Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-01 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до КС «Добрі Гроші» про стягнення індексу інфляції, пені та моральної шкоди. Свій позов обґрунтовує тим, що між нею та КС «Добрі Гроші» було укладено договір про внесення термінового членського внеску члена кредитної спілки на депозитний рахунок, у відповідності з яким вона розмістила у кредитній спілці депозит на суму 500 грн. строком до 12 квітня 2007 року. Відповідно до договору спілка взяла на себе зобов'язання нараховувати відсотки на внесений вклад у розмірі 30% річних з виплатою відсотків в кінці терміну. Крім того, між нею та КС «Добрі Гроші» було укладено наступні договори про внесення термінового членського внеску члена кредитної спілки на депозитний рахунок: 21 вересня 2007 року на суму 1000 грн. під 30% річних, терміном до 21 березня 2008 року; 5 травня 2008 року на суму 600 грн. під 30% річних, терміном до 5 листопада 2009 року; 30 вересня 2008 року на суму 10000 грн. під 31% річних, терміном до 30 березня 2010 року; 25 березня 2009 року на суму 1000 грн. під 30% річних, терміном до 25 травня 2010 року, та була укладена угода №51 від 25 березня 2010 року на суму 764 грн. 39 коп. терміном до 25 вересня 2010 року. В день закінчення дії договорів, кредитна спілка не повернула належні їй вклади разом з нарахованими відсотками. Заочним рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 5 червня 2012 року стягнуто з відповідача на її користь грошові кошти за договором №243 від 12 жовтня 2006 року, №279 від 21 вересня 2007 року, №47 від 5 травня 2008 року, №2147 від 30 вересня 2008 року, № 51 від 25 березня 2009 року, та угоді про зміну та доповнення договору №51 від 25 березня 2009 року в сумі 38773 грн. 39 коп., з яких внесок - 13864 грн. 39 коп., відсотки 15675 грн. та інфляційні - 9234 грн. Згідно ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та 3% річних від простроченої суми. У зв'язку з протиправною діяльністю відповідача та втратою значної суми коштів 24 грудня 2010 року вона отримала інвалідність 2-ї групи, що підтверджується довідкою до акта огляду МСЕК. Просила суд стягнути з відповідача на її користь інфляційні втрати в сумі 2403 грн. 95 коп., 3% річних від простроченої суми в розмірі 2859 грн. 34 коп. та 10000 грн. моральної шкоди. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити повністю. Представник відповідача повторно не з'явився в судове засідання з невідомих суду причин, хоча про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Суд на підставі ст. ст. 224, 225 ЦПК України ухвалив про заочний розгляд справи на підставі наявних в справі доказів. Позивач про проведення заочного розгляду справи не заперечувала. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що між [PERSON] та КС «Добрі Гроші» було укладено договір про внесення термінового членського внеску члена кредитної спілки на депозитний рахунок, у відповідності з яким вона розмістила у кредитній спілці депозит на суму 500 грн. строком до 12 квітня 2007 року. Відповідно до договору спілка взяла на себе зобов'язання нараховувати відсотки на внесений вклад у розмірі 30% річних з виплатою відсотків в кінці терміну. Крім того, між нею та КС «Добрі Гроші» було укладено наступні договори про внесення термінового членського внеску члена кредитної спілки на депозитний рахунок: 21 вересня 2007 року на суму 1000 грн. під 30% річних, терміном до 21 березня 2008 року; 5 травня 2008 року на суму 600 грн. під 30% річних, терміном до 5 листопада 2009 року; 30 вересня 2008 року на суму 10000 грн. під 31% річних, терміном до 30 березня 2010 року; 25 березня 2009 року на суму 1000 грн. під 30% річних, терміном до 25 травня 2010 року, та була укладена угода №51 від 25 березня 2010 року на суму 764 грн. 39 коп. терміном до 25 вересня 2010 року. Заочним рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 5 червня 2012 року стягнуто з відповідача на її користь грошові кошти за договором №243 від 12 жовтня 2006 року, №279 від 21 вересня 2007 року, №47 від 5 травня 2008 року, №2147 від 30 вересня 2008 року, № 51 від 25 березня 2009 року, та угоді про зміну та доповнення договору №51 від 25 березня 2009 року в сумі 38773 грн. 39 коп., з яких внесок - 13864 грн. 39 коп., відсотки 15675 грн. та інфляційні - 9234 грн. Відповідно до положень ст. 14 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом. Статтею 41 Конституції України визначено, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ч. 1 ст. 23 ЗУ «Про кредитні спілки» внески (вклади) членів кредитної спілки на депозитні рахунки, а також нарахована на такі кошти та пайові внески плата (проценти) належать членам кредитної спілки на праві приватної власності. Крім того, згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У відповідності до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Крім того, після набрання рішенням суду (яке є актом правосуддя, що остаточно вирішує спір з заявлених підстав) законної сили, правовідносини сторін зі сфери вирішення спору переносяться у виконавчу сферу. Якщо відповідач добровільно не виконує судове рішення, ЦПК України та Законом України «Про виконавче провадження» передбачено заходи примусового його виконання. Пунктом 18 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішені спорів, що виникають з кредитних правовідносин» передбачено, що за змістом статті 552, частини другої статті 625 ЦК інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов'язання, вираженого в національній валюті, та три проценти річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому суд має виходити з того, що ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов'язання. Оскільки інфляційні та 3% річних не є неустойкою (штрафом, пенею), яка нараховується за невиконання чи неналежне виконання грошового зобов'язання, суд не приймає до уваги пояснення представника відповідача про те, що інфляційні та 3% річних не можуть нараховуватися протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів. Враховуючи те, що відповідач КС «Добрі Гроші» свої зобов'язання за договорами про внесення термінового членського внеску належним чином не виконала, суд вважає за необхідне стягнути з КС «Добрі гроші» на користь [PERSON] 3% річних в сумі 2859 грн. 34 коп. та інфляційні втрати в сумі 2404 грн. 95 коп., а всього 5263 грн. 29 коп. Згідно вимог ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, яка відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Підстави відповідальності за завдану моральну шкоду передбачені ст. 1167 ЦК України і полягають у її відшкодування особою, яка її завдала, за наявності її вини. Пунктом 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» передбачено, що розмір відшкодування моральної немайнової шкоди суд визначається залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Позивачкою не надано суду доказів, які б підтверджували її моральні переживання, а також будь-яких доказів щодо порушення нормальних життєвих стосунків, пов'язаних саме з невиконанням рішення суду та не надала вона й жодного доказу на підтвердження причинного зв'язку між погіршенням стану свого здоров'я та протиправними діями відповідача. Суд вважає, що позивачкою в судовому засіданні не наведено обґрунтованих та належних доказів в підтвердження своїх позовних вимог в частині стягнення моральної шкоди, що між завданою шкодою та діями відповідача є причинний зв'язок і в зв'язку з цим їй завдана матеріальна та моральна шкода, а тому в задоволенні цієї частини позовних вимог слід відмовити. У зв'язку з тим, що ЗУ «Про судовий збір» позивача звільнено від сплати судового збору за подання позову про захист прав споживача фінансових послуг, судовий збір слід стягнути з відповідача на користь держави в сумі 243 грн. 60 коп. На підставі викладеного та

Outcome: partial