Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-17 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із позовом до Верхньолипицької сільської ради Рогатинського району про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, які знаходяться по [ADDRESS], як спадкоємцем за законом після смерті [PERSON], який помер [INFO]. В позовній заяві зазначено, що батько позивача [PERSON] постійно проживав та був власником домоволодіння [ADDRESS]. [INFO] [PERSON] помер у зв'язку із чим відкрилась спадщина до складу якої входить вказане домоволодіння. Оскільки за життя він заповідального розпорядження не склав, позивач по справі [PERSON] є спадкоємцем, що має право за законом у першу чергу спадкувати майно свого батька. Позивач фактично прийняла спадщину, але через те, що правовстановлюючий документ на домоволодіння відсутній, нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. Просила визнати за нею право власності на домоволодіння по [ADDRESS] як спадкоємцем за законом, які на день смерті належжали її батьку [PERSON] Представник позивача [PERSON]в судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує з підстав наведених у позовній заяві. Представник Верхньолипицької сільської ради Рогатинського району - сільський голова Галушка В.З. в судове засідання не з`явився, подав до суду письмове клопотання про визнання позову та розгляд справи за його відсутності. За ст.43 ЦПК України участь у судових засіданнях є правом, а не обов'язком сторін по справі. Розгляд справи здійснено судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає положенням ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши та перевіривши всі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що домоволодіння по [ADDRESS] відносилось до суспільної групи «робітничий двір». Станом на 01 липня 1990 року в домоволодінні проживали [PERSON] та [PERSON] [PERSON] помер [INFO], що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] виданим 12 серпня 2004 року Верхньолипицькою сільською радою Рогатинського району. В зв'язку зі смертю [PERSON] відкрилася спадщина на належне йому домоволодіння по [ADDRESS]. За життя [PERSON] заповіту не склав, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Верхньолипицької сільської ради Рогатинського району Івано-Франківської області №1579 від 20 листопада 2017 року. Судом встановлено, що єдиним спадкоємцем за законом першої черги майна спадкодавця [PERSON] є його дочка [PERSON] та прийняла спадщину, оскільки постійно проживала із [PERSON] до дня його смерті. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини ( ч.1 ст.1220, ч.1 ст.1270 ЦК України). Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її ( ч.1 ст.1268 ЦК України). Відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч.1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Частиною першою статті 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. З постанови приватного нотаріуса Рогатинського районного нотаріального округу Дзери М.Л. про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 27 листопада 2017 року вбачається, що [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, які знаходяться за адресою: [ADDRESS], оскільки відсутній правовстановлюючий документ, який би підтверджував право власності спадкодавця на вищевказаний житловий будинок. Із технічного паспорта на індивідуальний житловий будинок та довідки Івано-Франківського обласного бюро технічної інвентаризації №344 від 13 листопада 2017 року вбачається, що до складу домоволодіння [ADDRESS] входить: житловий будинок загальною площею 42,6 кв.м., житловою площею 30,5 кв.м.,літна кухня-гараж площею 54,8 кв.м.,стайня площею 24,1 кв.м., комора площею 17,1 кв.м., комора площею 9,8 кв.м., криниця площею 18,0 м/п. Ринкова вартість домоволодіння становить 65 400 грн. Реєстрація права власності на домоволодіння в ОКП «Івано-Франківське ОБТІ» не проводилась. Статтею 55 Конституції України передбачено право кожного на захист своїх прав і свобод від порушень і протиправних посягань будь-якими не забороненими законом засобами. Згідно зі статтею 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, не визнання або оспорювання. Відповідно до статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є,зокрема, визнання права. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (стаття 328 ЦК України). У силу статті 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Права власника майна підлягають захисту шляхом пред'явлення позову про визнання права на належне йому майно за умови, якщо власник не може належним чином реалізувати свої правомочності у зв'язку з наявністю щодо цього права сумнівів або претензій з боку третіх осіб. Дослідивши та перевіривши всі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому підлягає до задоволення.

Outcome: approved