Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-16 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позов мотивовано тим, що вони з відповідачем проживали у шлюбі з 04.03.1991 року, зареєстрованому у виконавчому комітеті Н.Бистрівської сільської ради за актовим записом №6. За час проживання у шлюбі, у них народилося п`ятеро дітей, з яких четверо досягли повноліття. На даний час з нею проживає донька - [PERSON] , [INFO] . Причиною розірвання шлюбу є те, що сторони втратили почуття та повагу один до одного, внаслідок чого між ними виникали непорозуміння, що призвело до повного припинення шлюбних взаємовідносин. Відповідач допускає зневажливе ставлення до неї, почав наносити їй побої і за таких умов їхнє подальше сімейне життя є неможливим. Позивачка зробила для себе висновок про неможливість подальшого їхнього сімейного життя, тому звернулася до суду з цим позовом та просила не надавати їм строк на примирення. Спору з приводу поділу їхнього спільного майна не має, про зміну прізвища позивачка також не заявляла. В судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилася, в поданій до суду позовній заяві позивачка просила розглядати справу у її відсутності. Позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин. Про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, шляхом вручення рекомендованого повідомлення з викликом до суду, однак про причини неявки суд не повідомляв. Відзиву на позов відповідачем не подавалось. У відповідності до ст.280 ЦПК України, суд ухвалив постановити заочне рішення на підставі наявних в матеріалах справи доказів. З врахуванням наведеного, та у відповідності до порядку, визначеного ст. 223 ч. 4, ст. 247 ч. 2 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи суд дійшов до висновку, що позов слід задовольнити з таких підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони проживають у шлюбі з 04.03.1991 року, зареєстрованому у виконавчому комітеті Н.Бистрівської сільської ради за актовим записом №6. За час проживання у шлюбі, у них народилося п`ятеро дітей, з яких четверо досягли повноліття. Одна дитина сторін - донька [PERSON] , [INFO] є неповнолітньою особою. За наданими доказами до позовної заяви судом встановлено, що сторони на момент розгляду справи фактично не підтримують шлюбних відносин, шлюб між ними існує формально. З позовної заяви вбачається, що причиною розірвання шлюбу є несумісність характерів та непорозуміння між сторонами. Позивачка в поданій до суду заяві висловила своє небажання зберегти шлюб між ними, категорично наполягала на його розірванні та просила не надавати їм строк на примирення, оскільки це буде суперечити її інтересам. Від відповідача жодних заяв або відзиву на позов до матеріалів справи не подавалося. Відповідно до вимог ст.110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений, одним із подружжя. Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. З огляду на встановлене, суд дійшов до висновку, що підстав для збереження шлюбу між сторонами в судовому засіданні не встановлено, їхній шлюб існує формально, не виконує свого прямого призначення, позивачка не бажає проживати в шлюбі з відповідачем, а тому шлюб між сторонами доцільно розірвати. Враховуючи наведене та

Outcome: approved