Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-01 00:00:00

[PERSON] звернулася до Радомишльського районного суду Житомирської області з позовною заявою про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, мотивуючи вимоги тим, що вона є користувачем квартири [ADDRESS] з 2006 року. На позивача відкритий особовий рахунок на дану квартиру та вона сплачує всі комунальні послуги. З 25.05.2006 року за даною адресою зареєстроване місце проживання [PERSON] , однак фактично з березня 2012 року в житловому будинку відповідач не проживає, а після розірвання шлюбу в січні 2013 року особисті речі у домоволодінні відсутні. Відтак позивач вважає, що [PERSON] втратив право користування даним житлом. Отже, [PERSON] просить захистити її права та усунути перешкоди у користуванні житлом шляхом визнання [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням. Позивач в судове засідання не з`явився, подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує та просив їх задовольнити, не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] до суду не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений у передбачений законом спосіб, відзив на позовну заяву з доказами до нього та заперечення щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до суду не подав. Треті особи, які не заявляють самостійних вимог Городоцька селищна рада Радомишльського району та Будинкоуправління № 9 Макарівської квартирно-експлуатаційної частини району в судове засідання не з`явились, подали заяви про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримали. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд за одночасним існуванням зазначених обставин ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, про що не заперечив позивач. Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку про можливість ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів та вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Встановлено, що [PERSON] є наймачем квартири [ADDRESS] з 2006 року, на підставі ордеру № 363/28 від 10.05.2006 року (а.с. 8) .В даній квартирі є зареєстрованим відповідач по справі - [PERSON] , що підтверджується довідкою № 392 від 05.08.2020 Будинкоуправління № 9 Макарівської квартирно-експлуатаційної частини району (а.с. 10). Відповідач фактично не проживає в даній квартирі з березня 2012 року, що підтверджується Актами обстеження матеріально-побутових умов проживання від 30.10.2012, 22.12.2014 та 09.01.2020 (а.с.11-13). Доказів про перешкоди в користуванні житлом відповідачу та встановлених законом випадків збереження за ним права користування квартирою суду не надано. Відповідач [PERSON] протягом тривалого часу в спірному житлі не проживає, його особистих речей в ньому немає, будь-яких витрат з утримання квартири, сплати комунальних послуг відповідач не несе. Реєстрація відповідача створює позивачу перешкоди у здійсненні права користування та розпорядження квартирою [ADDRESS] . Відповідно до змісту ст.16 ЦК України кожна особа має право, звернутися до суду за захистом свого цивільного права у випадку його порушення з вимогою про припинення дії, яка порушує це право. Правовідносини, що склалися між сторонами є житловими і врегульовані ст.ст. 71,72 ЖК України. Згідно ст.163 ЖК України у разі тимчасової відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і межах строків, встановлених частиною першою, пунктами 1 і 5 частини третьої та частиною четвертою ст.71 цього кодексу. Згідно ст.71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а у разі спору - судом. Згідно ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Згідно зі ст. 7 Закону України « Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: заяви особи, або її представника, що подається до органу реєстрації, судового рішення суду, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. З вищенаведеної норми Закону слідує, що рішення суду по справі про задоволення позову після набуття ним законної сили є підставою для скасування реєстрації відповідача за вищевказаною адресою. На підставі ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності. На підставі викладеного та

Outcome: approved