Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-08 00:00:00

[PERSON] звернулася до Краматорського міського суду Донецької області з позовом до [PERSON] (третя особа-Орган опіки та піклування Краматорської міської ради) про позбавлення батьківських прав. У судове засідання відповідач [PERSON] будучі належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи шляхом оголошення на офіційному веб-сайті судової влади Україна, не зявився, заяв про відкладення розгляду справи або заперечень не надав, про причини неявки не повідомив. За відсутністю заперечень позивачки, суд на підставі ст.280 ч.1 п.п.1,2,3,4 ЦПК України ухвалив про заочний розгляд справи. У судовому засіданні позивачка [PERSON] позов підтримала та показала, що з 28.06.2005 року по 30.10.2009 року вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON], від якого останні мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Після розірвання шлюбу неповнолітня дитина залишилася проживати разом з позивачкою, знаходиться на її утриманні та вихованні. До серпня 2014 року вона з малолітнім сином [PERSON] проживала в [INFO], але з початком проведення антитерористичної операції на території Донецької області вона разом з сином була вимушена виїхати до м.Краматорська Донецької області. З 2009 року батько дитини - [PERSON] з сином не спілкується, не відвідує його, вихованням та утриманням не займається, аліменти на його утримання не сплачує. Позивачка не перешкоджала відповідачу приймати участь у виховання неповнолітнього сина, однак відповідач життям та навчанням сина не цікавиться, у навчальні заклади не зявляється, батьківські збори не відвідує. Просить суд ухвалити рішення про позбавлення батьківських прав [PERSON] у відношенні його неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Представник третьої особи [PERSON] у судовому засіданні з позовом погодилась та не заперечувала проти його задоволення. Суд, вислухавши учасників процесу, дослідивши надані письмові докази: -копію паспорта громадянки України [PERSON], [INFO], згідно якому позивачка зареєстрована у м.Дебальцеве, м-р Восточний, 2-58; -довідки УПтаСЗН Краматорської міської ради від 17.01.2017 року №21205 про взяття на облік внутрішньо переміщених особи [PERSON] та фактично проживає у [INFO]; -копію свідоцтва про народження [PERSON], [INFO] року народження, матірю якого є [PERSON], а батьком [PERSON]; -копію свідоцтва про розірвання шлюбу, згідно якого 30.10.2009 року між [PERSON] та [PERSON] шлюб було розірвано, про що складений відповідний актовий запис № 137; -довідку з ЗОШ №32 Краматорської міської ради, з якої вбачається, що вихованням дитини [PERSON], учня [INFO], займається мати [PERSON], регулярно відвідує батьківські збори, виховує сина самостійно, без допомоги батька дитини; -акт обстеження умов проживання за адресою: [INFO], згідно, якого умови проживання відповідають санітарно-гігієнічним нормам, дитина має власну кімнату, яка облаштована сучасною меблями, є всі необхідні речі для успішного навчання, предмети гігієни; -висновок органу опіки та піклування Краматорської міської ради, відповідно до якого [PERSON] самоусунувся від виховання та утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], та вважає доцільним позбавити батьківських прав [PERSON], [INFO], вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно ст.165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. На підставі ст.164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути в судовому порядку позбавлені батьківських прав, якщо вона, він: ... ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей. З огляду на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд вважає, що позивачка у судовому засіданні довела, що відповідач свідомо та умисно не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її вихованням, факт навмисного ухилення відповідача від виконання обов'язків по вихованню дитини судом встановлений. Враховуючи інтереси дитини, суд вважає, що відповідач [PERSON] свідомо ухиляється від своїх батьківських обовязків, самоусунувся від виховання та утримання дитини [PERSON], [INFO], його долею, життям та здоровям не цікавиться, не турбується про її майбутнє, матеріальної допомоги та моральної підтримки не надає, чим наносить шкоду психічному та фізичному здоровю дитини, у звязку з чим позовні вимоги про позбавлення батьківських прав, слід задовольнити. Згідно ст.166 ч.2 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обовязку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Відповідно до ч.1 ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Обов'язок батьків по утриманню дітей до досягнення ними повноліття закріплений в ч. 2 ст. 51 Конституції України та ст. 180 Сімейного кодексу України. Відповідно до ст. 80 Сімейного Кодексу України, батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року N 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен враховувати: стан здоровя, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Вирішуючи питання про розмір аліментів, які необхідно стягувати з відповідача, суд виходить з того, що відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Відповідно до ст.80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. У судовому засіданні позивачка [PERSON] зазначила, що відповідач [PERSON] не надає матеріальної допомоги на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який перебуває на вихованні позивачки. Однак остання в даному позові не заявила вимог про стягнення аліментів. Разом з тим судового рішення про стягнення аліментів з [PERSON] на утримання сина до його повноліття не приймалося. З огляду на вказане та враховуючи положення ст.166 ч.3 СК України суд вважає, що одночасно з прийняттям рішення про позбавлення відповідача [PERSON] батьківських прав, з останнього в інтересах дитини слід стягнути аліменти в розмірі ? частки всіх його доходів (заробітку), щомісяця, до повноліття дитини, які перераховувати на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України, зобовязавши матір [PERSON] відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Відповідно до ст.141 ЦПК України за рахунок відповідача позивачці слід відшкодувати понесені нею витрати по оплаті судового збору в сумі 640 грн. (а.с.1).

Outcome: approved