Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-27 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом. В обґрунтування заявленого позову посилається на те, що 20 жовтня 1999 року вона з відповідачем уклала шлюб, який був зареєстрований Відділом РАЦС Березнівського РУЮ Рівненської області, актовий запис №14. Від шлюбу у них народився син - [PERSON], [INFO]. Сімейне життя не склалося, оскільки відповідач не приділяє уваги сім'ї. В них склалися неприязні стосунки один до одного. Протягом останніх років сімейне життя між ними поступово погіршувалось, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім'ю. Відповідач нехтує сімейними цінностями, такими як повага до дружини, піклування про створенні в сім'ї доброзичливої сприятливої морально-психологічної атмосфери. Між ними постійно виникають сварки, свідком яких стає їх дитина, що тяжким чином впливає на її психічний стан та спричиняє душевні страждання. На даний час сторони спільного бюджету та домашнього господарства не ведуть, шлюб існує формально. Переконана, що примирення з відповідачем неможливе, подальше спільне проживання суперечить її інтересам. Просить розірвати шлюб. Позивач в судове засідання не з'явилася, про дату, час і місце судового розгляду справи повідомлялася належним чином, про причини своєї неявки до суду не повідомила, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, просить суд задовольнити позовну заяву повністю. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час і місце судового розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини своєї неявки до суду не повідомив, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлений позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України суд, з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом при розгляді справи встановлено, що 20 жовтня 1999 року між сторонами було укладено шлюб (а.с. 5). оскільки відповідач не приділяє уваги сім'ї. В них склалися неприязні стосунки один до одного. Протягом останніх років сімейне життя між ними поступово погіршувалось, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім'ю. Відповідач нехтує сімейними цінностями, такими як повага до дружини, піклування про створенні в сім'ї доброзичливої сприятливої морально-психологічної атмосфери. Між ними постійно виникають сварки, свідком яких стає їх дитина, що тяжким чином впливає на її психічний стан та спричиняє душевні страждання. На даний час сторони спільного бюджету та домашнього господарства не ведуть, шлюб існує формально. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача та їх малолітньої дитини, що мають істотне значення. Приймаючи до уваги викладене та враховуючи, що сімейне життя подружжя не склалося, шлюбні відносини між сторонами припинено. Спільного бюджету та домашнього господарства не ведуть, сім'я існує формально, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача та її малолітньої дитини, що мають істотне значення. А тому за таких обставин, суд приходить до висновку про розірвання шлюбу. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Судом при розгляді справи встановлено, що позивачем при зверненні до суду було понесено і документально підтверджено судові витрати по сплаті судового збору в сумі 243,60 гривень (а.с. 1). А тому за таких обставин, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача понесених і документально підтверджених судових витрат по сплаті судового збору в сумі - 243,60 гривень. Приймаючи до уваги викладене та враховуючи, що позивачем при зверненні до суду було понесено і документально підтверджено судові витрати по сплаті судового збору в сумі 243,60 гривень. А тому за таких обставин, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача понесених і документально підтверджених судових витрат по сплаті судового збору в сумі - 243,60 гривень.

Outcome: approved