Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-28 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на її утримання, як дитини що продовжує навчання. Свої вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] досягла повноліття, проте, продовжує навчання, є студенткою 2 курсу медичного факультету № 2 Львівського національного медичного університету імені Д. Галицького, денної форми навчання, термін навчання до 30.06.2024 року.У зв?язку з навчанням на денній формі вона не може працювати, фактично знаходиться на утриманні матері. Розмір її стипендії є недостатнім для її матеріального забезпечення, тому просить суд стягнути з відповідача аліменти в її користь в розмірі 2 500 грн. щомісячно, але не нижче 50% прожиткового мінімуму на повнолітню дитину, яка навчається, однак не довше, як до досягнення нею двадцяти трьох років. Відповідач по справі [PERSON] є її батьком, матеріальної допомоги на її утримання не надає, стверджує, що не може надавати допомогу, так як офіційно ніде не працює. Заочним рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 09.12.2020 року позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання задоволено повністю. 13.04.2021 відповідач [PERSON] звернувся до суду з заявою про перегляд заочного рішення суду. Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 06.07.2021 заяву відповідача про перегляд заочного рішення задоволено, скасовано заочне рішення суду від 09.12.2020; справу призначено до розгляду в спрощеному порядку з повідомленням (викликом) сторін на 12-00 год. 19.08.2021 в приміщенні суду. Розгляд справи здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження, з участю сторін, за наявними у справі матеріалами. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] заявлені вимоги підтримав, просив суд позов задовольнити. Представник відповідача позов не визнав посилаючись на те, що на даний час у його довірителя є інша родина, яку потрібно утримувати, він є особою не працевлаштованою, на даний час відкрите виконавче провадження де стягується з нього на користь ВАТ «Ощадний банк України» заборгованість за кредитним догвором. Таким чином, сплачувати аліменти на дитину яка продовжує навчатися немає можливості, просив відмовити у задоволені позову. Заслухавши пояснення учасників, з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення частково з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] народилася [INFO] , батьками її є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 05 червня 2001 року (а.с. 6). З довідки № 426 від 30 червня 2020 року, вбачається, що [PERSON] є студенткою 2 курсу медичного факультету № 2 Львівського національного медичного університету імені Данила Галицького денної форми навчання, термін навчання до 30.06.2024 року (а.с. 8). У зв?язку з навчанням на денній формі заявниця не може буди офіційно працевлаштована, знаходиться на утриманні матері, яка є непрацездатною особою, як така, що отримує пенсію по інвалідності. Батько [PERSON] , матеріальної допомоги на її утримання не надає, пояснючи це тим, що ніде не працює. Розмір стипендії є недостатнім для її матеріального забезпечення, то просить суд стягнути з відповідача аліменти в її користь в розмірі 2 500 грн. щомісячно, але не нижче 50% прожиткового мінімуму на дитину яка навчається, однак не довше, як до досягнення нею двадцяти трьох років. Позивач по справі отримує стипендію, яка не забезпечує її матеріальні потреби, так як вона навчається на денній формі навчання, а тому немає можливості працювати та забезпечувати себе самостійно. Слід зазначити, що відповідач, згідно представлених суду документів офіційно не працевлаштований, однак він працездатного віку, обмежень щодо праці не має, може працювати та надавати матеріальну допомогу доньці під час навчання. Згідно довідки №383/02 від 28.07.2021 року, він перебуває на обліку Ізюмського міськрайонного центру зайнятості, як безробітний з 12.07.2021 року. Посилання відповідача на те, що він несе витрати на утримання іншої родини не є підставою для звільнення від обов`язку надавати матеріальну допомогу дочці. Статтею 199 СК України передбачено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Частиною 1 ст.200 СК України передбачено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. В ч.2 цієї ж статті зазначено, що при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. В п.20 ПП ВСУ від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 серпня 2018 року у справі № 748/2340/17 зроблено висновок щодо застосування статті 199 СК України, який полягає в тому, що «обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: походження дитини від батьків або наявність між ними іншого юридично значущого зв`язку (усиновлення); досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину)». Матеріальне становище повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, визначається з врахуванням навчального обладнання, навчальних матеріалів, проїзду. Згідно з частиною другою статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 СК України). Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. Судом встановлено, що повнолітня дочка сторін навчається стаціонарно, у зв`язку із чим не працює, потребує матеріальної допомоги на навчання, харчування, одяг, канцелярське приладдя, проїзд до місця навчання та до місця проживання, тому суд приходить до висновку, що з відповідача в користь позивача слід стягнути аліменти на утримання повнолітньої дочки [PERSON] , яка продовжує навчання. При визначені розміру аліментів суд враховує, крім встановлених обставин, прожитковий мінімум для працездатних осіб у 2021 році. На основі викладеного суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково та стягнути з відповідача аліменти на утримання повнолітньої дочки в розмірі 2000 грн. щомісячно починаючи з 28.08.2020 року до закінчення дитиною навчання але не більше, як до досягнення нею 23 років. Саме такий розмір суд вважає необхідним та достатнім для задоволення потреб повнолітньої дочки сторін, яка продовжує навчання. З огляду на викладене, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволенню, а до стягнення з [PERSON] підлягають аліменти на користь [PERSON] , оскільки вона продовжує навчання, у розмірі 2 000 грн. щомісячно, починаючи з 28.08.2020 року протягом навчання, але не більш як до досягнення нею 23 років.

Outcome: approved