Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-24 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON] , просить стягувати з відповідача в її користь аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 2200 гривень щомісяця, починаючи стягувати 23 вересня 2021 року та до досягнення повноліття. Позов мотивовано тим, що після розірвання шлюбу син проживає з нею та перебуває на її утриманні, однак відповідач не надає жодної матеріальної допомоги. Звертає увагу, що матеріальне становище, стан здоров`я, дозволяє виділяти кошти своєму сину. Зазначає, що на цей час не працює. Також, зауважує, що син має хронічні захворювання [PERSON] у своїх заявах не заперечує проти часткового задоволення позовних вимог в частині стягнення аліментів в розмірі 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісяця до досягнення дитиною повноліття. Звертає увагу, що на цей час не має постійної роботи. Деякий час син проживає в нього та він купляв йому всі необхідні речі. Зараз відповідачка перешкоджає йому бачитися із сином. Крім того, він вдруге одружився, в його теперішньої дружини є дитина від першого шлюбу. Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 24 вересня 2021 року відкрито провадження у справі та призначено її до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження із викликом сторін. В судовому засіданні позивачка позов підтримала. Пояснила, що вона не має власного житла, а тому змушена орендувати, за що платить близько 3000 гривень в місяць. Відповідач житлом забезпечений, оскільки проживає зі своєю бабусею. Їй відомо, що відповідач працював за кордоном водієм, та мав великий заробіток. Вона на цей час має тимчасові заробітки, інколи підробляє продавцем. Звертає увагу на стан здоров`я сина. Відповідач в судовому засіданні зазначає, що він тільки тимчасово підробляв за кордоном, зараз має тимчасові підробітки на різних роботах, його дохід складає близько 8000 гривень в місяць але менше 10000 грн в місяць. Зазначає, що не може платити аліменти в розмірі 3000 гривень. Розглянувши справу, судом досліджено такі докази та встановлено такі обставини. Позивач та відповідач перебували в зареєстрованому шлюбі з 12 вересня 2013 року, який розірвано рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 22.10.2020 року у справі №607/12364/20. В цьому шлюбі [INFO] народився син [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції. Сторони не заперечують, що на цей час син проживає з матір`ю, хоча місце проживання зареєстроване по [ADDRESS] . Відповідно до інформації КНП «Тернопільська обласна дитяча клінічна лікарня» від 15.10.2021 року, діагностовано аденоїди 3 ступеня, гострий лівобічний середній отит без перфорації, хронічний фаринготонзиліт, рекомендовано лікування, в тому числі санаторно-курортне. Суд доходить висновку, що позов підлягає до часткового задоволення. Згідно статті 51 Конституції України та статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. В силу вимог статті 182 СК суд, при визначенні розміру аліментів, враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Згідно статті 183 Сімейного кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Зважаючи на матеріальне становище позивачки, офіційно не працює, винаймає житло, матеріальне становище платника аліментів, який забезпечений житлом, інших утриманців не має, працездатного віку, працює на різних підробітках, в тому числі і за кордоном, суд доходить переконання, що аліменти на утримання неповнолітнього слід визначити в розмірі 2200 гривень щомісяця починаючи з дня подачі позову та до досягнення повноліття. Такий розмір аліментів є дещо меншим від мінімального рекомендованого розміру встановленому статтею 182 Сімейного кодексу України - прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та приблизно відповідає ј від доходу, який, зі слів відповідача, він має в місяць, однак, дещо менший від ј середнього заробітку по області. Менший розмір аліментів, не буде достатнім для належного виховання та утримання сина та забезпечення його рівня життя, необхідного для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Позивачка не довела, що відповідач має можливість платити аліменти в більшому розмірі. Тому позов підлягає до часткового задоволення. На підставі статті 141 ЦПК України, з відповідача слід стягнути в користь держави судовий збір за позовні вимоги про стягнення аліментів. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 430 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць слід допустити до негайного виконання.

Outcome: partial