Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-21 00:00:00

[PERSON] звернулася до Ленінського районного суду м. Харкова із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначила, що 27.07.1996 року сторони зареєстрували шлюб, актовий запис №244. Від шлюбу народилось двоє дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Позивач зазначає, що сімейне життя з відповідачем не склалося через істотні протиріччя світогляду та світосприйняття, у тому числі діаметрально протилежне бачення сімейного укладу, взаємних прав та обовязків подружжя. З часом ці протиріччя поглиблювалися та почали проявлятися у постійних сварках, що зробили нестерпним сумісне проживання та призвело до взаємної психологічної нетерпимості. Кілька років шлюбні відносини подружжя фактично припинені. Сторони один одного, як подружжя не сприймають, не ведуть спільного господарства, не мають спільного сімейного бюджету, один про одного не піклуються. Позивач вважає, що подальше збереження шлюбу неможливе, у звязку з чим звернулася до суду для розірвання шлюбу з відповідачем. 08.06.2016 року представником відповідача через канцелярію суду було надано заперечення проти позову. В заперечення представник відповідача просив відмовити позивачу у задоволенні позову, через необґрунтованість та недоведеність позовних вимог. Ухвалою суду від 22.06.2016 року сторонам був наданий строк для примирення до 22.09.2016 року, однак сторони примирення не досягли. Позивач в судове засідання не прибула, але звернулася до суду із письмовою заявою в якій зазначила, що свої позовні вимоги підтримує у повному обсязі, наполягає на їх задоволенні, просить суд розглянути справу за її відсутності, проти заочного рішення не заперечує. Також зазначила, що протягом наданого строку на примирення, її рішення щодо розірвання шлюбу не змінилося. Представник відповідача та відповідач в судове засідання не зявилися, про день та час розгляду справи повідомлялися своєчасно та належним чином, про причини неявки суду не повідомили. За таких обставин, відповідно до вимог\~ст. 224 ЦПК України\~та за згодою позивача, суд вважає за можливе розглянути справу заочно на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Розглянувши цивільну справу в межах заявлених вимог, дослідивши матеріали справи і докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до вимог ст. 112 Сімейного кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Відповідно до ст.114 Сімейного Кодексу України шлюб вважається припиненим з моменту набрання рішення про його розірвання, чинності. Відповідно до ст.115 Сімейного кодексу України, розірвання шлюбу здійснене за рішенням суду, має бути зареєстровано в державному органі реєстрації актів цивільного стану. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] (дошлюбне прізвище Литвиненко) Л.А., [INFO] та [PERSON], [INFO],\~ уклали шлюб, який було зареєстровано 27.07.1996 року Ленінським відділом реєстрації актів громадянського стану м.Харкова, актовий запис №244. Від шлюбу сторони мають двох дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] Приймаючи до уваги фактичні взаємини між подружжям, дійсні причини позову про розірвання шлюбу та інші обставини життя сторін, такі як не ведення спільного господарювання, небажання позивачки надалі підтримувати сімейні відносини, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них, внаслідок чого позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Встановлені обставини дають суду підстави вважати, що збереження шлюбу сторін суперечить інтересам позивача, тому шлюб необхідно розірвати. Після розірвання шлюбу, враховуючи бажання позивача, суд вважає за можливе відновити їй дошлюбне прізвище «Литвиненко», оскільки відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем, або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved