Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-19 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON], в якому зазначила, що вони зареєстрували шлюб 02.07.2013 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Долинського районного управління юстиції в Івано-Франківській області. Від даного шлюбу в них 08.08.2014 року народився син [PERSON]. Після одруження вони з відповідачем почали проживати в [INFO] в будинку його батьків. Через нетривалий час спільного проживання між ними почали часто виникати суперечки та сварки, які супроводжувалися агресивною поведінкою відповідача. Весь цей час вона терпіла зверхнє ставлення відповідача до неї заради збереження сімї. Однак, з січня 2016 року відповідач періодично не ночував вдома, обґрунтовуючи це тим, що в нього багато роботи. Як їй згодом стало відомо, цей час він проводив з іншою жінкою в с.Гошів Долинського району Івано-Франківської області. У звязку з подружньою зрадою відповідача, у травні 2016 року вона з дитиною переїхала проживати в [INFO]. Все це призвело до того, що сумісне життя та збереження сімї стало неможливим. Вони з відповідачем сімейних відносин не підтримують, більше 9 місяців проживають окремо. Вважає, що їхня сімя остаточно розпалася і подальше спільне проживання з відповідачем є неможливим, в звязку з чим звернулася в суд з даним позовом. В судовому засіданні позивачка повністю підтримала заявлені позовні вимоги, зіславшись на вищевикладені обставини. При цьому додатково пояснила, що вона категорично наполягає на розірванні шлюбу та просить не надавати строк для примирення, оскільки він результату не дасть, так як їхній шлюб носить тільки формальний характер. Просила укладений з відповідачем шлюб розірвати, неповнолітнього сина [PERSON] залишити на проживанні з нею, її прізвище після розірвання шлюбу не змінювати, всі судові витрати покласти на відповідача. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, пояснивши, що протягом спільного проживання з позивачкою у них часто виникали сварки та непорозуміння. На даний час вони твердо вирішили розлучитися, а тому він просить не надавати строк на примирення і розірвати укладений з позивачкою шлюб, так як надалі перебувати в цьому шлюбі він не бажає. Дослідивши та оцінивши здобуті й перевірені в судовому засіданні докази, суд вважає, що заявлений позов належить до задоволення, виходячи з наступного. Згідно зі ст. 112 ч.2 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з подружжя, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Свідоцтво про шлюб серії І-НМ № 120661 від 02.07.2013 року, видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Долинського районного управління юстиції в Івано-Франківській області (а.с. 4), підтверджує, що сторони по справі 02 липня 2013 року зареєстрували шлюб, про що складено відповідний актовий запис № 98. Про те, що від цього шлюбу у них 08 серпня 2014 року народився син [PERSON], свідчить свідоцтво про його народження серії І-НМ № 267059 від 12.08.2014 року, видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Долинського районного управління юстиції в Івано-Франківській області (а.с. 5). В судовому засіданні встановлено, що між сторонами по справі склалися неприязні стосунки, оскільки в них виявилися різні погляди на сімейне життя та обов»язки подружжя. Як ствердили сторони по справі, вони сімейних відносин не підтримують, вже 9 місяців проживають окремо, зберегти сімю не бажають та категорично наполягають на розлученні. За таких обставин суд вважає за необхідне позов задоволити, укладений між [PERSON] та [PERSON] шлюб розірвати, неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], залишити на проживанні з матірю, позивачкою по справі, прізвище якої після розірвання не змінювати. Питання судових витрат суд вирішує у відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного, ст.ст. 105, 109, 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved