Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-21 00:00:00

[PERSON] звернулася до Ленінського районного суду м. Харкова із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначила, що 11.02.2015 року сторони зареєстрували шлюб, актовий запис №51, свідоцтво про укладення шлюбу серія [NUMBER] В шлюбі народилося троє дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] Позивач зазначає, що сімейне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння між подружжям, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов'язки з ведення спільного господарства, а також виховання дітей. На час звернення до суду шлюбні відносини між подружжям фактично припинені, проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Через відсутність взаєморозуміння та спільних інтересів, подальше сумісне життя і збереження сімї є неможливим. Всі фізичні та духовні зв'язки втрачені, у зв'язку з чим позивач просить розірвати шлюб. Позивач в судове засідання не прибула, але звернулася до суду із письмовою заявою в якій зазначила, що свої позовні вимоги підтримує у повному обсязі, наполягає на їх задоволенні, просить суд розглянути справу за її відсутності, проти заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, про причини неявки суду не повідомив. За таких обставин, відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України та за згодою представника позивача, суд вважає за можливе розглянути справу заочно на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Розглянувши цивільну справу в межах заявлених вимог, дослідивши матеріали справи і докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до вимог ст. 112 Сімейного кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Відповідно до ст.114 Сімейного Кодексу України шлюб вважається припиненим з моменту набрання рішення про його розірвання, чинності. Відповідно до ст.115 Сімейного кодексу України, розірвання шлюбу здійснене за рішенням суду, має бути зареєстровано в державному органі реєстрації актів цивільного стану. Судом встановлено, що [PERSON]., [INFO] та [PERSON], [INFO], уклали шлюб, який було зареєстровано 11.12.2015 року Ленінським відділом реєстрації актів громадянського стану м.Харкова, актовий запис №51. Від шлюбу сторони трьох дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] Приймаючи до уваги фактичні взаємини між подружжям, дійсні причини позову про розірвання шлюбу та інші обставини життя сторін, такі як не ведення спільного господарювання, небажання позивачки надалі підтримувати сімейні відносини, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них, внаслідок чого позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Встановлені обставини дають суду підстави вважати, що збереження шлюбу сторін суперечить інтересам позивача, тому шлюб необхідно розірвати. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved