Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-20 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON] про визнання його таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: вул. Шкільна,2а с.Верхня Липиця Рогатинського району Івано-Франківської області. В обгрунтування позову зазначено, що позивачу на праві приватної власності належить домоволодіння №2а по вул. Шкільній в с.Верхня Липиця Рогатинського району Івано-Франківської області. [PERSON] є братом позивача, зареєстрований в даному будинку, однак більше чотирьох років у ньому не проживає, житловим приміщенням не користується, не бере участі в його утриманні, комунальні послуги не оплачує. Відповідач проживає за кордоном, його реєстрація в житловому будинку носить формальний характер та спричиняє для позивача зайві витрати при оплаті за комунальні послуги, є перешкодою для оформлення субсидії. Просила позов задовольнити, визнати відповідача таким, що втратив право на користування житловим приміщенням по вул. Шкільна,2а в с.Верхня Липиця Рогатинського району Івано-Франківської області. Позивач [PERSON] у судове засідання не прибула, від представника позивача [PERSON] на адресу суду надійшло письмове клопотання про слухання справи у його відсутності. Позовні вимоги підтримує повністю, просив позов задовольнити.Не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання не прибув, не повідомив суд про причини своєї неявки, хоча про день, час та місце слухання справи був повідомлений належним чином та у встановленому законом порядку. \~ \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 1\~ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд,\~\~дослідивши та перевіривши всі докази в їх сукупності, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] є власником домоволодіння, яке розташоване за адресою: вул. Шкільна,2а с.Верхня Липиця Рогатинського району Івано-Франківської області, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності,сформованого 06 лютого 2018 року. Рішенням Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 18 грудня 2017 року про визнання за [PERSON] права власності на домоволодіння, розташованого за адресою: с.Верхня Липиця вул. Шкільна,2а, Рогатинський район Івано-Франківська область в порядку спадкування за законом. Судове рішення набрало законної сили 27 січня 2018 року. Згідно акта про фактичне проживання від 13 вересня 2018 року, складеного депутатом Верхньолипицької сільської ради Рогатинського району Івано-Франківської області [PERSON], [PERSON] протягом чотирьох років в домоволодінні не проживає, хоча значиться зареєстрованим. Стаття 47 Конституції України\~гарантує кожному право на житло. Кожна особа, згідно з ч.1 ст.15 ЦК України, має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Частиною 2 ст.16 ЦК України встановлено способи захисту цивільних прав та інтересів, до яких, зокрема, належить припинення дії, яка порушує право (п.3 ч.2ст.16 ЦК). Відповідно до ст. 319,\~321 ЦК України\~власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Частина 1\~ст. 383 ЦК України\~передбачає, що власник житлового будинку, квартири, має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сімї, інших осіб. За\~ст. 150 Житлового кодексу\~України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Відповідно до\~ст. 156 ЖК України\~та\~ст. 405 ЦК України\~право члена сім`ї власника будинку, який не є його співвласником, на користування цим будинком обумовлено наявністю сімейних відносин із власником і спільним із ним проживанням у цьому будинку. За ч.2\~ст.405 ЦК України\~член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності його без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником будинку або законом. В силу\~ст. 391 ЦК України, п.5 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12 квітня 1985 року із змінами «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами\~Житлового КодексуУкраїни»\~власник має\~право вимагати\~усунення будь-яких\~перешкод у\~здійсненні ним\~права користування та розпорядження своїм майном. За змістом\~ст. 7 Закону України від 11 грудня 2003року№ 1382-4 «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено на підставі рішення суду виключно про: 1) позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) визнання особи безвісно відсутньою: 4) оголошення фізичної особи померлою. Відповідно до\~ст. 72 ЖК України\~визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки провадиться в судовому порядку. Відповідно до висновків Верховного суду України у справі № 6-709цс16 (аналогічна № 6-158цс14) було висловлено позицію: власник житла усуває перешкоди в користуванні цим житлом зареєстрованою особою шляхом подання позову про визнання такої особи такою, що втратила право на користування житлом та зняття з реєстрації.\~ \~\~За таких\~обставин та\~доказів,\~досліджених і\~перевірених у\~судовому засіданні,\~суд приходить\~до висновку,\~\~що позивач,\~будучи власником\~житла,\~довела належними\~та допустимими\~доказами порушення\~її права\~на користування\~і розпорядження\~належним їй\~майном,\~а також\~створення відповідачем\~перешкод щодо\~здійснення нею\~цих законних\~прав,\~а тому\~таке право\~підлягає захисту\~судом,\~шляхом визнання\~[PERSON]\~таким,\~що втратив\~ право\~користування житловим\~приміщенням по\~вул.Шкільна,2а\~в с.Верхня\~ЛипицяРогатинського району Івано-Франківської області.

Outcome: approved