Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-16 00:00:00

[PERSON] звернулася в суду з позовом до [PERSON] міської ради Сумської області, [PERSON] районної організації профспілки працівників освіти, треті особи [PERSON] міська рада Сумської області, виконавчий комітет [PERSON] міської ради Сумської області, в якому просить зобовязати завідувача [PERSON] ДНЗ №6 забезпечити диференціацію її заробітної плати шляхом встановлення доплат, надбавок, премій з урахуванням складності, відповідальності та умов виконуваної роботи, її кваліфікації, та результатів роботи відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 1037 від 28.12.2016 р. Свої вимоги позивачка мотивує тим, що працює музичним керівником в [PERSON] дошкільному навчальному закладі (ясла-садок) №6 з 05.11.2007 року, працює на повну ставку за 7-м тарифним розрядом. Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 28 грудня 2016 р. № 1037 «Про оплату праці працівників установ, закладів та організацій окремих галузей бюджетної сфери» з 1 січня 2017 р. в штатному розписі по ДНЗ №6 встановлено нові розміри посадових окладів (тарифних ставок, ставок заробітної плати), визначених виходячи з розміру посадового окладу (тарифної ставки) працівника 1 тарифного розряду Єдиної тарифної сітки, встановленого у розмірі прожиткового мінімуму 1600 грн. для працездатних осіб на 1 січня 2017 року встановлено 3200 грн. Розмір її посадового окладу з 1 січня 2017 року встановлено на рівні 2464 грн. Нарахування на заробітну плату: надбавка за вислугу років 20% - 492,80 грн. та надбавка за престижність праці 10% - 246,40 грн. Таким чином, її заробітна плата за 7-м тарифним розрядом з січня 2017 року складає 3203,20 грн., в той час заробітна плата працівників, що працюють за 5-м тарифним розрядом у січні 2017 року складає 3417,60 грн. Диференціація її заробітної плати керівником [PERSON] дошкільного навчального закладу (ясла-садок) №6 [PERSON] проведена не була, що є порушенням законодавства України та її ([PERSON]М.) прав. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Представники відповідача [PERSON] дошкільного навчального закладу (ясла-садок) №6 [PERSON] міської ради Сумської області позовні вимоги не визнали. Відповідач [PERSON] районна організація профспілки працівників освіти, будучи належним чином повідомлена про час та місце проведення судового засідання, до суду свого представника не направила. В матеріалах справи міститься клопотання про розгляд справи без участі представника [PERSON] районної організації профспілки працівників освіти (а.с.36). Згідно ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. З урахуванням зазначеного положення ЦПК України та клопотання відповідача [PERSON] районної організації профспілки працівників освіти, суд вирішив можливим розглянути справу у відсутність представника профспілки. Представник третьої особи [PERSON] міської ради Сумської області з позовними вимогами не згоден. Представник виконавчого комітету [PERSON] міської ради Сумської області з позовними вимогами не погодилась, пояснивши при цьому, що диференціація заробітної плати [PERSON] не проводилась. [PERSON] як спеціаліст в судовому засіданні пояснила, що диференціація заробітної плати [PERSON] не проводилась. Суд, заслухавши пояснення позивачки, представників відповідача, представників третіх осіб, спеціаліста [PERSON], вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Позивачка [PERSON] з 05 листопада 2007 року перебуває у трудових відносинах з [PERSON] дошкільним навчальним закладом (ясла-садок №6), працює на посаді музичного керівника, має сьомий тарифний розряд, що підтверджується записом в трудовій книжці, копією наказу №87-к від 02.11.2007 року, свідоцтвом про зміну імені з [PERSON] на [PERSON], штатним розписом по ДНЗ (ясла -садок) №6 з 01.01.2017 року (а.с. 4, 7-8, 9, 126). Відповідно до Статуту [PERSON] дошкільного навчального закладу (ясла-садок) №6 [PERSON] міської ради Сумської області, прийнятого загальним зборами трудового колективу 26.05.2004 року, зареєстрованого розпорядженням голови райдержадміністрації №92 від 27.02.2004 року, дошкільний навчальний заклад є юридичною особою, що не оспорюється сторонами. Згідно посадової інструкції завідувача [PERSON] дошкільного навчального закладу (ясла-садок) №6 [PERSON] завідувач визначає структуру управління ДНЗ і штатний розпис у межах своєї компетенції; затверджує графік роботи та графік відпусток; здійснює в погодженні з профспілковим комітетом розподіл педагогічного навантаження й тарифікацію педагогічних працівників; визначає спільно з органами громадського самоврядування порядок і розміри преміювання працівників; забезпечує виконання колективного договору, створює необхідні умови для нормальної роботи профспілкової організації; розпоряджається в установленому порядку майном, коштами дошкільного закладу, відповідає за дотримання фінансової дисципліни та збереження матеріально-технічної бази закладу; готує внутрішні документи закладу. Завідувач ДНЗ має право видавати накази та давати розпорядження працівникам закладу (а.с.38-39). Колективним договором між адміністрацією та профспілковим комітетом [PERSON] ДПЗ (ясла-садок) №6 на 2016-2020 роки на керівника покладені обовязки забезпечити в закладі гласність умов праці, порядку виплати доплат, надбавок, винагород, інших заохочувальних чи компенсаційних виплат, положень про преміювання; забезпечити встановлення і виплату мінімальної заробітної плати відповідно до законодавства; забезпечити своєчасне і правильне встановлення і виплату працівникам заробітної плати з урахуванням змін розміру мінімальної заробітної плати, освіти, стажу роботи, категорії, звань, наукових ступенів тощо (п.п. 1, 7, 14 розділу 5.Оплата праці). Згідно ст. 3 Закону України Про оплату праці мінімальна заробітна плата - це встановлений законом мінімальний розмір оплати праці за виконану працівником місячну (годинну) норму праці. Мінімальна заробітна плата встановлюється одночасно в місячному та погодинному розмірах. Мінімальна заробітна плата є державною соціальною гарантією, обовязковою на всій території України для підприємств усіх форм власності і господарювання та фізичних осіб, які використовують працю найманих працівників, за будь-якою системою оплати праці. Постановою Кабінету Міністрів України від 28 грудня 2016 р. № 1037 «Про оплату праці працівників установ, закладів та організацій окремих галузей бюджетної сфери», яка набрала законної сили з 1 січня 2017 року, на керівників установ, закладів та організацій окремих галузей бюджетної сфери покладено обовязок забезпечити: встановлення з 1 січня 2017 р. в штатному розписі нових розмірів посадових окладів (тарифних ставок, ставок заробітної плати), визначених виходячи з розміру посадового окладу (тарифної ставки) працівника 1 тарифного розряду Єдиної тарифної сітки, встановленого у розмірі прожиткового мінімуму для працездатних осіб на 1 січня календарного року; диференціацію заробітної плати працівників, які отримують заробітну плату на рівні мінімальної у межах фонду оплати праці, шляхом встановлення доплат, надбавок, премій з урахуванням складності, відповідальності та умов виконуваної роботи, кваліфікації працівника, результатів його роботи. Вказаним нормативно-правовим актом доручено керівникам установ, закладів та організацій окремих галузей бюджетної сфери забезпечити в межах фонду оплати праці диференціацію заробітної плати з метою забезпечення міжкваліфікаційних (міжпосадових) співвідношень в оплаті праці та недопущення зрівнялівки в оплаті праці некваліфікованих та кваліфікованих працівників на рівні мінімальної заробітної плати. Диференціація заробітної плати - засіб визначення послідовних коефіцієнтів співвідношення різних рівнів до мінімального рівня розмірів тарифних ставок, посадових окладів та середньої заробітної плати за категоріями працівників (керівники, професіонали, фахівці, технічні службовці, робітники), їх професіями (посадами), групами підприємств (фірм) або галузей. У розясненні Мінсоцполітики щодо деяких питань оплати праці у звязку зі змінами в законодавстві від 12.01.2017 року зазначено, що диференціація заробітної плати працівників проводиться з метою недопущення «зрівнялівки» в розмірах заробітної плати. Як зазначалось вище, позивачка [PERSON] працює на посаді музичного керівника, має сьомий тарифний розряд. Відповідно до довідки про доходи її заробітна плата за січень 2017 року становить 3203,20 грн. (а.с.22). Згідно штатних розписів по дошкільному навчальному закладу (ясла-садок) №6 [PERSON] міської ради з 01 січня 2017 року, з 01 лютого 2017 року, з 01 травня 2017 року музичному керівнику 7 розряду встановлено посадовий оклад в розмірі 2464 грн., надбавка за вислугу років 20% - 492,80 грн. та надбавка за престижність праці 10% - 246,40 грн. Таким чином, заробітна плата музичного керівника, працівника 7 тарифного розряду становить 3203,20 грн. (а.с.116, 117, 118). Проаналізувавши вказані штатні розписи, суд встановив, що різниця в заробітній платі працівника сьомого тарифного розряду та працівника першого тарифного розряду становить 3,20 грн., що свідчить про незабезпечення керівником ДНЗ №6 диференціації заробітної плати працівників. Крім того, за змістом штатних розписів по дошкільному навчальному закладу (ясла-садок) №6 [PERSON] нараховано 3203,20 грн. За змістом Постанови КМУ від 28 грудня 2016 № 1037 покладено обовязок забезпечити диференціацію заробітної плати працівників, які отримують заробітну плату на рівні мінімальної. Тобто мова іде не про нараховану, а отриману заробітну плату на рівні мінімальної. Суд вважає, що заробітна плата [PERSON] в розмірі 3203,20 грн. не значно більше мінімальної з урахуванням складності, відповідальності та умов виконуваної роботи, кваліфікації працівника, стажу роботи в порівнянні з оплатою праці некваліфікованого працівника. Відповідно до ст.43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає, або на яку він вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Стаття 23 Загальної декларації з прав людини, зокрема передбачає, що працюючий має право на справедливу та задовільну винагороду, яка б забезпечувала гідне існування для нього самого та його родини і яка, в разі необхідності, доповнюється іншими засобами соціального захисту. Частина перша статті 25 Загальної декларації з прав людини декларує право людини на такий життєвий рівень, включаючи їжу, одяг, житло, медичний догляд та необхідне соціальне обслуговування, який потрібен для підтримання здоровя та добробуту його сімї. Стаття 4 Європейської соціальної хартії (переглянутої) від 3 травня 1996 року, яка ратифікована Верховною Радою України від 14 вересня 2006 року, передбачає, що з метою забезпечення ефективного здійснення права на справедливу винагороду Договірні Сторони зобовязуються, зокрема: визнати право працівників на таку винагороду, яка забезпечує їм і їхнім сімям достатній життєвий рівень; здійснювати відрахування із заробітної плати тільки на умовах і в розмірах, передбачених національними законами або правилами чи встановлених колективними договорами або арбітражними рішеннями. Здійснення цих прав досягається шляхом вільного укладання колективних договорів, запровадження законних систем нарахування заробітної плати або вжиття інших заходів, що відповідають національним умовам. Так, у пункті 26 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Кечко проти України» від 8 листопада 2005 року зазначено, що органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобовязань Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Представник відповідача [PERSON] дошкільного навчального закладу (ясла-садок) №6 [PERSON] міської ради Сумської області заперечуючи проти позову, зазначив, що фонд оплати праці на 2017 рік не передбачає коштів, повязаних з диференціацією заробітної плати, однак доказів на підтвердження не надав. Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Позивачка за змістом позовних вимог просить зобовязати завідувача [PERSON] ДНЗ №6 забезпечити диференціацію її заробітної плати відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 1037 від 28.12.2016р., не оспорюючи встановлений конкретний розмір заробітної плати та правильність диференціації заробітної плати. Суд, не вдаючись до правильності нарахування заробітної плати [PERSON] її розміру та правильності проведеної диференціації встановив, що диференціація заробітної плати не проведена. Детальний аналіз установлення доплат змістом постанови Кабінету Міністрів України № 1037 від 28.12.2016 р. та наведені приклади розрахунку таких доплат вказують на те, що керівнику необхідно враховувати посадовий оклад, повну чи часткову зайнятість, наявність доплат, надбавок і премій, відпрацювання усіх днів, передбачені графіком роботи (подробиці https://buhgalter.com.ua), таким чином суд вважає, що диференціація заробітної плати забезпечується щомісячно. Судом встановлено, та не оспорюється представниками відповідача [PERSON] дошкільного навчального закладу (ясла-садок) №6 [PERSON] міської ради Сумської області, що диференціація заробітної плати [PERSON] не проводилась. Зазначене підтвердила в судовому засіданні спеціаліст, чого не заперечував і представник виконавчого комітету [PERSON] міської ради - головний бухгалтер міської ради, централізована бухгалтерія якої здійснює нарахування та виплату заробітної плати працівникам ДНЗ № 6. Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Згідно ч. 2 ст. 16 ЦК України суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом що встановлений законом. Виходячи з вимог ст. 43 Конституції України суд вважає за необхідне захистити права позивача шляхом зобовязання керівника [PERSON] дошкільного навчального закладу (ясла-садок) №6 [PERSON] міської ради Сумської області забезпечити диференціацію заробітної плати працівника відповідно до п. 2 постанови Кабінету Міністрів України № 1037 від 28 грудня 2016 року. Судом не встановлено, що [PERSON] районна організація профспілки працівників освіти допустила порушення прав позивачки у звязку з невиконанням обовязку забезпечити диференціацію заробітної плати працівника, оскільки за змістом постанови Кабінету Міністрів України № 1037 від 28.12.2016р такий обовязок покладено саме на керівника закладу, яким є керівник дошкільного навчального закладу № 6. Суд не знаходить підстав для визнання неправомірними дій [PERSON] районної організації профспілки працівників освіти, до якої серед інших [PERSON] позивається, і в цій частині позову необхідно відмовити за безпідставністю позовних вимог. Згідно ст.88 ЦПК України суд стягує з відповідача [PERSON] дошкільного навчального закладу (ясла-садок) №6 [PERSON] міської ради Сумської області в дохід держави судовий збір у розмірі 640 грн. 00 коп. Відповідно до ст.94 КЗпП України,

Outcome: partial