Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-10 00:00:00

[PERSON] звернулася до Куп'янського міськрайонного суду Харківської області з даним позовом, в якому просить визнати відповідача [PERSON], [INFO], уродженця смт. Купянськ-Вузловий, м. Купянськ, Харківської області, таким що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS], із зняттям його з реєстраційного обліку за даною адресою. В обґрунтування позову позивач зазначила, що вона на праві приватної власності володіє квартирою [ADDRESS] та за цією адресою зареєстрований її онук [PERSON], [INFO], який більше 9 місяців не проживає в даній квартирі та в утриманні її, ремонті, оплаті за комунальні платежі участі не приймає. Позивач спільне господарство з відповідачем не веде. Наявність зареєстрованого у квартирі відповідача створює для позивача перешкоди в здійснені її прав власника. Ухвалою судді від 26.07.2018 року у справі відкрито провадження і справа призначена до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Позивач[PERSON] у судове засідання не з'явилася, в матеріалах справи міститься письмова заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчать матеріали справи, причину неявки до суду не повідомив, відзиву на позовну заяву та заяви про розгляд справи за його відсутності не надав, поважності неявки не убачається. Представник третьої особи: Виконавчого комітету Куп'янської міської ради Харківської області також у судове засідання не з'явився, заперечення проти позову не надані. На підставі ст.ст. 280, 281 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідачів та постановити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Перевіривши письмові докази по справі, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено та підтверджено наявними у справі доказами, що [PERSON] на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS] та на її ім'я виготовлено технічний паспорт на квартиру [ADDRESS] про, що свідчать: ордер /Додаток №6 до Положення про порядок надання жилої площі в Українській РСР/ (а.с. 5); Інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єкта (а.с. 8); технічний паспорт на квартиру [ADDRESS] (а.с. 9, 10). Як убачається з довідки №20, наданої 23.05.2018 року ЖБК «Оптиміст» (а.с. 4) та інформації Управління житлово-комунального господарства, благоустрою та капітального будівництва, наданої за №661 від 19.07.2018 року (а.с. 19), за адресою: [ADDRESS] зареєстрований відповідач [PERSON], який за даною адресою з 30.08.2017 року не мешкає. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Таким чином встановлено, що позивач набув право власності на нерухоме майно на законних підставах, між іншим не заборонених законом. Відповідно до ст. 150 ЖК України, громадяни, що мають в приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст. ст. 16, 386, 391 ЦК України, які, окрім іншого, передбачають, що правовідносини, пов'язані зі створенням перешкод здійснення права користування своїм майном, регулюються ст. 391 ЦК України, яка встановлює, що власник майна має право вимагати усунення перешкоду здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 71 ЖК України особа може бути визнана такою, що втратила право на жиле приміщення, якщо в місці проживання вона відсутня більш шести місяців без поважних причин. Підстави, передбачені ч.3 ст. 71 ЖК України, за якими зберігається право на житлове приміщення відсутні. У відповідності до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться в судовому порядку. Таким чином, враховуючи спірні цивільно-правові відносини між учасниками справи, об'єктивно оцінивши достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, вимоги норм матеріального та процесуального права, суд дійшов висновку, що зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved