Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-08 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду в інтересах малолітнього [PERSON], до [PERSON], третя особа служба у справах дітей Цюрупинської районної державної адміністрації, про позбавлення батьківських прав. В судовому засіданні позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала, та пояснила, що під час перебування у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] в них народилася дитина - син [PERSON], [INFO].. 02.08.2013 року рішенням Цюрупинського районного суду Херсонської області шлюб між нею та відповідачем було розірвано. 15.07.2013 року рішенням Цюрупинського районного суду Херсонської області було вирішено стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина в розмірі ? частини заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку до досягненню дитиною повноліття, а також аліментів на утримання [PERSON] в розмірі 250,00 грн. щомісячно до досягнення дитиною трьох років. Проте відповідач рішення суду не виконує, вихованням сина не займається, життям дитини не цікавиться. [PERSON] не турбується про фізичний і духовний розвиток сина, не проявляє заінтересованості в його подальшій долі. Син сторін проживає разом з матір'ю, вихованням дитини займається позивач та мати позивача. У зв'язку із вказаним просить позовні вимоги задовольнити, позбавити [PERSON] батьківських прав та змінити прізвище та по батькові сина з [PERSON] на [PERSON]. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги не визнав в повному обсязі та суду пояснив, що дійсно між ним та позивачем у 2012 році шлюб було розірвано через несумісність характерів. Під час перебування у шлюбі в них народилася дитини - син [PERSON], на утримання якого він мав сплачувати аліменти. Проте через скрутне матеріальне становище здійснювати щомісячну сплату аліментів в нього не виходило і він зробив лише декілька платежів. Щодо побачень з дитиною, то позивач з батьками забороняли бачитися та спілкуватися з сином. Він намагався усунути перешкоди у спілкуванні з дитиною, проте батько позивача не надав своєї згоди та погрожував. У зв'язку із вказаним він зі сторони спостерігав за сином, коли той гуляв. На даний момент син [PERSON] проживає в с. Тарасівка, проте зустрітися відповідач з ним не має змоги через наявність перепон з боку батька позивача. Щодо висновку служби у справах дітей, то він є однобічним, оскільки не було досліджено його умови проживання, не допитано свідків з його боку тощо. У зв'язку із вказаним в задоволені позовних вимог просив відмовити в повному обсязі за необґрунтованістю. Представник відповідача - адвокат [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги не визнала та суду пояснила, що ухилення відповідача [PERSON] від спілкування та виховання дитини - вина [PERSON], створене штучно позивачем та її батьком. Відповідач неодноразово намагався поспілкуватися з дитиною, взяти до себе додому для спілкування та виховання, проте через погрози батька позивача, які він сприймав реально, [PERSON] не бачився з сином. Так, дійсно відповідач не в повному обсязі сплачує аліменти на утримання сина у зв'язку із нестабільним доходом та наявністю на утриманні дружини та ще однієї дитини, проте по можливості [PERSON] здійсню сплату. Крім того, 01.12.2014 року відповідач звернувся до служби у справах дітей Цюрупинської районної державної адміністрації з заявою про визначення способу участі у вихованні та спілкуванні з дитиною, що підтверджує бажання батька спілкуватися з дитиною. У задоволенні позовних вимог просить відмовити в повному обсязі за необґрунтованістю. Третя особа на стороні позивача, представник служби у справах дітей Цюрупинської районної державної адміністрації [PERSON] проти задоволенні позовних вимог в частині позбавлення відповідача батьківських прав не заперечувала, пояснила, що вона особисто складала акти огляду житло-побутових умов проживання дитини, допитувала сусідів. Отриманих даних було достатньо для складання висновку про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON]. Щодо вирішення питання щодо зміни прізвища та по батькові малолітньої дитини - сина сторін [PERSON], то вона поклалася на розсуд суду. Прокурор Гаврилов Ю. В. вважав за доцільне задовольнити позовні вимоги. Свідок [PERSON] суду пояснила, що вона э подругою сторін, часто бувала в гостях у позивача. Відповідачеві з дитиною бачитися забороняли, проте [PERSON] намагався побачити дитини, проїздив на машині. Восени 2013 року зі згоди мами [PERSON] було влаштовано зустріч сина з батьком на квартирі свідка. Хлопчик дуже був радий бачити батька. С липня 2014 року дитини живе з бабусею та дідусем в с. Тарасівка Цюрупинського району, останні й займаються вихованням хлопчика. Відповідачеві чиняться агресивні перешкоди у побаченнях з синам, що супроводжуються погрозами з боку батька позивача та самої позивача. Свідок [PERSON] суду пояснила, що вона є матір'ю відповідача - [PERSON]. Її син неодноразово намагався побачитися з дитиною, вони навіть їздили до с. Тарасівка, проте були створені перешкоди у спілкуванні з дитиною. Щодо сплати аліментів, то вона їй відомо, що рішенням суду було вирішено стягувати з відповідача аліменти на користь позивача та дитини, проте про регулярність їх сплати їй не відомо. Свідок [PERSON] суду пояснила, що вона працює у мінімаркеті «Овощник», який розташований біля будинку, в якому проживає позивач. Сторін вона знає більше п'ять років, певний час працювала з ними. Приблизно в вересні-жовтні 2013 року бачила [PERSON], який гуляв з дитиною. Більше відповідача вона не бачила. На даний момент син сторін у м. Цюрупинськ не проживає. Свідок [PERSON] суду пояснила, що вона є сусідкою позивача, відповідача знає як сусіда, батька дитини [PERSON]. Останнього вона не бачила з моменту народження дитини. Позивачеві [PERSON] аліменти не сплачує, з дитиною не бачиться. Дитина на даний час проживає у дідуся з бабусею на час опалення. Свідок [PERSON] суду пояснила, що вона є сусідкою позивача, відповідача вона не бачила в будинку з народження дитини. Вихованням хлопчика займалася мати з батьками. На даний час дитина проживає в с. Тарасівка з батьками позивача, оскільки в будинку відсутнє опалення та позивач працює. Чи телефонував відповідач позивачеві їй не відомо, при сварках та виселенні вона не була присутня. Свідок [PERSON] суду пояснив, що 13.07.2012 року його донька [PERSON] народила сина - [PERSON]. Через тиждень після пологів відповідач вигнав доньку з дитиною, у зв'язку із чим позивач з сином приїхали до них в с. Тарасівка. 18.10.2012 року вони дізналися з оголошення в газеті, що відповідач продає квартиру, яка належить свідкові на праві власності, у зв'язку із чим вони повернулися в м. Цюрупинськ та здійснили виселення відповідача [PERSON]. У квартирі проживала позивач з сином та дружиною свідка. Через місяць дружина повернулася в с. Тарасівка. За весь час відповідач не спілкувався з дитиною, не намагався з нею зустрітися. Жодних перешкод відповідачеві у зустрічах з дитиною він не чинив. Над даний момент онук проживає з ними в с. Тарасівка, оскільки донька [PERSON] працює слідчим у Цюрупинському РВ УМВС. Коли є вільний час, остання приїздить, щоб побачитися з онуком. Заслухавши позивача, відповідача, його представника, представника третьої особи, прокурора, свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить наступних висновків. Згідно ст. 15 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних сімейних, трудових відносин. За правилами ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до вимог ст.ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Судом встановлено, що 05.08.2011 року було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON]. Під час перебування шлюбі у сторін народилася - син [PERSON], [INFO].. Рішенням Цюрупинського районного суду Херсонської області від 02.08.2013 року шлюб між сторонами було розірвано. 15 липня 2013 року рішенням Цюрупинського районного суду Херсонської області було вирішено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON] у розмірі ? частини з усіх видів заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з 08.05.2013 року і до досягнення дитиною повноліття, а також стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на її утримання у розмірі 250,00 грн. щомісячно, починаючи з 08.05.2013 року і до досягнення дитиною трьох років, тобто по 13.07.2015 року. Згідно довідки ВДВС Цюрупинського РУЮ в Херсонській області за вих.. № 188 від 13.03.2014 року аліменти на утримання дитини за період 08 травня 2013 року по лютий 2014 року сплачені частково, у жовтні місяці - 1000,00 грн., боржник [PERSON] ухиляється від сплати аліментів. Відповідно до довідки-розрахунку заборгованість по сплаті аліментів на утримання сина становить 4474,44 грн.. Згідно довідки ВДВС Цюрупинського РУЮ в Херсонській області за вих.. № 187 від 13.03.2014 року аліменти на утримання [PERSON] за період 08 травня 2013 року по лютий 2014 року не сплачуються в повному обсязі. Відповідно до довідки-розрахунку заборгованість по сплаті аліментів на утримання [PERSON] становить 3227,05 грн.. Відповідно до акту обстеження житлово-побутових умов від 21.03.2014 року, проведеного за [ADDRESS], встановлено, що умови проживання [PERSON] задовільні для розвитку та проживання дитини створені належні умови. [PERSON] за місцем зареєстрованого проживання характеризується посередньо, вихованням дитини не займається, не дбає про забезпечення нормальних умов для проживання та її утримання, не піклується про розвиток дитини. У зв'язку із вказаним, служба у справах дітей Цюрупинської районної державної адміністрації склала висновок про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав. Ці обставини підтверджуються висновком служби у справах дітей про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав, копією свідоцтва про народження дитини, актом обстеження житлово-побутових умов, рішеннями Цюрупинського районного суду Херсонської області та іншими письмовими доказами. Статтею 150 СК України передбачено перелік обов'язків батьків щодо виховання та розвитку дитини, відповідно до якого: 1) батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; 2) батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; 3) батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; 4) батьки зобов'язані поважати дитину; 5) передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї; 6) забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини; 7) забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Здобутими у судовому засіданні доказами підтверджено, що відповідач [PERSON] жодних дій, спрямованих на виконання батьківських обов'язків не зробив, зокрема не звертався до відповідних органів із заявами про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною, встановлення порядку спілкування та участі у вихованні дитини тощо. Заява [PERSON] про визначення способу участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею, що була отримана службою у справах дітей Цюрупинської районної державної адміністрації01.12.2014 року, не є належним доказом на підтвердження прагнення відповідача [PERSON] до участі у вихованні, розвитку та спілкуванні з сином [PERSON], оскільки була подана лише після звернення позивача [PERSON] до суду та складення службою у справах дітей Цюрупинської РДА висновку про доцільність позбавлення батьківських прав. Щодо пояснень свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], які суду поясняли, що відповідач [PERSON] намагався побачитися з дитиною, проте позивач з батьком забороняли, не є належним доказом на підтвердження того, що відповідач [PERSON] робив спроби для спілкування з сином. Вказані свідки також поясняли, що відповідач проїздив біля будинку позивача та глядів як дитини гуляє. Проте вказані дії не свідчать про виконання батьком обов'язків по спілкуванню, вихованню дитини, піклування про її фізичний та духовний розвиток. Крім того, довідка та довідка-розрахунок ВДВС Цюрупинського РУЮ про ухилення відповідача від сплати аліментів є належним доказом на підтвердження невиконання батьком своїх обов'язків відносно дитини. Таким чином, оскільки відповідач [PERSON] не виконує передбачених статтею 150 СК України обов'язків по вихованню і розвитку своєї дитини і зловживає своїми батьківськими правами, що підтверджено належними та допустимими доказами в судовому засіданні, позов у частині про позбавлення батьківських прав необхідно задовольнити. Відповідно до ч. 1 ст. 145 СК України, прізвище дитини визначається за прізвищем батьків. Якщо мати, батько мають різні прізвища, прізвище дитини визначається за їхньою згодою. Відповідно до ч. 1 ст. 147 СК України, по батькові дитини визначається за іменем батька. Згідно з ч. 4 ст. 148 СК України, за заявою батьків або одного з них, якщо другий помер, оголошений померлим, визнаний недієздатним або безвісно відсутнім, дитині, яка не досягла чотирнадцяти років та якій при реєстрації народження присвоєне прізвище одного з батьків, може бути змінено прізвище на прізвище другого з батьків. Відповідно до ч. 5 ст. 148 СК України, у разі заперечення одним із батьків щодо зміни прізвища дитини спір між ними щодо такої зміни може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. При вирішенні спору беруться до уваги виконання батьками своїх обов'язків щодо дитини, а також інші обставини, які засвідчують відповідність зміни прізвища інтересам дитини. Статтею 149 СК України передбачено, що у разі, якщо батько змінив своє ім'я, по батькові дитини, яка досягла чотирнадцяти років, змінюється за її згодою. Враховуючи вищевикладене та те, що відповідач [PERSON] дійсно не здійснює своїх батьківських обов'язків, проте позивачем у судовому засіданні не доведено відповідність зміни прізвища інтересам дитини, вимога про зміну прізвища дитини є необґрунтованою. Крім того, батько дитини не змінив свого ім'я, а тому правові підстави для зміни по батькові дитини відсутні. Таким чином, суд приходить висновку про необхідність задоволення позовних вимог частково, а саме позбавити відповідача батьківських прав, в решті позовних вимог відмовити за необґрунтованістю. У відповідності до ст. 88 ЦПК України, судові витрати у розмірі 240,63 грн. підлягають стягненню з [PERSON] на користь [PERSON]. Крім того, із врахуванням того, що позивач при подачі позовної заяви недоплатила судовий збір у розмірі 02,97 грн., вказана сума підлягає стягненню з відповідача на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: partial