Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-04 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення боргу, посилаючись на те, що в березні 2012 року між нею та відповідачем відбулася усна домовленість, за якою останній зобов»язувався виготовити на її замовлення гранітні плити. Позивачем було проведено передоплату в сумі 8 000 грн. за дане замовлення та отримано два товарні чеки №7 від 13.03.2012 року на суму 4 000 грн. та №10 від 19.03.2012 року на суму 4 000 грн., завірені належний чином. Однак, станом на сьогоднішній день, відповідачем не виконано взятого на себе зобов»язання та внесених нею грошей не повернуто. 19 грудня 2013 року [PERSON] дав [PERSON] письмову розписку, згідно якої зобов»язувався повернути позивачці внесені нею кошти за вказаними чеками, в строк до 25.12.2013 року. На неодноразові звернення позивачки про виконання замовлення або повернення коштів відповідач не реагує. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги уточнила та просить стягнути з відповідача в її користь 8000 (вісім тисяч) грн., оплачених нею [PERSON]., як передоплату (аванс) за виконання замовлення по виготовленні гранітних плит, а також 216,98 грн. - нарахованих 3% річних за період із 26.12.2013 року по 20.11.2014 року та 1 565, 36 грн. - інфляційних нарахувань за період із 26.12.2013 року по 01.11.2014 року Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явився, і не повідомив суд про причину своєї неявки, хоча належним чином повідомлявся про дату, час та місце судового розгляду, що підтверджується документально. Відповідно до ч.3 ст.169 ЦПК України якщо суд не має відомостей про причину неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів та постановляє заочне рішення, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, суд зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив. У березні 2012 року між [PERSON] та приватним підприємцем [PERSON] укладено договір підряду, на виготовлення та доставку гранітних плит. У порядку виконання умов даного договору, [PERSON] передала відповідачу 8 000 (вісім тисяч) грн., що підтверджено товарним чеком №7 від 13.03.2012 р. на суму 4 000 грн. та товарним чеком №10 від 19.03.2012 р. на суму 4 000 грн. Згідно ст.ст. 865, 866 ЦК України, за договором побутового підряду підрядник, який здійснює підприємницьку діяльність, зобов»язується виконати за завданням фізичної особи (замовника) певну роботу, призначену для задоволення побутових та інших особистих потреб, а замовник зобов»язувався прийняти та оплатити виконану роботу. Договір побутового підряду вважається укладеним у належній формі, якщо підрядник видав замовникові квитанцію або інший документ, що підтверджує укладення договору. Приватний підприємець [PERSON], в рахунок передоплати [PERSON] надав письмову розписку, згідно якої зобов»язувався повернути позивачці внесені нею кошти за вказаними чеками, в строк до 25.12.2013 року, однак на час звернення позивачки із позовом в суд, замовлення не виконано та не повернуто внесеної нею суми передоплати. Згідно ст.10 Закону України «Про захист прав споживачів», споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов»язань за договором … Таким чином, з відповідача слід стягнути в користь [PERSON] суму коштів, внесеної нею за доставку та виготовлення гранітних плит в розмірі 8 000 грн. Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно наявного при матеріалах справи розрахунку, сума 3% річних за період із 26.12.2013 року по 20.11.2014 року становить - 216,98 грн., а сума інфляційних нарахувань за період із 26.12.2013 року по 01.11.2014 року -1 565, 36 грн. Таким чином, слід стягнути з відповідача в користь позивача суми неповернутого боргу, що складає 8 000 грн. 00 коп., суми інфляційних нарахувань - 1 565, 36 грн. та 3% річних з простроченої суми в розмірі 216,98 грн., що разом становить 9 782,34 грн. На підставі наведеного,

Outcome: approved