Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-02 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, мотивуючи свій позов тим, що перебуває з відповідачем у шлюбі з 06 червня 2008 року, який було зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Луцького міського управління юстиції Волинської області, актовий запис № 472 . Позивач вказує на те, що спільне життя з відповідачем не склалося. Одруження з відповідачем виявилось невдалим, близько року разом не проживають та не підтримують шлюбних відносин. Збереження сім'ї вважає неможливим. Від шлюбу у них є малолітні діти: дочка [PERSON], [INFO], та син [PERSON], [INFO], які проживають разом з нею та перебувають на її утриманні. Посилаючись на вищенаведене, позивач просила шлюб розірвати та стягувати з відповідача аліменти на утримання дітей в розмірі по 1500 гривень, щомісячно, до досягнення старшою дитиною повноліття. В судовому засіданні позивач позов підтримала з мотивів, наведених у позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні не заперечував щодо задоволення позову. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, та подані позивачем докази на підтвердження обґрунтованості заявлених вимог, суд установив таке. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] (дівоче прізвище - [PERSON]) та [PERSON] перебувають в шлюбі з 06 червня 2008 року, який було зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Луцького міського управління юстиції Волинської області, актовий запис № 472 , про що видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 06 червня 2008 року. Судом встановлено, що сторони тривалий час не підтримують подружніх відносин, спільного господарства не ведуть, шлюб існує лише формально. За таких обставин, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них, що має істотне значення. З копії свідоцтва про народження (а.с. 5-6), виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Луцького міського управління юстиції Волинської області 13 грудня 2011 року, актовий запис №2848 від 13 грудня 2011 року та копії свідоцтва про народження (а.с. 5-6), виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Луцького міського управління юстиції Волинської області 23 жовтня 2008 року, актовий запис №2565 від 23 жовтня 2008 року вбачається, що у сторін народились діти: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Судом встановлено, що неповнолітні діти на даний час перебувають на утриманні позивача. Відповідач є батьком дітей, однак в добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на їх утримання. Відповідно ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України аліменти присуджується у частці від доходу матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. На підставі п.1 ст.184 Сімейного кодексу України, якщо платник аліментів має нерегулярний мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів, у відповідності до ст.182 СК України, суд врахував стан здоров'я та матеріальне становище сторін, і приходить до висновку, що з відповідача слід стягувати в користь позивача аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей в розмірі по 1500 гривень, щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду і до досягнення старшою дитиною повноліття. Відповідно до ст.88 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір» судові витрати слід покласти на відповідача, з них: слід стягнути з відповідача в користь позивача 704,80грн. понесених судових витрат за розірвання шлюбу, та стягнути з відповідача в дохід держави 704,80 грн. судового збору за позовну вимогу про стягнення аліментів на утримання дітей .

Outcome: approved