Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-10 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 07.10.2011 року вона уклала з [PERSON] договір позики, за яким передала [PERSON] 2144 доларів США, а останній зобов'язався в строк до 07.12.2012 року повернути суму позики та сплатити проценти за користування позикою у розмірі 25% річних. 26.10.2011 року вона знов уклала з [PERSON] договір позики, за яким передала [PERSON] 2516 доларів США, а останній зобов'язався в строк до 26.10.2012 року повернути суму позики та сплатити проценти за користування позикою у розмірі 25% річних. 20.11.2011 року вона також уклала з [PERSON] договір позики, за яким передала [PERSON] 4487 Євро на тих же умовах. На підтвердження отримання грошових коштів та умов договору [PERSON] надав їй розписки. У 2012 році на момент повернення боргу [PERSON] виплатив всі відсотки за позиками та просив відстрочити сплату основного боргу, ще на рік, на що вона погодилася та відповідні записи були внесені до розписок. На початку жовтня 2013 року [PERSON] попросив ще на рік відстрочити виплату боргу, але на це вона не погодилася та зажадала повернення боргу та процентів по ньому. Проте, [PERSON] почав ухилятись від зустрічей та не відповідав на її дзвінки. В подальшому [PERSON] запевнив, що борг поверне його матір, [PERSON], яка не заперечувала проти цього, про що власноруч написала розписку, в якій зазначила, що борги сина вона виплатить лише після продажу будинку. Посилаючись на невиконання [PERSON] зобов'язань за договорами позики та наявність поруки за цими зобов'язаннями зі сторони [PERSON], просила стягнути на її користь солідарно з відповідачів суму боргу у розмірі 199672 грн. 89 коп. та 120000 грн. у відшкодування моральної шкоди. В судовому засіданні [PERSON] та її представник підтримали позовні вимоги, просили позов задовольнити. Додатково [PERSON] пояснила, що їй відомо, що [PERSON] має великі борги як перед фізичними особами, так і перед банківськими установами. З питання повернення боргу вона зверталася до дільничного інспектора. Розписку від імені [PERSON] їй передали працівники міліції. Однак, сама [PERSON] відмовилася писати їй розписку про повернення боргів [PERSON] Представник [PERSON] за довіреністю [PERSON] в судовому засіданні просив в задоволенні позову відмовити. Зазначив, що [PERSON] не має будь-яких боргів перед [PERSON] Крім того, відповідно до наданих розписок, позивач давала грошові кошти в борг під проценти на певний строк. Так, строк повернення боргу за розписками становив 07.10.2014 року, 26.10.2014 року та 20.11.2014 року, а позов поданий до суду 17.09.2014 року, а відтак моральної шкоди позивачу не могло бути завдано. [PERSON], повідомлений за місцем реєстрації про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, письмові заперечення на позов не подав. Заслухавши учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню в зв'язку з наступним. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у розгляді справи. З наданих суду документів видно, що 07.10.2011 року, 26.10.2011 року та 20.11.2011 року [PERSON] та [PERSON] укладали договори позики. За даними договорами [PERSON] передала в борг [PERSON] 2144 доларів США, 2516 доларів США та 4487 Євро, а [PERSON] зобов'язався в строк до 07.10.2012 року, 26.10.2012 року та до 20.11.2012 року, відповідно, повернути [PERSON] таку ж суму грошових коштів та сплатити 25% річних від суми позики. В подальшому строк дії договорів був продовжений ще на 2 роки, про що були внесені відповідні записи до розписок. Відповідно до ст. ст. 1046, 1049 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальнику) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості у строк та в порядку , що встановлені договором. Згідно ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Частиною 2 ст. 1047 ЦК України встановлено, що на підтвердження укладання договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч.1 ст. 545 ЦК України прийнявши виконання зобов'язання, кредитор повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі. ч. 2 ст. 545 ЦК України встановлено, що якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов'язання, повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає. За змістом ч. 3 ст. 545 ЦК України підтвердженням виконання боржником зобов'язання є наявність у нього боргового документа. Відповідно до ч.2 ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Аналізуючи докази згідно із ст. ст. 212, 58, 59 ЦПК України, суд приходить до висновку, що [PERSON] не виконав взятого на себе за договорами зобов'язання і позов в частині стягнення суми боргу підлягає задоволенню в повному обсязі. Загальна сума боргу підтверджується розписками від 07.10.2011 року, 26.10.2011 року, 20.11.2011 року та розрахунком позивача і складає 199672 грн. 89 коп. У відповідності до ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. За змістом ст. 547 ЦК України правочин щодо забезпечення виконання зобов'язання вчиняється у письмовій формі. Відповідно до наведених вище норм договір поруки має бути укладеним у письмовій формі та містити ім'я поручителя, кредитора, боржника та зобов'язання, яке забезпечується порукою. Надана до суду розписка [PERSON] від 27.08.2014 року вказаним вимогам закону не відповідає. Крім того, відповідно до пояснень позивача дана розписка була видана [PERSON] співробітникам міліції, які в свою чергу передали розписку їй. З огляду на викладене відсутні законні підстави для солідарного стягнення з відповідачів заборгованості за договорами позики, а отже дана заборгованість підлягає стягненню з [PERSON] Згідно ч.1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її права. Зміст поняття «моральна шкода» визначений ч.2 ст. 23 ЦК України. Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала. Позивачем не надано суду доказів завдання їй моральної шкоди у зв'язку з чим суд вважає вимоги в даній частині не обґрунтованими і такими, що не підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судовий збір, що був сплачений позивачем при зверненні до суду, підлягає стягненню на його користь з [PERSON] пропорційно до задоволених позовних вимог.

Outcome: partial