Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-18 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом в якому зазначила, що 01.11.2009 року між нею та [PERSON], з письмової згоди його дружини [PERSON], був укладений договір безвідсоткової позики, відповідно до якого позивачка передала [PERSON] 70000 доларів США, що за офіційним курсом НБУ на 13.08.2014 року складає 919753 грн. Дану суму відповідач повинен був повернути до 01.01.2011 року. На час отримання позики відповідачі перебували у шлюбі. Зобовязання за договором позики вони не виконали та борг не повернули, у звязку з чим, позивачка просить стягнути солідарно з відповідачів на її користь суму боргу в розмірі 919753 грн. та судові витрати. В судовому засіданні позивачка уточнила вимоги вказала, та зазначила, що на підтвердження укладання договору позики відповідачі надали розписку, яка є борговим документом та просила суд стягнути з відповідачів на її користь суму боргу по 459876 грн. з кожного та порівну судові витрати. [PERSON] звернулася до суду із зустрічним позовом в якому вказала, що позика грошових коштів у розмірі 70000 грн. виходить за межі дрібного побутового. Згоди на укладання такого договору вона не надавала. Підпис на розписці зроблений від її імені їй не належить. Вважає даний підпис підробленим. Про існування даної розписки вона дізналася в 2012 році. Вона не була присутня при написанні розписки, не давала згоди на позику, коштів зазначених в розписці не бачила і вони в інтересах сімї не використовувалися. Тому просила визнати договір позики недійсним. В судовому засіданні [PERSON] та [PERSON] підтримали свої вимоги та не визнали зустрічні. [PERSON] визнав вимоги [PERSON] і заперечував проти вимог [PERSON] [PERSON] та її представник суду пояснили, що [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі. Позивачка являється мамою [PERSON] Відповідачі на протязі деякого часу придбавали частками домоволодіння за адресою: м. Херсон вул.. Чайковського, 216. Для ремонту та будівництва даного будинку їм потрібні були кошти і [PERSON] попросив позивача позичити їм 70000 доларів США. Не відразу але вона погодилася надати в борг вказану суму. Восени 2010 року, точної дати вона не памятає, вона передала вказану суму своєму сину, про що він написав розписку. Під час передачі грошових коштів була присутня [PERSON], яка дала свою згоду на позику вказаної суми, про що зазначила в розписці. Також були присутні два свідка [PERSON] та [PERSON], які своїми підписами також підтвердили факт передачі грошових коштів. Чому розписка датована 01.11.2009 року вона пояснити не може. ЇЇ писав [PERSON] і можливо допустив помилку. Просили позов задовольнити. Зустрічний позов не визнали, вважали його не обґрунтованим. [PERSON] та її представник в судовому засіданні первісний позов не визнали та пояснили, що [PERSON] не приймала участі в передачі грошових коштів [PERSON] та своєї згоди не давала. Вважають, що позики взагалі не було і що розписка виникла лише для того, щоб вона не могла претендувати на спільне майно подружжя. Про наявність розписки вона дізналася в 2012 році коли постало питання про поділ майна з [PERSON] В зустрічному позові та на перших судових засіданнях [PERSON] вказувала, що на розписці не її підпис, але після проведення почеркознавчої експертизи визнала, що підпис на розписці її, але вона не знає як він там зявився. Вона на прохання [PERSON] одного разу підписувала розписку про позику ним коштів у [PERSON], але на значно меншу суму і значно пізніше за часом, приблизно в 2012 році. Наполягали на зустрічному позові, просили визнати договір позики недійсним, оскільки [PERSON] згоди на позику не давала, розписку не підписувала і кошти за цією розпискою не могли піти на інтереси їх сімї. [PERSON] в судовому засіданні первісний позов визнав та дав пояснення аналогічні поясненням [PERSON] Підтвердив, що кошти передавалися восени 2010 року. При написанні розписки він допустив помилку в даті написання розписки. Все інше відповідає дійсності. Зустрічний позов не визнав та пояснив, що кошти були ним позичені під час шлюбу з [PERSON], вона давала свою згоду на це. Кошти були витрачені на будівництво та ремонт їх спільного будинку. Тому вони були позичені та витрачені в інтересах їх сімї. Заслухавши пояснення осіб, які приймали участь у розгляді справи та дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов [PERSON] підлягає задоволенню в повному обсязі. Зустрічний позов [PERSON] задоволенню не підлягає. Суд зясував, що [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі з 2004 року по травень 2012 року, про що свідчить рішення Комсомольського районного суду м. Херсона від 14.05.2012 року. В період з 2008 року по 2010 рік подружжя [PERSON] придбавало часками домоволодіння № 216 по вул.. Чайковського в м. Херсоні, про що свідчить витяг з рішення виконавчого комітету Комсомольської районної у м. Херсоні ради від 10.09.2010 року за № 159. Даним рішенням було вирішено видати [PERSON] свідоцтво про право власності на вказаний будинок як на ціле замість договору дарування за 2008 року та двох договорів купівлі-продажу за 2009 рік. [PERSON] являється мамою [PERSON] Вищезазначені обставини сторонами по справі не оспорюються, тому доведенню не підлягають. Згідно розписки, яка датована 01.11.2009 року [PERSON] 01.11.2009 року взяв в борг у [PERSON] 70000 грн., строком на 2 роки до 01.01.2011 року. Виконання обовязку повернути грошові кошти забезпечувалося майновою заліковою неустойкою у вигляді будинку № 216 по вул.. Чайковського в м. Херсоні, який належить боржнику відповідно до свідоцтва про право власності від 28.09.2010 року. На зворотній стороні даної розписки зазначено, що вона складена в присутності свідків: [PERSON] та [PERSON] Крім того, там міститься рукописний запис «Не заперечую [PERSON]В.» та підпис. Висновком судово-почеркознавчої експертизи від 17.08.2015 року за № 1290 встановлено, що підпис від імені [PERSON] та рукописний текст «[PERSON]В.» на зворотній сторінці аркушу розписки виконані самою [PERSON] Ознак, щоб вказували б на застосування технічних засобів під час підготовки до виконання та під час безпосереднього виконання підпису та рукописного тексту, не виявлено. Таким чином, експертним шляхом було встановлено, що [PERSON] власноручно підписувала розписку від 01.11.2009 року згідно якої [PERSON] взяв в борг у [PERSON] 70000 доларів США. Суд погоджується з позицією всіх сторін по справі, що розписка не могла бути написана 01.11.2009 року, оскільки в самому тексті розписки є посилання на події, які мали місце після цієї дати і про існування яких, на час її написання, не могло бути відомо [PERSON] Тому при написанні розписки було допущено або помилку, або вона була підроблена і тому можуть бути сумніви в існуванні боргових зобовязань між [PERSON] та [PERSON]. На підтвердження підробки даної розписки, а відповідно й на підтвердження того, що боргові зобовязання є видумкою [PERSON] та/чи [PERSON] відповідачка [PERSON] та її представник посилаються на те, що з самого початку судового розгляду позивачка та [PERSON] в своїх поясненнях плуталися в датах укладання договору та сумі боргу. Крім того, свідки [PERSON] та [PERSON] також давали різні покази і чітко не могли зазначити дату написання розписки, суму боргу, місце передачі грошових коштів та щодо кола осіб, які були присутні, а саме не могли чітко вказати чи була присутня [PERSON] Також [PERSON] та її представник вказували на те, що не було необхідності брати в борг дану суму, оскільки станом на осінь 2010 року всі будівельні роботи по буд. № 216, що знаходиться на вул.. Чайковського в м. Херсоні, були завершені, про що свідчать такі документи як: дозвіл на виконання будівельних робіт від 04.03.2010 року; акт готовності обєкта до експлуатації від 23.07.2010 року; сертифікат відповідності виданий 06.09.2010 року; витяг з рішення виконавчого комітету Комсомольської районної у м. Херсоні ради від 10.09.2010 року за № 159; свідоцтво про право власності на житловий будинок від 28.09.2010 року, і відповідно гроші, якщо вони й були позичені, не могли піти на інтереси сімї. Суд критично ставиться до такої позиції та вважає її необґрунтованою, оскільки в судовому засіданні [PERSON], [PERSON] наполягали на тому, що гроші в сумі 70000 доларів США позичалися осіню 2010 року, а дата написання розписки є помилкою. Свідки [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні підтвердили, що вони були присутні при передачі грошових коштів від [PERSON] до [PERSON]. Точну суму вони не памятають, але знають, що сума була значна і що гроші передавалися в доларах США. При цьому [PERSON] не памятає чи була присутня [PERSON] при передачі грошей та написанні розписки. [PERSON] вказав, що [PERSON] була