Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-25 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із позовом до публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» (далі ПАТ «КБ «Надра») про стягнення коштів по договорах строкового банківського вкладу: 1) за договором №333396 від 11.03.2008р. 2007грн. депозиту, 260,30грн. відсотків, 216,73грн. 3% річних за прострочення виконання грошового зобовязання, 149,37грн. інфляційних втрат; 2) за договором №579974 від 21.08.2008р. 16,85 євро відсотків, 4,96 євро 3% річних за прострочення виконання грошового зобовязання; 3) за договором №438750 від 27.05.2008р. 1978,79 євро відсотків, 561,48 євро 3% річних за прострочення виконання грошового зобовязання. Позов обґрунтовується тим, що між [PERSON] та ПАТ «КБ «Надра» були укладені договори строкового банківського вкладу: 1) №333396 від 11.03.2008р., згідно із яким відповідач (що є правонаступником ВАТ КБ «Надра») прийняв від позивача суму вкладу в розмірі 1000 грн. на строк 12 місяців; 2) №579974 від 21.08.2008р., за умовами якого відповідач прийняв вклад позивача в сумі 6460 євро на строк 5 місяців; 3) №438750 від 27.05.2008р. згідно з яким відповідач прийняв кошти позивача в сумі 47000 євро як вклад на строк 12 місяців. Після спливу строків кожного із депозитів (відповідно 13.03.2009р., 21.01.2009р., 21.05.2009р.) позивач зверталася до відповідача із вимогою про повернення депозитів, однак ПАТ «КБ «Надра» коштів не повернув, мотивуючи це відсутністю коштів. Зазначає, що відповідач неправомірно користувався її коштами після спливу строків депозитів. Наводить розрахунки по кожному із договорів банківських вкладів. Крім того, позивачем 27.07.2015р. до суду подано заяву про поновлення строку позовної давності, яка обгрунтовується тим, що [PERSON] про порушення своїх прав дізналася із судових рішень Верховного Суду України в справах №6-39цс13 від 29.05.2013р. та №6-140цс13 від 25.12.2013р. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявилася, 14.09.2015р. надійшла заява про розгляд справи у її відсутність. Представник позивача [PERSON] 26.10.2015р. у судове засідання не зявився. Подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності. В письмових поясненнях зазначав, що [PERSON] укладено договори банківського вкладу на умовах повернення зі спливом встановленого договорами строку (строкові вклади). За договорами банківських вкладів незалежно від його виду банк зобовязаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника. [PERSON] витребувала вклади зі спливом строку відсотки не перераховуються. Вимога про витребування вкладів до спливу строку повернення (у день повернення) зобовязує банк повернути грошові кошти шляхом, зазначеним у поданих заявах готівково, безготівково. Встановлений договором розмір процентів не може бути змінений в односторонньому порядку. Представник відповідача ПАТ «КБ «Надра» в судове засідання не зявився. До суду 29.09.2015р. надійшли заперечення проти позову, суть яких зводиться до того, що вимоги про стягнення депозиту в сумі 2007 грн. немають підстав у звязку з повною виплатою вкладу, інші вимоги вважають незаконними та необгрунтованими, покликаються на пропущення позовної давності. Суд, дослідивши докази, які наявні в матеріалах справи, прийшов до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог [PERSON] Згідно із ст.526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст.1058 ч.1 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Судом встановлено, що між ВАТ «КБ «Надра» (правонаступником якого є ПАТ «КБ «Надра») та [PERSON] 11.03.2008 року було укладено договір №333396 строкового банківського вкладу (депозиту) «Мій вибір», оформлений в рамках тарифного пакету ТП Стимул, відповідно до умов якого [PERSON] внесла на депозит у вказану банківську установу 10000 грн. з виплатою процентів за ставкою 14,9% річних. Строк вкладу 12 місяців. З копії звіту станом на 22.09.2015р. по депозиту «Мій вибір» №333396 (а.с.122) вбачається, що 10.08.2009р. ПАТ «КБ «Надра» виплачено частину депозиту в сумі 5000грн. 10.12.2009р. відповідач перерахував залишок депозиту в розмірі 5000грн. Тому, в суді підтверджено повне повернення суми депозиту по договору №333396 від 11.03.2008р. Переказ процентів по депозиту здійснено 11.03.2009р. в розмірі 1482,62 грн. та 10.12.2009р. в сумі 167,14грн. на поточний рахунок. 27.05.2008 року між ВАТ «КБ «Надра» (правонаступником якого є ПАТ «КБ «Надра») та [PERSON] було укладено договір №438750 строкового банківського вкладу (депозиту) «Мій вибір», оформлений в рамках пакету послуг ПП Стимул, відповідно до умов якого [PERSON] внесла вклад у вказану банківську установу в сумі 47000 євро з виплатою процентів за ставкою 11,2% річних. Строк вкладу 12 місяців. З копії звіту на 22.09.2015р. по депозиту «Мій вибір» №438750 (а.с.123) вбачається, що ПАТ «КБ «Надра» виплачував депозит частинами: 27.05.2009р. 29452, 59 євро, 10.11.2009р. 3505 євро, 10.03.2010р. 3509,48 євро, 12.07.2010р. 3509,48 євро, 10.11.2010р. 3509,48 євро, 10.03.2011р. 3513,97 євро. Переказ процентів по депозиту здійснювався періодично на загальну суму 5531,01 євро, починаючи проведення першого платежу 29.05.2008р. та завершуючи останнім 10.03.2011р. Далі, 21.08.2008 року між ВАТ «КБ «Надра» (правонаступником якого є ПАТ «КБ «Надра») та [PERSON] було укладено договір №579974 строкового банківського вкладу (депозиту) «Мій вибір», оформлений в рамках пакету послуг ПП Стимул, відповідно до умов якого [PERSON] внесла на депозит у вказану банківську установу 6460 євро з виплатою процентів за ставкою 10,2% річних. Строк дії вкладу 5 місяців. З копії звіту по депозиту «Мій вибір» №438750 (зворот а.с.122) станом на 22.09.2015р. вбачається, що ПАТ «КБ «Надра» 30.01.2009р. переказав суму вкладу в розмірі 6460 євро на поточний рахунок, а 21.01.2009р. переказав проценти по депозиту на поточний рахунок сумі 273,75 євро і 29.01.2009р. 0,14 євро. В суді позивачем не доведено вимоги про стягнення 2007 грн. депозиту по договору №333396 від 11.03.2008р. Тому, в цій частині позов є безпідставним. При вирішені вимоги щодо нарахування процентів за користування вкладами, трьох процентів річних за прострочення виконання грошового зобовязання по трьох вищенаведених договорах, а також інфляційних втрат по вкладу в гривні (договір №333396 від 11.03.2008р.) суд вбачає, що в порушення вимог норми ст.1060 ч.2 ЦК України (в редакціїї, чинній на час виникнення спірних відносин) та умов пунктів 3.4.5 договорів №438750 від 27.05.2008р., №579974 від 21.08.2008р. і п.3.4.4. договору №333396 від 11.03.2008р. відповідач не повернув вклади за вимогами позивача у визначений договорами строк, а виплата вкладів мала місце із простроченнями. Відповідно до норми ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно із ст.261 ч.5 ЦК України за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. За зобов'язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред'явити вимогу про виконання зобов'язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку. Отже, оскільки умовами пунктів 3.4.5 договорів №438750 від 27.05.2008р., №579974 від 21.08.2008р. було передбачено зобовязання банку повернути вкладнику вклад за його вимогою в кінці терміну дії вкладу чи у випадках дострокового розірвання договору і п.3.4.4. договору №333396 від 11.03.2008р. визначалося зобовязання відповідача сплатити проценти і повернути вклад шляхом перерахування коштів на рахунок в останній день вкладу, а також у випадках дострокового розірвання договору, то у момент невиконання відповідачем цих зобовязань почали перебіг строки давності, які станом на дату звернення позивача до суду з позовом 13.07.2015р. перевищили трирічний строк. Неспроможними є посилання позивача про те, що вона про порушення свого права відповідачем дізналася із судових рішень Верховного Суду України в справах №6-39цс13 від 29.05.2013р. та №6-140цс13 від 25.12.2013р. Зокрема, як видно із наданих позивачем копій документів, вона про порушення свого права дізналася одразу, коли банк за її вимогою не повернув вклади у визначений строк. Про це свідчать ті обставини, що позивач зверталася у різні установи для захисту своїх прав, добиваючись повернення вкладів. Суд не вбачає обєктивних поважних причин для того, що позивач не обрала вчасно захисту своїх прав у відповідний спосіб, шляхом звернення до суду з позовом про відповідальність за порушення грошового зобовязання і сплату процентів за користування коштами поза строками банківських вкладів. Сторона відповідача наполягає на застосуванні позовної давності. Нормою ст.267 ч.4 ЦК України визначено, що сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові. Тому, в розглядуваній частині вимог суд відмовляє у звязку зі спливом позовної давності.

Outcome: dismissed