Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-17 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вказаним вище позовом про вселення та зобов'язання не перешкоджати у користуванні власністю. Свої вимоги позивачка обґрунтувала наступним. Сину позивачки [PERSON] належали на підставі договору дарування від 26.06.2001 року квартира [ADDRESS], згідно договору дарування від 16.10.2007 року квартира [ADDRESS], квартира [ADDRESS]. [INFO] [PERSON] помер. Після його смерті відкрилась спадщина. Спадкоємцями першої черги є позивачка, [PERSON] - дружина, [PERSON] - син та [PERSON] - батько. Однак, відповідачка [PERSON] неодноразові вимоги приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу, [PERSON], надати оригінали правовстановлюючих документів на спадкове майно ігнорує, що унеможливлює отримання [PERSON] свідоцтва про право власності в порядку спадкування за законом. Також, відповідачка чинить перешкоди у користуванні спадковим майно, позивачка не має можливості його використовувати на власні потреби. Посилаючись на викладене, [PERSON] просила суд вселити її в квартиру [ADDRESS] та квартиру [ADDRESS]; зобов'язати [PERSON] не чинити їй перешкоди у користуванні вищевказаним спадковим майном. В судове засідання відповідач не з'явився, про час, дату та місце розгляду справи був належним чином повідомлений (ч. 5 ст. 74 ЦПК України), про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи в його відсутність та заперечень на позов до суду не надав. Представник позивача, до суду, до судового засідання надав заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутністю заочно, викладене в позовній заяві підтримує в повному обсязі. Згідно ч. 2 ст. 158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнанні неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Частиною 2 ст. 197 ЦПК України закріплено, що у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу звукозаписувальним засобом не здійснюється. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо доказів щодо взаємовідносин сторін, а також маючи згоду представника позивача на заочний розгляд справи, суд вважає можливим заочно розглядати справу у відсутності належно повідомленого відповідача без фіксування судового процесу звукозаписувальним засобом. Суд, дослідивши матеріали справи, наявні у справі докази, дійшов висновку про можливість задоволення позову, виходячи із нижче викладених підстав. Як випливає з матеріалів справи, [PERSON] належать: на підставі договору дарування від 26.06.2001 року квартира [ADDRESS]; згідно договору дарування від 16.10.2007 року квартира [ADDRESS]; 1/3 частина квартири [ADDRESS] згідно свідоцтва про право власності на житло від 15.09.1993 року (довідка від 24.04.2012 року, видана КП «ОМБТІ та РОН»). Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 57 Сімейного кодексу України, особистою приватною власністю одного з подружжя є майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування. [INFO] [PERSON] помер. Після його смерті відкрилась спадщина (спадкова справа № 28/2011), а спадкоємцями першої черги є його мати [PERSON], діти та дружина [PERSON]. 22.12.2011 року [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу, [PERSON], із заявою про прийняття спадщини після смерті її сина [PERSON] Відповідно до ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. [PERSON] належить до спадкоємців першої черги спадкування за законом після смерті свого сина [PERSON] Згідно ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до глави 10 п. 4.15 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року за № 282/2059 «Видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна». Проте, відповідачка [PERSON] неодноразові вимоги приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу, [PERSON], надати оригінали правовстановлюючих документів на спадкове майно ігнорує, що унеможливлює отримання позивачкою свідоцтва про право власності в порядку спадкування за законом. [PERSON] чинить перешкоди у користуванні спадковим майно, [PERSON] не маю можливості використовувати його на власні потреби. Відповідно до Постанови Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 23.01.2013 року у справі № 6-164цс 12. зазначено, що у спадкоємця, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, права володіння га користування спадковим майном виникають із часу відкриття спадщини. Такий спадкоємець може захищати свої права володіння та користування спадковим майном відповідно до Глави 29 Цивільного кодексу України. Частиною 1 ст. 319 ЦК України встановлено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Пунктом 42 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання юрисдикції загальних суддів та визначення підсудності цивільних справ» №3 від 01.03.2013 року зазначено, що виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна (частина перша статті 114 ЦПК України). Згідно ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Відповідно до ч. 1 ст. 79 ЦПК У країни, судові витрати складаються з судового боргу та витрат, пов'язаних з розглядом справи. На підставі ст. ст. 4, 6, 8, 10-11, 15, 59-60, 79, 88, 109, 209, 212-215, 218, 224-226, 294 ЦПК України, суд, -

Outcome: approved