Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-09 00:00:00

[PERSON] звернулася до Бахмацького районного суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 20 травня 2014 року між ними було укладено шлюб. Від шлюбу мають одну неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO]. Причиною розірвання шлюбу є те, що стосунки зіпсувалися через несумісність характерів, постійні сварки та непорозуміння. Вказані обставини унеможливлюють подальше сімейне життя сторін, а тому просить шлюб розірвати. Позивач\~ в судове засідання не з»явилася, надіслала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити позов. Відповідач в судове засідання не з»явився, надіслав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, не заперечує проти розірвання шлюбу. Судом на підставі ч.2 ст.197 ЦПК України, у зв'язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного\~ засобу не здійснювалось. Вивчивши матеріали справи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків. У відповідності до положень ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод,\~ кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред»явлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей. Як вбачається з матеріалів справи, позивач та відповідач 20.05.2014 року уклали між собою шлюб, який був зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції у м.Києві за актовим записом №336. Від даного шлюбу сторони мають одну неповнолітню дитину сина [PERSON] [INFO]. Дані обставини підтверджуються свідоцтвом про шлюб серії І-БК №248875, копією свідоцтва про народження дитини серії І-ЕЛ №157451. На даний час сторони подружніх відносин не підтримують, ведуть окреме господарство, спільних інтересів не мають, шлюб між ними носить формальний характер, можливості примирення не вбачають. Таким чином, виходячи з викладеного, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя неможливе, буде суперечити їхнім інтересам, а тому заявлений позов необхідно задовольнити. Враховуючи положення статті 113 СК України, відповідно до якої особа, яка змінила прізвище у зв»язку з реєстрацією шлюбу, має право після його розірвання надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище, а також прохання позивачки, останній залишити післяшлюбне прізвище «Нечипоренко»\~. На підставі викладеного,

Outcome: approved