Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-08 00:00:00

[PERSON] звернулася до Балтського районного суду Одеської області з позовом до [PERSON] про визнання його таким, що втратив право користування житловим будинком, який розташований за адресою: [ADDRESS] . В позовній заяві позивач посилається на те, що вона є власником зазначеного вище житлового будинку, на підставі договору дарування від 28.10.1977 року, в якому було прописано [PERSON] , однак останній там не проживає з 2013 року. Добровільно знятися з реєстрації відповідач не бажає, що створює позивачу перешкоди у користуванні та розпорядженні житловою площею в будинку. Представник позивача за довіреністю [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги позивача підтримав в повному обсязі та просив суд задовольнити їх, ухваливши судове рішення. Відповідач до судового засідання не з`явився, з невідомих суду причин, про день, час та місце розгляду справу був повідомлений своєчасно у встановленому порядку. Виклик відповідача був здійснений через оголошення у пресі, що дає суду підстави, за умовами ст. 128 ЦПК України, визнати судовий виклик таким, що вручений відповідачу належним чином, та розглянути справу за відсутності відповідача. Розглянувши позов в межах заявлених вимог, дослідивши докази по справі, судом встановлені слідуючі фактичні обставини. [PERSON] , на праві приватної власності, належить житловий будинок, який розташований за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується договором дарування, посвідченим нотаріусом Балтської державної нотаріальної контори Логач Е.Г. та зареєстрованого за реєстром № 2906 від 28.10.1977 року. (а.с. 7) Відповідно до копії довідки Балтської міської ради Одеської області № 1919 від 07.08.2018 року [PERSON] проживає в [ADDRESS] та є одинокою особою. (а.с. 13) Судом були вислухані свідки [PERSON] та [PERSON] Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що являється донькою позивача [PERSON] Відповідач [PERSON] її колишній чоловік, який прописаний в житловому будинку за адресою: [ADDRESS] , однак уже чотири роки за вказаною адресою не проживає. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона являється сусідкою позивача [PERSON] , в [ADDRESS] , проживає понад 2 років, але за цей час відповідача [PERSON] не бачила і навіть не знає хто це такий. Суд, констатує, що спірні правовідносини, які виникли між сторонами, пов`язані з реалізацією права на володіння, користування та розпорядження спірним майном, вирішуючи які, суд виходить з того, що стаття 41 Конституції України гарантує право володіти і користуватися своєю власністю, а також вказує на те, що право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна, яким являється позивач, має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно зі ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно зі ст. ст.. 71, 72 ЖК України, право на житло за відсутнім громадянином зберігається протягом 6 місяців з часу вибуття, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку, у зв`язку з чим, суд вважає вимоги позивача щодо втратившим право на проживання [PERSON] цілком правомірними. Таким чином, враховуючи, що відповідач не проживає у спірному житловому будинку, його реєстрація порушує права позивача на розпорядження та користування зазначеним будинком, тому позовні вимоги щодо визнання [PERSON] таким, що втратив право користування житлом є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Outcome: approved