Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-11 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із позовом до фізичної особи-підприємця [PERSON] (далі ФОП), ТзОВ ''ОТП Кредит'', ПАТ ''ОТП Банк'' про розірвання договорів індивідуального замовлення №728 від 09 червня 2012 року про надання споживчого кредиту №1002098733 від 09.06.2012 року, стягнення сплачених коштів у розмірі 1368 грн. згідно договору споживчого кредиту та 1000 грн. витрат на правову допомогу адвоката. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 09.06.2012 року уклала договір індивідуального замовлення №728 із фізичною особою-підприємцем [PERSON] Згідно умов даного договору [PERSON] зобов'язався надати їй послуги індивідуального замовлення та передати товар згідно додатку №1 до цього договору вартістю 6900 грн. без урахування доставки та монтажу. На виконання умов даного договору за рекомендацією [PERSON], 09 червня 2012 року між нею та ТзОВ ''ОТП Кредит'' було укладено договір про надання споживчого кредиту №1002098733, згідно умов якого позивачу було надано кредит в загальній сумі 7100 грн. на умовах придбання товару у ФОП [PERSON] шляхом проплати за товар в розмірі 5900 грн. терміном на 24 місяців з 09 червня 2012 року по 08 червня 2014 року з відсотковою ставкою в розмірі 0,01 % річних, комісія 2,25 %. Позивачем виконано умови договору індивідуального замовлення від 09 червня 2012 року і оплачено продавцеві ФОП [PERSON] ціну товару в сумі 6900 грн. Крім того, нею частково погашено кредит на суму 1368 грн. По даний час [PERSON] не виконав своїх зобов'язань згідно умов договору індивідуального замовлення та не передав товар згідно специфікації. Вироком Тернопільського міськрайонного суду від 18.03.2014 року, який набрав законної сили, [PERSON] визнано винним у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190 КК України. Посилаючись на наведене просить позов задовольнити. Крім того, просить стягнути з відповідача 1000 грн. витрат, понесених нею на оплату правової допомоги адвокатом. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю з підстав, викладених у заяві. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, оскільки перебуває в Чортківському слідчому ізоляторі Управління державної пенітенціарної служби України в Тернопільській області. Попередньо надіслав на адресу суду заяву, в якій просить суд справу розглядати у його відсутності, позов не визнає. Представники відповідачів ТзОВ ''ОТП Кредит'' та ПАТ ''ОТП Банк'' у судове засідання не з'явилися, хоча про день та час розгляду справи були повідомлені у встановленому законом порядку. Попередньо ПАТ ''ОТП Банк'' надіслав суду заяву про слухання справи у їх відсутності, позовні вимоги не визнає та у їх задоволенні просить відмовити. В судовому засіданні встановлено, що 09 червня 2012 року фізична особа-підприємець [PERSON] (Виконавець) та [PERSON] (Замовник) уклали договір індивідуального замовлення №728 (надалі - Договір). Згідно умов п.1.1. Договору Виконавець зобов'язався надати послуги індивідуального замовлення [PERSON] та передати товар згідно додатку №1 до цього договору, а Замовник зобов'язався оплатити товар на умовах, встановлених цим договором. У відповідності до умов п.1.2. Договору вартість товару без урахування доставки та монтажу становить 6900 грн. Пунктом 2.1. договору сторони погодили, що виконавець зобов'язався в строк до 60 діб з моменту підписання договору передати товар Замовнику. Договір вступає в силу з моменту його підписання Сторонами та діє до моменту виконання ними своїх зобов'язань, передбачених даним договором (п.5.1 Договору). 09 червня 2012 року між ТзОВ ''ТОП Кредит'' (Кредитор) та [PERSON] (Позичальником) укладено договір про надання споживчого кредиту №1002098733, згідно умов якого Позичальнику надано кредит в загальній сумі 7100 грн. на умовах придбання товару у ФОП [PERSON] шляхом проплати за товар в сумі 7100 грн. терміном на 24 місяці, з 09 червня 2012 року по 08 червня 2014 року, з відсотковою ставкою в розмірі 0,01 % річних, комісія 2,25 %. Позивачем виконано умови договору індивідуального замовлення №728 від 09 червня 2012 року та оплачено продавцеві ФОП [PERSON] вартість товару в сумі 6900 грн. Крім цього, позивачка розпочала погашення отриманого споживчого кредиту, проплативши 07 липня 2012 року та 05 вересня 2012 року кредит на суму 1368 грн. Вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 18 березня 2014 року [PERSON] визнаний винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.190 (шахрайство), ч.2 ст.190 КК України (шахрайство, вчинене повторно) КК України та призначено покарання у виді трьох років позбавлення волі. Відповідно до вимог ч. 4 ст. 61 ЦПК України, вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення виходячи із наступного. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. В силу вимог ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно з вимогами ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до вимог ст.627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Суд вважає, що правовідносини, які склалися між сторонами, випливають із договору побутового підряду та регулюються Законом України «Про захист прав споживачів». Згідно з вимогами ст.865 ЦК України за договором побутового підряду підрядник, який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується виконати за завданням фізичної особи (замовника) певну роботу, призначену для задоволення побутових та інших особистих потреб, а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків (ч.2 ст.849 ЦК України). Відповідно до вимог ч.1 ст.10 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов'язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим. В силу вимог ч. 2 ст. 651 ЦК України, договір може бути розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що розраховувала при укладенні договору. Таким чином, судом встановлено, що укладений між фізичною особою-підприємцем [PERSON] та [PERSON] договір індивідуального замовлення №728 від 09.06.2012 року відповідачем не виконано, останній не приступав до його виконання, оскільки не мав наміру та можливості виконати покладені на себе обов'язки, що встановлено також вироком Тернопільського міськрайонного суду від 18 березня 2014 року, та є підставою для його розірвання. Позовні вимоги в частині стягнення 1000 грн. витрат на правову допомогу, згідно договору про надання таких послуг від 03 квітня 2014року та квитанції про їх оплату, підлягають до повного задоволення, виходячи наступних підстав. Відповідно до вимог ч.1,3 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Згідно з вимогами ст.84 ЦПК України, витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. В силу вимог ЗУ «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 % встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Відповідно до вимог ст. 8 ЗУ» Про державний бюджет на 2014 рік»(із внесеними змінами від 27.03.2014 року) мінімальна заробітна плата в місячному розмірі становить 1218 грн. Відтак, розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах у 2014 році за годину роботи адвоката становить 487,2 грн. (1218*40%/100) та 8,12 грн. за 1 хв. роботи адвокати (487,2/60хв.). Як вбачається із журналів судових засідань, судові засідання в яких брав участь адвокат позивача, тривали 44 хв., а саме: 28 травня 2014 року - 4 хв., 12 серпня 2014 року - 40 хв. Крім того, суд вважає, що адвокатом було затрачено 120 хв. на написання позовної заяви . Таким чином, враховуючи наведені розрахунки ( 120хв.+44хв. *8,12 грн.) та суму заявлених вимог, суд приходить до висновку що вимоги позивача про стягнення з відповідача 1000 грн. витрат на правову допомогу адвоката підлягають до повного задоволення. Разом з тим, суд вважає, що позовні вимоги щодо розірвання договору про надання споживчого кредиту №1002098733 від 09.06.2012 року, укладеного між позивачем та ТзОВ ''ОТП Кредит'' та стягнення коштів у розмірі 1368 грн. до задоволення не підлягають, виходячи з наступного. Згідно умов п. 3.17 кредитного договору, договір діє до виконання сторонами взятих на себе зобов'язань по договору в повному обсязі. Вислу вимог п. 1.4.1 кредитного договору, позичальник зобов'язався повністю повернути банку суму отриманого кредиту та виконати всі інші зобов'язання встановлені договором не пізніше 09.06.2014 року. В силу вимог п. 3.1, 3.2 кредитного договору, всі ризики, пов'язані зі зміною обставин, з яких позичальник виходив пр. укладені цього договору, позичальник приймає на себе. Зміна таких обставин не може бути підставою для зміни умов цього договору, а також для невиконання позичальником своїх зобов'язань за ним. Позичальник не має права в односторонньому порядку змінювати умови договору, в тому числі у випадку придбання товару неналежної якості, заміни чи повернення товару або його ремонту. Під час укладення договору кредиту, позивачка була повністю ознайомлена з умовами договору. Даний договір відповідає всім вимогам чинного законодавства та підстав для його розірвання в односторонньому порядку не має. Крім того, на виконання умов договору, банк здійснив безготівкове перерахування суми кредиту на поточний рахунок продавця, чим виконав свої зобов'язання за договором вчасно і в повному обсязі. Таким чином, підстав для розірвання договору про надання споживчого кредиту №1002098733 від 09.06.2012 року, укладеного між [PERSON] та ТзОВ ''ОТП Кредит'' не має. Згідно з вимогами ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідачем не представлено суду жодних доказів щодо безпідставності вимог позивача. Крім того, з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір у розмірі 243,60 грн.

Outcome: partial