Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-03 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. У позовній заяві зазначено, що 20 червня 2000 року між сторонами по справі у відділі реєстрації актів громадянського стану Рогатинського районного управління юстиції в Івано-Франківській області було зареєстровано шлюб, про що було зроблено актовий запис за №23. За час спільного проживання в шлюбі в них народилося двоє дітей [PERSON], [INFO] і [PERSON], [INFO]. Спільне проживання між сторонами склалося невдало. З вини відповідача між ними часто виникали сварки, які відбувалися у присутності неповнолітніх дітей. На даний час вони припинили спільне проживання. Шлюб носить формальний характер. Можливості зберегти сім'ю немає. Подальше перебування у шлюбі суперечитиме інтересам позивачки. Просила позов задовольнити. У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала повністю з підстав, які наведені у заяві. Пояснила, що примирення між ними неможливе, оскільки відповідач не поважає її, як дружину, застосовує фізичну силу. На даний час вони спільно не проживають, відповідач продовжує вчиняти щодо неї протиправні дії. 29 квітня 2018 року та 30 квітня 2018 року за її місцем проживання [PERSON] вчинив щодо неї психологічне та фізичне насильство, словесно ображав та заподіяв їй тілесні ушкодження. За її заявою відомості про вчинене кримінальне правопорушення внесено до ЄРДР. Вона боїться за власне здоров'я та життя. Тілесні ушкодження відповідач наносив їй в присутності дітей, що завдає їм душевних страждань. Просила позовні вимоги задовольнити, не надавати терміну для примирення та збереження сім'ї, оскільки примирення з наведених підстав неможливе. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позову не визнав. Пояснив, що бажає зберегти сім'ю та проживати разом з дружиною та неповнолітніми дітьми, які мають право рости в повноцінній сім'ї разом з обома батьками. Він дбає про сім'ю, матеріально забезпечує дітей. Тривалий час перебував на роботі за межами України, в цей час поведінка дружини змінилася. Вони дійсно припинили спільне проживання, однак ініціатором цього була саме дружина. Він любить своїх дітей, розуміє, що синам потрібна батьківська опіка. Просив надати їм максимальний термін для примирення і збереження сім'ї. Суд, вислухавши пояснення сторін по справі, дослідивши та перевіривши всі докази в їх сукупності, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Як вбачається з свідоцтва про укладення шлюбу серія [NUMBER] виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Рогатинського районного управління юстиції Івано-Франківської області, 20 червня 2000 року було зареєстровано шлюб між [PERSON], [INFO] і [PERSON], [INFO] рок ународження. Актовий запис про одруження №23. Після одруження дружині було присвоєно прізвище [PERSON]. [PERSON] народився [INFO] року. Батьки дитини [PERSON] і [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER], виданим 11 червня 2002 року відділом реєстрації актів громадянського стану Рогатинського районного управління юстиції Івано-Франківської області. [PERSON] народився [INFO] року. Батьки дитини [PERSON] і [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] виданим 20 липня 2007 року відділом реєстрації актів громадянського стану Рогатинського районного управління юстиції Івано-Франківської області. Згідно медичних документів, долучених до справи, 27 лютого 2018 року [PERSON] зверталася за медичною допомогою до травматолога та невропатолога після побиття її чоловіком 26 лютого 2018 року. Згідно довідки №3719, виданої 26 квітня 2017 року Рогатинським відділенням поліції Тисменицького ВП ГУНП в Івано-Франківській області [PERSON], її звернення з приводу вчинення насильства в сім'ї чоловіком [PERSON], зареєстровано в журналі Єдиного обліку заяв і повідомлено про вчинені кримінальні правопорушення та інші події Рогатинського ВП ГУНП №755 від 23 квітня 2018 року. Згідно довідки №3857 про прийняття і реєстрацію заяви від 02 травня 2018 року, виданої слідчим слідчого відділення Рогатинського ВП [PERSON], подана нею заява про вчинення 30 квітня 2018 року біля 08 год.40 хв. в [ADDRESS], на грунті особистих неприязних відносин умисного нанесення кулаком рук декількох ударів в область голови та грудної клітини та спричинення тілесних ушкоджень прийнята 30 квітня 2018 року та цього ж дня зареєстрована в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №1201809021000095 за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, розпочато досудове розслідування. Як вбачається з витягу з єдиного реєстру досудових розслідувань, номер кримінального провадження 1201809021000094, дата реєстрації провадження 30.04.2018 року, 29 квітня 2018 року біля 18 год.40 хв. [PERSON], перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, за місцем проживання в [ADDRESS] на грунті тривалих особистих неприязних відносин, умисно спричинив тілесні ушкодження своїй дружині [PERSON], [INFO]. За статтею 16 «Загальної декларації прав людини» від 10.12.1948 року чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності, чи релігії вступати у шлюб і створювати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо вступу в шлюб, під час перебування у шлюбі і під час його розірвання. Проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. За ч.1 ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Дані положення закріплені у ст.55 Сімейного кодексу України. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність. Відповідно до вимог ст.112 СК України при розірванні шлюбу суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову. Бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. За ст.113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. У позовній заяві, у судовому засіданні позивачка не просила після розірвання шлюбу відновити їй прізвище [PERSON]. За статтею 114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Суд не зобов'язаний призначати сторонам строк для примирення. Це робиться лише тоді, коли збереження шлюбу можливе на почуттях любові та поваги, підтримки один одного. Судом встановлено, що сторони припинили спільне проживання, у позивачки наявне стійке волевиявлення, направлене на припинення сімейних відносин. Між сторонами по справі склалися особисті неприязні стосунки, систематично виникають конфлікти з застосуванням фізичного та психологічного насильства з боку відповідача через що позивачка [PERSON] змушена звертатися до лікувальних закладів та органів поліції. Пояснення відповідача у судовому засіданні щодо можливості зберегти сім'ю та проживати разом суперечать його діям, не сприяють примиренню, а навпаки, загострюють відносини в сім'ї. Викладені обставини свідчать, що подальше спільне проживання подружжя і збереження сім`ї неможливе, суперечитиме інтересам позивачки, що має істотне значення, а тому позов про розірвання шлюбу підлягає до задоволення.

Outcome: approved