Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-01 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначала, що 16 серпня 2013 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції зареєструвала шлюб з [PERSON], актовий запис № 1201. Від подружнього життя народився син [PERSON], [INFO]. Причиною розірвання шлюбу з відповідачем є різні погляди на життєві ситуації та сімейне життя. На протязі останніх двох років сімейне життя поступово погіршувалось, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин з [PERSON] Спільне господарство не ведуть. Позивач також вказала, що дитина після розірвання шлюбу залишиться мешкати разом з нею. Посилаючись на вказані обставини, позивач просила розірвати шлюб, укладений з відповідачем, та стягнути з останнього на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі ? частини усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно до досягнення дитиною повноліття. [PERSON], належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилась, через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Представник позивача [PERSON], належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявилася, через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності та відсутності позивача, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. [PERSON] та його представник [PERSON], які належним чином повідомлялися про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилися, причини неявки суду не повідомили, заяв про розгляд справи за їх відсутності чи про відкладення справи суду не надали. В судовому засіданні від 02.02.2017 року заперечували проти позовних вимог, просивши при цьому суд надати їм строк на примирення. У зв'язку з тим, що розгляд справи відбувався за відсутності сторін, відповідно до ч. 2\~ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вислухавши пояснення представника позивачки, відповідача та його представника, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано 16 серпня 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 1201. Від подружнього життя мають сина [PERSON], [INFO]. Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 02 лютого 2017 року сторонам було надано строк для примирення один місяць, однак сторони протягом наданого строку не досягли примирення, позивачка наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не зявився до суду. Встановлено, що сторони не підтримують шлюбні відносини, мешкають окремо. Спільне господарство не ведуть. Дитина після розірвання шлюбу залишиться мешкати з матір'ю [PERSON] Відповідно до ч. 1\~ст. 110 СК України\~позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2\~ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до\~ст. 51 Конституції України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. З огляду на наведене, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Згідно свідоцтва про народження Серії І-ВЛ № 365906, виданого 22 липня 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, батьками [PERSON], [INFO], зазначено [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до ч. 2\~ст. 51 Конституції України, обов'язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов'язків. Судовим розглядом встановлено, що дитина знаходиться на утриманні матері [PERSON], відповідач ухиляється від свого обов'язку щодо утримання сина. Згідно\~ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 1\~ст. 183 СК України\~закріплено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 1\~ст. 182 СК України та роз'яснень, які містяться у п. 17\~Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Судовим розглядом встановлено, що дитина [PERSON] мешкає разом з матірю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (довідка Житлового кооперативу «Побутовець» від 11 жовтня 2016 року за № 36) та знаходиться на її утриманні, відповідач свій обов'язок щодо утримання дитини не виконує. За положеннями ч. 2\~ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Стаття 27 Конвенції «Про права дитини», дає кожній дитині право на рівень життя, необхідній для її фізичного, розумового, духовного, морального та соціально розвитку. Батьки або інші особи які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік», з 1 січня 2017 року установлено прожитковий мінімум з розрахунку на місяць для дітей віком до 6 років - 1 355 гривень. Відповідно до ч. 1\~ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до ч.1\~ст.192 СК України\~та п. 23 вищезазначеної Постанови Пленуму від 15.05.2006 року розмір аліментів на дитину, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника аліментів або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках передбачених законом. З огляду на наведене, враховуючи рівний обовязок батьків щодо утримання дітей, виходячи із зазначених у\~статті 3 ЦК України\~засад розумності, справедливості і добросовісності цивільного законодавства, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи дня подачі позову та до досягнення дитиною повноліття. Згідно п. 1 ч. 1\~ст. 367 ЦПК України,\~рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежів за один місяць підлягає негайному виконанню. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до положень\~ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved