Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-14 00:00:00

[PERSON] звернулася до Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] про зміну розміру аліментів. В обґрунтування позовної заяви зазначено, що позивач та відповідач мають двох спільних дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які проживають разом з позивачем та знаходяться на її утриманні. Відповідач офіційно не працює, аліменти на утриманні дітей не сплачує. На підставі вищевикладеного позивач просила суд стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на кожну доньку в твердій грошовій сумі 75 грн. щомісяця до досягнення дітьми повноліття. В судове засідання сторони не зявилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, позивач подала заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримала та просила суд задовольнити заявлені вимоги. Відповідач причини неявки суду не повідомив, заяву про розгляд справи без його участі не надав. У відповідності до ст. 224 ЦПК України судом було постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків. Судом встановлено такі обставини та відповідні їм правовідносини. [PERSON] та [PERSON] мають двох спільних дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження (а.с.2-3). Діти проживає разом з позивачем та знаходяться на її утриманні, що підтверджується довідкою Пушкарівської сільської ради № 986 від 6 червня 2016 року (а.с. 4). 9 лютого 2010 року Верхньодніпровським районним судом Дніпропетровської області було ухвалено рішення про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на доньок, [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дітьми повноліття. На підставі рішення суду було видано виконавчий лист (а.с.5). Відповідно до ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Судом встановлено, що відповідач не працює та у звязку з чим не сплачує аліменти, тобто він не має стабільного заробітку, у звязку з чим суд приходить до висновку, що змінився майновий стан відповідача, що є підставою для зміни розміру аліментів, зокрема на зміну їх на тверду грошову суму. Частиною 1 ст. 184 Сімейного кодексу України передбачено, що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Верховний Суд України за наслідками розгляду справи № 143 цс 13 у постанові від 5 лютого 2014 року зробив правовий висновок про те, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). З урахуванням вищевикладеного суд вважає доводи позивача про зміну розміру аліментів на тверду грошову суму законними та обґрунтованими, а тому позов підлягає задоволенню. Також суд вважає за необхідне зупинити стягнення аліментів, які стягуються з [PERSON] на користь [PERSON] на підставі рішення Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 9 лютого 2010 року. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, приймаючи до уваги, що позивача було звільнено від сплати судового збору,

Outcome: approved