Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-12 00:00:00

[PERSON] звернулася до [PERSON], [PERSON], [PERSON] з позовом про визнання права власності в порядку спадкування та просить суд: встановити факт постійного проживання, не менше п'яти років, на час відкриття спадщини [PERSON] разом із спадкодавцем [PERSON], яка померла 18 травня 2014 року; встановити факт прийняття [PERSON] спадкового майна, яке відкрилось після смерті [PERSON], померлої 18 травня 2014 року, а саме земельної ділянки площею 5,2 га, розташованої на території Шабівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; визнати за [PERSON] право власності на земельну ділянку площею 5,2 га., розташовану на території Шабівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлої 18 травня 2014 року. Позивач у судове засідання не з'явилась, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить суд їх задовольнити. Відповідачі у судове засідання не з'явилися, про час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, причини неявки суду не відомі. В матеріалах справи наявні їх письмові заяви в яких вони зазначили, що проти задоволення позову не заперечують. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши подану позовну заяву, надавши оцінку зібраним доказам, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 18 травня 2014 року померла [PERSON], про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції в Одеській області видано Свідоцтво про смерть серії I-ЖД № 379331 та складено актовий запис № 647. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина. Заповіт спадкодавиця не складала. В судовому засіданні встановлено, що з 2009 року і до моменту смерті [PERSON] (часу відкриття спадщини) [PERSON], постійно проживала спільно з [PERSON], постійно доглядала за нею, допомагала їй, вони були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки, вели спільне господарство, що в сенсі статті 3 СК України означає, що вони зі спадкодавцем проживали однією сім'єю. Згідно з ч.2 ст. 3 СК України, сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Той факт, що [PERSON] з померлою [PERSON] проживали однією сімєю більше пяти років підтверджується письмовими показаннями свідків - дітей померлої: [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Згідно ст. 1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. Таким чином, встановлення факту проживання однією сімєю з [PERSON] більше пяти років є необхідним для реалізації спадкових прав позивача у якості спадкоємця четвертої черги спадкування за законом. Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» № 7, справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов'язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Так, після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне їй майно, а саме на земельну частку (пай) розміром 5,2 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі, яка знаходиться на території Шабівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, що підтверджується Сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ОД № 0138310 (а.с. 17). Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Згідно ст.1217 ЦК України спадкоємство здійснюється за заповітом і за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч. 1, 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Як вже було встановлено судом позивач є спадкоємцем четвертої черги спадкування за законом майна померлої [PERSON], на час відкриття спадщини [PERSON] проживала разом із спадкодавцем, протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України не відмовлялася від спадщини. Таким чином позивач у відповідності до ч. 3 ст. 1270 ЦК України є такою, що прийняла спадщину після смерті [PERSON] та додатково встановлювати факт прийняття позивачем спадщини не є необхідним. Окрім [PERSON] спадкоємцями майна померлої [PERSON] є її діти: [PERSON], [PERSON], [PERSON], які є спадкоємцями першої черги. Однак, спадщину після смерті матері не прийняли та відповідно до письмових заяв, наявних в матеріалах справи повідомили, що відмовляються від належної їм частки у спадщині, яка залишилась після смерті матері на користь позивача. Відповідно до ч. 2 ст. 325 ЦК України фізичні та юридичні особи можуть бути власниками будь-якого майна, за винятком окремих видів майна, які відповідно до закону не можуть їм належати. Відповідно до ст.41 Конституції України кожний громадянин має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності отримується в порядку, визначеному законом. Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Таким чином, [PERSON] є спадкоємцем четвертої черги спадкування за законом після смерті [PERSON] та у відповідності до ч. 3 ст. 1268 ЦК України є такою, що прийняла спадщину після смерті останньої. Однак, позивач не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за законом, у звязку із відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу на земельну ділянку. Отже права [PERSON] , як спадкоємця підлягають захисту шляхом задоволення позовних вимог у повному обсязі. На підставі ст.ст. 328, 344, 392, 1216, 1218, 1268, 1270 ЦК України і

Outcome: approved