Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-09 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що з 10.11.2001 року з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають сина - [PERSON] , [INFO] , який досяг повноліття та є студентом денного відділення медичного факультету Дніпровського державного медичного університету, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги свого батька. Вона надає сину усе необхідне утримання, у тому числі несе необхідні витрати, оскільки син стипендію не отримує і тому не може матеріально забезпечувати найнеобхідніші вимоги по придбанню продуктів харчування, одягу, взуття, предметів особистої гігієни, підручників та іншого приладдя для навчання. Одна вона не може самостійно забезпечити належну матеріальну допомогу сину, вона багатодітною матір`ю, та на її утриманні перебувають ще двоє неповнолітніх дітей. Відповідач інших дітей, або інших утриманців не має, разом з тим він має задовільний стан здоров`я та є працездатним, працює начальником на підприємстві та отримує заробітну плату, тому може надавати матеріальну допомогу своєму повнолітньому сину у зв`язку з навчанням. Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] у розмірі 1 / 4 частини від усіх видів доходу, щомісячно, до досягнення сином 23-річного віку або до припинення навчання. У відповідності до гл. 10 ст. 274 ЦПК України «у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються справи: 1) малозначні справи. Ч. 2 даної статті вказує, що «у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті. При вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: 1) ціну позову; 2) значення справи для сторін». Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України розгляд справи проводиться в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. При цьому у відповідності до ст. 279 ЦПК України «Розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Позивач [PERSON] до суду не з`явилася, її представник - адвокат Левіт С.О. звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги в частині стягнення з відповідача аліментів на утримання сина підтримує у повному обсязі. Позовні вимоги в частині стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу не підтримує. Відповідач [PERSON] звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності, не заперечує проти позовних вимог в частині стягнення з нього аліментів на утримання сина на період його навчання. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що позивач та відповідач є батьками [PERSON] , [INFO] (л.с. 8 - копія свідоцтва про народження). Позивач після розірвання шлюбу з відповідачем, змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] » (а.с. 7 - копія свідоцтва про шлюб). Згідно довідки про навчання [PERSON] є студентом медичного факультету Дніпровського державного медичного університету ІV рівня акредитації, денного відділення. Термін навчання по 01.07.2026 року. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітня донька, син продовжує навчання, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умовою, якщо вони можуть надати матеріальну допомогу. Стаття 200 Сімейного кодексу України передбачає, що суд визначає розмір аліментів на повнолітню доньку, сина в твердій грошовій сумі або в долі від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 СК України. Крім того, при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків. Згідно зі ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; -2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Тобто однією з умов для задоволення позову є можливість платника надавати матеріальну допомогу. Суд вважає, що батьки дитини повинні виконувати свої батьківські обов`язки сумлінно, дбати про здоров`я та матеріальний добробут дитини виходячи тільки з найкращих інтересів дитини. Найкращі інтереси дитини - це принцип зі сфери захисту прав дитини, що стосується прийняття рішень. В статті 3 Конвенції ООН про права дитини говориться: «В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини». В оцінці найкращих інтересів дитини необхідно дотримуватись балансу «всіх елементів, необхідних для прийняття рішення в конкретній ситуації для конкретної дитини або групи дітей». [PERSON] досяг 18 років, йому немає 23 років, навчається у вищезазначеному учбовому закладі, на денній формі навчання, у зв`язку з чим не в змозі офіційно працювати та отримувати доходи, слід вважати встановленим, що він потребує матеріальної допомоги на його утримання на час навчання. Відповідач [PERSON] будь-яких відомостей про свій стан здоров`я чи неможливість сплачувати аліменти на утримання сина на період його навчання суду не наддав. Разом з тим він не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання сина у зв`язку з його навчанням. Отже враховуючи, що [PERSON] досягне 23 річного віку [INFO] , ат термін закінчення його навчання до 01.07.2026 роу, суд прийшов до висновку про наявність обов`язку відповідача [PERSON] піклуватися та матеріально забезпечувати свого повнолітнього сина [PERSON] , тобто сплачувати аліменти на його утримання на період навчання до досягнення сином 23 років, тобто до [INFO] . Суд знаходить, що згідно вимог ст. 141 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір» з відповідача слід стягнути судовий збір, оскільки дане рішення ухвалюється на користь позивача, яка звільнена від сплати судового збору за подання позову про стягнення аліментів на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», тому у відповідності до ст. 141 ЦПК України судовий збір у розмірі 908,00 грн. в дохід держави підлягає стягненню з відповідача. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved