Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-05 00:00:00

[PERSON] звернулася до Балтського районного суду Одеської області з позовом до законного представника обвинуваченого [PERSON] - [PERSON], законного представника обвинуваченого [PERSON] - [PERSON] про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням. В позовній заяві посилається на те, що 09.11.2016 року біля 17 години неповнолітні [PERSON] та [PERSON] знаходячись біля будинку № 27 по вул. Уварова в м. Балта Одеської області, скоїли на неї розбійний напад, де [PERSON] підійшов до неї спереду та направив у її бік розкладний ніж, який тримав у правій руці, демонструючи при цьому ним вже з оголеним лезом, чим спричинив психічне насильство небезпечне для життя і здоров'я відносно неї, яку остання сприймала як реальну, після чого став вимагати у неї зупинитись і вимкнути ліхтарик, яким вона світила собі шлях. Злякавшись за своє здоров'я та розуміючи фізичну перевагу нападника, опір йому не чинила, а [PERSON] в той час підбіг до неї зі спини, та насильно вирвав з її лівої руки жіночу шкіряну сумку чорного кольору вартістю 200,00 грн., в якій знаходились грошові кошти в сумі 2300,00 грн., мобільний телефон марки Samsung вартістю 600,00 грн. з двома сім картками мобільних операторів «Київстар» і «МТС» вартістю 15,00 грн. за кожну на загальну суму 30,00 грн., печиво вагою 0,5 кг вартістю 22,00 грн. та хліб вартістю 9,00 грн., після чого вона впала на землю, а [PERSON] і [PERSON] залишили місце злочину, спричинивши їй матеріальну шкоду на загальну суму 3161,00 грн. Під час досудового розслідування частина майна та грошових коштів їй було повернуто працівниками поліції, але враховуючи те, що частина майна була пошкоджена під час вчинення злочину відносно неї, то залишок не відшкодованої матеріальної шкоди становить 620,00 грн. Сума матеріальних збитків обґрунтована тим, що їй не було повернуто грошові кошти і сумі 200,00 грн., пошкоджено гаманець, вартістю 120,00 грн, який в подальшому не придатний для користування, пошкоджено парасольку, вартістю 200,00 грн. та ліхтарик, вартістю 100,00 грн. Крім того, у зв'язку з незаконними діями [PERSON] та [PERSON] їй було завдано моральної шкоди, що полягала у сильних емоційних та душевних стражданнях, хвилюваннях, яких вона зазнала у зв'язку з вчиненням відносно неї злочину, що наніс їй психологічну травму, що проявляється у втраті довіри до оточуючих людей, а також постійного страху пов'язаного з пересуванням у темну пору доби. А тому, зважаючи на вищенаведене просить суд стягнути із законного представника обвинуваченого [PERSON] - [PERSON], та законного представника обвинуваченого [PERSON] - [PERSON] на її користь майнову шкоду в сумі 620,00 грн. та моральну шкоду в розмірі 5000 грн., завдану їй внаслідок вчинення злочину. Позивач надала до суду заяву в якій просила розгляд справи провести без її участі та задовольнити позовні вимоги. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] до судового засідання не з'явилися, хоча викликалися неодноразово, про причини своєї неявки суд не повідомили, відзив на позов, заяви про розгляд справи без їх участі чи відкладення розгляду справи до суду не надходило. У зв'язку з неявкою сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що неповнолітні [PERSON] та [PERSON], діючи згідно розподілених на місці злочину між собою ролей, знаходячись біля будинку № 27 по вул. Уварова в м. Балта Одеської області, [PERSON] підійшов до [PERSON] спереду та направив у її бік розкладний ніж, який тримав у правій руці, демонструючи при цьому ним вже з оголеним лезом, чим спричинив психічне насильство небезпечне для життя і здоров'я відносно [PERSON], яку остання сприймала як реальну, після чого став вимагати у останньої зупинитись і вимкнути ліхтарик, яким вона світила собі шлях, на що [PERSON], боячись за своє життя та здоров'я та розуміючи фізичну перевагу нападника, опір йому не чинила, а [PERSON] в той час підбіг зі спини до потерпілої, та насильно вирвав з її лівої руки жіночу шкіряну сумку чорного кольору вартістю 200,00 грн., в якій знаходились грошові кошти в сумі 2300,00 грн., мобільний телефон марки Samsung вартістю 600,00 грн. з двома сім картками мобільних операторів «Київстар» і «МТС» вартістю 15,00 грн. за кожну на загальну суму 30,00 грн., печиво вагою 0,5 кг вартістю 22,00 грн. та хліб вартістю 9,00 грн., що належали [PERSON], після чого остання впала на землю, а [PERSON] та [PERSON] з місця вчинення кримінального правопорушення зникли, спричинивши [PERSON] матеріальну шкоду на загальну суму 3161,00 грн. Під час досудового розслідування частина майна та грошових коштів було повернуто [PERSON], але враховуючи те, що частина майна була пошкоджена під час вчинення злочину відносно неї, то залишок не відшкодованої матеріальної шкоди становить 620,00 грн. Вироком Балтського районного суду Одеської області від 02.03.2018 року [PERSON] та [PERSON] визнано винними у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України. Згідно із ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов'язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Вироком Балтського районного суду Одеської області від 02.03.2018 року встановлено, що, внаслідок злочинних дій [PERSON] та [PERSON], позивачу заподіяно матеріальну шкоду і ця обставина є обов'язковою для суду при розгляді цієї справи. Встановленим судом обставинам, відповідають цивільні правовідносини, пов'язані із відшкодуванням шкоди, завданої внаслідок неправомірних дій, які регулюються Цивільним Кодексом України. Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. В силу ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Згідно п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» № 6 від 27.03.1992 року, судам роз'яснено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи. Щодо позовної вимоги про відшкодування моральної шкоди суд виходить з наступного. Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Одним із способів такого захисту, відповідно до ч.2 ст. 16 ЦК України, є відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Згідно ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Пунктом 3,9 потанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової шкоди)» № 4 від 31.03.1995 року визначено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Відповідно до ч. 2 ст. 1179 ЦК України у разі відсутності у неповнолітньої особи майна, достатнього для відшкодування завданої нею шкоди, ця шкода відшкодовується в частці, якої не вистачає, або в повному обсязі її батьками (усиновлювачами) або піклувальником, якщо вони не доведуть, що шкоди було завдано не з їхньої вини. Судом встановлено, що внаслідок неправомірних дій [PERSON], законним представником якого є його мати - [PERSON], та неповнолітнім [PERSON], законним представником якого є його мати - [PERSON], завдано матеріальну шкоду на загальну суму 620,00 грн., а також позивач зазнала моральних страждань, які полягають в тому, що порушився звичайний, нормальний спосіб життя позивача, остання зазнала душевних страждань, хвилювань, що нанесли їй психологічну травму, що проявляється у втраті довіри до оточуючих людей, а також постійного страху пов'язаного з пересуванням у темну пору. Таким чином, аналізуючи зібрані у справі докази в їх сукупності щодо завданої позивачу матеріальних збитків та моральної шкоди, суд приходить до висновку про правомірність заявлених вимог позивача, яких вона зазнала внаслідок неправомірних дій неповнолітніх [PERSON] та [PERSON] Враховуючи встановлені обставини справи, суд вважає розмір моральної шкоди у сумі 5000,00 грн. є таким, що відповідає ступеню перенесених позивачем страждань, а тому вважає за необхідне стягнути з відповідачів на користь позивача моральну шкоду в розмірі 5000,00 грн. Отже, судом встановлено, що вчиненим неповнолітніми [PERSON] та [PERSON] кримінальним правопорушенням позивачеві завдано матеріальних збитків та моральної шкоди, та враховуючи, що відповідачі не вчинили жодних заходів щодо відшкодування завданих збитків та моральної шкоди, та, виходячи із засад виваженості та справедливості, суд дійшов висновку про задоволення позову в повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідачів на користь держави слід стягнути судові витрати в розмірі 704,80 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved