Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-14 00:00:00

[PERSON] звернулася до Балтського районного суду Одеської області з позовом до Новопольської сільської ради Балтського району Одеської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування. В позовній заяві посилається на те, що у зв'язку зі смертю її чоловіка - [PERSON], померлого [INFO], відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки площею 2,90 га, розташованої на території [ADDRESS], наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER], виданого на підставі рішення 17 сесії ХХІІІ скликання Ухожанської сільської ради Балтського району Одеської області від 22.06.2001 року № 66-ХХІІІ. Однак у зв'язку зі втратою правовстановлюючого документу, а саме державного акту, вона позбавлена можливості отримати свідоцтво про право на спадщину, тому змушена звернутися до суду про захист свого майнового права. Позивач до судового засідання не з'явилася, однак надала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує, наполягає на їх задоволенні та просить суд розглянути справу за її відсутності. Відповідач - представник Новопольської сільської ради Балтського району Одеської області в судове засідання не з'явився, але надав суду заяву, в якій визнає позовні вимоги та просить розглянути справу за його відсутності. Відповідно до ч. 3 ст. 200, ч. 3 ст. 211 ЦПК України суд, за результатами підготовчого провадження, ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем на підставі доказів, поданих разом із матеріалами позову. Зважаючи на те, що справа розглядалась за відсутності сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Розглянувши позов в межах заявлених вимог, вивчивши матеріали справи, надавши належну оцінку представленим доказам, судом встановлено наступне. [PERSON] на підставі рішення 17 сесії ХХІІІ скликання Ухожанської сільської ради Балтського району Одеської області від 22.06.2001 року № 66-ХХІІІ передано у приватну власність земельну ділянку площею 2,90 га, розташованої на території [ADDRESS], для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] (а.с. 9) Згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] помер [INFO]. (а.с.6). У зв'язку зі смертю [PERSON], [INFO] відкрилася спадщина у вигляді вищезазначеної земельної ділянки, яку позивач [PERSON] (дружина померлого, родинні стосунки яких підтверджуються свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 5), в силу ч. 3 ст. 1268 ЦК України, прийняла, оскільки постійно проживала із спадкодавцем на час відкриття спадщини, та протягом строку встановленого ст. 1270 цього Кодексу, не подала заяву про відмову від неї. Факт постійного проживання [PERSON] зі спадкодавцем підтверджується довідкою виданою Новопольською сільською радою Балтського району Одеської області № 469 від 04.09.2017 року. (а.с. 7). Являючись єдиною спадкоємицею за законом першої черги, що претендує на спадщину, [PERSON] звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Разом з тим, отримати свідоцтво про право на спадщину за законом не представилося можливим, оскільки відсутній оригінал правовстановлюючого документу на земельну ділянку, про що свідчить лист-відповідь приватного нотаріуса Балтського районного нотаріального округу Пантілєєвої І.П. від 03.09.2018 року № 1589/01-16. (а.с. 8). Згідно довідок державного нотаріуса Кодимської районної державної нотаріальної контори Налдіної М.М. від 09.10.2018 року № 1719/01-16, приватного нотаріуса Балтського районного нотаріального округу Пантілєєвої І.П. від 04.10.2018 року №1876/01-16, приватного нотаріуса Балтського районного нотаріального округу Смірнової Н.С. від 23.10.2018 року № 679/01-16, після смерті [PERSON], померлого[INFO], спадкоємці не зверталися, спадкова справа не заводилась. (а.с. 35, 37, 42). Суд констатує, що спірні правовідносини, які виникли між сторонами пов'язані з здійсненням позивачем права на спадкування, вирішуючи які, суд виходить з того, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України). За правилами ст. 1263 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб згідно ст. 316 ч. 1 ЦК України. Відповідно до ст. ст. 46, п. 2 ч. 1 ст. 49 Глави 4 та ст. 67 Глави 7 Закону України «Про нотаріат», Свідоцтво на право на спадщину видається спадкоємцям першої та другої черги за законом (як у випадку спадкування ними за законом, так і у випадку спадкування ними за заповітом) на підставі правовстановлюючих документів (цивільно-правових угод щодо відчуження земельної ділянки, свідоцтва про право на спадщину) державного акту на право власності на землю. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів, нотаріус роз'яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання у судовому порядку. При обґрунтованій відмові нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Відмову приватного нотаріуса Балтського нотаріального округу Одеської області Пантілєєвої І.П. у видачі свідоцтва про право на спадщину суд визнає обґрунтованою. Ст. 328 ЦК України передбачає, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Однією з таких підстав, відповідно до ст. 1217 ЦК України, є спадкування майна за законом. Ст. 1216 ЦК України передбачає, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Ст. 1220 ЦК України зазначає, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Згідно ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ч. 1 та ч. 5 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Враховуючи, що позивач, як спадкоємець першої черги за законом, в силу ч. 3 ст. 1268 ЦК України, прийняла спадщину, однак, у зв'язку відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу на земельну ділянку нотаріальна контора відмовилась видати свідоцтво про право на спадщину, та враховуючи вищевикладені докази в їх сукупності, відсутність заперечень з боку відповідача, відсутність інших спадкоємців, суд вважає, що позовні вимоги позивача цілком обґрунтовані та такі, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved