Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-12 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , третя особа Четверта Львівська державна нотаріальна контора про встановлення факту спільного проживання та визнання права власності у порядку спадкування за законом. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 12 травня 1973 року між нею та [PERSON] укладено шлюб. Від даного шлюбу у них народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . 04.05.1994 шлюб між ними було розірвано, однак, після розірвання шлюбу вони фактично не припинили сімейних відносин та продовжили спільно проживати однією сім`єю та близько 14 років проживали разом у квартирі [ADDRESS] . [INFO] [PERSON] помер, та після його смерті відкрилася спадщина за законом, оскільки він на випадок своєї смерті заповіту не складав. Спадкоємцями першої черги за законом до спадкового майна [PERSON] є його діти [PERSON] та [PERSON] , спадкоємцями другої черги є його сестри [PERSON] та [PERSON] , спадкоємців третьої черги не має. В свою чергу вона, як така, що проживала із спадкодавцем однією сім`єю близько 14 років відноситься до кола спадкоємців четвертої черги. З усіх спадкоємців, які залишились у [PERSON] вона одна вважається такою, що прийняла спадщину, оскільки ніхто із синів та сестер спадкодавця не подав у законодавчо встановлений строк заяву про прийняття спадщини. Вона постійно проживала із спадкодавцем на час відкриття спадщини, а тому є такою, що фактично її прийняла. З метою здійснення права на спадкування та оформлення права на спадщину вона звернулася до Четвертої Львівської нотаріальної контори із заявою. Було відкрито спадкову справу за її заявою та повідомлено про необхідність звернутися до суду про визнання її такою, що спільно проживала із [PERSON] однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини. Тому з даних підстав просить встановити факт її спільного проживання однією сім`єю із [PERSON] з 07.09.1998 до 03.08.2012 - дня його смерті за адресою [ADDRESS] , визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на садовий будинок за адресою: [ADDRESS] та земельну ділянку, загальною площею, 0,0586 га, що знаходиться за даною адресою. Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями головуючим суддею у справі визначено Швед Н.П. Ухвалою судді Яворівського районного суду Львівської області від 02.10.2018 матеріали позовної заяви залишено без руху, та надано строк для усунення недоліків позовної заяви. Ухвалою судді Яворівського районного суду Львівської області від 08.11.2018 відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання. 10.01.2019 ухвалою Яворівського районного суду Львівської області закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду. Згідно з розпорядженням керівника апарату Яворівського районного суду Львівської області про призначення проведення повторного автоматизованого розподілу судової справи у зв`язку із закінченням повноваження першого періоду призначення на посаді судді Швед Н.П. та протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями справа передана судді Карпин І.М. Ухвалою судді від 01.03.2019 матеріали справи прийняті до провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Яворівського районного суду Львівської області від 26.03.2021 закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду. Представник позивача [PERSON] - адвокат Хом`як О.Г. в судове засідання не з`явився, однак подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги своєї довірительки підтримує та просить їх задовольнити. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в судове засідання не з`явилися, однак подали заяви про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги [PERSON] визнають. Третя особа Четверта Львівська державна нотаріальна контора подала клопотання про розгляд справи у відсутності представника держнотконтори та винесення рішення на розсуд суду. Зважаючи на викладене вище, суд вважає можливим розглянути заяву за відсутності учасників справи на підставі наявних у ній доказів. Згідно з ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов слід задовольнити частково з наступних підстав. Згідно з ст.ст.1216, 1217, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків спадщини від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до вимог ст.ст.1268, 1269, 1270 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шестимісячного строку не заявив про відмову від спадщини. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має право протягом шестимісячного строку подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Згідно з ст.1261, 1262, 1263, 1264 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки, удругу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері , у третю чергу право на спадкування за законом мають рідні дядько та тітка спадкодавця, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Судом встановлено, що [INFO] в м.