Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-01 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом про визнання відповідача [PERSON] таким, що втратив право на користування житловим приміщенням будинку [ADDRESS]. Позов мотивовано тим, що позивачка є власником вказаного житлового будинку, що підтверджується свідоцтвом про її право власності на спадщину за законом від 07.02.2012 року, виданим приватним нотаріусом Хустського нотаріального округу Гелеван С.І. У вказаному будинку рахується зареєстрованим її колишній чоловік [PERSON], [INFO] Шлюб з відповідачем вони розірвали 27.01.1995 року про, що зроблений актовий запис №12 у відділі РАГСу Хустської РДА. Відповідач після розірвання шлюбу залишився проживати у її будинку, однак вже більше пяти років як відповідач поїхав на заробітки і місце його фактичного перебування їй невідоме, вона не підтримує з ним ніяких стосунків та не спілкується. На час розгляду справи в суді відповідач лише рахується зареєстрованим у її житлові і при виїзді на заробітки в добровільному порядку не знявся з реєстраційного обліку. Наявність реєстрації відповідача у будинку для неї як власника житла, створює перешкоди в оплаті житлово-комунальних послуг. Вказані обставини зясувалися під час отримання відповідної довідки з органу місцевого самоврядування, яка надавалася для оформляння субсидії. Дані обставини вказують на те, що відповідач у її будинку не проживає, житлом не користується, не виконує обовязків повязаних з утримання житлового приміщення та оплатою комунальних послуг. Наявність реєстрації відповідача в будинку перешкоджає у здійсненні нею права користування та розпорядження власними майном, тому вона звернулася до суду та просить задовольнити позов у повному обсязі. В судове засідання позивачка не зявилася, її представник [PERSON] подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала і просила суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився з невідомих суду причин. Про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, шляхом розміщення оголошення на офіційному сайті судової влади України (Хустський районний суд, від 23.04.2019 року) про його виклик до суду, однак про причини неявки суд не повідомляв. Представник Сокирницької сільської ради в особі сільського голови Сабадош Я.М. в судове засідання подав письмове повідомлення, в якому зазначив, що сільська рада визнає заявлені вимоги та не заперечує проти задоволення позову і просить розгляд справи проводити без участі представника сільської ради. З врахуванням наведеного та у відповідності до порядку, визначеного ст.223 ч.4, ст.247 ч.2 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін і постановити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши наявні матеріали справи, суд дійшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Під час розгляду справи в судовому засіданні встановлено, що позивачка [PERSON] є власником житлового будинку [ADDRESS]. Право власності на будинок позивачки стверджується свідоцтвом про її право власності на спадщину за законом від 07.02.2012 року, виданим приватним нотаріусом Хустського нотаріального округу Гелеван С.І. В будинку позивачки також зареєстрований відповідач [PERSON],з яким позивачка була одружена та проживала в шлюбі. 27.01.1995 року сторони шлюб між собою розірвали про, що зроблений актовий запис №12 у відділі РАГСу Хустської РДА. З пояснень наведених в позовній заяві вбачається, що відповідач в будинку позивачки практично не проживає вже понад пять років. Наявність реєстрації відповідача у будинку позивачки підтверджена наданою з Сокирницької сільської ради довідкою за №1553 від 16.11.2018 року, в якій вказано, що [PERSON], 1955 р.н. зареєстрований у будинку позивачки як її чоловік. Відповідно до акту обстеження умов проживання сімї позивачки складеного комісією Горінчівської сільської ради 16.11.2016 року, вбачається що відповідач фактично в населеному пункті за вказаною адресою не проживає вже більше пяти років. Частиною 1 ст.319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд і має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону і таке право власника відповідно до ч.1 ст.321 ЦК України є непорушним, він не може бути протиправно обмежений у здійсненні свого права. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном на підставі ст. 391 ЦК України. Також ч.2 ст.405 ЦК України передбачено, що член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. З огляду на встановлене суд констатує, що позивачка обґрунтовано та правомірно ставить вимоги до відповідача, про визнання його таким, що втратив право на користування житлом в її будинку, так як останній відповідно до ст.405 ЦК України втратив право на користування жилим приміщеннями в будинку позивачки. Враховуючи наведене та

Outcome: approved