Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-05 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом. В обґрунтування заявленого позову посилається на те, що вона будучи членом сімї квартиронаймача відповідача [PERSON], проживає в [INFO]. У даному приміщенні також проживають її діти [PERSON] та [PERSON] і перебуває на реєстраційному обліку відповідач. Вже більше восьми років відповідач по справі загалом не проживає у [INFO], вибувши на постійне проживання до іншого населеного пункту та забравши усе належне йому особисте майно. Таким чином, відповідач вже більше шести місяців взагалі не проживає у [INFO], за останні вісім років жодного разу не перебував у даному житлі. Просить суд визнати [PERSON], таким що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою № 31 будинку № 67 по вулиці Лесі Українки у місті Луцьку та стягнути судові витрати по справі. Позивач та її представник в судове засідання не зявилися, про дату, час і місце судового розгляду справи повідомлялися належним чином, представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обємі та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не зявився, про дату, час і місце судового розгляду справи повідомлявся належним, про причини своєї неявки до суду не повідомляв, від нього до суду не надходило заяви про розгляд справи без його участі. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлений позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч. 2 ст. 107 ЖК України у разі вибуття наймача та членів його сім'ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся сім'я, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сім'ї, який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття. Судом при розгляді справи встановлено, що [PERSON] є наймачем квартири № 31 в житловому будинку № 67 по вулиці Лесі Українки у місті Луцьку, Волинської області (а.с. 9). Також судом встановлено, що [PERSON], який зареєстрований в квартирі № 31 в житловому будинку № 67 по вулиці Лесі Українки у місті Луцьку, Волинської області (а.с. 9), вибув на постійне місце проживання до іншого населеного пункту. Оскільки відповідач [PERSON] не проживає в квартирі № 31 в житловому будинку № 67 по вулиці Лесі Українки у місті Луцьку, Волинської області, у звязку з вибуттям на постійне місце проживання до іншого населеного пункту. А тому наявні підстави передбачені ст. 107 ЖК України для визнання [PERSON] таким, що втратив право на користування вказаним жилим приміщенням. Інші докази, які б спростовували ці обставини, в справі відсутні. Приймаючи до уваги викладене та враховуючи, що [PERSON], будучи наймачем жилого приміщення, не проживає в квартирі № 31 в житловому будинку № 67 по вулиці Лесі Українки у місті Луцьку, Волинської області, у звязку з вибуттям на постійне місце проживання до іншого населеного пункту. А тому за таких обставин, суд приходить до висновку про задоволення позову та визнання [PERSON] таким, що втратив право на користування квартирою № 31 в житловому будинку № 67 по вулиці Лесі Українки у місті Луцьку, Волинської області. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Судом при розгляді справи встановлено, що позивачем при зверненні до суду з позовом було понесено та документально підтверджено судові витрати по сплаті судового збору в сумі 551,20 гривень (а.с. 1). А тому за таких обставин, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача понесених і документально підтверджених судових витрат по сплаті судового збору в сумі 551,20 гривень.

Outcome: approved