Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-10 00:00:00

[PERSON] звернулася до Комунарського районного суду м. Запоріжжя з позовом до [PERSON], треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: [PERSON], [PERSON], Департамент реєстраційних послуг ЗМР про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження власністю, шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщення. В обґрунтування позовних вимог зазначено наступне. На підставі Свідоцтва про право власності на житло № 29946 виданого 19.01.2009 року Комунарською районною адміністрацією ЗМР квартира за адресою: [ADDRESS], була набута позивачем [PERSON], третіми особами по справі: [PERSON], [PERSON] та чоловіком позивача та батьком третіх осіб [PERSON] у рівних долях по ? частки кожному в порядку приватизації згідно з Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду». 04.03.2009 року була здійснена державна реєстрація права власності [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] по ? частки у вказаній квартирі, ОП «ЗМБТІ» внесено зміни до технічного паспорту. 11.09.2014 року [PERSON] помер. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом, спадкоємцем останнього є його дружина [PERSON], спадщина складається з ? частки квартири, що знаходиться за вище вказаною адресою. 27.05.2015 року здійснена державна реєстрація права власності [PERSON] на ? частки квартири, що знаходиться за адресою: м. Запоріжжя. [ADDRESS]. В вище вказаній квартирі зареєстровано місце проживання 3-х осіб: позивача [PERSON], третьої особи [PERSON] та відповідача [PERSON], який є племінником позивача. Відповідач [PERSON] був зареєстрований у вказаній квартирі за згодою позивача та третіх осіб на прохання рідної сестри позивача [PERSON], однак з часу реєстрації, а саме з 11.05.2012 року, жодного дня не проживав за даною адресою. Його місце перебування позивачу не відомо, стосунків між собою останні не підтримують. Відповідач не бере участі в утриманні та облаштуванні житла, не сплачує комунальні послуги та витрати на обслуговування квартири. Позивач вимушена без участі відповідача оплачувати всі витрати, що нараховуються на кількість зареєстрованих осіб. Наявність зареєстрованого відповідача та відсутність даних про його дохід, є перешкодою у позивача в отриманні субсидії на оплату комунальних послуг в органах соціального захисту. Позивач вважає, що оскільки відповідач [PERSON] більше як 5 років не проживає у квартирі без поважних причин, він втратив право користування житловим приміщенням в цій квартирі. Без усунення перешкод у користуванні та розпорядженні приватною власністю, шляхом визнання [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, позивач, як власник житла не може на свій розсуд користуватися та розпоряжатися належним їй майном. Посилаючись на вище викладене, просить суд усунути перешкоди в користуванні та розпорядженні приватною власністю, а саме квартирою № 59 у будинку № 22-а по вул. Космічній в м. Запоріжжі, шляхом визнання [PERSON], таким, що втратив право користування вищевказаним жилим приміщенням. Визначити порядок виконання рішення згідно з яким, після набрання ним законної сили зазначити, що це рішення є підставою для Департаменту реєстраційних послуг ЗМР для зняття з реєстраційного обліку [PERSON], [INFO], за адресою: [ADDRESS]. Позивач та її представник у судове засідання не зявилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені судом своєчасно та належним чином, надали заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечували. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, про дату, час, та місце розгляду справи був повідомлений судом своєчасно та належним чином, причини неявки останнього суду невідомі. Оскільки суд не має відомостей про причину неявки відповідача, відповідно до вимог ч. 4 ст. 169 Цивільно-процесуального кодексу України, суд вирішує справу, за згодою позивача, на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України). Треті особи [PERSON], [PERSON] у судове засідання не зявилися, про дату, час, та місце розгляду справи були повідомлені судом своєчасно та належним чином, причини неявки останніх суду невідомі. Представник третьої особи Департамент реєстраційних послуг ЗМР в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце слухання справи був повідомлений судом своєчасно та належним чином, надав заяву про розгляд справи за його відсутністю, проти задоволення позову не заперечував. Суд, вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази, допитавши свідків, взявши до уваги заяву, надану позивачем та її представником, приходить до наступних висновків. За вимогами ч. 3 ст. 10 Цивільно-процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. \~ \~ Згідно з ч. 1 ст. 11 Цивільно-процесуального кодексу України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб та в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. \~ \~ Відповідно до ст. 60 Цивільно-процесуального кодексу України докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. На підставі ст. 57 Цивільно-процесуального кодексу України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до свідоцтва про право власності на житло № 29946 виданого 19.01.2009 року Комунарською районною адміністрацією ЗМР квартира за адресою: [ADDRESS], належить на праві спільної часткової власності в рівних долях: [PERSON] ? частка, [PERSON] ? частка, [PERSON] ? частка, [PERSON] ? частка, квартира приватизована згідно з Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду» (а.с. 13). Як вбачається з Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, 04.03.2009 року була здійснена державна реєстрація права власності [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] по ? частки у вказані квартирі та ОП «ЗМБТІ» внесено зміни до технічного паспорту (а.с. 14, 15-16). 11.09.2014 року [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ЖС № 307776, виданого Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління від 11.09.2014 року, актовий запис № 5888 (а.с. 17). Відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого та зареєстрованого державним нотаріусом Шостої Запорізької державної нотаріальної контори [PERSON] від 27.05.2015 року, за реєстровим № 1-200, спадкоємцем [PERSON] є його дружина [PERSON], спадщина, на яку видано свідоцтво складається з ? частки квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а.с. 18). Як вбачається з Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, 27.05.2015 року була здійснена державна реєстрація права власності [PERSON] на ? частки вказаної вище квартири (а.с.19). Таким чином, квартира, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], належить на праві спільної часткової власності позивачу [PERSON] 2/4 частки, третім особам по справі: [PERSON] та [PERSON] по ? кожному. В даній квартирі зареєстровані: з 26.10.1995 року позивач [PERSON], [INFO] та третя особа [PERSON], [INFO], з 11.05.2012 року відповідач [PERSON], [INFO]. Реєстрації вказаних осіб за вище вказаною адресою підтверджується довідкою з Департаменту реєстраційних послуг ЗМР № 04-26/3-12777 від 30.06.2017 року (а.с. 28), довідкою Центру обслуговування абонентів № 12 Єдина абонентська служба Запорізької міської ради від 03.08.2015 року (а.с. 29), довідкою Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України в Запорізькій області від 19.07.2017 року (а.с. 33), та паспортом громадянина України, серії СА № 055040, виданого на імя [PERSON] Жовтневим РВ УМВС України в Запорізькій області 26.09.1995 року (а.с. 8), паспортом громадянина України, серії СА № 055039, виданого на імя [PERSON] Жовтневим РВ УМВС України в Запорізькій області 26.09.1995 року (а.с. 10), паспортом громадянина України, серії СЮ № 255872, виданого на імя [PERSON] Комунарським РВ Запорізького МУ УМВС України в Запорізькій області 11.05.2012 року (а.с. 12). Актом комісії Центру обслуговування абонентів № 8 Єдиної абонентської служби МКП «ОСНОВАНІЄ» від 01.08.2016 року, в результаті обстеження та зі слів сусідів [PERSON] та [PERSON], встановлено, що гр. [PERSON] Асланович, [INFO], за період з 2011 року по час складання акту дійсно не проживає за адресою: [INFO] (а.с. 30). Згідно з актом про фактичне не проживання особи за адресою реєстрації від 05.07.2017 року, складеного зі слів сусідів [PERSON] (кв. 58) та [PERSON] (кв. 60), гр. [PERSON] Асланович, [INFO], з 11.05.2012 року по 05.07.2017 року, дійсно не проживає в [INFO]. Особисті речі [PERSON] у квартирі відсутні (а.с. 31). Відповідно до пояснень допитаних у судовому засіданні свідків [PERSON], [PERSON], відповідач за адресою: [ADDRESS], не мешкає з 2011 року, його особистих речей у квартирі не має. Як вбачається з матеріалів справи відповідач за адресою реєстрації не проживає, будь-яких витрат на утримання житла не несе, його місце проживання позивачу на теперішній час не відомо. Стаття 41 Конституції України проголошує, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст. 1 першого протоколу до Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод», до якої Україна приєдналася 17.07.1997 року відповідно до Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав і основоположних свобод 1950 року, першого протоколу та протоколів № 2,4, 7 та 11 до Конвенції» від 17.07.1997 року № 475/97-ВР, закріплено принцип непорушності права приватної власності, яким означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджуватися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди. Згідно з ч. 1 ст. 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном, а за ч. 1 ст. 319 цього Кодексу власник володіє, користується та розпоряджується своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону, та це право в силу ч. 1 ст. 321 Цивільного кодексу України - є непорушним. Положенням ст. 391 Цивільного кодексу України, передбачено, що власник має право прохати усунути перешкоди у користуванні власністю. Статтею 9 Житлового кодексу України визначено, що ніхто не може бути обмежений у праві користуватися жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбаченим законом. Відповідно до ст. 163 Житлового кодексу України у разі тимчасової відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і межах строків, установлених частиною першою, пунктами 1 та 5 ч. 3, ч. 4 ст. 71 цього Кодексу. Стаття 71 Житлового кодексу України передбачає, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців, а відповідно до ст. 72 Житлового кодексу України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до ст. 7\~\~Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі остаточного рішення суду про позбавлення особи права користування житловим приміщенням.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Згідно з ч. 1 ст. 405 Цивільного кодексу України члени сім'ї власника житла,\~\~які проживають разом\~\~з\~\~ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленості між ним і власником житла або законом. \~Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Відповідач не знімається з реєстраційного обліку за вищезазначеною адресою у добровільному порядку шляхом подачі відповідної заяви до Управління державної міграційної служби України в Запорізькій області. Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.04.1985 року «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України», із змінами, внесеними згідно з Постановами Пленуму Верховного Суду України № \~2 вiд 10.03.1989 року, № 13 від 25.12.1992 року, № 15 від 25.05.1998 року - «у справах про визнання наймача або члена його сімї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст. 71 Житлового кодексу України), необхідно зясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сімї тощо) суд може продовжити пропущений строк». Таким чином, судом встановлено, що відповідач не мешкає в квартирі [ADDRESS] з 2011 року без поважної причини, тому за ним не збереглося право на вказане житлове приміщення, що в свою чергу, свідчить про обґрунтованість позовних вимог. Разом за тим, не підлягає задоволенню вимога позивача щодо визначення порядку виконання рішення, так як суд не вправі поширювати на третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, матеріально-правові наслідки вирішення позову та покладати обов'язок виконання рішення. Крім того, зняття особи з реєстраційного обліку проводиться компетентним (уповноваженим державою) органом, зокрема, на підставі рішення суду і лише у разі відмови компетентного органу здійснити зняття з реєстрації, а спір з цього приводу між сторонами не виник. В подальшому в разі відмови у знятті з реєстрації в зазначеному будинку відповідача на підставі рішення суду, такі дії Комунарського районного відділу Управління державної міграційної служби України в Запорізькій області можуть бути оскаржені в порядку, встановленому\~Кодексом адміністративного судочинства. З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає частковому задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: partial