Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-02 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд суду із позовною заявою до [PERSON], [PERSON] про усунення від права на спадкування. Свої позовні вимоги [PERSON] пояснює тим, що вона проживала з [PERSON] однією сім'єю. З квітня 2013 року [PERSON] захворів онкологічною хворобою. 05.06.2013 року [PERSON] склав заповіт щодо усієї спадщини на користь своїх дітей ([PERSON] та [PERSON].), які є відповідачами. Після чого діти перестали приходити до батька і [PERSON] 13.06.2013 року зробив ще одне розпорядження на випадок своєї смерті та заповів їй - [PERSON] частину майна. 14.06.2013 року відповідачі побили її та викинули з квартири, де перебував також і [PERSON] Після цього [PERSON] мав намір скасувати заповіт, складений 05.06.2013 року, але відповідачі перешкоджали цьому. [INFO] [PERSON] помер. Оскільки відповідачі умисно перешкодили спадкодавцю скасувати заповіт від 05.06.2013 року, ухилялися від виконання обов'язку щодо утримання тяжко хворого спадкодавця, а також ухилялися від надання допомоги спадкодавцеві, який через тяжку хворобу був безпомічним позивач вважає, що наявні підстави для усунення відповідачів на підставі ст. 1224 ЦК України від спадкування після [PERSON] У судовому засіданні позивач та її представник [PERSON] позов підтримали повністю та просили його задовольнити В судове засідання 03.04.2018 року позивач та її представник - [PERSON] не з'явилися, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. [PERSON] 29.03.2018 року скерував до суду клопотання про відкладення розгляду справи у зв'язку з його зайнятістю по іншій справі № 925/478/17, яка буде розглядатися в Київському апеляційному господарському суді 03.04.2018 року о 12-20 год. Суд вважає, що причини неявки представника [PERSON] - [PERSON] не є поважними, оскільки доказів, що він приймає участь у розгляді іншої справи ним не надано, а витяг з офіційного веб-порталу «Судова влада» про розгляд тієї чи іншої справи, не може слугувати підтвердженням того, що він приймає участь у розгляді даної справи та саме його викликають для розгляду цієї справи. Крім того, згідно довіреності, доданої [PERSON] він є представником Комунального підприємства «Золотоніський міський ринок», натомість з витягу не вбачається, що дане підприємство є стороною по справі. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України - якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: 1) неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні заперечувала проти позовних вимог та вказувала, що батька [PERSON], коли він захворів відвідувала регулярно враховуючи, що на її утриманні перебував малолітній син, приносила продукти харчування, будь-яких дій, направлених на ухилення від надання допомоги хворому батьку вона не вчиняла. У судове засідання 03.04.2018 року відповідач [PERSON] не з'явилася, але скерувала до суду заяву, в якій справу просила розглядати без її участі, оскільки всі пояснення надала на попередніх судових засіданнях. Позовні вимоги не підтримала. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] в судовому засіданні заперечували проти позовних вимог та просили відмовити в задоволенні позову з тих підстав, що позивач не може пред'являти позов про усунення від права на спадкування на підставі ст. 1259 ЦК України, оскільки вона не є спадкоємцем четвертої черги, так як проживала з померлим менше ніж 5 років до його смерті, а є лише спадкоємцем майна [PERSON] за заповітом. Також позивач не ставить вимоги про зміну черговості спадкування. Позивачем не доведено сукупність обставин, необхідних для усунення від спадкування визначених ч. 5 ст. 1224 ЦК (ухилення особи від надання спадкоємцеві допомоги при можливості її надання; перебування спадкодавця в безпорадному стані; потреба спадкодавця в допомозі саме цієї особи). [PERSON] в період хвороби батька [PERSON] проходив строкову військову службу, тому не міг перебувати поряд з своїм батьком, а коли в нього була можливість отримати звільнення він одразу прибував до батька. [PERSON] постійно провідувала батька-[PERSON], приносила йому продукти харчування, крім того на її утриманні перебував малолітній син [PERSON], якому було 4 роки і він теж потребував догляду з боку матері. Але позивачем не надано належних та допустимих доказів того, що відповідачі умисно ухилялися від надання допомоги спадкодавцю. За вказаних обставин суд продовжує розгляд справи. Суд, вислухавши позивача, відповідачів та представника відповідача [PERSON] - адвоката [PERSON], свідків, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. Відповідно до повторного свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого 20.06.2013 року [PERSON] помер [INFO], про що було складено відповідний актовий запис № 209. Сторони не заперечують та визнають факт того, що [PERSON] 05.06.2013 року склав заповіт щодо усієї своєї спадщини на користь своїх дітей [PERSON] та [PERSON]. Згідно копії заповіту від 13.06.2013 року, [PERSON] заповів частину майна, яке належало йому (житловий будинок, земельна ділянка, автомобіль) [PERSON]. Сторони не заперечують та визнають факт того, що [PERSON] та [PERSON] є дітьми померлого [PERSON]. Згідно довідки, виданої 25.01.2016 року старшим будинку по [ADDRESS], [PERSON] (підписаної 15 мешканцями даного будинку), [PERSON] з 01.04.2013 року по [INFO] здійснювала догляд за своїм батьком [PERSON], а [PERSON] відвідував свого батька нечасто, так як перебував на строковій службі в ЗСУ (а.