overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-12 00:00:00

[PERSON] звернулася до Першотравенського міського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання. Просить суд стягнути з [PERSON] аліменти на її користь в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) [PERSON] щомісяця, починаючи з моменту звернення до суду до закінчення навчання. У судове засідання позивач не з`явився, в позовній заяві зазначила про розгляд справи за її відсутності, оскільки вона знаходиться на навчанні, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі, не заперечує проти їх задоволення. Вивчивши матеріали справи суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити. Відповідно до ст.199 Сімейного Кодексу, якщо повнолітній дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється уразі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, продовжуючи навчання. Статтею 200 Сімейного Кодексу України передбачено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 СК України. Свідоцтвом про народження, серії [NUMBER] виданим відділом реєстрації актів громадянського стану Першотравенського міського управління юстиції Дніпропетровській області підтверджується факт того, що [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] . Згідно довідки НАКККіМ №1501 від 13 червня 2020 року встановлено, що [PERSON] навчається на ІІ курсі спеціальності «Сценічне мистецтво» в НАКККіМ. Форма навчання - денна, бюджет. Термін навчання з 01.09.2019 року по 30.06.2023 року включно. Враховуючи викладене, а також визнання позову відповідачем, суд вважає за можливе стягнути з [PERSON] користь [PERSON] аліменти на її утримання в розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу) [PERSON] , починаючи з 16 липня 2020 року до закінчення нею навчання, але не більше як до досягнення 23-х річного віку. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-11 00:00:00

[PERSON] звернулася до Першотравенського міського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання. Просить суд стягнути з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на її утримання, в зв`язку з продовженням навчання, у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), починаючи з дня подання позовної заяви та до закінчення навчання, але не більше ніж досягнення 23-х річного віку. Повивач надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та наполягає на їх задоволенні. Відповідач надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує проти їх задоволення. Вивчивши матеріали справи суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити. Відповідно до ст.199 Сімейного Кодексу, якщо повнолітній дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється уразі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, продовжуючи навчання. Статтею 200 Сімейного Кодексу України передбачено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 СК України. Копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 23 липня 2003 року видане відділом реєстрації актів громадського Першотравенського міського управління юстиції Дніпропетровської області підтверджується факт того, що [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] . Згідно копії довідки «Вищої школи економіки та інновацій в Любліні» №10097/2021/О від 09 лютого 2021 року встановлено, що [PERSON] , [INFO] , є студенткою денної форми навчання, спеціальність «Психологія». Термін навчання по 30.09.2023 року включно. Враховуючи викладене, а також визнання позову відповідачем, суд вважає за можливе стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на її утримання в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) [PERSON] , починаючи з 19 липня 2021 року до закінчення нею навчання, але не більше як до досягнення 23-х річного віку. Розподіл судових витрат слід здійснити відповідно до ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-26 00:00:00

[PERSON] звернулася до Першотравенського міського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів. Просить суд стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на її утримання в розмірі 1/8 частки з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, до моменту досягнення дитиною 3-х років. У судове засідання позивач надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, прохала їх задовольнити та розглядати справу без її участі. Відповідач в судове засідання, надав заяву в якій прохав справу розглядати без його участі, позов визнає в повному обсязі. Вивчивши матеріали справи суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 17 серпня 2013 року встановлено, що 17 серпня 2013 року було укладено шлюб між [PERSON] , [INFO] , уродженцем м. Першотравенськ, Дніпропетровської області, та [PERSON] , [INFO] , уродженкою м. Першотравенськ, Дніпропетровської області. Про що зроблено відповідний актовий запис №121 та визначено прізвище дружини як [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 01 грудня 2018 року встановлено, що батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до ч.2 ст. 84 Сімейного Кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Судом встановлено, що домовленість між сторонами щодо утримання дитини не досягнута, а тому право позивачки на отримання від відповідача аліментів підлягає захисту. Враховуючи, вищевикладене, суд вважає за можливе стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на її утримання в розмірі 1/8 частки з усіх видів його заробітку (доходу), з 21 жовтня 2020 року до досягнення дитиною 3-х річного віку, щомісячно. Розподіл судових витрат слід здійснити відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-10 00:00:00

[PERSON] \~звернулася до\~Першотравневого районного\~суду м.\~Чернівці з\~вказаною вище\~заявою про\~визнання [PERSON] \~недієздатним. Посилалася на те, що її чоловік [PERSON] , [INFO] , є особою з інвалідністю І групи, підгрупа «А», безтерміново та потребує постійного стороннього нагляду та догляду. [PERSON] хворіє на ішемічну хворобу серця, стенокардію, дифузний кардіосклероз, сечокам`яну хворобу, хронічний пієлонефрит, хронічний простатит, внаслідок перенесеного інсульту страждає на гостре порушення мозкового кровообігу - виражений правобічний геміпарез, афазія, судомні напади. Внаслідок зазначених захворювань у сукупності [PERSON] потребує постійного стороннього догляду. У зв`язку з наведеним просила визнати недієздатним [PERSON] строком на два роки. В судовому засіданні заявник підтримала подану заяву та просила її задовольнити. Представник заінтересованої особи в судовому засіданні не заперечувала проти визнання [PERSON] недієздатним. Суд заслухавши присутніх учасників процесу, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до наступних висновків. Так судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , є чоловіком [PERSON] та перебувають у зареєстрованому шлюбі з 12.07.1969 року, зазначена обставина підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.4). [PERSON] \~та [PERSON] \~спільно проживають за адресою: [ADDRESS] (а.с. 6). Згідно довідки МСЕК серія 12 ААА №240246 від 13.07.2016 року [PERSON] є інвалідом першої групи, підрупа «А» внаслідок загального захворювання (а.с.5). Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта №20 від 21.01.2020 року, [PERSON] , [INFO] , на даний час виявляє ознаки психічного захворювання у формі розладів особистості та поведінки внаслідок органічного ураження ЦНС, вираженого психоорганічного синдрому, що носить стійкий характер. За своїм психічним станом, на даний час, [PERSON] , [INFO] , не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними (а.с. 31-32). Відповідно до ч.1 ст.39 ЦК України, - фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Аналізуючи зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що дана заява підлягає задоволенню та [PERSON] слід визнати недієздатним. Відповідно до ч.6\~ст.300 ЦПК України, строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років. Згідно ч.7 ст.300 ЦПК України клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною має право подати опікун, представник органу опіки та піклування не пізніше ніж за п`ятнадцять днів до закінчення строку, визначеного частиною шостою цієї статті. Відповідно до ч.2\~ст.299 ЦПК України\~судові витрати, повязані з провадженням справи про визнання фізичної особи недієздатною або обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, відносяться на рахунок держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-07 00:00:00

[PERSON] звернулася до Першотравневого районного суду м. Чернівці з вказаною вище заявою про визнання громадянина недієздатним. Посилалась на те, що [PERSON], [INFO], є її чоловіком. З 1995 року хворіє на психічну хворобу, у зв'язку з чим був взятий на облік на у Чернівецькій обласній психіатричній лікарні. Згідно довідки психіатричної МСЕК від 01.06.2005 року [PERSON] є інвалідом другої групи загального захворювання. Зазначила, що в останні роки стан його здоров'я значно погіршився. Він не в змозі працювати, не усвідомлює наслідків свої поведінки, не може орієнтуватися в простих життєвих ситуаціях. Потребує постійного нагляду та турботи. Внаслідок чого просила визнати [PERSON], 20.02.1954 року недієздатним. Заявник в судове засідання не з'явилася, через канцелярію суду надійшла заява в якій просила розгляд справи провести без її участі. Заяву підтримала та просила її задовольнити. Представник заінтересованої особи в судовому засіданні не заперечувала проти визнання [PERSON] недієздатним. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO] є чоловіком [PERSON], зазначена обставина підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу (а.с.11). [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] (а.с.12). Згідно довідки психіатричної МСЕК серія 2-18 Ж №221751 від 01.06.2005 року [PERSON] є інвалідом другої групи,(а.с.10). Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта №436 від 27.09.2017 року, [PERSON], [INFO], на даний час страждає хронічним психічним захворюванням у формі мультиінфактної деменції (недоумства). За своїм психічним станом на даний час [PERSON] не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними (а.с. 26-27). Відповідно до ч.1 ст.39 ЦК України, - фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Аналізуючи зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що дана заява підлягає задоволенню. Відповідно до положень ч. 2 ст. 240 ЦПК України, судові витрати в даному випадку, відносяться на рахунок держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-16 00:00:00

[PERSON] звернулася до Першотравневого районного суду м.Чернівці з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Посилалась на те, що з відповідачем вони перебувають у шлюбі, який між ними зареєстровано 06 травня 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернівецького міського управління юстиції, про що зроблено актовий запис за №553. Від шлюбу у них [INFO] народилася донька [PERSON] . Разом з тим, подружнє життя не склалось через несумісність характерів, різні погляди на життя, а також небажання відповідача знаходити порозуміння. Вказане призвело до виникнення між ними сімейних конфліктів та втрати почуття любові. На даний час вони не підтримують шлюбних відносини. У зв`язку із тим, що шлюб носить тільки формальний характер, просила його розірвати. Справа слухалась у відсутність сторін, які у підготовче судове засідання не з`явилися, хоча належним чином повідомлялися про час та місце розгляду справи. Від представника позивачки [PERSON] через канцелярію суду надійшла заява про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Також через канцелярію суду від відповідача [PERSON] надійшла заява, в якій він просив розгляд справи провести у його відсутність. Позовні вимоги визнав повністю та не заперечував проти розірвання шлюбу. Враховуючи те, що у підготовче судове засідання учасники справи не з`явилися, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає вимогам ч.2 ст.247 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав: Частиною 3 ст.200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Так, судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який між ними зареєстровано 06 травня 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернівецького міського управління юстиції, про що зроблено актовий запис за №553 (а.с.4). Від шлюбу у сторін [INFO] народилася дочка [PERSON] (а.с.11). Спільне життя сторін не склалось через несумісність характерів та різні погляди на життя. На даний час вони не підтримують шлюбних відносин. Таким чином, суд вважає, що збереження сім`ї неможливе, оскільки сім`я сторін розпалася остаточно, на даний час їх шлюб носить формальний характер. Шлюбні відносини між ними фактично припинені. Враховуючи наведені вище обставини та фактичні взаємини сторін, суд приходить до висновку, що сім`я у сторін остаточно розпалась і зберегти її уже неможливо. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Отже, враховуючи зазначені вище вимоги закону, спільне небажання сторін зберегти сім`ю, суд вважає, що шлюб між ними необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-02 00:00:00

[PERSON] звернулася до Першотравневого районного суду м.Чернівці з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Посилалась на те, що з відповідачем вони перебувають у шлюбі, який між ними зареєстровано 27 лютого 2008 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції, про що зроблено актовий запис за №198. Під час перебування у шлюбі у них 08 травня 2008 року народився син [PERSON]. Разом з тим, подружнє життя не склалось через різні характери, погляди на життя, а також життєві цінності та відсутність взаєморозуміння. Вказане призвело до втрати між ними почуття любові. На даний час вони не підтримують подружніх стосунків та не мають спільного бюджету. Вважає, що подальше спільне життя з відповідачем і збереження шлюбу неможливе і суперечить її інтересам. У звязку із тим, що шлюб носить тільки формальний характер, просила його розірвати. Від позивачки [PERSON] через канцелярію суду надійшла заява про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Строк на примирення просила не надавати. Також через канцелярію суду від відповідача [PERSON] надійшла заява, в якій він просив розгляд справи провести у його відсутність. Позовні вимоги визнав повністю та не заперечував проти розірвання шлюбу. Строк на примирення просив не надавати. Враховуючи те, що у підготовче судове засідання не зявились всі учасники справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає вимогам ч.2 ст.247 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав: Так, судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який між ними зареєстровано 27 лютого 2008 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції, про що зроблено актовий запис за №198 (а.с.6). Під час перебування у шлюбі у сторін 08 травня 2008 року народився син [PERSON] (а.с.8). Спільне життя сторін не склалось через різні характери, погляди на життя, та відсутність між ними взаєморозуміння. На даний час вони припинили фактичні шлюбні відносини, не ведуть спільного господарства та не мають сімейного бюджету. Таким чином, суд вважає, що збереження сім»ї неможливе, оскільки сім»я сторін розпалася остаточно, на даний час їх шлюб носить формальний характер. Шлюбні відносини між ними фактично припинені. Враховуючи наведені вище обставини та фактичні взаємини сторін, суд приходить до висновку, що сімя у сторін остаточно розпалась і зберегти її уже неможливо. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Отже, враховуючи зазначені вище вимоги закону, спільне небажання сторін зберігати сім'ю, суд вважає, що шлюб між сторонами необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-21 00:00:00

[PERSON] звернулася до Першотравневого районного суду м. Чернівці з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Посилалась на те, що з відповідачем перебуває у шлюбі, який між ними зареєстровано 01.02.2010 року. Від шлюбу у них дітей немає. Зазначала, що протягом тривалого часу вони не підтримують подружніх стосунків, спільного господарства не ведуть. Шлюб між ними носить формальних характер. Враховуючи викладене, а також те, що відповідач відмовляється звернутися до органу державної реєстрації актів цивільного стану із спільною заявою про розірвання шлюбу, просила суд його розірвати. В судове засідання позивачка не з`явилася. Надала заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. В разі неявки відповідача не заперечувала проти ухвалення заочного рішення по справі. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи. Про причини неявки суд не повідомив. Внаслідок чого суд вважає, що можливо розглянути справу за його відсутності, оскільки у справі наявні достатні матеріали про права та взаємовідносини сторін. Зі згоди позивача суд ухвалює заочне рішення, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Враховуючи те, що в судове засідання не з`явились всі особи, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає положенням ч.2 ст.247 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав: Як встановлено судом, сторони перебувають у шлюбі, який між ними зареєстровано 01 лютого 2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис №124 (а.с.3). Спільне життя сторін на склалось, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Таким чином, суд вважає, що збереження сім`ї неможливе, оскільки сім`я сторін розпалася остаточно, на даний час їх шлюб носить формальний характер. Шлюбні відносини між ними фактично припинені. Враховуючи наведені вище обставини та фактичні взаємини сторін, суд приходить до висновку, що сім`я у сторін остаточно розпалась і зберегти її уже неможливо. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Враховуючи зазначені вище вимоги закону, суд вважає, що шлюб між сторонами необхідно розірвати, а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-14 00:00:00

[PERSON] звернулася до Першотравневого районного суду м. Чернівці з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Посилалась на те, що з відповідачем перебуває у шлюбі, який між ними зареєстровано 01.07.2016 року. Зазначала, що спільне життя з відповідачем не склалося через те, що із сплином часу їхні особисті взаємовідносини погіршились, зникло взаємопорозуміння та взаємоповага, дедалі частіше стали виникати суперечки та взаємні образи. Дітей у них від шлюбу немає однак відповідач у добровільному порядку не бажає розірвати шлюб. На підставі викладеного просила суд розірвати шлюб між ними та стягнути з відповідача понесені нею судові витрати. В судове засідання позивачка не з`явилася. Від неї надійшла заява про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. В разі неявки відповідача не заперечувала проти ухвалення заочного рішення по справі. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. Про причини неявки суд не повідомив. Внаслідок чого суд вважає, що можливо розглянути справу за його відсутності, оскільки у справі наявні достатні матеріали про права та взаємовідносини сторін. Зі згоди позивача суд ухвалює заочне рішення, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Враховуючи те, що в судове засідання не з`явились всі особи, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає положенням ч.2 ст.247 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав: Як встановлено судом, сторони перебувають у шлюбі, який між ними зареєстровано 01 липня 2016 року Чернівецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області, про що складено відповідний актовий запис №883 (а.с. 4). Від шлюбу у сторін дітей немає. Спільне життя сторін на склалось, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Таким чином, суд вважає, що збереження сім`ї неможливе, оскільки сім`я сторін розпалася остаточно, на даний час їх шлюб носить формальний характер. Шлюбні відносини між ними фактично припинені. Враховуючи наведені вище обставини та фактичні взаємини сторін, суд приходить до висновку, що сім`я у сторін остаточно розпалась і зберегти її уже неможливо. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Враховуючи зазначені вище вимоги закону, суд вважає, що шлюб між сторонами необхідно розірвати, а тому позов підлягає задоволенню. Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Враховуючи, що позовні вимоги задоволені в повному обсязі, сума сплаченого позивачем судового збору підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved