Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-04 00:00:00

[PERSON]. звернулася до суду 27.05.2016 року з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з [PERSON] вона знаходиться у зареєстрованому шлюбі з 28.09.1991 року, який зареєстровано Катеринівською сільською радою Лозівського району Харківської області, актовий запис № 15. Від даного шлюбу вони мають повнолітнього сина [PERSON] та неповнолітнього сина [PERSON],[INFO], який проживає з нею, та буде проживати з нею після розірвання шлюбу. Подружні відносини між ними не склалися, оскільки вони мають різні погляди на життя, постійні сварки, скандали роблять їхнє сумісне проживання неможливим. На даний час шлюбні відносини не підтримують, спільно господарство не ведуть. При таких обставинах подальше збереження шлюбу не можливо. Спору про розподіл майна, що є спільною власністю подружжя немає. В звязку з викладеним позивач звернувся до суду і просить розірвати їх з відповідачем шлюб; судові витрати стягнути з відповідача. Позивач в судове засідання не зявилася, надала заяву, в якій прохала справу слухати за її відсутності, на позовних вимогах наполягала. Відповідач у судове засідання не зявився, надав телефонограму, в якій прохає справу слухати за його відсутності, не заперечує проти розірвання їх з позивачем шлюбу. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У зв»язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч.2 ст.197 ЦПК України, суд розглянув цивільну справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису. Судом встановлені такі факти та відповідні правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 28.09.1991 року, який зареєстровано Катеринівською сільською радою Лозіського району Харківської області, актовий запис № 15, що підтверджується свідоцтвом про шлюб ІІІ-ВЛ № 416174 від 28.09.1991 року (а.с. 9). Подружні відносини між сторонами перервались з тої причини, що вони мають різні погляди на життя, втрачена пошана і довіра один до одного, постійні сварки, скандали роблять їхнє сумісне проживання неможливим. При таких обставинах подальше збереження шлюбу неможливо. Від даного шлюбу вони мають повнолітнього сина [PERSON] та неповнолітнього сина [PERSON],[INFO], який проживає з позивачем, та буде проживати з нею після розірвання шлюбу. Спору про розподіл майна, що є спільною власністю подружжя немає. В звязку з викладеним позивач звернувся до суду і просить розірвати їх з відповідачем шлюб. Викладене підтверджується матеріалами справи. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки зберегти їх сім'ю на майбутнє неможливо, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам. У відповідності до ст. ст88 ЦПК України суд стягує з відповідача на корить позивача витрати, пов'язані зі сплатою судового збору при подачі позовної заяви до суду в сумі 551,20 грн..

Outcome: approved