Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-11 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що вона з відповідачем перебувала у фактичних шлюбних відносинах з 2007 року, від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO]. Відповідач у вихованні та матеріальному забезпеченні дитини участі не приймає, мешкають окремо. Просила стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини до досягнення сина повноліття в розмірі ? частини з усіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивач в судовому засіданні підтримала свої позовні вимоги та просила їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог пояснивши суду, що він в добровільному порядку надає матеріальну допомогу на утримання свого сина. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що заявлені вимоги є обґрунтованими та такими що підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Судом встановлено, що сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серія 1-КИ № 197664 /а.с. 9/. Сторони фактично разом не мешкають, стало питання про вирішення спору про порядок виховання і утримання малолітньої дитини. На теперішній час позивач мешкає разом зі своїм малолітнім сином, займається його вихованням та утриманням. Відповідач на утримання сина регулярну матеріальну допомогу не надає. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. На підставі ч. ч. 1, 2 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Судом встановлено, що Данило знаходиться на утриманні своєї матері, відповідач матеріальної допомоги не надає, тому суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь матері аліменти на утримання сина в розмірі ? частини від усіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму, встановленого для дітей відповідного віку. При таких обставинах суд вважає доведеними обставини позову, а тому можливим їх задоволенню. Відповідно з ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Згідно ч. 2 ст. 191 СК України суд може присудити аліменти і за минулий час. Враховуючи вимоги ст. 191 СК України, суд вважає необхідним стягувати аліменти з відповідача на користь позивачки на утримання неповнолітньої дочки з 04 вересня 2015 року. На підставі п. 7 ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення. У відповідності з ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. [PERSON] звільнена від сплати судового збору, не сплатила його, тому з відповідача слід також стягнути судовий збір на користь держави у розмірі 487,20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved