Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-28 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON], треті особи [PERSON], в інтересах якого діє мати [PERSON], КП «Придніпровська СУБ» Черкаської міської ради про встановлення порядку користування квартирою. Свій позов обґрунтовує тим, що вона є власником 1/3 частини квартири [ADDRESS](Калініна), в м. Черкаси, що підтверджується свідоцтвом про право власності №29444 від 2 березня 2008 року. Відповідач [PERSON] являється власником 2/3 частин квартири [ADDRESS] (Калініна), в м.Черкаси на підставі свідоцтва про право власності №29444 від 2 березня 2004 року та договору дарування 1/3 частини квартири за р.№3795 від 11 серпня 2009 року. Квартира складається з 3 кімнат житловою площею 37,4 кв., у тому числі: 1- кімната 11,1 кв.м; 2-а кімната - 9,0 кв.м; 3-я кімната - 17,3 кв.м; кухні площею 10,2 кв.м; вбудованої шафи площею 0,3;0,6 кв.м; ванної кімнати площею 2,6 кв.м; вбиральні 1,3 кв.м; коридору 11,6 кв.м; Квартира обладнана балконом, площею 1,5 кв.м., та лоджією, площею 1,5 кв.м. Загальна площа квартира становить 67.0 кв.м. В квартирі зареєстровані вона, відповідач та [PERSON], [INFO] Проживаючи в квартирі вона самостійно оплачує комунальні платежі з власної пенсії, яка не являється достатньою аби покрити всі витрати на утримання житла. Заборгованість по оплаті платежів існує. Існують суперечки щодо утримання житла, оскільки відповідач не надає коштів на його утримання. Її дохід, особливо в опалювальний сезон повністю іде на утримання квартири, адже згідно загальної площі квартири вартість опалення становить в середньому 900 грн. щомісячно, це без урахування витрат на воду, світло, газ та утримання прибудинкової території. Відповідно ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користуванні розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника місцезнаходження майна. Відповідно ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно зі ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Відповідно до ст. 360 ЦК України, співвласник відповідно до своєї частки управі спільної часткової власності зобов'язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов'язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов'язаннями, пов'язаними із спільним майном. Квартира відповідно до технічного плану має 3 ізольовані кімнати та підсобні приміщення. Вони з відповідачем є співвласниками даного житла, але відповідач не проживає у ньому тривалий час, у звязку з чим вона вважає, що має право на виділення їй у користування кімнату 3 площею 17,3 кв.м. з прилеглою територією балкону площею 1,5 кв.м., в якій вона проживає постійно з часу заселення у квартиру. Відповідачу же необхідно виділити в користування кімнати 1 площею 11,1 кв.м. та кімнату 2 площею 9,0 кв.м. Просить суд встановити порядок користування квартиро [ADDRESS], виділивши їй житлову кімнату, площею 17,3 кв.м. з прилеглою територією балкону площею 1,5 кв.м.; виділивши в користування [PERSON], житлову кімнату, площею 11,1 кв.м. з прилеглою територією лоджії площею 1,5 кв.м., житлову кімнату, площею 9,0 кв.м. Кухню, площею 10,2 кв.м, ванну кімнату, площею 2,6 кв.м., вбудовану шафу площею 0,3;0,6 кв.м., вбиральню, площею 1,3 кв.м., коридор, площею 11,6 кв.м. в квартирі №16 по вулиці Нижня Горова (Калініна), буд. 103 в м. Черкаси залишити у сумісному користуванні. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, в подальшому надала до суду заяву, в якій справу просила розглядати у її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився з невідомих суду причин, хоча про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином. [PERSON], яка діє в інтересах неповнолітнього [PERSON], в судове засідання не зявилася з невідомих суду причин, хоча про час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Представник КП «Придніпровська СУБ» Черкаської міської ради в судове засідання не зявився з невідомих суду причин, хоча про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Суд на підставі ст.ст. 224, 225 ЦПК України ухвалив про заочний розгляд справи на підставі наявних в справі доказів. Позивач в своїй заяві проти проведення заочного розгляду справи не заперечував. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є власником 1/3 частини квартири [ADDRESS](Калініна), в м. Черкаси, що підтверджується свідоцтвом про право власності №29444 від 2 березня 2008 року. Відповідач [PERSON] являється власником 2/3 частин квартири [ADDRESS] (Калініна), в м.Черкаси на підставі свідоцтва про право власності №29444 від 2 березня 2004 року та договору дарування 1/3 частини квартири за р.№3795 від 11 серпня 2009 року. За даними технічного паспорту квартира складається з 3 кімнат житловою площею 37,4 кв., у тому числі: 1- кімната 11,1 кв.м; 2-а кімната - 9,0 кв.м; 3-я кімната - 17,3 кв.м; кухні площею 10,2 кв.м; вбудованої шафи площею 0,3;0,6 кв.м; ванної кімнати площею 2,6 кв.м; вбиральні 1,3 кв.м; коридору 11,6 кв.м; Квартира обладнана балконом, площею 1,5 кв.м., та лоджією, площею 1,5 кв.м. Загальна площа квартира становить 67.0 кв.м. Встановлено, що сторони самостійно і добровільно не можуть визначити порядок користування вказаною квартирою. Як передбачено ст. 3 ЦПК України та ст. 15 ЦК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (ст. 4 ЦПК України). Способи захисту визначені ст. 16 ЦК України. Відповідно до положень ст.ст. 11, 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Докази надаються сторонами та іншими особами, що беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ч.ч. 2, 3 ст. 58 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч.2 ст. 59 ЦПК України). Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997р. відповідно до Закону №475/97-ВР від 17.07.1997р. «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Як зазначено у статті 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (ст. 321 ч.1 ЦК України). Житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, призначені та придатні для постійного проживання в них (ст.379ЦК). Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383ЦК та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім»ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання в право власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Відповідно до\~ ч.1 та ч.2 ст. 358 ЦК України\~право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. За положеннями ч. 3\~ст. 358 ЦК України, кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування\~тієї частки спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у\~праві спільної часткової власності. Пунктом 14 постанови Пленуму ВС України від 22 грудня 1995 року № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» роз'яснено, що квартира, яка є спільною сумісною чи спільною частковою власністю, на вимогу учасника (учасників) цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо можливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення з самостійними виходами, які можуть використовуватися як окремі квартири або які можна переобладнати в такі квартири. У протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщеннями квартири, якщо про це заявлено позов. Крім того, суд звертає увагу, що рівень середньої забезпеченості громадян жилою площею в м. Черкаси встановлений постановою виконавчого комітету Черкаської обласної ради народних депутатів та Президії Черкаської обласної ради профспілок від 28.12.1984 року № 396 і становить - 8,5 кв.м на одного члена сімї. Суд вважає, що порядок користування квартирою за вказаним позивачкою варіантом є справедливим і таким, що максимально забезпечить права і інтереси позивача та відповідача у користуванні приміщеннями квартири, оскільки сторонам в користування виділяються ізольовані кімнати. Що стосується приміщень квартири: коридори, кухня, ванна, туалет, то їх слід залишити у спільному користуванні співвласників вказаної квартири. Отже, зясувавши обставини справи та дослідивши докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до повного задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: approved