overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-07 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вищевказаним позовом. Обґрунтовуючи підстави для стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей позивач в позові вказує, що з відповідачем вони проживали з 2008 року однією сім'єю без реєстрації шлюбу. В період спільного проживання у них народилось двоє дітей: донька [PERSON], [INFO], та донька [PERSON], [INFO], які проживають разом з позивачем та знаходяться на її утриманні. Також позивач зазначила, що [PERSON] матеріальну допомогу на утримання дітей не надає, діти часто хворіють, тому вона вимушена звернутись до суду з даною позовною заявою. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, надала суду заяву, в якій просить розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити у повному обсязі. Також в заяві зазначила, що в разі неявки відповідача у судове засідання не заперечує проти проведення заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився без поважних причин, хоча про час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином, що підтверджують матеріали справи. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, суд вважає, що справу можливо розглянути без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає за необхідне позов задовольнити. Так, дійсно, згідно матеріалів справи, у сторін в період спільного проживання народилися діти: донька [PERSON], [INFO], та донька [PERSON], [INFO], батьком яких є відповідач, що підтверджується копіями свідоцтв про їх народження (а.с. 2, 3). Діти проживають разом з позивачем та знаходяться на її утриманні, що підтверджується копією довідки виконкому Сокоринецької сільської ради Вінницького району Вінницької області № 479 від 29.09.2014 року (а.с. 7). Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України, кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу батька і (або) в твердій грошовій сумі. З урахуванням наявних обставин справи суд вважає заявлену позивачем суму аліментів обґрунтованою та такою, що відповідає ст. 182 СК України, тому позов підлягає до задоволення. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають до стягнення на користь позивача судові витрати, які складаються з витрат на правову допомогу, а на користь держави слід стягнути судові витрати, які складаються із суми судового збору, від сплати яких звільнено позивача. Згідно квитанції № 28 від 16.10.2014 року (а. с. 9) позивачем за складання позовної заяви адвокату було сплачено 100 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-13 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вищевказаним позовом. Обґрунтовуючи підстави для стягнення аліментів на утримання неповнолітньої доньки позивач в позові вказує, що з відповідачем вони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 25.10.2008 року. \~ За час спільного проживання в них народилась дочка [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачем та знаходяться на її утриманні. Також позивач зазначила, що з жовтня 2014 року відповідач припинив надання матеріальної допомоги на утримання дочки, інших утриманців у нього не має, позивачці важко утримувати дитину одній, тому вона вимушена звернутись до суду з даною позовною заявою, якою просить стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання доньки в твердій грошовій сумі, а саме по 1500 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, надала суду заяву, в якій зменшила позовні вимоги та просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дочки в розмірі 1/4 частини від усіх видів доходів відповідача щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, просить дані позовні вимоги задовольнити у повному обсязі та розглянути справу у її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій просить розглянути справу у його відсутність, зменшені позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, суд вважає, що справу можливо розглянути без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Вивчивши матеріали справи, суд вважає за необхідне позов задовольнити. Так, дійсно, згідно матеріалів справи, в шлюбі у сторін народилась донька [PERSON], [INFO], батьком якої є відповідач, що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 3). Згідно позовної заяви донька проживає разом з позивачем та знаходяться на її утриманні. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу батька і (або) в твердій грошовій сумі. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів судом враховуються такі обставини, які вказані в позовній заяві та проти яких не заперечує відповідач, що відповідач фізично здоровий, працездатний, в змозі надавати матеріальну допомогу на утримання доньки. З огляду на вищевикладене, визнання позову відповідачем не суперечить ч. 4 ст. 174 ЦПК України, тому зменшені позовні вимоги підлягають до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-08 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вищевказаним позовом. Обгрунтовуючи підстави для стягнення аліментів на утримання сина позивач в позові вказує, що 22.10.2013 року шлюб між сторонами розірвано, в шлюбі в них народився син [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні. Також позивач зазначила, що [PERSON] матеріальну допомогу на утримання сина не надає, хоча працює і може сплачувати аліменти, тому вона вимушена звернутись до суду з даною позовною заявою, відповідно до якої просить стягнути з відповідача аліменти в розмірі 30 % усіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, надала суду заяву, в якій просить розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, відповідно до якої позовні вимоги визнає частково та просить стягнути з нього аліменти у розмірі 1/4 частини усіх видів його доходів щомісячно, але не менше, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, суд вважає, що справу можливо розглянути без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Вивчивши матеріали справи, суд вважає за необхідне позов задовольнити частково. Так, дійсно, згідно матеріалів справи 22.10.2013 року шлюб між позивачем та відповідачем було розірвано, рішення набуло законної сили (а.с. 2), у в шлюбі у позивача та відповідача народився син [PERSON], [INFO], батьком якого є відповідач, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 02.06.1997 року (а.с. 3). З копії довідки виконкому Якишинецької сільської ради Вінницького району Вінницької області №2093 від 16.07.2014 року вбачається, що син [PERSON] проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні (а.с. 4). Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України, кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу батька і (або) в твердій грошовій сумі. Визначаючи розмір аліментів суд враховує вимоги ст.ст. 182 - 184 СК України, а саме відсутність підстав для стягнення аліментів у відсотковому відношенні до отримуваного відповідачем доходу, та вважає, що позов підлягає до часткового задоволення із стягненням з відповідача аліментів у частці від його доходів, а саме в розмірі 1/4 їх частини щомісячно, але не менше ніж 30 % відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, оскільки можливість відповідача сплачувати аліменти у бульшому розмірі не доведена жодним належним та допустимим доказом. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають до стягнення на користь держави судові витрати, які складаються із суми судового збору, від сплати яких звільнено позивача.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-09 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вищевказаним позовом, обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що є власником квартири [ADDRESS]. В належну їй квартиру була зареєстрована її невістка [PERSON] та внук [PERSON] Останні без поважних причин не проживає в квартирі більше двох років, обовязків по утриманню житла не виконують, їх особисті речі в помешканні відсутні. Враховуючи наведене та на підставі ст. 405 ЦК України, позивач просить суд визнати відповідачів такими, що втратили право на користування жилим приміщенням. Позивач в судове засідання не зявилась, а подала до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, просила суд позов задовольнити. Відповідачі в судове засідання не зявилися, відповідно до вимог ч. 1 ст. 224 ЦПК України. Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 150 Житлового кодексу України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Судом встановлено, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS], що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с. 12). З будинкової книги вбачається, що у вказаному вище помешканні зареєстровані відповідачі [PERSON] та [PERSON]О.(а.с. 7-11). Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. В судовому засіданні встановлено, що відповідачі без поважних причин не проживають в квартирі понад два роки, що підтверджується листом Луцького МВ УМВС України у Волинській області (а.с. 6), а тому є всі підстави вважати відповідачів такими, що втратили право на користування спірним жилим приміщенням. Таким чином, проаналізувавши зібрані і досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-01 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вищевказаним позовом, обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що за договором дарування від 11.10.2002р. вона отримала у власність житловий будинок по [ADDRESS]. У вказаному будинку разом з позивачем зареєстрований відповідач [PERSON] Останні без поважних причин не проживає в будинку більше шести місяців, обов'язків по утриманню житла не виконує, його особисті речі в помешканні відсутні. Враховуючи наведене та на підставі ст. 405 ЦК України, позивач просить суд визнати відповідача таким, що втратив право на користування жилим приміщенням. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному об'ємі з наведених у позовній заяві мотивів. Просив позов задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, відповідно до вимог ч. 1 ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що згідно договору дарування житлового приміщення, посвідченого приватним нотаріусом Луцького районного нотаріального округу Волинської області, зареєстровано в реєстрі за № 1599, укладеного 11 жовтня 2002 року між [PERSON] та [PERSON] (з 25 лютого 2003 року прізвище змінено на [PERSON], а.с. 7), остання набула у власність житловий будинок [ADDRESS] (а.с. 5). З будинкової книги A № 20433 вбачається, що у вказаному вище помешканні зареєстрований відповідач [PERSON].(а.с.6-10). Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] без поважних причин не проживає в будинку понад один рік, а тому є всі підстави вважати відповідачів такими, що втратили право на користування спірним жилим приміщенням. Таким чином, проаналізувавши зібрані і досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, підлягають до стягнення в користь позивача понесені ним 263,60 грн. сплаченого судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-10 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вищевказаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що їй на праві власності належить житловий будинок з господарськими будівлями за адресою: [ADDRESS] . Позивач вказує, що по сусідству у житловому будинку за адресою: [ADDRESS] , проживають відповідачі, які, в порушення санітарних норм та будівельних правил, поблизу паркану, який розділяє їх земельні ділянки, побудували вигрібну яму для рідких відходів. Починаючи з квітня 2020 року, на земельну ділянку позивача почали просуватися рідкі нечистоти від сусідської вигрібної ями, які стікають на підлогу сараю, в результаті чого у сараї згнила підлога, стіни покрилися чорною пліснявою, з`явився сморід. Посилаючись на те, що на численні прохання ліквідувати вигрібну яму, яка побудована з порушеннями ДБН, перенести її в інше місце, відповідачі не реагують, позивач просив суд усунути перешкоди у користуванні власністю, а саме: зобов`язати [PERSON] та [PERSON] ліквідувати вигрібну яму, яка знаходиться на території домоволодіння по [ADDRESS] , шляхом її демонтажу, а також стягнути з відповідачів на користь позивача вартість відновлювального ремонту сараю у сумі 4202 грн., а також судові витрати по справі у сумі 6881,60 грн. Відповідачі відзив на позов не подавали. Ухвалою суду від 11 січня 2021 року у справі відкрито спрощене позовне провадження. Ухвалою суду від 11 березня 2021 року постановлено розглядати справу у заочному порядку. Представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, з підстав зазначених у позові, проти заочного розгляду справи не заперечував, справу просив слухати без його участі та без участі позивача. Відповідачі у судове засідання не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-26 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вищевказаним позовом, обґрунтувавши свої вимоги тим, що 02 жовтня 1987 року вони з відповідачем уклали шлюб, який був зареєстрований у Відділі ЗАГС Кіровоградського міськвиконкому УССР, актовий запис №2293. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Майновий спір на даний момент відсутній. Шлюб розриває з тієї причини, що вони з відповідачем не зійшлися характерами та поглядами на життя, у зв'язку з чим між ними виникали суперечки та сварки. Відповідач не турбується про сім'ю, ні морально, ні матеріально, ні фізично. Вона впевнилася, що сім'я не склалася, вже три місяці як вони з відповідачем припинили фактичні шлюбні стосунки і ніхто з них не намагався їх поновити. Тому термін для примирення просить не надавати. Після розірвання шлюбу бажає залишити прізвище «[PERSON]». Просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 02 жовтня 1987 року у Відділі ЗАГС Кіровоградського міськвиконкому УССР, актовий запис №2293. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позові. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав, не заперечував щодо їх задоволення. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 02 жовтня 1987 року у Відділі ЗАГС Кіровоградського міськвиконкому УССР, актовий запис №2293 ( а.с. 7 ). Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Фактичні шлюбні відносини сторони припинили, спільне господарство не ведуть. З урахуванням наведених обставин, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, оскільки між сторонами втрачене взаєморозуміння, почуття любові та поваги один до одного, примирення подружжя та збереження шлюбно-сімейних відносин між сторонами неможливе, шлюб між ними існує формально. Згідно ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. У відповідності до вимог Закону України « Про судовий збір » позивачем при подачі позовної заяви було сплачено судовий збір на користь держави у розмірі 243,60 грн., які позивач не просила стягувати з відповідача, тому суд вважає їх фактично понесеними.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-26 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вищевказаним позовом, обґрунтувавши свої вимоги тим, що 04 березня 2011 року вона уклала шлюб з відповідачем, який був зареєстрований в Кіровському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Кіровоградського міського управління юстиції, актовий запис №95.Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Спору про місце проживання сина між нею та відповідачем не має, оскільки син після розірвання шлюбу залишиться проживати разом з нею. Спору про поділ майна між ними не має. Вони з відповідачем проживали на протязі тривалого часу в цивільному шлюбі і лише після того як вона завагітніла, вони зареєстрували шлюб. Після народження сина відповідач змінився в негативну сторону. Спільне життя з відповідачем не склалося у зв'язку з відсутністю сімейного порозуміння та несумісністю характерів. Відповідач не приділяє належної уваги сім'ї. З відповідачем разом не проживають з серпня 2014 року. В даний час шлюб носить формальний характер. Проживати з відповідачем однією сім'єю не бажає, на примирення не згодна. Просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 04 березня 2011 року у Кіровському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Кіровоградського міського управління юстиції у Кіровоградській області, актовий запис №95. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позові. Крім того, після розірвання шлюбу просить залишити прізвище «[PERSON]». Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав, не заперечував щодо їх задоволення. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 04 березня 2011 року Кіровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кіровоградського міського управління юстиції у Кіровоградській області, актовий запис №95 ( а.с. 17 ). Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO] ( а.с. 5 ). Фактичні шлюбні відносини сторони припинили, з серпня 2014 року проживають окремо, спільне господарство не ведуть. З урахуванням наведених обставин, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, оскільки між сторонами втрачене взаєморозуміння, почуття любові та поваги один до одного, примирення подружжя та збереження шлюбно-сімейних відносин між сторонами неможливе, шлюб між ними існує формально. У відповідності до вимог Закону України « Про судовий збір » позивачем при подачі позовної заяви сплачено судовий збір на користь держави у розмірі 243 грн. 60 коп. Згідно ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, однак позивач не просила судові витрати стягувати з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-10 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вищевказаним позовом, обґрунтувавши свої вимоги тим, що 04 вересня 2004 року вона уклала шлюб з відповідачем, який було зареєстровано у Центральному відділі реєстрації актів цивільного стану Кіровоградського обласного управління юстиції, актовий запис №459. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. Під час спільного проживання з'ясувалося, що у них з відповідачем різні погляди на сімейні стосунки, різні погляди на життя та несумісні характери, відсутні взаєморозуміння та взаємоповага. В зв'язку з зазначеним у них виникали сварки, і подальше спільне життя і збереження шлюбу стало суперечити її інтересам та інтересам чоловіка. Так як сімейні стосунки не склалися, то в даний час вони фактично припинили з відповідачем шлюбні стосунки, та перестали вести спільне господарство. З 2013 року проживають окремо. Після розірвання шлюбу бажає залишити прізвище «[PERSON]». Просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 04 вересня 2004 року у Центральному відділі реєстрації актів цивільного стану Кіровоградського обласного управління юстиції, актовий запис №459. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив суд їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позові. Відповідач в судове засідання не з'явився, до суду надав заяву про розгляд справи у його відсутність, щодо задоволення позовних вимог [PERSON] про розірвання шлюбу не заперечує. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 04 вересня 2004 року у Центральному відділі реєстрації актів цивільного стану Кіровоградського обласного управління юстиції, актовий запис №459 ( а.с. 3 ). Від шлюбу мають доньку - [PERSON], [INFO] ( а.с. 4 ). Фактичні шлюбні відносини сторони припинили, з 2013 року проживають окремо, спільне господарство не ведуть. З урахуванням наведених обставин, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, оскільки між сторонами втрачене взаєморозуміння, почуття любові та поваги один до одного, примирення подружжя та збереження шлюбно-сімейних відносин між сторонами неможливе, шлюб між ними існує формально. У відповідності до вимог Закону України « Про судовий збір » позивачем при подачі позовної заяви сплачено судовий збір на користь держави у розмірі 243 грн. 60 коп. Згідно ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, однак позивач не просила судові витрати стягувати з відповідача.

Outcome: approved