Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-24 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом. В обґрунтування заявленого позову посилається на те, що 17.02.2014 року між нею та ПАТ «Міський комерційний банк» укладено Договір банківського вкладу № 2630/30/159253 «Ваш накопичувальний», за яким нею було внесено на депозитний рахунок грошові кошти в розмірі 18 573 долари США, строком 89 днів із виплатою 10,1% річних, що підтверджено випискою по угоді. Відповідно до пункту 1.2 статті 1 частини № 1 Договору передбачено порядок сплати відсотків шляхом щомісячного приєднання (капіталізації) відсотків по вкладу. Згідно до пункту 1.1 статті 1 частини № 2 Договору строк дії договору з 17 лютого 2014 року по 17 травня 2014 року. У зв'язку із закінченням строку вкладу, позивач звернулася до відповідача із проханням забезпечити наявність в касі коштів в сумі 19 683,14 доларів США, проте станом на 17.05.2014 року відповідач кошти не повернув. 19.05.2014 року між [PERSON] та ПАТ «Міський комерційний банк» було укладено Договір банківського рахунку [NUMBER], на який було перераховано депозитні кошти в розмірі 19 683,14 доларів США для їх подальшого переведення в інший комерційний банк ВАТ «Кредобанк». 23.05.2014 року банком було прийнято Платіжне доручення № 1 про переведення ВАТ «Кредобанк» коштів в сумі 19 683,14 доларів США, однак на день подачі позову воно не виконане, що підтверджено Довідкою про рух коштів по рахунку з 19.05.2014 року по 15.07.2014 року. Вважає дії відповідача незаконними та просить суд стягнути з останнього заборгованість за Договором банківського вкладу № 2630/30/159253 «Ваш накопичувальний» в загальній сумі 20 195,65 доларів США, що за курсом НБУ становить 240 726,27 грн., в тому числі 19 683,14 доларів США кошти, що підлягали до повернення вкладнику, 176,66 доларів США - проценти по Договору, 167,22 доларів США - проценти за користування коштами за період із 17.05.2014 року по 17.06.2014 року; 168,63 доларів США проценти за користування коштами за період із 17.06.2014 року по 17.07.2014 року. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про дату, час і місце судового розгляду справи повідомлялася належним чином, про причини своєї неявки до суду не повідомляла. Представник позивача [PERSON] подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про дату, час і місце судового розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини своєї неявки до суду не повідомляв, від нього до суду не надходило заяви про розгляд справи у його відсутності. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Частинами 1, 2 ст. 1060 ЦК України передбачено, що договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Договором може бути передбачено внесення грошової суми на інших умовах її повернення. Відповідно до частини 5 статті 1061 ЦК України проценти на банківський вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу у банк, до дня, який передує його поверненню вкладникові або списанню з рахунка вкладника з інших підстав. Судом при розгляді справи встановлено, що 17.02.2014 року між нею та ПАТ «Міський комерційний банк» укладено Договір банківського вкладу № 2630/30/159253 «Ваш накопичувальний» (а.с. 9-11), за яким нею було внесено на депозитний рахунок грошові кошти в розмірі 18 573 долари США, строком 89 днів із виплатою 10,1% річних, що підтверджено випискою по угоді (а.с. 13). Відповідно до пункту 1.2 статті 1 частини № 1 Договору передбачено порядок сплати відсотків шляхом щомісячного приєднання (капіталізації) відсотків по вкладу. Згідно до пункту 1.1 статті 1 частини № 2 Договору строк дії договору з 17 лютого 2014 року по 17 травня 2014 року. У зв'язку із закінченням строку вкладу, позивач звернулася до відповідача із проханням забезпечити наявність в касі коштів в сумі 19 683,14 доларів США (а.с. 7), проте станом на 17.05.2014 року відповідач кошти не повернув. 19.05.2014 року між [PERSON] та ПАТ «Міський комерційний банк» було укладено Договір банківського рахунку [NUMBER], на який було перераховано депозитні кошти в розмірі 19 683,14 доларів США для їх подальшого переведення в інший комерційний банк ВАТ «Кредобанк» (а.с. 16-19). 23.05.2014 року банком було прийнято Платіжне доручення № 1 про переведення ВАТ «Кредобанк» коштів в сумі 19 683,14 доларів США, однак на день подачі позову воно не виконане, що підтверджено Довідкою про рух коштів по рахунку з 19.05.2014 року по 15.07.2014 року (а.с. 8). Відповідно до п. 1.3 статті 1 частини № 2 договору банківського вкладу, у разі, якщо вкладник за цим Договором не витребує суму вкладу по закінченню строку, встановленого п. 1.1 ст. 1 Частини 2 цього Договору, сума вкладу в день закінчення строку дії цього Договору переноситься на рахунок з обліку вкладу на вимогу, про що вкладник доручає банку здійснити таке договірне списання. Рахунок вкладу на вимогу відкривається вкладнику банком автоматично наприкінці дня закінчення строку, встановленого п. 1.1. ст. 1 Частини 2 цього Договору. Банк забезпечує збереження суми вкладу на рахунок вкладу на вимогу до моменту звернення вкладника до банку із вимогою про повернення вкладу, при цьому починаючи з моменту перерахування суми вкладу на рахунок вкладу на вимогу, проценти на суму вкладу, що зберігається на рахунку вкладу на вимогу нараховуються в розмірі, встановленому банком в такий період часу для банківських вкладів на вимогу, починаючи з дати, наступної за днем закінчення строку депозиту до дня, який передує поверненню вкладу вкладникові або списанню його з рахунку з інших підстав. Пунктом 4.3.2 статті 4 частини № 2 договору банківського вкладу передбачено, що банк зобов'язаний на вимогу вкладника повернути вклад та виплатити нараховані на суму вкладу проценти на умовах та в строки, що встановлені Договором. Таким чином, ПАТ «Міський комерційний банк» був зобов'язаний повернути [PERSON] депозитні кошти з процентами в день закінчення дії договору - 17.05.2014 року. Проте банк не повернув позивачу депозит, чим останній порушив свої зобов'язання. За таких обставин, суд дослідивши та оцінивши представлені докази в їх сукупності, приходить до висновку, що оскільки відповідачем не виконано своє зобов'язання щодо повернення банківського вкладу у строки та порядку визначеному договором, то на користь [PERSON] необхідно стягнути проценти по договору банківського вкладу № 2630/30/159253 «Ваш накопичувальний» за прострочений строк. Згідно ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відтак, вимога позивача про стягнення інфляційних втрат та трьох процентів річних за весь час прострочення підлягає задоволенню. Судом при розгляді справи встановлено, що [PERSON], як споживач за позовом, що пов'язаний з порушенням його прав, звільнений від сплати судового збору відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» при подачі позовної заяви. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Судом при розгляді справи встановлено, що ціна позову становить 240 726,27 гривень. При цьому 1 % від ціни позову становить 2407,26 гривень, тому суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь держави судового збору в сумі 2407,26 гривень.

Outcome: approved