Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-11 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом, в якому просить визнати за нею право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] на житловий будинок 65 розташованого за адресою: Харківська область. Харківський район, смт. Хорошево, вул. Фрунзе. Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що [PERSON] прийняла спадщину за заповітом після смерті [PERSON], яка померла 19.09.2013 р. По закінченню шестимісячного строку. Позивач звернулась до Третьої особи - приватного нотаріуса Харківського нотаріального округу Харківської області [PERSON] з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину в порядку спадкування, а саме на будинок 65 за адресою: Харківська область. Харківський район, смт. Хорошево, вул. Фрунзе (далі житловий будинок), але їй було відмовлено, оскільки відсутні документи про право власності. Житловий будинок належав на праві власності чоловікові померлої, [PERSON]. Після його смерті 26.08.2003 р було відкрито, спадщину, яку фактично прийняла [PERSON], у порядку ст. 549 ЦК УРСР, відповідно до якої, спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. У звязку з відсутністю коштів, [PERSON], не встигла оформити спадщину на своє імя. Позивач зробила все можливе для отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом, але не змогла його отримати з незалежних від неї обставин, тому вимушена звернутися до суду. У судове засідання представник позивач не зявилась, але надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій позовні вимоги підтримала та просила задовольнити у повному обсязі. Представник Хорошівської селищної ради Харківського району Харківської області у судове засідання не зявився, але надав зайву про розгляд справи її відсутності, проти задоволення позову не заперечував. Третя особа приватний нотаріус Харківського нотаріального округу Харківської області [PERSON], також у судове засідання не зявилась та надала заяву в якій поросила розглядати справу за її відсутності та ухвалити законне та обґрунтоване рішення. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню, виходячи із наступного. Судом встановлено, що житловий будинок 65 розташований за адресою: Харківська область, Харківський район, смт.Хорошево, вул. Фрунзе, згідно архівних матеріалів бюро (станом на 31.12.2012) право власності на житловий будинок № 65/28 по вул. Фрунзе Тимура/вул. Східній (колишня адреса: вул.Фрунзе/вул.С.Лазо № 65/28) в бюро не зареєстровано. Рішенням виконкому Харківської районної ради №473 від 11.07.1952 р. гр. [PERSON] виділено земельну ділянку площею 880 кв.м в безстрокове користування, договір на право забудови будинку і безстрокового користування земельною ділянкою, посвідчений Другою міською Харківською держнотконторою 20.09.1952 р. р/№27095/ІІ, оформлено технічну документацію, на цій же земельній ділянці в 1954 р. гр. [PERSON] збудував житловий будинок, право власності на який в бюро не було оформлено. 25 серпня 2003 року [PERSON], помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть. Із тексту позову вбачається, що після смерті [PERSON] було відкрито спадщину, яку фактично прийняла [PERSON], у порядку ст. 549 ЦК УРСР, відповідно до якої, спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Згідно ч.ч. 1, 3 ст. 5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов'язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. Оскільки правовідносини виникли під час дії Цивільного Кодексу 1963 року, то згідно з п. 4 Заключних та перехідних положень ЦК України 2003 року, необхідно застосовувати норми ЦК України 1963 року. Згідно ст. 524 ЦК Української РСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Відповідно до ст. 548 ЦК Української РСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. У відповідності до ст. 549 ЦК Української РСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Спадкоємцем після смерті [PERSON] була його дружина - [PERSON]. Слід звернути увагу на те, що [PERSON] помер 26.08.2003 року, тобто правовідносини виникли під час дії Цивільного Кодексу 1963 року, але в 6-ти місячний термін [PERSON] не звернулась до держнотконтори. Таким чином правовідносини регулюються Цивільним Кодексом 2004 року. У відповідності до вимог ст. 1217 ЦК України 2004 року, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України, особам, які прийняли спадщину, тобто тим, які постійно проживали разом зі спадкодавцем ніяким строком не обмежена, але фактичний вступ у володіння або управління повинен мати місце протягом шести місяців з дня відкриття спадщини, при цьому нотаріус має бути повідомлений або ним встановлено відомості про фактичне прийняття спадщини. Беручі до уваги вищевикладене, що при визначенні спадкової частки особа, що фактично прийняла спадщину, не увійде до кола спадкоємців. Тому доцільно передбачити, що такі спадкоємці мають повідомити нотаріуса про фактичне прийняття спадщини. Доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном та постійного проживання зі спадкодавцем можуть бути: - довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядуванню про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним, або про те, що спадкоємцем було взято майно спадкодавця; - довідка державної податкової служби, страховика чи іншого органу про те, що спадкоємцем після відкриття спадщини сплачувались податки або страхові платежі за обов'язковим страхуванням, квитанція про сплату податку, страхового платежу; - копія рішення суду, що набрало законної сили, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; - запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець був постійно прописаний у спадковому будинку (квартирі) в період шести місяців після смерті спадкодавця; - інші документи, що підтверджують факт вступу спадкоємця в управління чи володіння спадковим майном. В ході слухання справи Позивач не надала належних доказів, прийняття спадщини визначених вимогами Цивільного Кодексу 2004 року [PERSON]після смерті чоловіка - [PERSON], в звязку з чим суд не знаходить достатніх підстав для задоволення позову. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити у повному обсязі.

Outcome: dismissed