Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-02 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON], про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У позові вказувала, що з [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі з 02.08.2010 року. Заочним рішенням Вижницького районного суду Чернівецької області від 07.06.2016 року по справі №713/511/16-ц (провадження №2/713/261/16) шлюб між ними розірвано, їй залишено шлюбне прізвище Малиш, рішення набрало законної сили 18.07.2016 року. У шлюбі з [PERSON] народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Після розірвання шлюбу з відповідачем, 08.06.2017 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON], [INFO] і прийняла його прізвище [PERSON]. Неповнолітні діти [PERSON] та [PERSON] проживають з нею та знаходяться на її утриманні. Відповідач не надає добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей. Наскільки їй відомо, [PERSON] здоровий чоловік, аліменти нікому не платить, на утриманні інших дітей чи непрацездатних батьків не має, офіційно не працює, а заробляє тимчасовими заробітками, тобто має нерегулярний, мінливий дохід, а тому вважає, що він може належним чином забезпечувати своїх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] до досягнення ними повноліття. Розмір аліментів визначений нею відповідно до положень ч.2 ст.182 СК України і становить не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини віком до 6 років, який з 1 травня 2017 року відповідно до ст.7 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2017 рік» встановлений у розмірі 1426,00 грн. Просила стягувати з [PERSON] аліменти на її користь на утримання сина - [PERSON], [INFO] та утримання сина - [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі у розмірі по 800,00 грн. щомісяця на кожну дитину, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягувати від дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дітьми повноліття. Допустити негайне виконання рішення суду в межах платежу за один місяць. Стягнути з відповідача в дохід держави судовий збір. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, в адресованій суду заяві просила справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримує повністю. Проти винесення заочного по справі не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, будучи належно повідомленим про місце, день та годину слухання справи, причини неявки суду не повідомив. Оскільки позивач не заперечує проти винесення заочного рішення по справі, то суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Судом установлено, що з 02.08.2010 року [PERSON], [INFO] перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], [INFO]. Заочним рішенням Вижницького районного суду Чернівецької області від 07.06.2016 року по справі №713/511/16-ц (провадження №2/713/261/16) шлюб між ними розірвано, рішення набрало законної сили 18.07.2016 року, а тому встановлені ним обставини в силу положень ч.3 ст.61 ЦПК України не потребують доказуванню. У шлюбі народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про їх народження, серія 1-МИ №150097 від 24.10.2011 року та серія 1-МИ №194390 від 24.01.2014 року, виданих виконавчим комітетом Черешенської сільської ради Вижницького району Чернівецької області. 08.06.2017 року позивач зареєструвала шлюб з [PERSON], [INFO] і прийняла його прізвище [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серія I-МИ №131005 від 08.06.2017 року, виданого Сторожинецьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у чернівецькій області. Неповнолітні діти [PERSON] та [PERSON] проживають з позивачем та знаходяться на моєму утриманні, про що свідчить довідка Вижницької міської ради Вижницького району Чернівецької області №1140 від 11.07.2017 року. Відповідач належної допомоги на утримання неповнолітніх дітей не надає. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 3 ст.181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. У статті 182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний я розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до чч.1, 2 статті 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Частинами 1 та 2 статті 184 СК України визначено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Приписами ч.3 ст.10 та ч.ч.1, 4 ст.60 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином судом установлено, що неповнолітні діти [PERSON] та [PERSON] проживають з позивачем та знаходяться на її матеріальному утриманні, відповідач добровільно допомоги на їх утримання не надає. Позивач довела, що відповідач здоровий чоловік, аліменти нікому не платить, на утриманні інших дітей чи непрацездатних батьків не має, офіційно не працює, а заробляє тимчасовими заробітками, тобто має нерегулярний, мінливий дохід, а тому вимога про стягнення з нього аліментів є обґрунтованою та підлягає до задоволення. При визначенні розміру аліментів, який необхідно стягувати з відповідача, Суд враховує, що відповідно до положень ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини віком до 6 років, який з 1 травня 2017 року відповідно до ст.7 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2017 рік» становить 1426,00 грн. Виходячи з наведеного, суд вважає, що позов [PERSON] підлягає задоволенню із стягненням з відповідача в дохід держави судового збору відповідно до вимог ч.3 ст.88 ЦПК України. Це підтверджено дослідженими в суді належними доказами, доказів протилежного відповідачем суду не надано. На підставі ст.ст.180-182, 184, 191 СК України,

Outcome: approved