Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-08 00:00:00

[PERSON] звернулася до Комінтернівського районного суду з позовом до Доброславської селищної ради Лиманського району Одеської області про визнання права власності на самочинне збудоване нерухоме майно, а саме житловий будинок, що розміщений за адресою: вул. Південна, 26, смт. Доброслав, Лиманського району, Одеської області. Обґрунтовуючи позовні вимоги посилалася на наступне. Так рішенням виконкому Комінтернівської селищної ради народних депутатів від 20 листопада 1993 року за №91 їй передано земельну ділянку у приватну власність для будівництва індивідуального житлового будинку. В жовтні 1993 року їй було видано паспорт забудовника, відповідно до якого на земельній ділянці повинен був бути збудований житловий будинок житловою площею 61,44 кв.м.. Проте фактично на належній їй земельній ділянці через брак коштів було збудовано будинок загальною площею18,4 кв.м.. Задля реєстрації свого місця проживання позивачка звернулася до Доброславської селищної ради Лиманського району Одеської області, проте отримала відмову через відсутність правовстановлюючих документів на вказаний будинок. Позивачка [PERSON] надала до суду заяву про розгляд справи без її участі в якій зазначила, що позов підтримує в повному обсязі та просить суд його задовольнити. Представник Доброславської селищної ради Лиманського району Одеської області [PERSON] надав до суду заяву якою просив проводити слухання справи без його участі, не заперечував проти задоволення позовних вимог. Розглянувши заявлений позов, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог виходячи з наступного. Судовим розглядом встановлено, що рішенням виконкому Комінтернівської селищної ради народних депутатів від 20 липня 1993 року №91 [PERSON] надано у приватну власність для будівництва індивідуального житлового будинку земельну ділянку площею 990 кв.м. (а.с.10) Рішенням УІІ сесії Комінтернівської селищної ради У скликання від 07 травня 2007 року №180-V [PERSON] передано безкоштовно у приватну власність земельну ділянку загальною площею 0,10 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, за адресою: вул. Південна, №26 в смт.Комінтернівське(сучасна назва Доброслав), Комінтернівського(нині Лиманського) району, Одеської області.(а.с.8) На підставі вказаного рішення [PERSON] видано державний акт на право приватної власності на земельну ділянку серії ЯЖ №301419 від 09 липня 2008 року, кадастровий номер ділянки 5122755100:02:001:0262.(а.с.13-14) Відповідно до технічного паспорту виготовленого Комінтернівським районним бюро технічної інвентаризації, на належній [PERSON] земельній ділянці за адресою: вул. Південна, №26 в смт.Комінтернівське(сучасна назва Доброслав), Комінтернівського(нині Лиманського) району, Одеської області, побудовано садибний(індивідуальний) житловий будинок загальною площею 18,4 кв.м., житловою площею 15,1 кв.м. допоміжною площею 3,2 кв.м.(а.с.32-37) Статтею 55 Конституції України\~гарантований судовий захист прав і свобод людини та громадянина. Відповідно до\~статті 15 Цивільного кодексу України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до частини 2\~статті 16 Цивільного кодексу України\~одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Частиною 1 статті 375 ЦК України власник земельної ділянки має право зводити на ній будівлі та споруди, створювати закриті водойми, здійснювати перебудову, а також дозволяти будівництво на своїй ділянці іншим особам. Відповідно до ч.2 ст.375 ЦК України власник земельної ділянки набуває право власності на зведені ним будівлі, споруди та інше нерухоме майно. Таким чином, суд дослідивши матеріали справи, враховуючи визнання відповідачем позову, приймаючи до уваги, те що позивач побудував житловий будинок на належній їй на праві приватної власності земельній ділянці, вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги [PERSON]. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Задовольняючи вимоги позивача суд враховує вимоги ч. 2 ст. 331 ЦК України, відповідно до якої право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності на нерухоме майно виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Приймаючи рішення про визнання права власності на самочинне будівництво суд враховує вимоги ч. 8 ст. 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та роз'яснює позивачу необхідність прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом будинку відпочинку, так як рішення суду про визнання права власності на самочинне будівництво, є підставою для прийняття житлового будинку в експлуатацію відповідно до п. 10 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, який затверджено Постановою Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 р. N 461. Крім того, суд роз'яснює положення ст. 182 ЦК України, щодо здійснення держаної реєстрації прав на нерухомість. На підставі ст. ст. 182, 331, 376, 392 ЦК України, ст. 38 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», п. 10 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України,

Outcome: approved