Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-16 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом. Свої позовні вимоги обґрунтувала тим, що їй на підставі договору купівлі-продажу від 04.08.2017 року на праві власності належить квартира [ADDRESS]. У квартирі зареєстрована відповідач [PERSON], яка не є членом сім'ї позивача, а була зареєстрована попереднім власником. Відповідач у зазначеній квартирі не проживає. Позивач зазначає, що перебування відповідача на реєстраційному обліку перешкоджає у реалізації її прав власності як нового власника, також позивач змушена нести додаткові витрати на комунальні послуги за особу, яка не має права користування її житлом, тому вона звернулась до суду з даним позовом та просить усунути перешкоди в користуванні квартирою [ADDRESS] шляхом зняття з реєстраційного обліку [PERSON], [INFO]. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилась, про розгляд справи повідомлена у встановленому законом порядку, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує. Проти ухвалення заочного рішення по справі не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про розгляд справи повідомлена у встановленому законом порядку. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно договору купівлі-продажу від 04.08.2017 року, посвідченого приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Сперчун О.О., та Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності [PERSON] є власником квартири [ADDRESS]. Згідно довідки Відділу реєстрації місця проживання фізичних осіб Херсонської міської ради вих.№16-21/5611 від 15.08.2017 року [PERSON], [INFO], зареєстрована за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до ч.1 ст.319 Цивільного кодексу України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ч.1 ст.383 Цивільного кодексу України власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб. Згідно ст.391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст.150 Житлового кодексу України громадяни, які мають у приватній власності будинок, користуються ним для особистого проживання і проживання членів їх сімей, мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Заявивши вимогу про усунення перешкод в користуванні спірною квартирою, шляхом зняття відповідача з реєстраційного обліку, позивачем позовна вимога про припинення права відповідача на користування спірним житлом не заявлена, в той час, як ст. 391 ЦК України, на яку послався позивач в обґрунтування заявлених вимог, не регулює питання щодо зняття з реєстраційного обліку. Відповідно до діючого в Україні законодавства, правовідносини, що виникли із користування житловим будинком (квартирою), що належить до приватного житлового фонду врегульовані главою 6 ЖК України, а щодо права користування чужим майном - главою 32 ЦК України. Згідно із наведеними нормами матеріального права питання щодо припинення права користування чужим майном вирішується в судовому порядку, тому ці обставини, без заявленої вимоги про припинення права користування жилим приміщенням із передбачених житловим законодавством підстав, не можуть враховуватися судом при вирішенні спору щодо захисту прав власності від порушень не пов'язаних із позбавленням володіння. Крім того, відповідно до Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» вирішення питання про зняття з реєстраційного обліку належить до компетенції органів реєстрації місця проживання та місця перебування осіб. Згідно зі ст.7 цього Закону (у редакції Закону від 5 липня 2012 року № 5088-VI) цими органами зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі, зокрема, судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Отже, належним способом захисту цивільних прав у спірних правовідносинах є пред'явлення позову про визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням (чи про позбавлення права користування житловим приміщенням), враховуючи, що на передбачені ЖК УРСР підстави для визнання відповідача таким, що втратив право користування жили приміщенням, позивач не посилається і наявність передбачених ним підстав не наводить,суд дійшов переконання, що заявлені позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed