Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-25 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, який обґрунтовувала тим, що 20.10.2015 року шлюб між нею та відповідачем було розірвано. З відповідачем мають спільну доньку [PERSON], [INFO] На даний час дитина проживає з нею та знаходиться на її повному утриманні. З часу розірвання шлюбу відповідач лише кілька разів і в незначному розмірі надавав матеріальну допомогу на виховання доньки, тому вона вимушена звернутися до суду з заявою про стягнення аліментів з відповідача. Позивач зазначила, що аліменти відповідач нікому не платить, стягнень по виконавчим документам з відповідача не проводиться, ні з ким у шлюб після розлучення з нею не вступав, інших неповнолітніх дітей, непрацездатних батьків, повнолітніх дочки, сина немає, а тому просила винести рішення про стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини із всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня предявлення позову і до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання позивач не зявилася, надала заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, а справу розглянути у її відсутність. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав заяву, в якій позов визнав, а справу просив розглядати в його відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню як такий, що знайшов своє повне підтвердження з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі, який було розірвано 20.10.2015 р., згідно рішення Чутівського районного суду Полтавської області, про що свідчить копія рішення суду (а.с. 3). Сторони мають малолітню доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується копією Свідоцтва про народження серії І-КЕ №142674, виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Чутівського районного управління юстиції Полтавської області 04.08.2011 року (а.с. 4). Частиною 2\~ст. 18 СК України\~передбачено, що суд застосовує ті способи захисту прав або інтересів учасників сімейних відносин, які встановлені законом або домовленістю (договором) сторін. Згідно\~ст. 180 СК України\~батьки зобовязані надавати матеріальну допомогу на утримання дитини. Відповідно до ст. 181 СК України\~способи виконання батьками свого обовязку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Як розяснено в п. 17\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», відсутність домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину є підставою для звернення до суду з відповідним позовом того із них, з ким вона проживає. Згідно із ч. 1\~ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~-\~розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2\~ст. 182 СК України. Згідно ч. 2\~ст. 182 СК України\~- мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Зі змісту та аналізу зазначених статей слідує, що обовязок утримувати дитину є рівною мірою обовязком як матері, так і батька. Розмір аліментів у разі спору у всіх випадках встановлюється судом, при цьому\~статтею 182 СК України\~передбачений перелік найбільш вагомих обставин, які мають братися до уваги при визначенні розміру аліментів на дитину. А саме, зокрема - матеріальне становище дитини та загальний матеріальний стан того з батьків, з якого будуть стягуватися аліменти, свідченням чого є величина витрат на утримання себе та членів своєї родини. З урахуванням наведеного, відповідно до ч. 2\~ст. 182 СК України, суд визначає розмір аліментів у розмірі 1/4 частини всіх видів доходу щомісячно, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача на утримання неповнолітньої дитини. Крім того, суд вважає за необхідне роз'яснити, сторонам\~ст. 192 СК України, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника аліментів або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Відповідно до ч. 1\~ст. 191 СК України\~аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд, зясувавши позицію сторін та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що визнання відповідачем позову є безумовним, не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому приймає визнання відповідачем позову та приходить до висновку про ухвалення рішення про задоволення позову. В силу\~ст. 88 ЦПК України\~з відповідача підлягають стягненню судові витрати по оплаті судового збору в дохід держави в сумі 551,20 грн.

Outcome: approved