Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-13 00:00:00

[PERSON] звернулася до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовною заявою до Відокремленого підрозділу «Шахтоуправління Червонопартизанське» Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Свердлованрацит» про стягнення нарахованої, але невиплаченої заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, в якій просила про наступне: - стягнути з відповідача на її користь заробітну плату за останній місяць роботи (березень 2017 року); - стягнути з відповідача на її користь всі належні виплати при звільненні з роботи; - стягнути з відповідача на її користь середню заробітну плату за час затримки розрахунку при звільненні за період з 22.03.2017 року по 15.07.2017 року в сумі 28819,56 грн.; - зобов'язати відповідача провести нарахування та здійснити перерахування відповідних податків та зборів по позивачу за весь час роботи. В обґрунтування позову представник позивача вказав, що 12 березня 1991 року наказом № 156-к позивач була прийнята до ВП Свердловантрацит «Шахта червоний партизан» ученицею ламповщиці 1 розряду. Наказом № 405 від 21.12.2012 року з 01.04.2013 року ВП «Шахта «Червоний партизан», ВП Шахта ім. Я.М.Свердлова» та ВП «ГОФ «Червонопартизанська» утворили ВП «Шахтоуправління Червонопартизанське» ТОВ «ДТЕК Свердловантрацит». Наказом № 460-к від 26.04.2013 року [PERSON] продовжила свою роботу вже у сформованому ВП «Шахтоуправління Червонопартизанське» ТОВ «ДТЕК Свердловантрацит». 02.12.2013 року наказом № 137к позивач була переведена помічником начальника дільниці, з повним робочим днем під землею. 22.03.2017 року наказом 06к [PERSON] була звільнена за згодою сторін згідно п. 1 ст. 36 КЗпП України. Після звільнення з позивачем не було проведено повний розрахунок, що є порушенням діючого трудового законодавства. Оскільки невиплата заробітної плати виникла з вини відповідача, позивач має право на стягнення середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні. У зв'язку з тим, що на час звернення до суду з позивачем не проведено повний розрахунок, вона звернулась з даним позовом до суду. Представник відповідача надала до суду письмові заперечення проти позову, в яких зазначила, що з квітня 2014 року в Донецькій та Луганській областях Указом Президента України від 14.04.2014 року № 405/2014 «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13.04.2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» розпочато проведення антитерористичної операції на сході України. Виробничі потужності відповідача (шахти з видобування кам'яного вугілля) розміщені за адресою: Луганська область, м. Довжанськ (колишня назва Свердловськ), вулиця Енгельса, будинок № 1. У зв'язку із взяттям у 2014 році під контроль м. Довжанськ Луганської області незаконним збройним формуванням, на виконання норм законодавства України, відповідачем було змінено реєстрацію на: Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вулиця Гоголя, будинок № 24а. До березня 2017 року відповідач здійснював господарську діяльність на фактично не підконтрольній державній владі України території. 13.03.2017 року господарська діяльність та управління ТОВ «ДТЕК СВЕРДЛОВАНТРАЦИТ» в м. Довжанськ було унеможливлено неправомірними діями третіх осіб. Майно підприємства (будівлі, обладнання, офісна техніка, транспортні засоби, інше рухоме майно), що перебуває за адресою: Луганська область, м. Довжанськ (колишня назва Свердловськ), вулиця Енгельса, будинок № 1, знаходиться у незаконному володінні та під контролем третіх осіб. ТОВ «ДТЕК СВЕРДЛОВАНТРАЦИТ» втратило контроль і доступ до своїх виробничих потужностей та іншого майна, що знаходиться за зазначеною адресою, в тому числі до: трудових книжок працівників; оригіналів наказів/розпоряджень, у тому числі про затвердження та введення в дію штатного розпису; приймання/переведення та звільнення працівників; особових справ працівників (в яких зберігаються заяви працівників про прийняття на роботу та про звільнення з роботи, анкети, особові картки та ін.); посадових інструкцій; табелів обліку робочого часу; первинних облікових документів щодо нарахування та виплати заробітної плати; примірників звітів, що подавались до контролюючих органів, комп'ютерної техніки зі встановленим програмним забезпеченням обліку трудових взаємовідносин з працівниками, а також печаток та штампів. 15.03.2017 року відповідачем до Національної поліції України було подано заяву про порушення кримінального провадження за ознаками злочину, передбаченого ст. 206 КК України та було відкрите кримінальне провадження, зареєстроване в ЄРДР за № 12017100000000155 з правовою кваліфікацією злочину за ч. 3 ст. 206 КК України та розпочате досудове розслідування. На господарську діяльність відповідача об'єктивно впливає дія форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили). Його виробничі потужності знаходяться на території м. Довжанськ Луганської області, яка перебуває під контролем незаконних збройних формувань у зв'язку із злочинним їх захопленням для подальшої господарської діяльності представниками цих незаконних збройних формувань і термін повернення їх є невідомим, то намір відповідача про термінове припинення трудових відносин з усіма працівниками, що за трудовим договором виконували функціональні обов'язки на цих виробничих потужностях, за власним бажанням, є вимушеним, необхідним, об'єктивним та упереджуючим заходом. Отже, відповідач з причин від нього незалежних був позбавлений можливостей виконання зобов'язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов'язків згідно з законодавчими та іншими нормативними актами щодо своїх працівників, в тому числі відносно позивача. Відповідач був позбавлений можливості звільнити в законному порядку позивача та сплатити йому при цьому грошові кошти, оформити трудову книжку та видати відповідні фінансові документи. Починаючи з 13 березня 2017 року, коли фактично вийшло з-під контролю управління вищевказаними виробничими потужностями та іншим майном відповідача, припинено провадження господарської діяльності, а таким чином і знівельована можливість виконати відповідачем зобов'язання перед позивачем. Отже, унеможливлення виконання вищевказаних зобов'язань спричинено впливом форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили). Представник позивача в судових засіданнях позовні вимоги підтримав з підстав, які викладені в позові, просив позовні вимоги задовольнити. В судове засідання 14 грудня 2017 року представник позивача не з'явився, надав заяву про розгляду справи без його участі. Представник відповідача в судових засіданнях заперечувала проти задоволення позову з підстав, викладених у письмових запереченнях проти позову, просила відмовити у задоволенні позовних вимог. В судове засідання 14 грудня 2017 року представник відповідача не з'явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі. Вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Згідно із копією трудової книжки на ім'я [PERSON], [INFO], 12.03.1991 року наказом № 156-к [PERSON] була прийнята до ВП Свердловантрацит «Шахта червоний партизан» ученицею ламповщиці 1 розряду. 02.12.2013 року [PERSON] переведена на посаду начальника дільниці Відокремленого підрозділу «Шахтоуправління Червонопартизанське» Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Свердлованрацит» з повним робочим днем під землею. 22.03.2017 року наказом 06к [PERSON] була звільнена з Відокремленого підрозділу «Шахтоуправління Червонопартизанське» Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Свердлованрацит» за згодою сторін згідно п. 1 ст. 36 КЗпП України. Відповідно до копії довідки про заробітну плату для обчислення пенсії, виданої ВП «Шахтоуправління Червонопартизанське», заробітна плата [PERSON] за період з 01 січня 2017 року по 28 лютого 2017 року склала 17578,97 грн. Відомості про заробітну плату за березень 2017 року у довідці відсутні, так само як відсутня дата видачі довідки та її вихідний номер. Згідно із Індивідуальними відомостями про застраховану особу [PERSON] (форма ОК-5), виданими 17.10.2017 року, в березні 2017 року сума заробітку [PERSON] має нульове значення, в той час як відомості про заробіток позивача за січень та лютий 2017 року збігаються із відомостями, вказаними у вищенаведеній довідці ВП «Шахтоуправління Червонопартизанське». Відповідно до Витягу з наказу, виданого Товариством з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Свердловантрацит» № 06-к від 22 березня 2017 року, [PERSON], помічник начальника дільниці, 22 березня 2017 року була звільнена з Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Свердловантрацит» за власним бажанням на підставі ст. 38 КЗпП України. З довідки, виданої Товариством з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Свердловантрацит» 03 листопада 2017 року вбачається, що протоколом Загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Свердловантрацит» (ЄДРПОУ 37596090) від 17 березня 2017 року прийнято рішення про відкликання (припинення повноважень) [PERSON] з посади генерального директора товариства, у зв'язку із його звільненням за угодою сторін. Пунктом 2.4. вищевказаного Протоколу, [PERSON] зобов'язано у строк до 17 березня 2017 року передати печатки та штампи Товариства, статутні та інші документи Товариства, відповідальність за зберігання яких покладено на виконавчий орган Товариства, особі на яку буде покладено обов'язки генерального директора. Станом на 20 жовтня 2017 року [PERSON] не виконав рішення Загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Свердловантрацит» від 17.03.2017року, а саме: не передав [PERSON], обраному відповідно по п. 3.1. Протоколу Загальних зборів учасників генеральним директором вказаного Товариства, печатки, штампи, статутні та інші документи Товариства, відповідальність за зберігання яких покладено на виконавчий орган Товариства. Враховуючи викладене, надати інформацію щодо нарахування та виплати позивачу заробітної плати за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадових обов'язків), інших платежів, які входять до структури основної та додаткової заробітної плати, часу фактичної зайнятості позивача у важких та шкідливих умовах праці, періоду його (при наявності) тимчасової непрацездатності, днів відпусток без збереження заробітної плати та інших періодів роботи (навчальна відпустка, робота при режимі неповного робочого часу, оплата простою, відрядження тощо), а також всіх належних виплат працівнику при звільненні не представляється можливим при відсутності первинної документації (оригіналів наказів/розпоряджень, у тому числі про затвердження та введення в дію штатного розпису; особової справи працівника (в якій зберігаються заяви працівника про прийняття на роботу та про звільнення з роботи, анкети, особові картки та ін.); посадових/робочих інструкцій; табелів обліку робочого часу; комп'ютерної техніки із встановленим програмним забезпеченням обліку трудових взаємовідносин з працівником та інше). Відповідно до копії Витягу з кримінального провадження № 120171000000000155 за ч. 3 ст. 206 КК України «Протидія законній господарській діяльності», розпочатого Головним управлінням Національної поліції у м. Києві за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Свердловантрацит» та внесеного 18 березня 2017 року в Єдиний реєстр досудових розслідувань, в період з 13 березня 2017 року невстановлені особи здійснюють протидію законній господарській діяльності ТОВ «ДТЕК Свердловантрацит» (код ЄДРПОУ 37596090) шляхом заборони відчуження майна, відчуження грошових коштів, встановлення обтяження на майно, що належить Товариству, захоплення майнового комплексу за адресою: Луганська обл., м. Довжанськ, вул. Енгельса, 1, чим заподіяно майнової шкоди у великому розмірі. Вирішуючи питання про обґрунтованість позовних вимог суд враховує наступні норми Закону. Відповідно до ст. 94 КЗпП України заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Розмір заробітної плати залежить від складності та умов виконуваної роботи, професійно-ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства, установи, організації і максимальним розміром не обмежується. Відповідно до положень ст. 115 КЗпП України, ст. 24 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Згідно із ст. 116, 117 КзпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору. Відповідно до вимог ст.ст. 10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Оскільки факт наявності невиплаченої позивачу заробітної плати та компенсації за невикористану відпустку не визнається представником відповідача, вказана обставина підлягала доказуванню у розглядуваній справі. Проте, суду не надано належних та допустимих доказів наявності такої заборгованості та періоду її виникнення. Відповідно до Постанов Верховної Ради України від 17 березня 2015 року № 254-VIII та № 252-VIII «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» та «Про визначення окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей, в яких запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування» місто Свердловськ (після перейменування Довжанськ) Луганської області визнано тимчасово окупованою територією України. Відповідно до ст. 617 ЦК України особа, яка порушила зобов'язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов'язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. У п. 1 ч. 1 ст. 263 ЦК України наведено ознаки непереборної сили та визначено, що непереборна сила - це надзвичайна або невідворотна за даних умов подія. Отже, непереборною силою є надзвичайна та невідворотна зовнішня подія, що повністю звільняє від відповідальності особу, яка порушила зобов'язання, за умови що остання не могла її передбачити або передбачила, але не могла її відвернути, і ця подія завдала збитків. Тимчасові заходи для забезпечення підтримки суб'єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, та осіб, які проживають у зоні проведення антитерористичної операції або переселилися з неї під час її проведення визначає Закон України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції». Згідно зі статтею 1 цього Закону період проведення антитерористичної операції це час між датою набрання чинності Указом Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України. Територія проведення антитерористичної операції це територія України, на якій розташовані населені пункти, визначені у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014. Розпорядженнями Кабінету Міністрів України від 7 листопада 2014 року № 1085-р та від 2 грудня 2015 року № 1275-р затверджено перелік населених пунктів, де здійснювалась антитерористична операція, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження та які розташовані на лінії зіткнення. До цього переліку внесені місто Луганськ та місто Довжанськ (Свердловськ). Висновком Торгово-промислової палати України від 24 липня 2017 року № 2369/2/21-10.2 засвідчено настання обставин непереборної сили (наявність воєнного конфлікту на території Луганської області та здійснення у зв'язку із цим антитерористичної операції) з фактичним захопленням з 13 березня 2017 року ТОВ «ДТЕК Свердловантрацит» (дати фактичного захоплення невстановленими озброєними особами виробничих та адміністративно-інформаційних потужностей підприємства) відповідач, у тому числі, фактично втратив доступ до первинних документів, на підставі яких має здійснюватися розрахунок сум заробітної плати, відпускних, та інше, що підлягають до виплати на користь робітникам як поточних виплат так і виплат у день звільнення, та будучи позбавленим можливості користування своїми коштами - здійснювати відповідні виплати. Одночасно, відповідачем втрачено доступ до трудових книжок своїх працівників, з огляду на що уповноважена особа роботодавця-відповідача з 13 березня 2017 року не має можливості здійснити записи відносно прийому чи звільнення таких працівників, а також на здійснення будь-яких інших юридично значимих правових дій, на підставі яких би могли виникати чи припиняти свою дію певні правовідношення. Таким чином, у трудових правовідносинах між відповідачем ТОВ «ДТЕК Свердловантрацит» та його працівниками, зокрема позивачем [PERSON] з 13 березня 2017 року виникли та дотепер існують обставини непереборної сили, які відповідач не міг передбачити чи відвернути, що завдали збитків як підприємству в цілому, так і працівникам підприємства. В період існування цих непереборних обставин відповідач ТОВ «ДТЕК Свердловантрацит» об'єктивно, з причин від нього незалежних, був позбавлений можливостей виконання зобов'язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов'язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами щодо своїх працівників взагалі, в тому числі відносно позивача. Окрім цього, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ст. 59 ЦПК України). Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях(ст. 60 ЦПК України). Суд зауважує, що підприємство ТОВ «ДТЕК Свердловантрацит» з 13 березня 2017 року втратило контроль над своїми виробничими активами та адміністративно-фінансовими ресурсами з незалежних від нього причин. Саме із цього часу відповідач був позбавлений можливості здійснювати юридично значимі дії по відношенню до позивача, зокрема щодо нарахування та виплати йому грошових коштів при звільненні, оформленні трудової книжки, видачі фінансових документів тощо. З огляду на викладене, в силу ст.ст. 614, 617 ЦК України, відповідач не може нести відповідальність за дії невідомих третіх осіб, які з 13 березня 2017 року захопили підприємство відповідача і продовжують здійснювати над ним фактичний контроль. З урахуванням наведеного, у суду відсутня можливість отримання необхідних письмових доказів належної форми та змісту щодо періоду та розміру заборгованості відповідача із виплати заробітної плати та компенсації за невикористану відпустку перед позивачем, а також щодо наявності такої заборгованості взагалі. Відповідач не має доступу до носіїв інформації, первинних документів та інформаційних ресурсів про заробітну плату позивача та невикористані періоди відпустки позивача, а отримання їх позивачем чи на вимогу суду від осіб, що незаконно захопили підприємство, хоча б вони і були б виготовлені від імені відповідача та з відтисками незаконно захоплених у нього штампів та печатей, будуть мати статус недопустимих та недостовірних доказів, отриманих з порушенням порядку, передбаченого діючим законодавством України, а отже, будуть такими, що не відповідають вимогам ст. 59 ЦПК України. Отримання та надання суду належних письмових доказів, які б могли мати статус допустимості, можливе лише при відновленні фактичного контролю законним власником підприємства ТОВ «ДТЕК Свердловантрацит» над майном та іншими ресурсами підприємства. Розпорядженням Кабінету Міністрів від 19 липня 2017 року № 498-р «Про внесення зміни до п. 9 плану заходів, спрямованих на реалізацію деяких засад державної внутрішньої політики щодо окремих районів Донецької та Луганської областей, де органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження» внесено зміни до п. 9 вказаного плану заходів, де визначено, що забезпечення виплати заробітної плати на підприємствах усіх форм власності, які провадять законну господарську діяльність на неконтрольованій території, за умови дотримання ними вимог щодо протидії фінансування тероризму та недопущення дій, спрямованих на зміну кордонів або територіальної цілісності України з моменту настання умов, визначених п. 1 рішення Ради національної безпеки і оборони України, введеного в дію Указом Президента України від 15 березня 2017 року, а саме до реалізації п. 1,2 Мінського «Комплексу заходів», а також до повернення захоплених підприємств до функціонування згідно із законодавством України. Сам по собі факт звільнення позивача з ТОВ «ДТЕК Свердловантрацит» не може бути підставою для задоволення позовних вимог, оскільки за змістом ч. 1 ст. 94 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникові за виконану роботу, а не за факт перебування у трудових відносинах. До суду не надано жодних доказів наявності у відповідача заборгованості перед позивачем з виплати певних сум заробітної плати або наявності у позивача станом на день звільнення днів невикористаної щорічної відпустки. Крім того, на думку суду, за змістом ст. 24 Закону України «Про відпустки» компенсація за всі невикористані працівником дні відпустки виплачується в разі наявності документальних доказів наявності такої невикористаної відпустки. В судовому засіданні представник позивача вказав, що йому невідома точна кількість днів невикористаної позивачем відпустки, останній раз позивач була у відпустці в грудні 2016 року. Вказаних відомостей, на думку суду, недостатньо для визначення того, чи має позивач невикористані дні будь-якого з видів відпустки, в той час як рішення суду не може ґрунтуватися на припущеннях. Отже, втрата контролю і доступу ТОВ «ДТЕК Свердловантрацит» починаючи з 13 березня 2017 року до своїх виробничих потужностей та іншого майна, що знаходяться за адресою: Луганська область м. Довжанськ вул. Енгельса, 1, у тому числі до трудових книжок працівників, оригіналів наказів, особових справ працівників, посадових інструкцій, табелів обліку робочого часу, примірників звіту, що подавались до контролюючих органів, знівелювала можливість ТОВ «ДТЕК Свердловантрацит» виконати зобов'язання перед працівниками згідно ст.ст. 47, 83, 115 і 116 КЗпП України. Стосовно копії наданого представником позивача документу, в якому можливо відображений графік виходу на роботу позивача у березні 2017 року (а.с. 125, 126), суд зазначає, що по-перше позивачем або його представником не надано оригіналу вказаного документу, а по-друге суду невідоме походження цього документу, тобто невідомо хто саме його виготовив, коли його було виготовлено, на підставі яких даних були сформовані відомості про вихід працівників на роботу тощо. Отже, вказаний документ не може бути визнаний судом в якості достовірного та належного доказу будь-яких обставин, що мають значення для вирішення цієї справи. Щодо наданої представником позивача виписки з банківського рахунку позивача суд зазначає, що вказана виписка лише підтверджує факт нарахування позивачу певних сум заробітної плати без конкретизації складових цих сум, тобто без конкретизації того, чи входить до цих сум лише заробітна плата, або чи входить до цих сум також і компенсація за невикористану відпустку. Відсутність нарахувань заробітної плати за березень 2017 року не свідчить про наявність заборгованості відповідача перед позивачем з виплати заробітної плати. Навпаки, відсутність нарахувань заробітної плати за березень 2017 року узгоджується з іншими письмовими доказами у цій справі, зокрема із довідкою форми ОК-5, де також немає відомостей про нарахування заробітної плати позивачу за березень 2017 року. Таким чином, відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд виходить з того, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, а матеріали справи не містять належних та допустимих доказів на підтвердження наявності заборгованості ТОВ «ДТЕК Свердловантрацит» перед позивачем по заробітній платі за березень 2017 року або компенсації за невикористану відпустку протягом будь-якого конкретно визначеного періоду, а тому і підстав вважати порушеними трудові права позивача на час розгляду справи немає. Одночасно суд вважає за необхідне роз'яснити позивачу, що він не позбавлений права повторно звернутися до суду з аналогічним позовом, але з іншим предметом, тобто вказавши конкретний розмір заборгованості з виплати заробітної плати, компенсації за невикористану відпустку, та з інших підстав, зокрема, з підстав отримання позивачем або відповідачем доступу до належних та допустимих доказів щодо конкретно визначеного та обґрунтованого розміру заборгованості з виплати заробітної плати або компенсації за невикористану відпустку. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у відповідності до ст. 88 ЦПК України суд враховує, що у задоволенні позову було відмовлено, в той час як відповідач не надав доказів понесення будь-яких судових витрат. Отже, судові витрати які підлягають розподілу за результатами розгляду цієї справи відсутні. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed