Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-19 00:00:00

[PERSON] звернулася до Балтського районного суду Одеської область з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини та додаткових витрат на дитину, що викликані особливими обставинами. Свої вимоги позивач мотивує тим, що [PERSON] являється батьком їхньої спільної дитини - доньки [PERSON] шлюб з відповідачем вони не укладали. На даний час позивач проживає з дитиною сама, змушена самостійно забезпечувати її всім необхідним. Відповідач ніякої участі у вихованні та матеріальному забезпеченні дитини не приймає. Крім того, дитина хворіє, потребує постійного лікування, яке в свою чергу пов'язано з необхідністю купувати ліки та відвідувати медичні установи. Все це необхідно оплачувати і самостійно позивач робити це не в змозі. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Відповідач в судовому зсіданні не заперечував проти позовних вимог позивача та погодився сплачувати аліменти в заявленому розмірі. Суд, ознайомившись із заявою позивача, заслухавши думку відповідача, оцінивши докази, що є у справі, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що позивач сама виховує доньку, а відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON] народилася [INFO] року, відповідач [PERSON] являється батьком дитини, однак в порушення вимог ст. 180 СК України не утримує її. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи, що відповідач працевлаштований, відомостей про те, що в нього на утриманні перебувають інші утриманці немає. Утримання неповнолітньої дитини потребує значних матеріальних коштів, зокрема, на придбання дитячого харчування, предметів гігієни тощо. Позивач не в змозі самостійно забезпечувати утриманні дитини. За таким обставин, суд визнає розмір аліментів в розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходів), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно з урахуванням сплачених аліментів за січень-березень 2018 року в сумі 2580 грн. Статтею 185 СК України передбачено, що той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. В правовій позиці Верховного Суду України, висловленій 24 лютого 2016 року у справі № 6-1296цс15, зазначено, що виходячи з аналізу ст. 185 СК України додаткові витрати присуджуються на дитину за наявності в одного з батьків, з яким проживає дитина, додаткових витрат, викликаних особливими обставинами, зокрема необхідністю в розвитку дитини за наявності в неї здібностей, талантів, у зв'язку з її хронічною хворобою, лікуванням, каліцтвом тощо. Наявність таких витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про стягнення додаткових витрат. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів на аліменти, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Кодексом. Таким чином, доведенню підлягає наявність у дитини хронічної хвороби чи каліцтва, що є особливими обставинами і є підставою для стягнення з іншого із батьків додаткових витрат. Суд звертає увагу на те, що в порядку ст. 185 СК України, позивачка, яка звертається до суду з вимогою про стягнення додаткових витрат на дитину повинна надати суду документальні докази фактично понесених або майбутніх витрат, їх розрахунки та їх документальне обґрунтування. Доказами, які підтверджують наявність особливих обставин, що призвели до додаткових витрат на дитину, можуть бути документи, які свідчать про витрати, в даному випадку, на лікування (проведення операцій тощо) і свідчать про необхідність стягнення додаткових витрат на дитину, розмір яких повинен обґрунтовуватись відповідними фінансовими документами (листами-призначеннями лікарів, чеків на придбання ліків, медичного приладдя, квитанцій про оплату звернення до консультацій лікарів тощо), довідками медичних закладів про вартість медичних послуг, витрат на лікування, рецептами лікарів, рахунками і т.п. Судом встановлено, що позивачем було надано суду лише виписку з амбулаторної карти [PERSON] Таким чином, позивачем не надано доказів для стягнення з відповідача додаткових витрат у розмірі 1500 грн., однак зважаючи на те, що відповідач в судовому засіданні не заперечував проти позовних вимог, тому з урахуванням приписів ст.. 185 СК України та стану здоров'я дитини, суд частково задовольняє позовні вимоги та визнає додаткові витрати на дитину у розмірі по 800 грн. щомісячно до видування дитини. Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача в дохід держави суму судового збору у розмірі 640 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial