Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-06 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вищевказаною заявою. В подальшому вона уточнила свої вимоги та посилалась на те, що сімейні стосунки між ними склалися, приблизно, з 1 листопада 2004 року, з того моменту, як вони домовилися про придбання у спільну часткову власність житлового приміщення, а до цього вони мешкали по сусідству в квартирах, розташованих в смт Гвардійське Лиманського району Одеської області, що підтверджено відомостями з КП Лиманське РБТІ Лиманської районної ради Одеської області. Зі спадкодавицею вони проживали разом однією сімєю та мали спільні права і обовязки понад 11 років. Як члени однієї сімї вони мали спільний сімейний бюджет, вели спільне господарство. Вона здійснювала догляд за [PERSON], надавала необхідну допомогу, оскільки та не могла сама себе обійти, а після смерті здійснила поховання. Після її смерті залишилася спадщина: ? частина житлового будинку з надвірними господарчими будівлями та спорудами, розташованого за вищевказаною адресою. Рідних і близьких у [PERSON] немає. Представник відповідача у судове засідання не зявився, але надав до суду заперечення відповідно до яких уточнений позов не визнали, просили суд відмовити у його задоволенні. Посилались на те, що, що заявник та [PERSON] не проживали однією сімєю, не були повязані спільним побутом, та не мали взаємних прав та обовязків, а отак [PERSON] не може відноситись до спадкоємців четвертої черги та відповідно успадковувати майно [PERSON] Розглянувши позов, матеріали справи, допитавши свідків, суд приходить до висновку про задоволення позову виходячи з такого. Судом встановлено, що 11 лютого 2015 року у віці 71 рік в с. Нові Біляри Комінтернівського району Одеської області померла [PERSON], про що складено відповідний актовий запис № 149 та Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Комінтернівського районного управління юстиції в Одеській області видано свідоцтво про смерть серії І-ЖД № 405025. (а.с. 8). Згідно витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі Комінтернівською районною державною нотаріальною конторою заведена спадкова справа майна [PERSON], померлої 11.02.2015 року. (а.с. 9). Згідно договору купівлі-продажу житлового будинку від 01.11.2004 року, посвідченого [PERSON], приватним нотаріусом Комінтернівського районного нотаріального округу Одеської області, зареєстрованого в реєстрі за № 2270, [PERSON] (нині померла) і [PERSON] прийняли у власність в рівних частках ? частину житлового будинку з господарчими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: Одеська область, Комінтернівський район, смт Нові Біляри, вул. Заводська, № 2, та в цілому складається з: одного житлового будинку з черепашника, зазначеного в плані під літерою А, житловою площею 71, 2 кв м, загальною площею 133, 4 кв м, з прибудовами А1, А2, верандою а; літньої кухні Б з верандою б, бань В, Ж, вбиралень Г, М, підвалів пдД, пдЗ, гаражів Д, И, літньої кухні З з верандою з, сараю К, навісу Л, брукування І-ІІ, огорожі № 1-6. Суд враховує, що згідно зазначеного договору купівлі-продажу житлового будинку у користування [PERSON] і [PERSON] перейшла ? частина житлового будинку з господарчими будівлями та спорудами, яка складається з: 1-2 кухні, 1-3 житлової, 1-4 житлової; А1- прибудови, що складається з: 1-5 передпокою; веранди а, що складається з: 1-1 веранди, житловою площею 35, 6 кв м, загальною площею 68, 5 кв м з господарчих будівель та споруд: літньої кухні Б з верандою б, бані В, вбиральні Г, підвалу пдД, гаражу Д, брукування І, огорожі № 1-2. Зазначена частина житлового будинку з господарчими будівлями та спорудами розташована на земельній ділянці площею 1000 кв м, що перебуває в оренді. Згідно витягу про державну реєстрацію прав Комінтернівського РБТІ за [PERSON] на праві приватної спільної часткової власності належить ? частина вказаного житлового будинку з господарчими будівлями та спорудами на підставі зазначеного вище договору купівлі-продажу від 01.11.2004 року. (а.с. 21). Таким чином, після смерті [PERSON] залишилася спадщина у вигляді ? частки у приватній спільній частковій власності вищевказаного житлового будинку з господарчими будівлями та спорудами, яка також належала їй на підставі договору купівлі-продажу від 01.11.2004 року. Задовольняючи позов, суд враховує покази свідків [PERSON] та [PERSON], які підтвердили факт спільного проживання однією сімєю [PERSON] з [PERSON] (нині померлою), з 01.11.2004 року до 11.02.2015 року, [PERSON] здійснила організацію та поховання [PERSON] Суд враховує, що спадкова справа відносно майна [PERSON], померлої 11.02.2015 року державним нотаріусом Комінтернівської районної державної нотаріальної контори Одеської області була заведена за заявою [PERSON] Інші особи з заявою про прийняття спадщини до нотаріуса не зверталися. Відповідно до ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадщину за законом мають особи, які проживали разом зі спадкодавцем однією сімєю не менш як пять років до часу відкриття спадщини. При задоволенні позову, суд не приймає до уваги посилання відповідача на те, що позивачка з померлою не проживали однією сімєю, так як дані посилання не підтверджені відповідними доказами, та спростовуються показаннями свідків по справі. Згідно ч. 1-3 ст. 10 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Нормами ст. 11 ЦПК України визначено диспозитивний порядок розгляду цивільних справ, згідно якої суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб,поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Доказами, за визначенням ст. 57 ЦПК України, є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків,письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів,висновків експертів. Належними доказами, згідно ст. 58 ЦПК України, є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Відповідно до ст. 59 ЦПК України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Порядок подання доказів та обовязок доказування, врегульовано нормами ст. 60 ЦПК України, відповідно до якої кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. На підставі ст. ст. 1216, 1217, 1218, 1264 ЦК України, ст. 256 ч. 2 ЦПК України,

Outcome: approved