Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-21 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом, в обґрунтування якого зазначила, що рішенням Дзержинського міського суду Донецької області від 08.07.2009 року шлюб між нею та [PERSON] був розірваний. В 2008 році рішенням Дзержинського міського суду Донецької області були стягнути аліменти з [PERSON] на її корист на утримання сина [PERSON], [INFO], щомісячно у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку, але не менше ніж 30 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 29 липня 2009 року і стягувати до досягнення дитиною повноліття. На підставі цього рішення був виданий виконавчий лист. У зв'язку з тим, що [PERSON] навчається у Донецькому національному медичному університеті ім. М. Горького на 1 курсі денної форми навчання, за контрактом, рівень акредитації - IV, він потребує матеріальної допомоги. [PERSON] вважає за необхідне стягнути аліменти з [PERSON] на утримання сина, починаючи з [INFO] року і до припинення ним навчання, але не більше як до досягненням ним 23 років. Відповідач працює, має дохід у виді заробітної плати, пенсії. [PERSON] просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на період навчання сина у розмірі 1/4 частки з усіх видів його доходу, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого на дитину відповідного віку, починаючи з 03 травня 2016 року і до припинення навчання, але не більше як до досягнення 23 років.. Позивачка та її представник в суді наполягали на задоволенні позову. Відповідач в суді з позовом згодний частково, посилаючись на те, що він є платником аліментів на утримання його доньки, не заперечує проти стягнення аліментів на користь позивача у розмірі 30 відсотків прожиткового мінімуму. Вислухав пояснення сторін, дослідивши матеріали по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно з положенням ч. 1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітню доньку, сина у твердій грошовій сумі або в частці від заробітку платника аліментів з врахуванням обставин передбачених ст. 182 цього Кодексу. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 182 СК України при визначені розміру аліментів суд враховує : 1) стан здоров'я та матеріальне забезпечення дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне положення платника аліментів ; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка жінки, батьків , доньки, сина; 4) інші обставини, які мають суттєве значення. Відповідно до п.20 роз'яснень Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов'язок батьків утримувати повнолітню дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження [NUMBER] [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO] (а.с. 8). Факт батьківства сторонами не оспорюється. Згідно копії паспорту [PERSON] є повнолітнім (а.с. 6-7). Згідно довідки №141ст/2017 від 22.03.2017 року, виданої Донецьким національним медичним університетом, та копії договору від 09.08.2016 року, укладеного між Донецьким національним медичним університетом ім. М. Горького та [PERSON] про надання освітньої послуги, [PERSON] є студентом Донецького національного медичного університету стоматологічного факультету 1 курсу, навчання триває з 01.09.2016 року до 30.06.2021 року, форма навчання - денна, за контрактом, стипендію не отримує (а.с. 59,60) [PERSON] зареєстрований за адресою : [ADDRESS], разом з матір'ю [PERSON] та бабусею [PERSON] (а.с. 61). Згідно довідки ДП «Торецьквугілля» від 28.03.2017 року, [PERSON] працює в ДП «Торецьквугілля» та її середньомісячна заробітна плата складає 3258,98 грн. (а.с. 57) Відповідач [PERSON] згідно рішення Дзержинського міського суду Донецької області від 22.09.2015 року є платником аліментів на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частки з усіх видів доходу, але не менш ніж 30 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. (а.с. 26-28). [PERSON] працює в ДП «Торецьквугілля», має дохід у виді заробітної плати в середньому 5229,08 грн., отримує страхові виплати, які після утримання з нього аліментів в середньому становлять 752,23 грн. (а.с. 46,52). Крім того, відповідач, з його слів, отримує пенсію у розмірі 2000 грн. Відповідно до п. 17 Постанови Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати : стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Як встановлено судом, [PERSON] є повнолітнім, продовжує навчання, позивачка не має можливості в повній мірі покрити витрати, пов'язані з навчанням сина, і у зв'язку з чим потребує матеріальної допомоги. В той же час, відповідач на момент розгляду справи має матеріальну можливість утримувати повнолітнього сина, який продовжує навчання. У відповідності до ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки. Позивачка в позові ставить вимогу щодо стягнення аліментів з [INFO] року, тобто з набуття [PERSON] повноліття, до суду з позовом про стягнення аліментів звернулася 15.11.2016 року. Доказів того, що вона вживала заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не мала їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати, суду не надала. Враховуючи вищевказані обставини, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на утримання сина аліменти у розмірі 1/6 частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи від дня пред'явлення позову до закінчення сином навчання, але не більше ніж до досягнення ним двадцяти трьох років

Outcome: partial