Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-02 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом, в якому просила визнати її право власності на земельну ділянку площею 0,0900 га, з кадастровим номером 5310900000:50:002:0364 призначену для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та земельну ділянку площею 0,0100 з кадастровим номером №5310900000:50:002:0365 призначену для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, які розташовані по вулиці Сорочинська, 27 в м.Миргороді Полтавської області, в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON]. В позові посилається на те, що 26 грудня 2015 року померла її мати [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина на 1/2 частину житлового будинку по вулиці Сорочинській, 27 в м.Миргороді та частину земельної ділянки у вигляді права у спільній сумісній власності на земельну ділянку площею 0,1000 га призначену для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд за адресою м.Миргород, вул. Сорочинська, 27, згідно державного акту серії ЯГ №654881 під кадастровим номером 5310900000:50:002:0163, виданого 12 жовтня 2006 року та зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010654501807. Позивачка за законом є єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON], прийняла спадщину, у вигляді 1/2 частки житлового будинку по вулиці Сорочинській, 27 м.Миргорода. Іншим власником 1/2 частки будинку та 1/2 частки земельної ділянки є [PERSON] Позивачка не може отримати свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку, тому що при житті матері дана земельна ділянка була розділена на дві - площею 0,0900 га призначену для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд з наданням кадастрового номеру № 5310900000:50:002:0364 та площею 0,0100 призначену для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд з наданням кадастрового номеру №5310900000:50:002:0365, але своє право власності в спільній сумісній власності з [PERSON] на ці земельні ділянки за життя зареєструвати у встановленому законом порядку її мати не встигла і дані правовстановлюючого документу на імя матері та дані наданих нотаріусу витягів з державного земельного кадастру не співпадають. В звязку цим нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину і вона звернулася до суду з вказаним позовом. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити з підстав, вказаних у позовній заяві. Представник відповідача [PERSON] міської ради, що діє на підставі відповідної довіреності (а.с. 51), в судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] визнав повністю. Третя особа Управління Держземагентства у [PERSON] районі в судове засідання свого представника не направило, про час і місце розгляду справи повідомлене належним чином (а.с. 68). Третя особа [PERSON] в судовому засідання проти задоволення позовних вимог [PERSON] не заперечував. [PERSON] міська рада Полтавської області є належним відповідачем у справі, оскільки у відповідності з п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 р. № 7 « Про судову практику у справах про спадкування» при відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття, відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця, яка на момент смерті проживала в [INFO]. Суд, заслухавши пояснення позивачки, представника відповідача, третьої особи, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Встановлено, що [PERSON], померла 26 грудня 2015 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 6). За життя [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ №654881, виданого 12 жовтня 2006 року та зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010654501807, належала земельна ділянка площею 0,1000 га призначена для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд за адресою м.Миргород, вул. Сорочинська, 27, під кадастровим номером 5310900000:50:002:0163 (а.с. 11). При переоформленні спадщини після померлої було встановлено, що при житті матері дана земельна ділянка була розділена на дві - площею 0,0900 га призначену для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд з наданням кадастрового номеру № 5310900000:50:002:0364 та площею 0,0100 призначену для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд з наданням кадастрового номеру №5310900000:50:002:0365, які утворилися шляхом поділу земельної ділянки кадастровий номер 5310900000:002:0163 площею 0.1000 га, яка належала на підставі спільної сумісної власності [PERSON] згідно державного акту на право власності на земельну ділянку ЯГ №654882 та [PERSON] згідно державного акту на право власності на земельну ділянку ЯГ №654881, що підтверджується листом Управління Держгеокадастру у [PERSON] районі Полтавської області (а.с. 69). За життя своє право власності в спільній сумісній власності з [PERSON] на ці земельні ділянки зареєструвати у встановленому законом порядку не встигла і дані правовстановлюючого документу на імя матері та дані наданих нотаріусу витягів з державного земельного кадастру не співпадають. В звязку цим позивачка, яка є спадкоємцем за законом, що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.7) та копією спадкової справи № 15/2016, заведеної у приватного нотаріуса [PERSON] міського нотаріального округу Полтавської області [PERSON] до майна померлої [PERSON] (а.с. 32-48), і прийняла спадщину відповідно до ст.1269 ЦК України, не може оформити своє право власності на це спадкове майно, тому що нотаріус відмовив позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку після померлої [PERSON] (а.с.5). Відповідно до ст.ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків(спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Спадкування здійснюється за заповітом або законом. Згідно ч.1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.ст. 1268, 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Оскільки позивачка прийняла спадщину, вона успадкувала належну померлій [PERSON] частку у спільній сумісній власності з [PERSON] на земельні ділянки. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно п.1 ч. 2 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Оскільки вищезазначені обставини перешкоджають позивачці оформити право власності на спадкове майно в позасудовому порядку, а визнання позову належним відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає можливим постановити рішення про задоволення позову.

Outcome: approved