Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-26 00:00:00

[PERSON] звернулася до Бахмацького районного суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 03.11.2001 року між ними було укладено шлюб, від якого сторони мають неповнолітнього сина [PERSON]. З лютого 2014 року позивач та відповідач припинили шлюбні відносини через різні погляди на сімейне життя та обов»язки. Вказані обставини унеможливлюють подальше подружнє життя сторін і тому [PERSON] просить шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не з»явилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, просить задовольнити її позов. Відповідач, будучи належним чином сповіщеним про час та місце слухання справи, в судове засідання не з'явився, про поважність причин неявки суду не повідомив, заперечення проти позову та докази на їх обґрунтування не подав, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позов визнає, не заперечує проти його задоволення. Судом на підставі ч.2 ст. 197 ЦПК України, у зв'язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши матеріали справи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків. У відповідності до положень ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред»явлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей. Як вбачається з матеріалів справи, позивач та відповідач 03.11.2001 року уклали між собою шлюб, який був зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Бахмацького районного управління юстиції Чернігівської області за актовим записом № 141. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], який разом з батьками зареєстрований і проживає в [ADDRESS]. Дані обставини підтверджуються свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 03.11.2001 року, копією свідоцтва про народження дитини серії [NUMBER] від 18.04.2002 року, довідкою виконавчого комітету Бахмацької міської ради №1309 від 25.03.2015 року (а.с.5,6). З лютого 2014 року сторони подружніх відносин не підтримують, ведуть окреме господарство, спільних інтересів та спору щодо визначення місця проживання дитини не мають. За даних обставин шлюб між ними носить формальний характер. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідач в судове засідання не з»явився, заперечень проти позову не надіслав, своїм правом подати суду докази та надати пояснення не скористався. Таким чином, виходячи з викладеного, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя неможливе, буде суперечити їх інтересам та інтересам їх дитини, а тому заявлений позов необхідно задовольнити. На підставі викладеного,

Outcome: approved