Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-30 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом до [PERSON], посилаючись на те, що вона є власником квартири [ADDRESS]. В 2015 році відповідач, який є її внуком, закінчивши навчання у ВНЗ, звернувся до неї з проханням зареєструвати його в цій квартирі, оскільки для працевлаштування йому необхідна була реєстрація місця проживання в м.Києві, але з квітня 2016 року і по теперішній час відповідач в квартирі не проживає, комунальні послуги не сплачує і обов'язки щодо утримання вказаної квартири не несе. При неодноразових зверненнях до відповідача з вимогою зняття з реєстрації місця проживання, останній відмовляється добровільно це зробити, у зв'язку з чим позивач просить суд визнати відповідача таким, що втратив право користування вказаною житловою квартирою та зняти його з реєстраційного обліку. У судовому засіданні позивач позов підтримала, просила його задовольнити. Відповідач у судовому засіданні проти позову не заперечує, пояснивши, що він з квітня 2016 року і по теперішній час забрав з квартири позивача всі свої особисті речі і дійсно проживає в іншому місці, та у зв'язку із зайнятістю на роботі не має часу знятися з реєстраційного обліку, про що також надав письмову заяву (а.с.16). Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши обставини справи, оцінивши надані суду докази у їх сукупності, прийшов до наступного. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що позивач є власником квартири [ADDRESS], що підтверджується Витягом про державну реєстрацію прав №30805777 від 01.08.2011р., виданим Комунальним підприємством «Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна» (а.с.6). З пояснень позивача в судовому засіданні встановлено, що в зазначеній квартирі зареєстрований відповідач, але з квітня 2016 останній в ній не проживає, комунальні послуги не сплачує та обов'язки щодо утримання цієї квартири не несе, проти чого відповідач в судовому засіданні не заперечує. Згідно відомостей, що містяться на аркуші 13 у паспорті громадянина України, що посвідчує особу відповідача, він зареєстрований за адресою [ADDRESS] (а.с.17); за даними Відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Дарницького району в місті Києві Державної адміністрації за вказаною адресою зареєстрована одна особа (а.с.7). З письмових пояснень сусідів будинку [ADDRESS] [PERSON], яка проживає в квартирі №13, та [PERSON], яка проживає в квартирі №22, вбачається, що починаючи з квітня 2016 року і по теперішній час громадянин [PERSON] в квартирі [ADDRESS] не проживає (а.с.8, 9). Як зазначено у роз'ясненнях, що містяться у п.74 листа Верховного Суду України від 26.05.2001р. «Правові позиції щодо розгляду судами окремих категорій судових справ (Житлове право)», при вирішенні спорів, пов'язаних із користуванням жилими приміщеннями в будинках і квартирах, належних громадянам на праві приватної власності (про виселення, право користування тощо), слід виходити з норм глави 6 розділу III ЖК про користування жилими приміщеннями в будинках (квартирах) приватного житлового фонду. Так, відповідно до ст.163 цієї глави ЖК України у разі тимчасової відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених частиною першою, пунктами 1 і 5 частини третьої і частиною четвертою статті 71 цього Кодексу. Згідно з ч.1 ст.71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку (ст.72 ЖК України). Також за правилами ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється, зокрема, на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням. Враховуючи наведене, судом не встановлено будь-яких обставин, які б свідчили про наявність поважних причин неможливості проживання відповідача за зареєстрованою адресою в квартирі [ADDRESS], що належить позивачу на праві власності, а тому, оцінюючи встановлені обставини справи та відповідні їм норми закону, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню, оскільки відповідач більше шести місяців, а саме з квітня 2016 року і по теперішній час відсутній за місцем своєї реєстрації і підстав, передбачених ч.3 ст.71 ЖК України, для продовження терміну зберігання за ним права користування вказаною квартирою, судом не встановлено, його особистих речей в квартирі позивача немає, що свідчить про втрату ним інтересу до цієї квартири, як до свого постійного місця проживання, а тому відповідач підлягає визнанню таким, що втратив право користування вищевказаною квартирою позивача.

Outcome: approved