Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-11 00:00:00

[PERSON] звернулася до Дергачівського районного суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. В обгрунтування позову позивач [PERSON] посилається на те, що вона перебуває у шлюбі з відповідачем [PERSON] з 11 жовтня 2008 року, зареєстрованому у відділі реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову №1 Харківського міського управління юстиції, за актовим записом №2283. Від подружнього життя мають неповнолітню дитину доньку [PERSON] , [INFO] . Причиною розпаду сім`ї стали розбіжності в характерах, відсутність порозуміння, різні погляди на життєві ситуації, на виховання дитини. З цього приводу в сім`ї виникали сварки та скандали, які призвели до втрати почуттів один до одного. Сторони шлюбно-сімейні стосунки не підтримують, проживають окремо. Вважає, що примирення між ними не можливе та просить шлюб розірвати. На даний час дитина проживає разом з матір`ю та знаходиться на повному її утриманні. Матеріальної допомоги на утримання доньки відповідач добровільно не надає, тому вона просить стягнути з нього на її користь на утримання дитини аліменти у розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Ухвалою Дергачівського районного суду Харківської області від 12 червня 2019 року було відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання на 12 липня 2019 року на 09 годин 00 хвилин. У підготовче судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився, надав суду заяву, в якій вказав, що з вимогами позовної заяви згоден, заперечень проти задоволення позову не має, справу просить розглядати за його відсутності. У підготовче судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, надала суду заяву, в якій позов підтримує повністю, просить його задовольнити, справу просила розглядати в її відсутність. Згідно ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч.4 ст.200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому ст.206 ЦПК України. Всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши обставини, на які посилалися сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень, оцінивши ці докази на належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позову з наступних мотивів. Згідно свідоцтва про шлюб, серія [NUMBER] , виданого відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову №1 Харківського міського управління юстиції, зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , про що зроблено відповідний актовий запис №2283, прізвище дружини після реєстрації шлюбу: [PERSON] . Причиною розпаду сім`ї стали розбіжності в характерах, відсутність порозуміння, різні погляди на життєві ситуації, на виховання дитини. З цього приводу в сім`ї виникали сварки та скандали, які призвели до втрати почуттів один до одного. Сторони шлюбно-сімейні стосунки не підтримують, проживають окремо. Від даного шлюбу сторони мають спільну дитину - [PERSON] , [INFO] , згідно свідоцтва про народження серія [NUMBER] , виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дергачівського районного управління юстиції Харківської області, за актовим записом № 82, яка проживає з матір`ю та знаходиться на повному її утриманні. Матеріальної допомоги на утримання дитини відповідач не надає. Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Пленум Верховного Суду України в п.4 своєї Постанови №5 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства, що регулюють провадження у справі до судового розгляду» від 12.06.2009 року роз`яснив судам, що ухвалюючи в попередньому судовому засіданні рішення у зв`язку з визнанням відповідачем позову, суди повинні враховувати положення статей 174, 175 ЦПК України та до ухвалення відповідного судового рішення роз`яснювати сторонам наслідки вчинення відповідних процесуальних дій. У разі визнання відповідачем (або його представником за відсутності у дорученні відповідних обмежень) позову можливе лише ухвалення рішення про задоволення позову, а не про задоволення позову частково чи про відмову в його задоволенні. Ухвалюючи рішення по суті спору чи постановляючи ухвали в попередньому судовому засіданні, суд у мотивувальній частині судового рішення зазначає лише про дії сторін щодо розпорядження своїми процесуальними і матеріальними правами та здійснені судом заходи з перевірки таких дій. Суд вважає встановленою наявність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги позивача про розірвання шлюбу. Відповідач позов визнав, подавши відповідну заяву, визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, в зв`язку з чим, суд вважає необхідним позовні вимоги задовольнити. Також враховуючи те, що позивач повністю визнав позов, то суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача на утримання дитини аліменти у розмірі 1/3 частини, як вказано в позові. Відповідно до ч.1 ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Як встановлено судом, сторони створити міцної сім`ї за час спільного проживання не змогли внаслідок чого шлюб фактично розпався, подружні стосунки припинились, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам та інтересам їх дитини. Відповідно до ч.1 ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно ч.1 ст.110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дитини, що мають істотне значення. Згідно ч.2 ст.115 СК України, рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Згідно ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При таких обставинах, суд приходить до висновку, що причини, які спонукали позивача наполягати на розірванні шлюбу, стягненні аліментів на утримання неповнолітньої дитини є обґрунтованими, а тому заявлений позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ч.1 ст.259 ЦПК України суди ухвалюють рішення іменем України негайно після закінчення судового розгляду. На підставі ст. ст. 110, 112 ,115, 180-183 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved