Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-15 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду 26 січня 2016 року з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що вона з 25 січня 2014 року перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Сімейні відносини між нею та відповідачем зіпсувалися, та вони мешкають окремо. Вона не працює, оскільки перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення трирічного віку, відповідач матеріальної допомоги їй на утримання доньки не надає, добровільно не приймає участі у витратах на утримання дитини, не виконує покладених на нього законом обов'язків. Тому просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) до досягнення дитиною повноліття. Позивач [PERSON] звернулася до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності, на позові наполягає. Відповідач [PERSON] звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом і встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 25 січня 2014 року (а.с. 5- копія свідоцтва про шлюб). Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO] (а.с. 4 - копія свідоцтва про народження). Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001 № 2402-III, батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Згідно ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 183 СК України розмір аліментів на утримання однієї дитини визначається судом. Приписами ст. 182 Сімейного кодексу України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Нормами ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. З урахуванням системного аналізу зазначених вище норм та матеріалів справи суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог та стягнення з дня пред'явлення даного позову з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку щомісячно, але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved