Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-29 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача про визнання його таким, що втратив право користування жилим приміщенням у якому зареєстрований. Заявлені вимоги позивачка в судовому засіданні мотивувала тим, що відповідач приходився їй зятем. Після реєстрації у 2006 році шлюбу з її дочкою відповідач перейшов проживати до її господарства у [ADDRESS]. У 2012 році з її згоди [PERSON] зареєструвався у її житловому будинку. У березні 2013 року шлюб між дочкою та відповідачем було розірвано судом. З того часу [PERSON] у її будинку не проживає. Реєстрація відповідача в її будинку створює певні незручності. Оскільки відповідач втратив статус члена сім'ї вона, як власники житла, не бажає надавати йому в подальшому можливість використовувати житлову площу для проживання. Підстав бути зареєстрованим надалі в її житлі немає. Більше трьох років відповідач не з'являється в її господарстві, тому втратив право користуватись цим житлом. Добровільно вирішити це питання та знятись з реєстрації відповідач не забажав. Тому просила вирішити питання про втрату права ним на користування житом в судовому порядку. Відповідач в судове засідання не з'явився, про слухання справи повідомлявся у встановленому законом порядку. У зв'язку з цим судом постановлено ухвалу про розгляд справи в порядку заочного провадження. Заслухавши пояснення позивача, свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], дослідивши письмові докази, які подані у розпорядження суду, з'ясувавши фактичні обставини справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що позивачка є власником житлового будинку в [ADDRESS], що підтверджується свідоцтвом про право власності на домоволодіння, яке видане Горохолинською сільською радою та зареєстроване 28.10.2008 року Івано-Франківським ОБТІ. Згідно інформації Горохолинської сільської ради [PERSON] зареєстрований за адресою [ADDRESS]. За рішенням Богородчанського районного суду від 11.03.2013 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Суду сторони пояснювали, що на час розірвання шлюбу разом не проживають. Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно вимог ст. 72 Житлового кодексу України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. У відповідності до ст.405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідач не являється членом сім'ї власника житла, договору найму жилого приміщення з позивачем не укладав. З березня 2013 року [PERSON] у господарстві позивачки не проживає, що підтверджується поясненнями свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON] Таким чином, судом встановлено, що [PERSON] втратив право користування цим житлом. На підставі викладеного,

Outcome: approved