присутня. Також свідки вказали, що [PERSON] та [PERSON] на час укладання договору позики перебували у шлюбі, жили однією сією і ці кошти їм необхідні були для будівництва та ремонту будинку. Наявність дозволів, актів готовності обєкту до експлуатації, рішень сертифікатів, свідоцтв, не є безумовним підтвердженням того, що всі роботи з будівництва та облаштування будинку є завершеними. В судовому засіданні [PERSON] пояснив і проти цього не заперечувала [PERSON], що без здачі будинку в експлуатацію неможливо було підключити будинок до газо та електропостачання, а також не були завершені оздоблювальні роботи в будинку, які і вимагали значних капіталовкладень. На ці роботи та на інші потреби сімї, позичалися та були витрачені спірні кошти. Суд вважає, що такі обґрунтування заслуговують на увагу, оскільки обґрунтованих заперечень з цього приводу [PERSON] не надала. Тому у суду є підстави вважати, що при написанні розписки була допущена помилка у даті написанні розписки та дані зазначеній в розписці про отримання грошових коштів. З урахуванням пояснень [PERSON], [PERSON], свідків [PERSON] та [PERSON], а також висновку судово- почеркознавчої експертизи, суд вважає доведеним факт отримання [PERSON] грошових коштів в сумі 70000 доларів США від [PERSON] із взяттям на себе зобовязання повернути ці кошти. А також доведеним той факт, що [PERSON] дала свою згоду на отримання цих коштів її чоловіком [PERSON] Відповідно до ст.. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Таким чином, суд вважає, що між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики на 70000 доларів США, на підтвердження укладання якого надано розписку. За правилами передбаченими статтею 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. В розписці зазначено дату повернення боргу (01.01.2011 року), тобто позика повинна була бути повернута до вказаної дати. Але відповідач [PERSON] борг не повернув, тому [PERSON] має право вимагати повернення позики. Згідно ст.. 65 СК України при укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім'ї, створює обов'язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім'ї. Оскільки судом встановлено, що договір позики був укладений [PERSON] за згодою зі [PERSON] і кошти були використані в інтересах їх сімї, а саме на будівництво та ремонт спільного будинку, обовязки за цим договором були створені й для [PERSON] Тому вона несе відповідальність повязнану з поверненням позики разом з [PERSON] Згідно ст.. 540 ЦК України якщо у зобов'язанні беруть участь кілька кредиторів або кілька боржників, кожний із кредиторів має право вимагати виконання, а кожний із боржників повинен виконати обов'язок у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або актами цивільного законодавства. Статтею 541 ЦК України передбачено, що солідарний обов'язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов'язання. Відповідно до ст.. 543 ЦК України, у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. На час отримання позики [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі і у них виник спільний солідарний обовязок виконання зобовязання, але на час розгляду справи вони припинили шлюбні відносини, мають різні джерела доходів, окремі речові права, не мають спільного бюджету. Тому, з урахуванням інтересів [PERSON] щодо забезпечення можливості виконання судового рішення, суд вважає її вимогу щодо стягнення суми боргу з кожного з відповідачів окремо в рівних часках обґрунтованою. [PERSON] та її представник в судовому засіданні просили застосувати строки позовної давності, оскільки зобовязання повинні були бути виконані до 01.01.2011 року, а [PERSON] звернулася до суду в серпні 2014 року, тобто минуло 3 роки та 8 місяців. Суд вважає, дане твердження хибним, оскільки строк позовної давності переривався в результаті звернення [PERSON] до суду в 2011 році, з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики. Рішенням Комсомольського районного суду м. Херсона від 30.11.2011 року позов було задоволено, але рішенням апеляційного суду Херсонської області від 15.11.2012 року рішення суду першої інстанції було скасовано та в задоволенні позову відмовлено, з тих підстав, що до участі у справі не було залучено [PERSON] З урахуванням вищевикладеного, суд вважає, що позов [PERSON] є необґрунтованим і тому з підстав зазначених в ньому, задоволенню не підлягає.

Outcome: approved