Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-30 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вищевказаним позовом та просить стягнути з відповідача інфляційні втрати з суми заборгованості з матеріальної шкоди в розмірі 29 087 грн. 27 коп.; три відсотки річних з суми заборгованості з матеріальної шкоди в розмірі 4911 грн. 11 коп.; інфляційні втрати з суми заборгованості з моральної шкоди в розмірі 12 132 грн. 09 коп.; три відсотки річних з суми заборгованості з моральної шкоди в розмірі 2030 грн. 02 коп. згідно вироку Конотопського міськрайонного суду від 18.04.2014 року ( справа № 1897/2715/12), а також 760 грн. 45 коп. інфляційних втрат за рішенням Апеляційного суду Сумської області від 16.03.2016 року ( справа № 577/972/15-ц). Свої вимоги обгрунтовує тим, що вироком Конотпоського міськраойнного суду Сумської області від 18.04.2013 року [PERSON] визнано винним в скоєнні злочину, передбаченого ст. 128 КК України за нанесення їй тілесних ушкоджень. Також з відповідача на її користь стягнуто 32 914 грн. 15 коп. матеріальної шкоди та 15 000 грн. моральної шкоди. В результаті несплати боржником вказаних коштів на підставі ч.2 ст. 625 ЦК України вона має право на відшкодування інфляційних втрат з суми заборгованості з матеріальної шкоди 29 087 грн. 27 коп.; 3 % річних з суми матеріальної шкоди - 4911 грн. 11 коп. З суми заборгованості моральної шкоди 12 132 грн. 09 коп. інфляційних втрат; 3 % річних з суми моральної шкоди - 2 030, 02 грн. Рішенням колегії суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області від 16.03.2016 року з відповідача на її користь стягнуто 3409 грн. 95 коп. завданої шкоди. Вона має право на відшкодування інфляційних втрат в розмірі 760 грн. 45 коп. На підставі вищевикладеного вона звернулася до суду з вказаним позовом. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] в судовому засіданні проти позовних вимог заперечують в повному обсязі, просять відмовити в його задоволенні. Суд, вислухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню. Згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов'язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. З копії вироку Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 18.04.2013 року вбачається, що [PERSON] визнано винним в скоєнні злочину, передбаченого ст. 128 КК України. З [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто 914,15 грн. матеріальної шкоди; 15000 грн. моральної шкоди; 750 грн., як повернення витрат на надання юридичної допомоги; 309,70 грн. транспортних витрат при розгляді справи в суді. Рішенням колегії суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області від 16.03.2016 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто 3409 грн. 92 коп. завданої шкоди. Позивач, при обгрунтуванні заявлених позовних вимог керується ч. 2 ст. 625 ЦК України відповідно до якої боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. На підтвердження розміру інфляційних втрат та трьох відсотків річних позивачем надано відповідні розрахунки. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу свох вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З довідки Конотопського МРВ ДВС ГТУЮ в Сумській області № 14.6-32/26269 від 19.06.2018 року, наданої [PERSON] вбачається, що залишок боргу за зведеним виконавчим провадженням № 40016766 про стягнення з нього на користь [PERSON] 47914 грн. 15 коп. матеріальної та моральної шкоди, станом на 19.06.2018 року складає 32068 грн. 69 коп. та 1200 грн. за проведення експертизи, всього 33268 грн. 69 коп. заборгованості. В ході здійснення виконавчого провадження, державним виконавцем було здійснено опис та арешт належного боржнику майна, реалізація якого здійснювалась через систему електронних торгів «СЕТАМ» ( а.с. 48). Також відповідач пояснив, що хворіє на ряд захворювань та надав копії медичної документації ( а.с. 49, 50,51, 52, 53). Суд не оцінює правильність наданих позивачем розрахунків з огляду на наступне. Положення про відшкодування шкоди врегульовані главою 82 Цивільного кодексу України. Стаття 625 ЦК України розміщена в розділі «Загальні положення про зобов'язання» книги 5 цього Кодексу і визначає загальні правила відповідальності за порушення грошового зобов'язання та поширює свою дію на всі види зобов'язань, якщо інше не передбачено спеціальними нормами, що регулюють суспільні правовідносини з виникнення, зміни чи припинення окремих видів зобов'язань. Частиною другою статті 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. При розгляді справ про передбачену статтею 625 ЦК України відповідальність за порушення грошового зобов'язання слід з'ясувати: чи існує зобов'язання між сторонами, чи це зобов'язання є грошовим, чи доведено наявність прострочення у виконанні зобов'язання, чи існують спеціальні норми, що регулюють ці правовідносини та виключають застосування цієї статті. Передбачена статтею 625 ЦК України норма не застосовується до трудових правовідносин (заборгованості із заробітної плати, відшкодування шкоди працівникові внаслідок трудового каліцтва), сімейних та інших правовідносин, які регулюються спеціальним законодавством. Правовідносини, які виникають з приводу виконання судових рішень, врегульовані Законом України «Про виконавче провадження», до них не можуть застосовуватися норми, що передбачають цивільну-правову відповідальність за невиконання грошового зобов'язання (стаття 625 ЦК України). Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 20 січня 2016 року у справі № 6-2759цс15. Як вбачається з матеріалів справи, спір виник у зв'язку з тривалим невиконанням рішеннь суду про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] сум заподіяної матеріальної і моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення відповідачем кримінального правопорушення. Таким чином, оскільки спірні правовідносини виникли у зв'язку з виконанням судового рішення, що регулюється Законом України «Про виконавче провадження», тому до них не можуть застосовуватися норми, що передбачають цивільну-правову відповідальність за невиконання грошового зобов'язання (стаття 625 ЦК України).

Outcome: dismissed