с. 53). Відповідно до копії військового квитка, [PERSON] призваний на військову службу 15.11.2012 року, а демобілізований в запас 21.06.2013 року. Під час розгляду справи були допитані свідки: - [PERSON], яка пояснила, що померлого [PERSON] знала давно, бо проживала з ним по сусідству. Про те, що з померлим проживала [PERSON] вона не знала, бачила її один тільки раз. Коли [PERSON] захворів вона бачила, що часто приходив син [PERSON] та донька [PERSON]; - [PERSON], яка пояснила, що померлого [PERSON] знала, бо є старшою будинку, де поживав померлий. [PERSON] почала проживати з [PERSON], коли син [PERSON] почав проходити службу в Збройних силах України. Син [PERSON] приїздив до батька, а донька [PERSON] часто заходила в квартиру померлого з пакетами. За день до смерті [PERSON] попросила подивитися за батьком, він був дуже слабим. [PERSON] казав, що квартира буде сину. Чула, що в квартирі були бійки з сином [PERSON], а відповідачі сказали, що їх вигнали. За день до смерті померлий її не впізнав. - [PERSON], яка пояснила, що вона знала померлого [PERSON] Бачила, що [PERSON] проживала разом з померлим [PERSON] близько 1 року до смерті, разом з ними жив і його син [PERSON]. Також чула, як [PERSON] кричала на дітей [PERSON] - [PERSON], яка пояснила, що вона є сестрою померлого [PERSON] [PERSON] почала проживати разом з померлим у 2011-2012 роках. З 30.05.2013 роу по 10.06.2013 року [PERSON] кожен день приходила до батька, син [PERSON], перебуваючи у відпустці, теж був біля батька. Під час перебування [PERSON] в м. Києві на операції, біля нього сиділа [PERSON] Померлий їй не казав, що діти не хочуть за ним доглядати. Брат їй казав, щоб вона не вірила, що написано в другому заповіті. Такими чином, судом встановлено, що відповідачі надавали допомогу і не ухилялися від надання допомоги померлому батьку [PERSON] Суд сприяв своєчасному, всебічному, повному та об'єктивному встановленню всіх обставин справи, в тому числі і шляхом виклику свідків за клопотанням представника позивача [PERSON] ([PERSON], [PERSON], [PERSON] [PERSON].), після їх неявки судом вживалися заходи, щодо примусового приводу даних свідків, однак привід не був виконаний. Враховуючи наведене, ні позивачем ні її представником не надано переконливих доказів того, що відповідачі свідомо ухилялися від надання допомоги спадкодавцю. Відповідно до ст.. 1264 ЦК України - у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. Будь-яких інших належних та допустимих доказів того, що [PERSON] проживала з померлим [PERSON] не менш як 5 років до його смерті, ні позивачем ні її представником не надано, а сама позивач під час розгляду справи підтвердила, що почала проживати з померлим [PERSON] з 11.07.2011 року. Відповідно до статті 12 і частини першої статті 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Згідно положень ч. 2,3,5 ст. 1224 ЦК України: -Не мають права на спадкування особи, які умисно перешкоджали спадкодавцеві скласти заповіт, внести до нього зміни або скасувати заповіт і цим сприяли виникненню права на спадкування у них самих чи в інших осіб або сприяли збільшенню їхньої частки у спадщині; - Не мають права на спадкування за законом батьки після дитини, щодо якої вони були позбавлені батьківських прав і їхні права не були поновлені на час відкриття спадщини. Не мають права на спадкування за законом батьки (усиновлювачі) та повнолітні діти (усиновлені), а також інші особи, які ухилялися від виконання обов'язку щодо утримання спадкодавця, якщо ця обставина встановлена судом; - За рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Відповідно до частини другої статті 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Для задоволення позовних вимог у справах про усунення від права на спадкування відповідно до частини п'ятої статті 1224 ЦК України має значення сукупність таких обставин: ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги при можливості її надання; перебування спадкодавця в безпорадному стані; потреба спадкодавця в допомозі саме цієї особи. Про необхідність врахування в сукупності всіх обставин визначених ч. 5 ст. 1224 ЦК України вказувалося і в п. 4 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13. Виходячи зі змісту даної норми закону та з урахуванням роз'яснень у пункті 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», правило частини п'ятої статті 1224 ЦК України стосується всіх спадкоємців за законом, зокрема й тих, які відповідно до Сімейного кодексу України не були зобов'язані утримувати спадкодавця. Безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування. Вимога про усунення спадкоємця від права на спадкування може бути пред'явлена особою, для якої таке усунення породжує пов'язані зі спадкуванням права та обов'язки, одночасно з її позовом про одержання права на спадкування з підстав, визначених у частині другій статті 1259 ЦК України. Як встановлено під час розгляду справи, вимоги позивача [PERSON] про усунення спадкоємців [PERSON] та [PERSON] від спадкування після [PERSON], не породжують для неї пов'язані зі спадкуванням права та обов'язки, оскільки вона не є спадкоємцем 4 черги у відповідності до ст. 1264 ЦК України, також нею не було надано доказів її звернення з позовом про одержання права на спадкування з підстав, визначених у частині другій статті 1259 ЦК України. Крім того, ні позивачем ні її представником не надано переконливих доказів того, що відповідачі свідомо ухилялися від надання допомоги спадкодавцю. Разом з тим стороною позивача не доведено, що [PERSON] потребував допомоги саме своїх дітей [PERSON] та [PERSON], з урахуванням того, що позивач здійснювала догляд за ним добровільно, і не просила сторонньої допомоги у відповідачів. Зважаючи на викладене, суд вважає, що позивач не довів обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог, тому позовні вимоги не підлягають до задоволення.

Outcome: dismissed