Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-13 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом. В обґрунтування заявленого позову посилається на те, що 15 червня 2012 року нею, [PERSON] було надано позику [PERSON] у розмірі 12 000 гривень на споживчі цілі. Надання позики було оформлено розпискою, яку особисто написала, боржник [PERSON] і надала копію свого паспорту. Між ними була встановлена усна домовленість про порядок повернення позики, а саме - щомісячне повернення боргу в розмірі 1000,0 гривень. При збігу часу, у зазначений термін позичальник свого зобов'язання щодо погашення та повернення позики не виконує. Не зважаючи на те, що з метою досудового врегулювання спору позивач одноразово зверталась, до відповідача усно, а 03.07.2015 року звернулась письмово з вимогою повернути борг, дій щодо погашення заборгованості з боку боржника [PERSON] не було. При перевірці матеріального стану боржника встановлено, що вона отримує пенсію, працює, має окремо житло, тобто має дохід, а отже має можливість вчасно повернути борг. Просить суд стягнути суму заборгованості та судові витрати. Позивач в судове засідання не з'явилася, про дату, час і місце судового розгляду справи повідомлялася належним чином, подав до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обємі та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про дату, час і місце судового розгляду справи повідомлялася належним чином, про причини своєї неявки до суду не повідомляла, від неї до суду не надходило заяви про розгляд справи у її відсутності. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлений позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Відповідно до ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є: 1) договори та інші правочини; 2) створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності; 3) завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; 4) інші юридичні факти. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Судом при розгляді справи встановлено, що 15 червня 2012 року [PERSON] взяла у [PERSON] в борг грошові кошти в сумі 12\~000,00 гривень. На підтвердження факту отримання [PERSON] грошових коштів від [PERSON], остання склала письмову розписку (а.с. 3). Також судом встановлено, що 03 липня 2015 року [PERSON] звернулась до [PERSON] з письмовою вимогою про повернення боргу в сумі 12\~000,00 гривень в строк до 08 липня 2015 року (а.с. 5). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Судом при розгляді справи встановлено, що [PERSON] належним чином взяті на себе зобовязання з повернення грошових коштів до 08 липня 2015 року не виконала. В результаті чого в неї мається заборгованість перед [PERSON] в сумі 12\~000,00 гривень. Які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Судом при розгляді справи встановлено, що позивачем при зверненні до суду з позовом було понесено та документально підтверджено судові витрати по сплаті судового збору в сумі 243,60 гривень (а.с. 1). А тому за таких обставин, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача понесених і документально підтверджених судових витрат по сплаті судового збору в сумі 243,60 гривень. Приймаючи до уваги викладене та враховуючи, що [PERSON] належним чином взяті на себе зобовязання з повернення грошових коштів до 08 липня 2015 року не виконала. В результаті чого в неї мається заборгованість перед [PERSON] в сумі 12\~000,00 гривень. А тому за таких обставин, суд приходить до висновку про задоволення позову, стягнення на користь позивача виниклої заборгованості та судового збору на користь держави.

Outcome: approved