Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-16 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В позовній заяві зазначила, що з відповідачем зареєструвала шлюб 11 травня 2017 року в Чернівецькому міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ в області, актовий запис № 656. За час спільного проживання в сторін [INFO] народився син [PERSON] , який проживає разом з позивачкою і перебуває її на утриманні. Спільне життя сторін не склалося через те, що у них різні погляди на сімейне життя та сімейні обов`язки. Відповідач зловживав алкогольними напоями, влаштовував сварки, постійно проявляв неповагу до позивачки, у зв`язку з чим спільне сімейне життя і збереження шлюбу стало неможливим. Шлюбні відносини між сторонами фактично припинилися більше 1 року назад, носять формальний характер. Позивачка вважає, що примирення з відповідачем недоцільне, тому просить шлюб розірвати, неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , залишити на проживанні з нею. Крім того, просить стягувати з відповідача в її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн. щомісяця, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття; допустити негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць; всі витрати покласти на відповідача. Ухвалою суду 17 вересня 2019 р. залишено без розгляду позовну заяву [PERSON] до [PERSON] в частині вимог про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Позивачка в судове засідання не з`явилася. Подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовну вимогу про розірвання шлюбу підтримує повністю, неповнолітнього сина просить залишити на проживанні з нею, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « [PERSON] ». Відповідач та його представник - адвокат Петікар А.В. в судове засідання не з`явилися. Представник відповідача подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності та заяву відповідача, в якій зазначено, що відповідач в повному обсязі визнає позов в частині розірвання шлюбу. Дії учасників справи не суперечать вимогам ст.211 ЦПК України, відповідно до якої учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Передбачених ч.2 ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності учасників справи. Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази, встановив, що шлюб між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрований 11 травня 2017 року Чернівецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області, актовий запис № 656, що стверджено свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 11 травня 2017. У шлюбі в сторін [INFO] народився син [PERSON] , актовий запис № 1748 від 26 липня 2017 року, що доводиться копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Чернівецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області. Ст. 51 Конституції України, ч.1 ст. 24 Сімейного кодексу України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно ч. 2 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Відповідно до ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя, визначає ч.1 ст.36 СК. Статтею 55 СК України передбачений обов`язок подружжя турбуватись про сім`ю, в т.ч.: дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, вони повинні бути відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в сім`ї, та зобов`язані спільно дбати про матеріальне забезпечення сім`ї. Відповідно до ч.2 ст. 104 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно із ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом (ч.ч. 3, 4 ст. 56 Сімейного кодексу України). Судом встановлено, що сторони спільно не проживають, не піклуються про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що сім`я розпалася повністю, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, тому позов слід задовольнити. Згідно ст. 160 Сімейного кодексу України суд, приймаючи до уваги згоду батьків, вважає за доцільне визначити місце проживання малолітнього сина сторін [PERSON] з матір`ю. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Зважаючи на прохання позивачки, суд вважає за доцільне після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « [PERSON] ». Згідно ч.2 ст.114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Питання судових витрат суд вирішує згідно вимог ст. 141 ЦПК України. На підставі ст.ст. 3, 21, 24, 36, 55, 104, 112-114, 160 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved