Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-21 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом про зміну розміру аліментів на неповнолітню дитину. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 02 липня 2013 року рішенням Шацького районного суду Волинської області між нею та відповідачем було розірвано шлюб. Від даного шлюбу є малолітня дитина: [PERSON] - [INFO]. Після розірвання шлюбу донька залишилась проживати разом з позивачем. Рішенням Шацького районного суду Волинської області від 11 червня 2014 року у справі № 170/211/14-ц було ухвалено позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої дитини [PERSON], а також стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання малолітньої доньки у твердій грошовій сумі в розмірі 700 грн., щомісячно, до досягнення нею повноліття. [PERSON] на даний час не працює та не знаходиться на обліку у Шацькій районній філії Волинського обласного центру зайнятості. Оскільки позивач не має жодного доходу, то утримувати самій доньку вкрай важко. В квітні 2018 року позивачу стало відомо, що відповідач постійно їздить на роботу за кордон, де отримує достаню платню, у зв'язку з чим його матеріальне становище значно покращилось, тому має можливість надати грошову допомогу на утримання дитини. [PERSON] просила суд збільшити розмір аліментів, визначений рішенням Шацького районного суду Волинської області від 11 червня 2014 року у справі № 170/211/14-ц та стягувати з [PERSON] аліменти на утримання малолітньої дитини у розмірі 1500 грн., щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, подала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримує частково, зменшила розмір позовних вимог, просила стягувати аліменти у розмірі 1000 (одна тисяча) грн. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, просив суд призначити мінімальний розмір аліментів та долучити до матеріалів справи: копію свідоцтва про шлюб та копію свідоцтв про народження дітей. Дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити частково з таких підстав. Судом установлено, що [PERSON] - [INFO], та [PERSON] - [INFO], є батьками [PERSON] - [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-ЕГ № 139056, виданим Самійличівською сільською радою Шацького району Волинської області (а.с. 8). Рішенням Шацького районного суду Волинської області від 11 червня 2014 року у справі № 170/211/14-ц було ухвалено позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої дитини [PERSON], а також стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої доньки у твердій грошовій сумі в розмірі 700 грн., щомісячно, до досягнення нею повноліття (а.с. 10-11). Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно з вимогами ст. 180, ч. 3 ст. 181, ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч.1 ст. 192 СК України в діючій редакції, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. При визначенні розміру аліментів, відповідно до ст. 182 СК України, суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини і не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на одну дитину. З матеріалів справи вбачається, що позивач [PERSON] проживає разом з донькою, що підтверджується довідкою про склад сім'ї або зареєстрованих у житловому приміщенні (будинку) осіб № 1056 від 16.04.2018 року (а.с. 9). Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] 23.04.2014 року зареєстрували шлюб, актовий запис № 6, після реєстрації шлюбу прізвище відповідача змінено на [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ЕГ № 086510, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Шацького районного управління юстиції Волинської області. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] має на утриманні двоє дітей: [PERSON] - [INFO] та [PERSON] - [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження серії І-ЕГ № 233150 та серії І-ЕГ № 219677. При визначенні розміру стягуваних аліментів суд виходить з прожиткового мінімуму, встановленого з 01.01.2018 року Законом України «Про державний бюджет України на 2018 рік» для дітей віком від 6 до 18 років - 1860 грн., меншим, ніж 50 відсотків якого не може бути розмір аліментів, а також, враховує те, що обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька. Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.04.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» визначено, що відповідно дост. 192 СК України, розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Тому доводи позивачки про стягнення аліментів у збільшеному розмірі з дня пред'явлення позову до суду не приймаються до уваги, так як в цій частині не грунтуються на законі. Проаналізувавши досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, з урахуванням того, що відповідач є працездатним, здоровим, суд дійшов висновку, що розмір аліментів слід збільшити, стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання малолітнітньої доньки в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Суд вважає визначений розмір аліментів достатнім та справедливим. Відповідно до ч. 7 ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути в дохід держави судовий збір в сумі 704 грн. 80 коп. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв'язку з цим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. На підставі статей 180, 181, 182, 183, 184, 192 Сімейного кодексу України,

Outcome: partial