Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-03 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та коштів на утримання дружини. В позовній заяві зазначила, що шлюб між нею та відповідачем було укладено 15 грудня 2015 року. Від даного шлюбу в них народилася донька [PERSON], [INFO], яка проживає разом з нею та знаходиться на її повному утриманні та вихованні. На початку жовтня 2017 року вона разом з відповідачем виїхала на заробітки в Чехію, щоб на сімейні кошти купити квартиру, але чоловік почав порушувати подружню вірність, створив нестерпні умови для спільного проживання та змусив її поїхати додому. З того часу він перестав надавати кошти на виховання та утримання доньки, тільки [INFO] відповідач прийшов привітати доньку з днем народження та купив їй декілька дитячих іграшок, хоча він усно зобов'язувався допомагати дитині. Відповідач ухиляється від покладеного на нього обов'язку утримувати свою дитину, при цьому дитині повинен бути забезпечений належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Вона неодноразово зверталась до відповідача з проханням змінити своє ставлення до спільної дитини та надати матеріальну допомогу, але всі прохання залишилися поза увагою. Також позивачка зазначила, що вихованням та забезпеченням добробуту спільної дитини весь час займалась вона. Щодо надання матеріальної допомоги відповідач [PERSON] завжди ухиляється та не виявляє бажання її надавати. З моменту коли відповідач [PERSON] став мешкати з іншою особою жодних коштів та іншої допомоги на утримання доньки вона не одержувала. ЇЇ неодноразові прохання надати матеріальну допомогу є безрезультатними, відповідач стверджував що не має можливості надати таку допомогу. Враховуючи, що вона вживала заходів щодо одержання аліментів з відповідача з жовтня 2017 року, але не може їх одержати, у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати вона має право на одержання аліментів з листопада 2017 року. Враховуючи, що у відповідача є тільки одна дитина, яку потрібно утримувати, частка заробітку відповідача, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, повинна складати не менше ніж 2000 гривень. Вважає, що за рішенням суду відповідач зобов'язаний виплатити аліменти на користь спільної доньки [PERSON], [INFO], за минулий час, а саме за останні три місяці - листопад і грудень 2017 року та січень 2018 року у розмірі 2000 гривень за кожний місяць. Враховуючи вищенаведене, вона має право на утримання від відповідача [PERSON] батька дитини, з 1 листопада 2017 року до досягнення дитиною [PERSON], [INFO], трьох річного віку в розмірі не меншому ніж прожитковий мінімум для працездатних осіб на дату подання позову, що становить 1762 гривні. Також зазначила, що відповідач виїжджає на заробітки в Чехію, але приховує свої заробітки та ухиляється від свого батьківського обов'язку на утримання дитини. Хоча їй відомо зокрема з позовної заяви відповідача про розірвання шлюбу, що він проживає з співмешканкою, яка має доньку від першого шлюбу та утримує її доньку. Вона ще надіється, що відповідач забере заяву з суду про розірвання шлюбу та вони спільно будуть виховувати свою доньку. На даний час мінімальна заробітна плата з 1 січня 2018 року становить 3723 гривні. Стан здоров'я відповідача задовільний, він молодий за віком, інших непрацездатних осіб на утриманні не має, а тому, вважає, що він спроможний і зобов'язаний сплачувати аліменти в розмірі 2000 гривень щомісячно на утримання доньки [PERSON] та 1762 гривні на її утримання до досягнення дитиною трьохрічного віку. Дитина постійно хворіє і це відомо відповідачу. У доньки непереносимість лактози і їй потрібно постійно купляти дитяче харчування, при цьому вартість однієї банки харчування становить 240 гривень, а дитині потрібно чотири банки харчування на місяць, що становить 960 гривень. Просить суд стягувати з відповідача на її користь аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 гривень щомісячно на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], починаючи з 1 листопада 2017 року і до досягнення нею повноліття та кошти на її утримання в розмірі 1762 гривні щомісячно і до досягнення дитиною трьохрічного віку. Відповідач [PERSON] надіслав до суду відзив, в якому зазначив, що позовні вимоги вважає безпідставними. Так з відповідачкою по справі вони одружились 15 грудня 2015 року. Після реєстрації шлюбу вони з відповідачкою проживали чотири місяці в найманій квартирі в м. Тячів по вул. Вайди, після чого стали проживати у помешканні її батьків на протязі одного року в смт. Тересва. Від спільного шлюбу з відповідачкою [INFO] у них народилась донька [PERSON], яка проживає з відповідачкою в смт. Тересва у її батьків. Весною 2017 року він поїхав до Чехії та залишив позивачці 1200 доларів США, однак коли він приїхав додому влітку 2017 року, позивачка, нічого не придбавши, розтратила всі кошти. У вересні місяці 2017 року позивачка разом з ним виїхала на сезонні роботи в Чеську Республіку, після чого коли він отримав 1500 чеських крон, нічого йому не сказавши, покинула його одного на роботі і поїхала до своїх батьків, забравши від нього 800 доларів США, залишивши його без коштів. Повернувшись додому, він зателефонував позивачці та просив повернутись до нього додому, однак вона йому відмовила в проханні. Він проживає у фактичних шлюбних відносинах з іншою жінкою, яка має на утриманні доньку від першого шлюбу. Після того як вони розійшлися, він неодноразово приходив додому до її батьків, де останній раз 17 грудня 2017 року він дав позивачці 100 доларів США та купив доньці подарунки. Крім цього, в її будинку залишились цінні товари, а саме пральна машинка, плазмовий телевізор та інші рухомі речі, які він залишив позивачці та їхній доньці. Він любить свою доньку [PERSON] і буде надавати кошти на її утримання, але сплачувати аліменти в такій сумі як заявила позивачка він не має можливості, оскільки на заробітки в Чехію вже не виїжджає. Оскільки він ніде не працює, проживає фактично в іншому шлюбі та працює по найму, він має можливість виплачувати на утримання доньки грошові кошти в сумі до 750 гривень щомісячно, та на користь колишньої дружини до досягнення донькою трьохрічного віку кошти на її утримання в сумі 500 гривень, з моменту надходження позовної заяви до суду. Представник позивача [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, посилаючись на викладені в позовній заяві обставини та просить позов задовольнити. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково та пояснив, що відповідач працює по найму в Буковелі . Відповідач згідний та має можливість сплачувати аліменти в розмірі 746 гривень на утримання дитини та 500 гривень на утримання дружини. Просить позов задовольнити частково. Дослідивши всі обставини справи, суд дійшов наступного висновку. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, від якого мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], батьком в свідоцтві про народження якої значиться відповідач та яка перебуває на утриманні позивачки. Відповідач матеріальної допомоги на утримання доньки не надає. Згідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення повноліття. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів;3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При визначенні розміру аліментів на утримання однієї неповнолітньої дитини суд враховує майновий стан позивачки, яка проживає з неповнолітньою донькою та сама веде догляд за нею, встановлений законом мінімальний розмір аліментів на одну дитину, а також майновий стан відповідача, який не має постійного місця праці і заробіток якого носить нерегулярний мінливий характер. Разом з цим, суд враховує, що відповідач має працездатний вік, а тому виходячи із середньомісячної заробітної плати в Тячівському районі, суд вважає, що вимоги позивачки щодо стягнення аліментів на утримання однієї неповнолітньої дитини слід задовольнити частково і стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання однієї неповнолітньої дитини в розмірі 1200 гривень щомісячно, починаючи з 20 лютого 2018 року і до її повноліття, а в решті позову відмовити. За змістом ч.2 ст.191 СК України аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки. Враховуючи, що позивачкою та її представником в судовому засіданні належними та допустимими доказами не доведено, що позивачка вживала заходи щодо одержання аліментів з відповідача, але не могла їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати, суд вважає, що позовні вимоги щодо стягнення аліментів з відповідача [PERSON] за минулий час, починаючи з 1 листопада 2017 року до задоволення не підлягають і в цій частині вимог слід також відмовити. Згідно ч.1 ст.80 Сімейного кодексу України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 84 СК України дружина має право на утримання від чоловіка під час вагітності. Дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Аліменти, присуджені дружині під час вагітності, сплачуються після народження дитини без додаткового рішення суду. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. При визначенні розміру аліментів на утримання позивачки, в межах заявлених позовних вимог, суд враховує майновий стан сторін, працездатний вік відповідача, відсутність у відповідача постійного місця праці, де заробіток його носить нерегулярний (мінливий) характер, стан здоров'я відповідача, його можливість надавати матеріальну допомогу дружині. А тому, виходячи із середньомісячної заробітної плати по Тячівському району, суд вважає, що вимоги позивачки слід задовольнити частково і стягнути з відповідача на її користь аліменти на її утримання в розмірі 500 гривень щомісячно до досягнення неповнолітньою донькою [PERSON], [INFO], трьохрічного віку, а в решті позовних вимог в цій частині відмовити.. Судові витрати в частині сплати судового збору слід покласти на відповідача. Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів на дитину за один місяць.

Outcome: partial