Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-14 00:00:00

[PERSON] звернулася до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовом до Сєвєродонецької міської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, посилаючись на наступне. 23 червня 2016 року померла її матір [PERSON]. Після її смерті залишилося спадкове майно у вигляді домоволодіння за адресою: м. Сєвєродонецьк, житловий квартал Щедрищеве, провулок Світлий, буд. 14. У звязку із скрутним матеріальним становищем, позивач не мала змоги вчасно звернутись до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Тому в своїй позовній заяві [PERSON] просить встановити додатковий строк тривалістю три місяці з дня набрання рішенням законної сили для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті її матері [PERSON], яка померла 23 червня 2016 року. Позивач в судовому засіданні підтримала вимоги, викладені у позовній заяві. Додатково пояснила, що з червня 2016 року вона не перебувала на стаціонарному лікуванні, проте протягом року до дня смерті матері вона проживала разом з нею, що можуть підтвердити свідки. Представник відповідача в судовому засіданні присутній не був, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Позивач не заперечувала проти розгляду справи за відсутності представника відповідача. У звязку з наведеним, суд вважає за можливе слухати справу за відсутністю представника відповідача, а матеріали, що є у справі, достатніми для цього. Дослідивши письмові матеріали справи, вислухавши пояснення позивача, суд встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. З матеріалів справи вбачається, що згідно із копією свідоцтва про народження серії І-ЕД № 375509, виданого повторно 12 липня 2016 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Рубіжанського міського управління юстиції у Луганській області, [PERSON] народилася 05 квітня 1955 року, про що зроблено відповідний актовий запис № 202. Батьком записаний [PERSON], матірю [PERSON]. Відповідно до копії свідоцтва про укладення шлюбу серії І-ЖД № 390167, виданого 06 листопада 1977 року Кривобалківською сільською радою Саратського району Одеської області, [PERSON] (російською) та [PERSON] (російською) уклали шлюб 06 листопада 1977 року, про що зроблено відповідний актовий запис № 23. Прізвище дружини після укладення шлюбу Дырко (російською). З копії договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для побудови індивідуального житлового будинку на праві приватної власності, укладеного між Виконкомом Сєвєродонецької міської ради та [PERSON] від 28 липня 1967 року та копії реєстраційного надпису на документ про право особистої власності від 19 червня 1978 року вбачається, що [PERSON] є власником житлового будинку з надвірними побудовами, який розташований за адресою: Луганська область, місто Сєвєродонецьк, житловий квартал Щедрищеве, провулок Світлий, будинок 14. Згідно із копією Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯИ № 163802, виданого Сєвєродонецькою міською радою, [PERSON] на підставі рішення № 840 24 сесії 22 скликання Сєвєродонецької міської ради від 20.02.1997 року/Рішення № 3589 86 (позачергової) сесії 5 скликання Сєвєродонецької міської ради від 12.11.2009 року є власником земельної ділянки площею 0,0579 га, яка розташована за адресою: Луганська область, місто Сєвєродонецьк, житловий квартал Щедрищеве, провулок Світлий, будинок 14. Цільве призначення земельної ділянки для обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії І-ЕД № 489239, виданого 24 червня 2016 року Сєвєродонецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області, [PERSON] померла 23 червня 2016 року в місті Сєвєродонецьку Луганської області у віці 88 років, про що зроблено відповідний актовий запис № 1077. Згідно із копією постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії, винесеної 19.04.2017 року державним нотаріусом Першої Сєвєродонецької державної нотаріальної контори [PERSON], [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої [PERSON]. Зазначену відмову нотаріус обґрунтовує тим, що заявник пропустив строк прийняття спадщини, встановлений ст.ст. 1268-1270 Цивільного кодексу України. З копії довідки, виданою Управлінням Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області № 1872 від 22 травня 2017 року вбачається, що [PERSON] отримує пенсію за віком при повному стажі, яка за період з листопада 2016 року по квітень 2017 року склала 8144,70 грн. Згідно із ч. 1, 2 ст. 1220 Цивільного кодексу України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Відповідно до ч. 1, 5 ст. 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно із ч. 1, 2 ст. 1269 Цивільного кодексу України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 Цивільного кодексу України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно із ч. 3 ст. 1272 Цивільного кодексу України за позовом спадкоємця, який пропустив термін для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий термін, достатній для подачі ним заяви про прийняття спадщини. Згідно із п. 24 постанови Пленуму ВСУ при розгляді справ про визначення додаткового строку для прийняття спадщини судам слід перевіряти наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Відповідно до роз'яснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ, викладених у листі № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» поважними визнаються такі причини пропуску строку для прийняття спадщини, як тривала хвороба, перебування спадкоємця тривалий час за межами України, відбування покарання в місцях позбавлення волі, перебування на строковій військовій службі в Збройних Силах України тощо. Суд вважає повністю необґрунтованими посилання позивача щодо поважності пропуску строку для прийняття спадщини після померлої [PERSON] на ті обставини, що такий пропуск строку стався у звязку із скрутним матеріальним становищем позивача, яке не дозволяло їй звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. По-перше, позивач не надала до суду жодних доказів того, що послуги нотаріуса щодо посвідчення заяви про прийняття спадщини коштують 5000 грн. При цьому, позивач мала обєктивну можливість дізнатися про фактичну вартість таких послуг безпосередньо від державного нотаріуса, а не керуватися чутками чи здогадками інших осіб. Згідно ст. 19 Закону України «Про нотаріат», за вчинення нотаріальних дій державні нотаріуси справляють державне мито у розмірах, встановлених чинним законодавством. Відповідно до підпункту «ж» пункту 3 статті 3 Декрету Кабінету Міністрів України «Про державне мито», за видачу свідоцтва про право на спадщину державне мито складає 2 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян, що дорівнює 34 грн. По-друге, факт перебування позивача у скрутному матеріальному становищі позивачем не доведено, адже за період з листопада 2016 року по квітень 2017 року позивач отримала пенсію в розмірі 8144,70 грн., що на думку суду дозволяло позивачу сплатити мито у нотаріуса при поданні заяви про прийняття спадщини або при отриманні свідоцтва про право на спадщину в розмірі 34 грн. Суд також окремо відзначає, що згідно із поясненнями позивача протягом останнього року перед смертю матері вона проживала разом з нею. Вказаний факт, в разі його підтвердження та належного доведення, також унеможливлює встановлення позивачу додаткового строку для прийняття спадщини, адже в такому випадку позивач вважатиметься такою, що прийняла спадщину в порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК України. У звязку із викладеним, належить відмовити у задоволенні позовної заяви [PERSON] до Сєвєродонецької міської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд враховує, що у задоволенні позову відмовлено і відповідач не заявляв про наявність у нього судових витрат. Отже, судові витрати, які підлягають розподілу, у цій справі відсутні.

Outcome: dismissed