Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-07 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Позивач, [PERSON], у судове засідання не зявилася, подала суду заяву про розгляд справи без її участі. Позов підтримала повністю і просила його задовольнити. Позовні вимоги мотивовані тим, що сторони зареєстрували шлюб у 03 вересня 2013 року, який розірвали відповідно до рішення Косівського районного суду від 08 лютого 2016 року. В шлюбі народилася дитина [PERSON], [INFO]. Після розірвання шлюбу відповідач припинив надання матеріальної допомоги на утримання дитини. Просила стягувати з відповідача аліменти у твердій грошовій сумі щомісячно у розмірі 1000 гривень. Відповідач, [PERSON], в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково. Суду пояснив, що він перебуває у скрутному матеріальному становищі, здійснює догляд за батьком, який є інвалідом. Просив стягувати з нього аліменти в розмірі 400 гривень. Заслухавши відповідача та вивчивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню із наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що у шлюбі у сторін, який було зареєстровано 03 вересня 2013 року, який розірвано відповідно до рішення Косівського районного суду від 08 лютого 2016 року (а.с.5), народився син [PERSON], [INFO], що стверджується копією свідоцтва про народження (а.с.6). Відповідно до довідки № 695 від 11 серпня 2016 року виданої виконавчим комітетом Тюдівської сільської ради вбачається, що [PERSON] проживає з матірю [PERSON] (а.с.7). Згідно з довідкою № 783 від 05 вересня 2016 року виданої виконавчим комітетом Тюдівської сільської ради вбачається, що відповідач [PERSON] дійсно не працює з 16 квітня 2008 року по даний час (а.с.17). Відповідно до акту обстеження матеріально-побутових умов сімї складеного Тюдівською сільською радою вбачається, що [PERSON] ніде не працює з 16 квітня 2008 року по даний час. Проживає з батьками в господарстві матері, власного житла немає. Індивідуальною трудовою діяльністю не займається, побічних доходів немає. Земельної ділянки у власності немає (а.с.18). [PERSON] здійснює догляд за батьком [PERSON], [INFO], який є інвалідом другої групи загального захворювання, що стверджується копією пенсійного посвідчення і копією довідки до акту медико-соціальної експертної комісії (а.с.19, 20). У відповідності до вимог ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує, стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів. Статтею 183 СК України передбачено, що частка від заробітку (доходу) матері батька дитини, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу, згідно з якою якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно з ч. 3 ст. 184 СК України якщо розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, менше мінімального розміру, передбаченого частиною другою статті 182 цього Кодексу, то дитині призначається відповідно до закону державна допомога в розмірі різниці між визначеним розміром аліментів і 30 відсотками прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен враховувати: стан здоровя, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України.\~\~ Відповідно до положень ст. 141 СК України мати і батько мають рівні права та обовязки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обовязків щодо дитини. Таким чином, виходячи із зазначеного принципу рівності обовязків обох батьків щодо дітей, кожен із них зобовязаний забезпечувати утримання дітям не менше відповідного прожиткового мінімуму, що діє на час вирішення спору, при відсутності домовленості між батьками про розмір сплати аліментів.\~ Відповідно до ч.ч. 7-8 ст. 7 СК України дитині має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватись з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сімї. Згідно з ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Тому аліменти слід присудити з 12 серпня 2016 року. Враховуючи наведене і те, що батьки мають рівні обовязки щодо своїх дітей, враховуючи те, що відповідач не має регулярного доходу і здійснює догляд за непрацездатним батьком, який є інвалідом другої групи загального захворювання, суд приходить до висновку, що із відповідача слід стягувати аліменти на утримання неповнолітнього сина в твердій грошовій сумі в розмірі по 600 грн. щомісячно. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Оскільки суд дійшов висновку про задоволення позову, то відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі наведеного ст.ст. 180, 182-184 СК України,

Outcome: partial