overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-04 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свій позов обґрунтовує тим, що вони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 12.12.2012 року, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Луцького міського управління юстиції Волинської області, про що було зроблено відповідний актовий запис № 1582. В шлюбі народилося двоє дітей, [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Вказує, що спільне життя з відповідачем не склалось через різні характери та погляди на життя, сторони проживають окремо з 2016 року. Шлюб існує формально, шлюбних відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть. Покликаючись на викладені обставини, шлюб, укладений з відповідачем, просила розірвати. Позивач в судовому засіданні позов підтримала з підстав, викладених у позовній заяві. Просила позов задовольнити. Відповідач проти задоволення позову не заперечив. Заслухавши пояснення сторін, зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. З\~\~матеріалів справи судом встановлено, що шлюб між сторонами укладений 12.12.2012 року, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Луцького міського управління юстиції Волинської області, про що було зроблено відповідний актовий запис №1582, що підтверджується\~\~свідоцтвом про шлюб серії І-ЕГ № 077003, виданим 12.12.2012 року (а.с.3). В шлюбі народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ЕГ № 115083, виданим 05.05.2003 року, [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ЕГ № 254979, виданим повторно 16.06.2017 року (а.с. 4, 5). Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ст.55 СК України дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобовязаний утверджувати в сімї повагу до матері. Дружина зобовязана утверджувати в сімї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сімї за свою поведінку в ній. Як вбачається зі змісту ч.3 та ч.4 ст.56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. В судовому засіданні встановлено, що сімейне життя між сторонами не склалося, сімейних стосунків не підтримують, шлюб існує формально. На основі наведеного та виходячи із вимог \~ст.112 СК України, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, що мають істотне значення, тому шлюб між ними слід розірвати. На підставі ст.ст.104,\~105,\~110,\~112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-27 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свій позов обґрунтовує тим, що вони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 13.02.2011 року, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Луцького міського управління юстиції Волинської області, про що було зроблено відповідний актовий запис №105. В шлюбі народився син [PERSON], [INFO]. Вказує, що проживали в одному будинку як чужі люди. Відповідач проявляв до неї неповагу, вчиняв безпричинні сварки. З вини відповідача сумісне життя і збереження сім'ї стали неможливими. Разом не проживають, спільного господарства не ведуть, сімейних стосунків не підтримують. Шлюб існує формально. Покликаючись на викладені обставини, шлюб, укладений з відповідачем, просила розірвати. До початку розгляду справи позивач та відповідач надали суду заяви про розгляд справи у їх відсутності. Позивач просила позов задовольнити. Відповідач проти позову не заперечив. У відповідності до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. З матеріалів справи судом встановлено, що 13.02.2011 року сторони уклали шлюб, який був зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Луцького міського управління юстиції Волинської області, про що було зроблено відповідний актовий запис №105, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 13.02.2011 року(а.с.8). В шлюбі народився син [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 02.08.2011 року(а.с.9). Сімейне життя між сторонами не склалося, шлюбні відносини припинено, спільне життя та збереження шлюбу неможливе. На основі наведеного та виходячи із вимог ст.112 СК України, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, що мають істотне значення, тому шлюб між ними слід розірвати. На підставі ст.ст.104, 105, 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-28 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свій позов обґрунтовує тим, що вони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 13.07.2012 року, який зареєстрований Лаврівською сільською радою Луцького району Волинської області, про що було зроблено відповідний актовий запис № 2. В шлюбі народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Вказує, що спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на життя та порядок ведення спільного господарства, в звязку з чим між ними при вирішенні сімейних питань постійно виникали конфлікти та непорозуміння. Шлюб існує формально, шлюбних відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть. Покликаючись на викладені обставини, шлюб, укладений з відповідачем, просила розірвати. Позивач в судовому засіданні позов підтримала з підстав, викладених у позовній заяві. Просила позов задовольнити. Відповідач проти задоволення позову не заперечив. Заслухавши пояснення сторін, зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. З пояснень сторін, з матеріалів справи судом встановлено, що шлюб між сторонами укладений 13.07.2012 року, який зареєстрований Лаврівською сільською радою Луцького району Волинської області, про що було зроблено відповідний актовий запис № 2, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-ЕГ № 072399 (а.с. 3). В шлюбі народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ЕГ №163028, виданим 07.12.2012 року та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ЕГ № 204254, виданим 22.05.2015 року (а.с. 4, 5). Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ст.55 СК України дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобовязаний утверджувати в сімї повагу до матері. Дружина зобовязана утверджувати в сімї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сімї за свою поведінку в ній. Як вбачається зі змісту ч.3 та ч.4 ст.56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. В судовому засіданні встановлено, що сімейне життя між сторонами не склалося, сімейних стосунків не підтримують, шлюб існує формально. На основі наведеного та виходячи із вимог ст.112 СК України, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, що мають істотне значення, тому шлюб між ними слід розірвати. На підставі ст.ст. 104,\~105,\~110,\~112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-25 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свій позов обґрунтовує тим, що вони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 13.09.2009 року, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Луцького міського управління юстиції Волинської області, про що було зроблено відповідний актовий запис № 1279. В шлюбі\~народилося двоє\~дітей:\~дочки [PERSON],\~[INFO],\~[PERSON],\~[INFO].Вказує, що спільне життя з відповідачем не склалося, так як між ними немає взаєморозуміння, спільних інтересів, кожен живе своїм життям. Шлюб існує формально, шлюбних відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть, проживають окремо. Покликаючись на викладені обставини, шлюб, укладений з відповідачем, просила розірвати. Позивач та відповідач надали суду заяви про розгляд справи у їх відсутності, позивач позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити. Відповідач проти задоволення позову не заперечив. У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом за відсутності осіб, які беруть участь у справі не здійснюється. Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. З матеріалів справи судом встановлено, що шлюб між сторонами укладений 13.09.2009 року, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Луцького міського управління юстиції Волинської області, про що було зроблено відповідний актовий запис № 1279, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-ЕГ № 048089 (а.с. 4). В шлюбі народилося двоє дітей: дочки [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ЕГ № 153191, виданим 03.02.2012 року та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ЕГ №240211, виданим 12.08.2016 року (а.с.5, 6). Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ст.55 СК України дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобовязаний утверджувати в сімї повагу до матері. Дружина зобовязана утверджувати в сімї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сімї за свою поведінку в ній. Як вбачається зі змісту ч.3 та ч.4 ст.56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. В судовому засіданні встановлено, що сімейне життя між сторонами не склалося, сімейних стосунків не підтримують, шлюб існує формально. На основі наведеного та виходячи із вимог ст.112 СК України, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, що мають істотне значення, тому шлюб між ними слід розірвати. На підставі ст.ст. 104,\~105,\~110,\~112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-27 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свій позов обґрунтовує тим, що вони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 13.09.2014 року, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Луцького міського управління юстиції Волинської області, про що було складено відповідний актовий запис № 1315. В шлюбі народилася дочка [PERSON], [INFO]. Вказує, що спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на життя, сім'ю, ведення домашнього господарства та виховання дитини. Шлюб існує формально, шлюбних відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть. Покликаючись на викладені обставини, шлюб, укладений з відповідачем, просила розірвати. Позивач та відповідач надали суду заяви про розгляд справи у їх відсутності, позивач позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити. Відповідач проти задоволення позову не заперечив. У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом за відсутності осіб, які беруть участь у справі не здійснюється. Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. З матеріалів справи судом встановлено, що шлюб між сторонами укладений13.09.2014 року, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Луцького міського управління юстиції Волинської області, про що було складено відповідний актовий запис № 1315,що підтверджується свідоцтвом про шлюб [NUMBER] (а.с. 4). В шлюбі народилася дочка [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER], виданим 10.06.2015 року (а.с.7). Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ст.55 СК України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Як вбачається зі змісту ч.3 та ч.4 ст.56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. В судовому засіданні встановлено, що сімейне життя між сторонами не склалося, сімейних стосунків не підтримують, шлюб існує формально. На основі наведеного та виходячи із вимог ст.112 СК України, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, що мають істотне значення, тому шлюб між ними слід розірвати. На підставі ст.ст.104, 105, 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-11 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свій позов обґрунтовує тим, що вони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 14.02.2019 року, який зареєстрований Луцьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Волинській області, про що було складено відповідний актовий запис № 155. В шлюбі дітей немає. Вказує, що сімейне життя не склалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Кожен з них має розбіжні погляди на шлюб та сім`ю. Більше року проживають окремо. Шлюб існує формально, шлюбних відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть. Покликаючись на викладені обставини, шлюб, укладений з відповідачем, просила розірвати. Представник позивача до початку розгляду справи по суті подав суду заяву про розгляд справи у його та позивача відсутності, позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити. Не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом за відсутності осіб, які беруть участь у справі не здійснюється. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. З матеріалів справи судом встановлено, що шлюб між сторонами укладений 14.02.2019 року, який зареєстрований Луцьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Волинській області, про що було складено відповідний актовий запис № 155, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 14.02.2019 року (а.с.3). В шлюбі дітей немає. Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ст.55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Як вбачається зі змісту ч.3 та ч.4 ст.56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. В судовому засіданні встановлено, що сімейне життя між сторонами не склалося, сімейних стосунків не підтримують, шлюб існує формально. На основі наведеного та виходячи із вимог ст.112 СК України, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, що мають істотне значення, тому шлюб між ними слід розірвати. На підставі ст.ст.104, 105, 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-03 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свій позов обґрунтовує тим, що вони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 14.04.2015 року, який зареєстрований Виконавчим комітетом Кременецької сільської ради Рожищенського району Волинської області, про що було складено відповідний актовий запис №5. Під час шлюбу у них народився син [PERSON] , [INFO] . Вказує, що протягом останніх років сімейне життя між ними поступово погіршувалося,що в кінцевому результаті, призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Кожен з них має протилежні погляди на шлюб та сім`ю. В даний час ведення спільного господарства між ними припинено. Шлюб існує формально, примирення не можливе. Покликаючись на викладенні обставини, просила суд шлюб із відповідачем розірвати, судові витрати по справі стягнути з відповідача. Позивач та відповідач надали суду заяви про розгляд справи у їх відсутності, позивач позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити. Відповідач проти задоволення позову не заперечив. У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом за відсутності осіб, які беруть участь у справі не здійснюється. Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. З матеріалів справи судом встановлено, що шлюб між сторонами укладений 14.04.2015 року, який зареєстрований Виконавчим комітетом Кременецької сільської ради Рожищенського району Волинської області, про що було складено відповідний актовий запис № 5, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим повторно 12.07.2017 року (а.с. 6). В шлюбі народився син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим повторно 12.07.2017 року (а.с. 5). Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ст.55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Як вбачається зі змісту ч.3 та ч.4 ст.56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. В судовому засіданні встановлено, що сімейне життя між сторонами не склалося, сімейних стосунків не підтримують, шлюб існує формально. На основі наведеного та виходячи із вимог ст.112 СК України, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, що мають істотне значення, тому шлюб між ними слід розірвати. На підставі ст.ст.104, 105, 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-26 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свій позов обґрунтовує тим, що вони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 14.05.1988 року, який зареєстрований Луцьким м/в ЗАГСу Волинської області, про що було зроблено відповідний актовий запис № 529. В шлюбі неповнолітніх дітей немає. Вказує, що з 2018 року шлюбні відносини між ними припинилися, в результаті чого почали проживати окремо. Між ними втрачено почуття любові та поваги. Шлюб існує формально, шлюбних відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть. Покликаючись на викладені обставини, шлюб, укладений з відповідачем, просила розірвати. Позивач та відповідач надали суду заяви про розгляд справи у їх відсутності, позивач позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити. Відповідач проти задоволення позову не заперечив. У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом за відсутності осіб, які беруть участь у справі не здійснюється. Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. З матеріалів справи судом встановлено, що шлюб між сторонами укладений 14.05.1988 року, який зареєстрований Луцьким м/в ЗАГСу Волинської області, про що було зроблено відповідний актовий запис № 529, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданим 14.05.1988 року (а.с.4). В шлюбі неповнолітніх дітей немає. Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ст.55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Як вбачається зі змісту ч.3 та ч.4 ст.56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. В судовому засіданні встановлено, що сімейне життя між сторонами не склалося, сімейних стосунків не підтримують, шлюб існує формально. На основі наведеного та виходячи із вимог ст.112 СК України, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, що мають істотне значення, тому шлюб між ними слід розірвати. На підставі ст.ст.104, 105, 110, 112 СК України,

Outcome: approved