Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-14 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги обґрунтувала тим, що 1 серпня 2003 року Старосільською сільською радою Маневицького району Волинської області було зареєстровано шлюб з відповідачем, актовий запис № 12. Від даного шлюбу вони мають двоє малолітніх дітей: синів [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося. Вони проживають окремо, не підтримують шлюбно-сімейних відносин, спільного господарства не ведуть. Між ними відсутнє взаєморозуміння, вони втратили повагу одне до одного. Вважаючи, що їх сімя розпалась з вини відповідача, [PERSON] просила шлюб між ними розірвати, малолітніх дітей залишити у неї на проживанні. Позивач [PERSON] в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримала з підстав, викладених у поданій до суду заяві, вважає, що їх шлюб носить лише формальний характер, а тому настоює на його розірванні та просила малолітніх дітей залишити у неї на проживанні. Відповідач [PERSON] позовні вимоги про розірвання шлюбу визнав у повному обсязі, підтвердив, що спільне життя з позивачем у них не склалося. Вони проживають окремо, не підтримують шлюбно-сімейних відносин, спільного господарства не ведуть. Спору про їх місце проживання між ними немає. Проти розірвання шлюбу він не заперечує, оскільки переконаний, що їх сімя розпалася і заходи щодо примирення ніякого результату не дадуть. Просив суд вирішити питання про місце проживання малолітніх дітей, оскільки по даному питанню між ними згоди не досягнуто. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сімя між подружжям розпалася повністю. Про це свідчить небажання подружжя спільно проживати, наполягання позивача та відповідача на розірванні шлюбу, а також те, що вони проживають окремо, не підтримують шлюбно-сімейних відносин, спільного господарства не ведуть. Спору про їх місце проживання між ними немає. Наведені обставини дають суду підстави вважати, що сімя між даним подружжям розпалась і збережена бути не може, а тому шлюб між ним слід розірвати. Подальше збереження подружжям шлюбу є недоцільним, оскільки стосунки між ними істотно суперечать їх інтересам та інтересам малолітніх дітей. Виходячи із інтересів малолітніх дітей, беручи до уваги їх вік, а також враховуючи бажання батьків та висновок органу опіки та піклування Маневицької райдержадміністрації Волинської області про визначення місця проживання малолітніх дітей з одним із батьків № 2646/45/2-17 від 27.10.2017 року, суд вважає за доцільне залишити малолітнього [PERSON], [INFO], після розірвання шлюбу на проживанні у відповідача [PERSON], а малолітнього [PERSON], [INFO], - на проживанні у позивача [PERSON] За бажанням позивача після розірвання шлюбу їй слід залишити прізвище Ярошик. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача [PERSON] підлягає стягненню на користь [PERSON] 640 гривень судового збору, сплаченого позивачем при поданні позову.

Outcome: approved