Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-23 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до Мигівської сільської ради Вижницького району, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом. В позові вказувала, що 19.03.2015 року помер [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з 59/100 частки у праві власності на житловий будинок №100 з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, 1968 року побудови, що знаходиться в с.Мигове по вул.Центральна, 100. Рішенням Вижницького районного суду від 27 червня 1983 року шлюб між [PERSON] та [PERSON], який зареєстрований 02.05.1957 року Мигівською сільською радою Вижницького району, актовий запис №13 розірвано; [PERSON] виділено у власність 41/100 житлового будинку, який розташований в с.Мигове по вул.Центральна,100 Вижницького району, а 59/100 житлового будинку виділено у власність [PERSON] Посилалася, що 13.04.2009 року від імені [PERSON] було складено заповіт, згідно якого усе його майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, заповідав їй, [PERSON] Спадкоємців за законом першої черги після смерті [PERSON] немає. Вона, як спадкоємець за заповітом, своєчасно прийняла спадщину і звернулася до Вижницької державної нотаріальної контори з відповідною заявою, де була заведена спадкова справа. Однак, нотаріус винесла постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно, що складається з 59/100 частки у праві власності на житловий будинок №100 з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в с.Мигове по вул.Центральній Вижницького району, у зв»язку з тим, що нею не були надані належним чином оформлені документи, що посвідчують право власності [PERSON] на дане майно. Просила визнати за нею, [PERSON], право власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом, а саме: на 59/100 частки у праві власності на житловий будинок №100 з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, що розташований в с.Мигове по вулиці Центральній Вижницького району Чернівецької області. В судовому засіданні позивач [PERSON] заявлений позов підтримала, пославшись на обставини, викладені в позовній заяві. Просила позов задовольнити. Представник відповідача Мигівської сільської ради Вижницького району Чернівецької області у судове засідання не з'явився, будучи належно повідомленим про місце, день та годину слухання справи, в адресованій суду заяві позов визнав, просив справу розглядати без участі представника сільської ради. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явилася, однак, направила на адресу суду заяву, в якій позов [PERSON] визнала, просила справу розглянути у її відсутності. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Судом встановлено, що 19 березня 2015 року помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія І-МИ №143541 від 21 березня 2017 року, виданого виконавчим комітетом Мигівської сільської ради Вижницького району. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої входить: 59/100 частки у праві власності на житловий будинок №100 з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, 1968 року побудови, що знаходиться в с.Мигове по вул.Центральна, 100, що підтверджується копією технічного паспорту, виготовленого станом на 22.06.2015 року КП «Вижницьке РБТІ», рішенням Вижницького районного суду Чернівецької області від 27 червня 1983 року та довідкою виконавчого комітету Мигівської сільської ради Вижницького району від 01.07.2015 року №371. Позивач [PERSON] є спадкоємцем по заповіту після смерті [PERSON], що підтверджено копією заповіту від 13 квітня 2009 року, належним чином посвідченого секретарем виконавчого комітету Мигівської сільської ради Вижницького району. Позивач [PERSON], як спадкоємець за заповітом, вчасно прийняла спадщину після смерті [PERSON], що підтверджено матеріалами спадкової справи №183/2015 року, заведеної 10 липня 2015 року державним нотаріусом Вижницької державної нотаріальної контори. Постановою державного нотаріуса Вижницької державної нотаріальної контори Чернівецької області [PERSON] від 28 березня 2017 року №217/02-31 відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно, що складається з 59/100 частки у праві власності на житловий будинок №100 з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в с.Мигове по вул. Центральній Вижницького району Чернівецької області, у зв»язку з тим, що нею не були надані належним чином оформлені документи, що посвідчують право власності спадкодавця на дане спадкове майно. Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Відповідно до п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Однією з таких підстав є успадкування прав на майно, в тому числі за заповітом та за законом. У відповідності до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Правилами ст.1268 ЦК України встановлено, що прийнята спадщина визнається власністю спадкоємця. Згідно ст.174 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи зазначені вимоги закону, а також з урахуванням наведених вище досліджених судом доказів, суд вважає, що позивач, як спадкоємець за заповітом, прийняла вказану вище спадщину, спору відносно спадкового майна немає, а тому її позов про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом є обґрунтованим та підлягає задоволенню. На підставі ст.ст.16, 182, 328, 392, 1216-1218, 1235, 1268-1270, 1273 ЦК України,

Outcome: approved