Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-30 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що з відповідачем по справі позивачка зареєструвала шлюб 28 грудня 2015 року у Квасівській сільській раді Рахівського району Закарпатської області за актовим записом №10 у зв`язку з чим вона змінила прізвище з [PERSON] на [PERSON] . За час спільного проживання у них народився син [PERSON] , [INFO] , який проживає з позивачкою та перебуває на її повному утриманні і вихованні. Рішенням Рахівського районного суду від 08.11.2019 шлюб між ними було розірвано. У зв`язку з наведеним вони не проживають як подружжя та не ведуть спільного господарства, оскільки вона проживає окремо від відповідача. Зазначає, що відповідач більше одного року не бере участі у вихованні та утриманні сина. З часу припинення спільного проживання, відповідач як батько дитини, не цікавиться нею та не надає належної допомоги на її утримання. Позивачка, зважаючи на ціни, ледь зводить кінці з кінцями щоб прогодувати себе та сина. Оскільки сторони не дійшли згоди щодо добровільної сплати аліментів, тому вона змушена була звернутись до суду. Відповідач інших осіб на утриманні не має, працездатний, постійно знаходиться на заробітках за кордоном, а тому позивачка вважає, що він може сплачувати аліменти. З огляду на викладене, просила суд винести рішення, яким стягувати, щомісячно з відповідача на її користь, аліменти на утримання сина у твердій грошовій сумі в розмірі ј частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду з вказаною заявою, до досягнення дитиною повноліття. 30 червня 2020 року від позивачки [PERSON] надійшла заява у якій вона уточнила позовні вимоги. Зокрема зазначила, що просить суд стягувати з відповідача аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 2500 гривень, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Сторони в судове засідання не викликались відповідно до ч. 5\~ст. 279 ЦПК України. Жодна з сторін не надала суду клопотання про їх виклик в судове засідання. Разом з тим, в ухвалі про відкриття провадження у справі від 28.02.2020 відповідачу був наданий строк протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі, на подачу відзиву на позовну заяву. Відповідач, [PERSON] у судове засідання не з`явився, натомість подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги визнає та не заперечує щодо задоволення позову. Вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, суд, дійшов до наступного висновку. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована Постановою ВР України №789ХІІ (78912) від 27.02.1991 та набула чинності для України 27.09.1991, Держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. У відповідності до ч. 1\~ст. 122 СК України, дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] , зареєстрували шлюб 28 грудня 2015 року у Квасівській сільській раді Рахівського району Закарпатської області за актовим записом №10. За час спільного проживання у них народився син [PERSON] , [INFO] , який проживає з позивачкою та перебуває на її повному утриманні і вихованні. Рішенням Рахівського районного суду від 08.11.2019 шлюб між ними було розірвано. Наразі дитина є малолітньою, перебуває на утриманні матері, яка є позивачкою у справі. Відповідач утриманням та вихованням сина упродовж останнього року не займається. Вказані обставини позивачка підтверджує довідкою, виданою Квасівської сільською радою Рахівського району Закарпатської області № 132 від 07.02.2020 та актом обстеження матеріально-побутових умов проживання від 07.02.2020. Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України, статті 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України). Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини в судовому порядку. Відповідно до\~ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Згідно ч. 3\~ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до\~ст. 184 СК України\~суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. З цих підстав, суд погоджується із обраним позивачкою способом захисту права своїх малолітніх дітей, шляхом визначення аліментів у твердій грошовій сумі. У ході судового розгляду\~встановлено, що відповідач не надає належної регулярної допомоги для належного утримання малолітнього сина, є працездатним, інших утриманців не має, протилежного ним суду не доведено. Враховуючи, обов`язок [PERSON] утримувати сина до досягнення ним повноліття (ст. 180 Сімейного кодексу України) та з урахуванням положення частини 2\~статті 182 Сімейного кодексу України, майнового та сімейного стану відповідача, суд вважає за необхідне визначити розмір аліментів, які будуть стягуватися з відповідача на утримання його малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в користь [PERSON] , у твердій грошовій сумі в розмірі 2500 гривень, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що відповідатиме інтересам дитини та є гарантією, визначеною зазначеними вище Законами України. Відповідно до ч. 3 ст. 5 Закону України «Про судовий збір»\~від сплати судового збору звільняються позивачі за позовами про стягнення аліментів. Згідно ч. 1 ст. 79 СК України, аліменти слід присудити від дня подання позовної заяви, а саме з 10.02.2020. На підставі\~ст. 141 ЦПК України, з відповідача в спеціальний фонд Державного бюджету України в особі Рахівського районного суду Закарпатської області слід стягнути 840,80 грн судового збору. В силу ч. 1 п. 1\~ст. 430 ЦПК України\~слід допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved