власникам земельних часток (паїв) за їх бажанням виділяються в натурі (на місцевості) земельні ділянки з видачею державних актів на право власності на землю. Сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 152 Земельного кодексу України, держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю; власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Ураховуючи вище наведені норми законів у сукупності з поясненнями позивача, суд прийшов до переконання, що позов [PERSON] є підставний та підлягає до задоволення.

Outcome: approved