Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-22 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до Центрального відділу ДВС Черкаського міського управління юстиції у Черкаській області про зняття арешту накладеного на нерухоме майно. Свій позов обґрунтовує тим, що ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 24 липня 2014 року визнано мирову угоду, укладену 11 червня 2014 року між нею та її батьком [PERSON] Згідно вказаної мирової угоди, в рахунок погашення заборгованості по аліментним зобов'язанням, [PERSON] передає їй у власність 1/3 частину квартири розташовану за адресою: [ADDRESS]. У зв'язку із наявними боргами встановлено обтяження щодо вказаної квартири - постановою Центрального відділу ДВС Черкаського міського управління юстиції від 25 жовтня 2010 року накладено арешт на 1/3 частину квартири, яка належить на прав власності [PERSON] Під час її звернення до реєстраційної служби Черкаського міського управління юстиції їй відмовлено у здійсненні реєстрації права власності на нерухоме майно на підставі накладеного на квартиру обтяження (рішення №15200352 від 21 серпня 2014 року). З метою зняття обтяження, вона звернулася до начальника Центрального відділу ДВС, але їй було надане роз'яснення, відповідно до якого їй було відмолено у знятті арешту з квартири та запропоновано звернутися до суду. Відповідно до ч.1 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Просить суд зняти арешт, накладений Центральним відділом ДВС Черкаського міського управління юстиції на квартиру [ADDRESS]. Позивачка в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву, в якій позов підтримала повністю, справу просила розглянути в її відсутності. Представник Центрального відділу ДВС Черкаського міського управління юстиції в судове засідання не з'явився, надіслав до суду заяву, в якій справу просив розглянути в його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення виходячи з наступного. Як вбачається з свідоцтва про право власності на житло від 1 листопада 1999 року, квартира [ADDRESS] належить на праві спільної часткової власності [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Постановою Центрального відділу ДВС Черкаського міського управління юстиції від 25 жовтня 2010 року накладено арешт на 1/3 частину квартири, яка належить на праві власності [PERSON] та оголошено заборону на її відчуження (реєстраційний номер обтяження 10549511 від 30 листопада 2010 року). Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 24 липня 2014 року визнано мирову угоду, укладену 11 червня 2014 року між [PERSON] та [PERSON] Згідно мирової угоди, в рахунок погашення заборгованості в сумі 19415 грн. 80 коп. по виконавчому провадженню №899/14 відкритому 23 травня 2002 року з примусового виконання виконавчого листа №2-903 від 12 березня 2002 року Соснівського районного суду м. Черкаси про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на її утримання в розмірі ? частини всіх доходів щомісячно і до досягнення [PERSON] повноліття - за [PERSON] визнається право власності на 1/3 частину квартири, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Листом від 23 грудня 2014 року начальник Центрального відділу ДВС Черкаського міського управління юстиції повідомила позивачку про те, що у посадових осіб Центральним відділом ДВС Черкаського міського управління юстиції відсутні правові підстави для винесення постанови про зняття арешту з вказаного майна. Відповідно до ч.1 ст. 14 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Відповідно до ч.1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном, а згідно із статтею 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ч.1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 391 власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч.1 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Враховуючи те, що мирової угодою, за [PERSON] визнане право власності на 1/3 частину квартири, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS], на яку постановою державного виконавця було накладено арешт, суд вважає за необхідне скасувати арешт, накладений постановою Центрального відділу ДВС Черкаського міського управління юстиції від 25 жовтня 2010 року на 1/3 частину квартири, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS], яка належала на праві власності [PERSON] На підставі наведеного, ст. 317,321,391 ЦК України, Закону України «Про виконавче провадження»,

Outcome: partial