Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-23 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання трьох дітей в розмірі 1/2 частини всіх видів його доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, мотивуючи свої вимоги тим, що вона перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано в судовому порядку 03.03.2014 р. Під час подружнього життя у них народилося троє дітей : [PERSON] - [INFO], [PERSON] - [INFO] та [PERSON] - [INFO], які проживають разом з нею та перебувають на її повному матеріальному утриманні. Відповідач ухиляється від участі в утриманні дітей, добровільно допомоги на їх утримання не надає, а тому просить стягувати з відповідача аліменти на утримання трьох дітей в судовому порядку. Позивач в судовому засіданні уточнила позовні вимоги та просила стягувати з відповідача аліменти на утримання лише двох дітей - [PERSON] та [PERSON] в розмірі 1000грн. Пояснила, що під час спільного подружнього життя з відповідачем у них народилося троє дітей, однак відповідач є батьком лише двох дітей [PERSON] та [PERSON], та батьком [PERSON] є інший чоловік, не зважаючи на те, що у свідоцтві про народження доньки зазначений відповідач. Зазначила, що впродовж двох років вона з дітьми проживає в с.Оженин Острозького району Рівненської області, а відповідач - в с.Межиріч Острозького району Рівненської області, та впродовж вказаного часу відповідач систематичної допомоги на утримання дітей не надає. Усі витрати, пов'язані з утриманням дітей вона несе самостійно. Пояснила, що перебуває у скрутному матеріальному становищі та немає можливості з урахуванням віку дітей, їх інтересів і здібностей в повній мірі забезпечити усім необхідним. Вказала, що батько відповідача інколи купував для дітей верхній одяг, на відміну від відповідача, який лише 4-5 разів приїздив до дітей та привозив їм фрукти і печиво, та одного разу купив їм кросівки. Пояснили, що вона перебуває у декретній відпустці по догляду за найменшої дитиною та іншого доходу, окрім отримуваної державної допомоги у зв'язку з народженням дитини та допомоги по догляду за дитиною не отримує, та отримуваних коштів не вистачає для утримання дітей. Пояснила, що пропонувала відповідачу добровільно сплачувати аліменти на утримання дітей, проте останній відмовився, а тому просила позов задовольнити з урахуванням уточнених позовних вимог. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково та не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання двох своїх малолітніх синів [PERSON] та [PERSON] в розмірі 500 грн. Пояснив, що інколи навідувався до дітей та привозив їм колготи, кофти, іграшки, та коли вони хворіли купував їм вітаміни, та надана ним допомога для дітей немала систематичного характеру. Зазначив, що позивачка пропонувала йому, щоб він приймав участь в утриманні дітей в грошовій формі, на що він категорично заперечив, пояснивши, що готовий приймати участь в їх утриманні виключно в натуральній формі шляхом самостійного придбання необхідного одягу, продуктів, тощо з подальшою передачею їх для дітей. Зазначив, що на даний час він тимчасово не працює та його дохід складається із випадкових заробітків, оскільки за станом здоров'я він потребує періодичного лікування з приводу раніше отриманої травми правої ноги. Заслухавши пояснення позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. З матеріалів справи та пояснень сторін судом встановлено, що позивачка та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі, який згідно рішення Острозького районного суду від 03.03.2014 р. було розірвано. Під час шлюбу у сторін народилося троє дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], що підтверджується відповідними свідоцтвами про народження дітей серії [NUMBER] від 24.12.2009 р., серії [NUMBER] від 10.12.20010 р., серії [NUMBER] від 18.10.2012р. З пояснень позивачки судом встановлено, що батьком [PERSON] є інший чоловік, а ніж відповідач, та запис про батьківство [PERSON] здійснено з огляду на те, що на час народження дитини позивачка перебувала з ним у шлюбі, хоча разом як подружжя не проживали. Судом встановлено та підтверджується поясненнями сторін і довідкою Оженинської сільської ради Острозького району Рівненської області № 887 від 13.03.2014 р., що позивачка проживає в с.Оженин Острозького району разом з дітьми, які перебувають на її утриманні. Згідно ст.51 Конституції України та ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч.1 ст.181 Сімейного кодексу України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину можуть бути визначені за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні у грошовій і (або) натуральній формі. Відповідно до п.17 постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15.05.2006р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. З огляду на те, що діти проживають з позивачкою, та між нею і відповідачем не досягнуто домовленості про способи та обсяг участі відповідача, як батька, в утриманні дітей (грошова або натуральна форма, розмір аліментів, першочергові потреби, які необхідні дитині, тощо), а тому суд вважає, що існують підстави для стягнення аліментів в судовому порядку. Згідно ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ч.1 ст.184 Сімейного кодексу України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. З пояснень позивачки судом встановлено, що відповідач не надає добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей, водночас з пояснень відповідача судом встановлено, що допомога, яку він надавав носила несистематичний характер та без урахування віку дітей та їх першочергових потреб. Відповідач не надав суду належних та допустимих доказів, які б спростовували доводи позивачки, та в ході судового розгляду таких доказів судом не здобуто, а відтак суд приходить до висновку про обґрунтованість позову та беручи до уваги відсутність в матеріалах справи відомостей про отримання відповідачем постійного та стабільного доходу, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення аліментів на утримання дітей в примусовому порядку та необхідність визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів суд враховує, що відповідач не надав доказів в підтвердження своєї регулярної та систематичної участі у наданні матеріальної допомоги на першочергові потреби дитини: витрати на харчування, одяг, навчання, розвиток, дозвілля тощо, а також доказів, які б підтверджували обмеження його працездатності на постійній основі. Відповідач у наданих суду поясненнях повідомив, що йому було встановлено інвалідність з приводу травми правої ноги до 25.02.2014 р., та на даний час інвалідність відсутня. Як вбачається з епікризу №777/93 [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні в травматологічному відділенні Острозької ЦРЛ з 17 по 24 лютого 2014р. та після проведеного лікування його стан покращився, виписаний на амбулаторне лікування, рекомендовано відновлювальне лікування в умовах стаціонару 1-2 рази на рік, рекомендовано обмежити фізичне навантаження на праву нижню кінцівку. При визначенні розміру аліментів на утримання дітей суд приймає до уваги неможливість позивачки самостійно надавати матеріальну допомогу дітям в повному розмірі, при тому, що відповідач є працездатний, інших дітей або непрацездатних осіб на утриманні немає. Крім того, при визначенні розміру аліментів суд враховує положення Закону України «Про прожитковий мінімум» від 15.07.1999 р., відповідно до якого прожитковий мінімум - це вартісна величини достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров'я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. Сума прожиткового мінімуму на 2014 рік встановлена Законом України «Про Державний бюджет України на 2014 рік», та відповідно до ст.7 цього Закону прожитковий мінімум для дитини віком до 6 років з 1 січня становить 1032 грн. Таким чином, виходячи з принципу рівності прав та обов'язків батьків при їх участі в утриманні дитини, суд з урахуванням пояснень відповідача щодо стану свого здоров'я та рекомендованого обмеження при виконанні фізичних навантажень приходить до переконання, що [PERSON] повинен сплачувати щомісячно аліменти на утримання двох малолітніх дітей - [PERSON] та [PERSON] в розмірі 750 грн. Так як позов підлягає задоволенню, а відтак з відповідача згідно ст.88 ЦПК України в дохід держави слід присудити судові витрати. Відповідно до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України у справах про стягнення аліментів суд допускає негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial