Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-20 00:00:00

[PERSON] звернулася до Оратівського районного суду Вінницької області з позовом до [PERSON], [PERSON] про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю. Позивач [PERSON], будучи належним чином повідомлена про день та час розгляду справи в судове засідання не з'явилася, надавши суду заяви про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідачі [PERSON], [PERSON], будучи належним чином повідомлені про день та час розгляду справи в судове засідання не з'явилися, надавши суду про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги визнають в повному обсязі. Від сторін до суду надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 158 ЦПК України, у зв'язку з чим в силу ч. 2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 1 ст. 174 ЦПК України, позивач може відмовитись від позову, а відповідач визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем викладено в адресованих суду письмових заявах, ці заяви приєднуються до справи. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи із слідуючого. Як вбачається з позовної заяви і не заперечується сторонами, що [PERSON], [INFO], з 2005 року проживає у квартирі [ADDRESS] та доглядає за квартирою у будинку з господарськими спорудами та прибудинковою територією. 10.05.2005 року [PERSON] викупила квартиру [ADDRESS] у [PERSON] та [PERSON], сплативши їм за все кошти в сумі 25000 грн. в присутності свідків, що підтверджується письмовою розпискою від 10.05.2005 року. Крім цього, [PERSON] та [PERSON] отримавши кошти за продаж квартири, передали ключі від квартири та господарських споруд, та надали дозвіл на користування квартирою, при цьому пообіцяли оформити належний договір купівлі-продажу нотаріально на протязі одного року. Однак станом на сьогоднішній день відповідача виїхали в с. Маслівка Миронівського району Київської області і відмовляються нотаріально оформлювати договір-купівлі продажу квартири. Відповідачі [PERSON] є співвласником квартири [ADDRESS] разом з [PERSON]. Однак [PERSON] померла [INFO], що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER] від 19.08.2013 року та залишила заповіт від 16.02.2004 року посвідчений секретарем Угарівської сільської ради Оратівського району Вінницької області згідно якого належну їй частку квартири [ADDRESS] заповідає дочці - [PERSON], яка спадщину не оформила. Крім цього, у правовстановлюючих документах на квартиру, зокрема свідоцтві про право власності на житло №50 від 12.04.1995 року виданому Фондом комунального майна Оратівської районної Ради народних депутатів Вінницької області відсутня печатка установи, яка видавала документ, а також не визначені частки власників та населений пункт зазначено як с. Угарів. а на сьогоднішній день с. Угарове Оратівського району Вінницької області. Свідоцтво зареєстровано у Тульчинському МБТІ Вінницької області у Реєстрову книгу 1-41. 03.08.2015 року Гайсинським міжрайонним бюро технічної інвентаризації за власні кошти позивача [PERSON] виготовлено технічний паспорт на квартиру [ADDRESS] Як вбачається, що на сьогоднішній день позивач [PERSON] більше 10 років проживає квартирі [ADDRESS], як добросовісний набувач, набувши нерухомість законним способом, сплативши за неї кошти в сумі 25000 грн. Претензій щодо користування квартирою від власників немає. [PERSON] продовжує проживати у квартирі, добросовісно та безперервно користується даним нерухомим майном, доглядає за квартирою, постійно робить в ній поточні ремонти. Просить визнати за нею право власності на квартиру [ADDRESS] за набувальною давністю. Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносин, що виникають у державі. У відповідності з п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов'язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. Згідно зі ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 10 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності. Згідно зі ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних та юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.ст. 57, 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 41 Конституції України право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Відповідно до ч. 1 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Відповідно до ч. 4 ст. 344 ЦК України право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. Відповідно до ч. 1 ст. 377 ЦК України До особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Відповідно до п. 4 Прикінцевих положень ЦК України 2003 року щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності ЦК положення цього кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли і продовжують існувати після набрання ним чинності. Відповідно до ч. 1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав, передбачених ч. 2 ст. 16 ЦК України є визнання права. На підставі ст.ст. 344, 377 ЦК України,

Outcome: approved