Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-16 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом, в якому зазначила, що 20 вересня 2016 року між нею та відповідачем було укладено договір, згідно якому останній зобов'язався в строк 30 робочих днів здійснити роботи по виготовленню та установленню металопластикових виробів, вартість яких складає 19144 грн. Посилаючись на те, що відповідач свої зобов'язання не виконав, металопластикові вироби не встановив, грошові кошти не повернув, просила визнати недійсним договір № 121 від 20.09.2016 року та стягнути з відповідача на її користь 19144 грн. В судове засідання позивач не з'явилася, від неї надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду, у судове засідання не з'явився, причину неявки суду не повідомив. За згодою позивача і у відповідності до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд вважає можливим розглянути справи за відсутності учасників справи, у зв'язку із чим фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Перевіривши матеріали справи, суд дійшов до наступного. Судом встановлено, що 20 вересня 2016 року сторони уклали договір побутового підряду, згідно якому фізична особа - підприємець [PERSON] зобов'язався в строк 30 робочих днів здійснити роботи по виготовленню та установленню [PERSON] у квартирі [ADDRESS] металопластикові вироби, вартість яких складає 19144 грн. (а.с. 6-7). Відповідно до ч. 1 ст. 865 ЦК України, за договором побутового підряду підрядник, який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується виконати за завданням фізичної особи (замовника) певну роботу, призначену для задоволення побутових та інших особистих потреб, а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Згідно зі ст. 526 ЦК України - зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 611 ЦК України - у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: відшкодування збитків та моральної шкоди. Як вбачається з квитанції, 07.10.2016 року позивач на виконання умов договору сплатила ФОП [PERSON] грошові кошти у розмірі 19144 грн. (а.с. 8). Згідно п.3.9 договору зобов'язання виконавця вважається виконаним у повному обсязі після підписання замовником акта приймання-передачі виробів. Оскільки відповідач не виконав свої зобов'язання за договором побутового підряду, понесені позивачем збитки у вигляді оплаченої вартості робіт у розмірі 19144 грн. , підлягають стягненню з нього на користь позивача у повному обсязі. Вимоги позивача про визнання договору недійсним задоволенню не підлягають з наступних підстав. За змістом ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Частинами 1, 2, 3, 5, 6 ст. 203 ЦК України встановлено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей. В силу ст. 81 ЦПК України тягар доведення перед судом переконливості як вимог, так і заперечень цивільним процесуальним законом покладений на сторони. Натомість, позивач в обгрунтування правових підстав для визнання договору недійсним посилається лише на ст. 216 ЦК України, якою визначаються правові наслідки недійсності правочину, а не підстави для визнання його недійсним. Позивач взагалі не зазначила підстави визнання договору побутового підряду недійсним та не довела їх наявність. Таким чином, суд не вбачає підстав, передбачених діючим законодавством, для визнання договору недійсним.

Outcome: partial