Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-01 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Посилалася на те, що з відповідачем перебуває у шлюбі з 02.05.2008 року, який зареєстрований виконавчим комітетом Михалківської сільської ради Сокирянського району Чернівецької області за актовим записом №04. Від спільного проживання у них є дитина - [PERSON], [INFO], який проживає з нею та перебуває на її утриманні. На початку червня 2014 року вони з відповідачем фактично припинили шлюбні стосунки, і з того часу сімейних відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть, проживають окремо. Сім'я розпалась по тій причині, що вони не знайшли взаємного порозуміння, втратили повагу одне до одного, так як у них різні погляди на сімейне життя. На ґрунті цього у них виникали сварки, які стали остаточною причиною припинення спільного подружнього життя. Спільно нажите майно мають намір розділити у судовому порядку, оскільки відповідач у добровільному порядку відмовляється. Після розірвання шлюбу їхня з відповідачем спільна дитина буде проживати разом з нею. На даний час вона не працює та в Сокирянському центрі зайнятості на обліку не зареєстрована. Її дохід складається з того, що вона з займається реалізацією сільськогосподарської продукції, а також незначну допомогу їй надають її батьки, в будинку яких вона проживає разом з дітьми. На її утриманні також знаходиться дитина від першого шлюбу [PERSON]. У зв'язку з скрутною економічною ситуацією в державі, а також непомірним ростом цін та фактично збільшенням прожиткового мінімуму, отримуваних нею коштів їй недостатньо для проживання та належного утримання їх з відповідачем спільної дитини. Відповідач офіційно ніде не працює, проте у його користуванні є більше двох гектарів земельних ділянок (паїв), які належать його батькам, на яких в період шлюбу за їхні спільні кошти було посаджено дерева яблук, і які за на даний час дають врожай, а тому відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання їхньої спільної дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 800 гривень щомісячно. Просила розірвати шлюб між нею та [PERSON], який зареєстрований 02.05.2008 року виконавчим комітетом Михалківської сільської ради Сокирянського району Чернівецької області, актовий запис №04, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «[PERSON]», а також стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина - [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 800 грн. щомісячно, починаючи з дня подання позову до досягнення дитиною повноліття. Крім цього, просила стягнути з відповідача на її користь понесені нею судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 243 грн. 60 коп. Справа слухалась у відсутність сторін, які в судове засідання не з'явились, незважаючи на те, що належним чином судом повідомлялися про час і місце розгляду справи. Позивачка подала до суду письмову заяву, у якій позовні вимоги повністю підтримала та просила їх задовольнити. Примирення не бажає. Не заперечила проти ухвалення заочного рішення по справі. Відповідач також подав до суд письмову заяву, в якій позовні вимоги повністю визнав, згідний на розірвання шлюбу та стягнення аліментів. У зв'язку із неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, у відповідності до вимог ст.197 ч.2 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Оскільки всі особи, які беруть участь у справі, заявили клопотання про розгляд справи за їх відсутності, суд у відповідності до вимог ст.158 ч.2 ЦПК України вважає за можливе провести судовий розгляд у судовому засіданні за відсутності сторін та вирішити справу на підставі наявних у ній доказів. Відповідно до ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З наведених у позовній заяві обставин, які згідно положень ст.61 ЦПК України, не підлягають доказуванню, оскільки визнані сторонами, встановлено, з 02.05.2008 року [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, який зареєстрований 02.05.2008 року виконавчим комітетом Михалківської сільської ради Сокирянського району Чернівецької області по актовому запису за №04. Від спільного подружнього життя сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. З червня 2014 року сторони подружні стосунки не підтримують, разом не проживають, спільного господарства не ведуть. У зв'язку з цим, їх подальше спільне подружнє життя та збереження шлюбу є неможливим і бажання в подальшому проживати з відповідачем у шлюбі позивачка не має. Таким чином, враховуючи наведені вище обставини та фактичні взаємини сторін, суд приходить до висновку, що сім'я у сторін остаточно розпалась і зберегти її уже неможливо. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Враховуючи зазначені вище вимоги закону, суд вважає, що шлюб між сторонами необхідно розірвати. Неповнолітній [PERSON] проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Таким чином, враховуючи наведені вище обставини та вимоги закону, суд вважає, що з відповідача підлягають стягненню аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] При цьому, визначаючи вид та розмір аліментів, суд виходить з наступного. Відповідно до вимог ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Як встановлено судом, відповідач не надає належної матеріальної допомоги на утримання дитини, всі витрати по утриманню дитини несе виключно позивачка, яка також на утриманні має дитину від першого шлюбу. Інших утриманців відповідач не має, що підтверджується довідкою відділу Державної виконавчої служби Сокирянського районного управління юстиції №555/02/2 від 23.06.2015 року. Відповідно до ч.1 ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Враховуючи те, що позивачкою не надано доказів про те, що відповідач працює, що свідчить про його нерегулярний, мінливий дохід, суд вважає за можливе і доцільне стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання неповнолітньої дитини у твердій грошовій сумі. Крім цього, враховуючи стан здоров'я та матеріальне становища сторін і їх неповнолітньої дитини, відсутність на утриманні у відповідача інших осіб, виходячи з розумності та достатності розміру аліментів, необхідних для задоволення потреб позивачки на утримання неповнолітньої дитини, а також з реальної можливості відповідача сплачувати щомісячно аліменти, не порушуючи прав останнього, суд вважає, що заявлені [PERSON] позовні вимоги в частині стягнення аліментів в твердій грошовій сумі в розмірі 350 грн. щомісячно є обґрунтованими і підлягають задоволенню. Оскільки рішення в частині стягнення аліментів ухвалено на користь позивачки, яка звільнена від сплати судового збору, суд вважає, що у відповідності до вимог ч.3 ст.88 ЦПК України, судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп. підлягає стягненню з відповідача на користь держави. Крім цього, суд вважає, що з відповідача, у відповідності до ст.88 ЦПК України, на користь позивачки підлягають стягненню понесені нею та документально підтверджені витрати по оплаті судового збору в розмірі 243 грн. 40 коп. позовних вимог в частині розірвання шлюбу.

Outcome: approved