Львові у віці 60 років помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть Серія [NUMBER] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина за законом на все його майно та була заведена спадкова справа №59/2018. Спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON] є його діти [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвами про їх народження Серії [NUMBER] , [NUMBER] . Спадкоємцями другої черги за законом після смерті [PERSON] є його сестри [PERSON] та [PERSON] . Судом встановлено, що позивач [PERSON] перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] в період часу з 12.05.1973 по 04.05.1994, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 12.05.1973 та свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 04.05.1994. Як вбачається з довідки з місця проживання про склад сім`ї і реєстрацію №64/1 від 01.02.2018, виданої ЖБК «Прогрес -1» власник квартири [ADDRESS] [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] та виписаний 30.01.2013, [PERSON] , [INFO] , проживає без реєстрації в даній квартирі по даний час, платить за житлово-комунальні послуги. Також судом встановлено, що позивач [PERSON] після смерті [PERSON] звернулася до Четвертої Львівської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини у виді садового будинку [ADDRESS] та земельної ділянки в с.Рясне-Руська Яворівського району Львівської області. Як вбачається з матеріалів спадкової справи спадкоємці першої черги [PERSON] , [PERSON] , а також спадкоємці другої черги [PERSON] , [PERSON] не заперечують проти видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на все спадкове майно спадкодавцям, які прийняли спадщину. Разом з тим спадкоємців третьої черги нотаріусом не встановлено. Листом державного нотаріуса Четвертої Львівської державної нотаріальної контори Мельник Г.Я. від 02.07.2018 надано відповідь [PERSON] про те, що на підставі її заяви була заведена спадкова справа №59/2018. Одночасно повідомлено, що проживання з спадкодавцем однією сім`єю не менше як 5 років до часу відкриття спадщини дає підставу для спадкування в четвертій черзі (якщо цей факт встановлено судом). Тому їй необхідно звернутися до суду про встановлення факту проживання з спадкодавцем однією сім`єю не менше як 5 років до часу відкриття спадщини. У п.п. 2, 23 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах спадкування» №7від 30.05.2008 року роз`яснено, що якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини. Метою встановлення факту спільного проживання заявника зі спадкодавцем є необхідність реалізації права на оформлення спадкового майна, отже такий факт породжує юридичні наслідки. Чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем. Суд зауважує, що метою встановлення факту спільного проживання заявника зі спадкодавцем на час відкриття спадщини є необхідність реалізації нею права на оформлення спадкового майна, отже, такий факт породжує юридичні наслідки. Відповідно до ч.2 ст.2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Таким чином, враховуючи вищенаведене, зважаючи на визнання позову відповідачами, які є синами померлого та рідними сестрами, суд дійшов висновку, що матеріалами справи, достатньо стверджується той факт, що [PERSON] проживала разом із спадкодавцем [PERSON] , померлим [INFO] , однією сім`єю, в період часу з 07.09.1998 до 03.08.2012, а тому позов у цій частині є підставним та підлягає до задоволення. Щодо позовних вимог про визнання права власності на спадкове майно, то такі задоволенню не підлягають, з огляду на наступне. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. За змістом положень ст. 392 ЦК України право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Тобто, визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку та в інший спосіб такі перешкоди не можуть бути усунуті. У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» вказано, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. Крім того, Верховним Судом у постанові від 05.06.2019 по справі №554/3192/16-ц висловлена правова позиція про те, що при вирішенні справ про спадкування слід звернути увагу на наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема, відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. У разі, якщо відсутність умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину не підтверджена належними доказами, а саме відмовою нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину, це може бути підставою для відмови у позові. У відповідності до глави 13 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженої наказом МЮ України 22.02.2012р. №296/5, про відмову особі у вчиненні нотаріальних дій нотаріус виносить вмотивовану постанову, в якій зокрема, зазначається причина такої відмови з посиланням на чинне законодавство та порядок і строки оскарження відмови. Як уже зазначалось вище Листом державного нотаріуса Четвертої Львівської державної нотаріальної контори Мельник Г.Я. №217/02-14 від 07.02.2018 повідомлено [PERSON] про те, що проживання з спадкодавцем однією сім`єю не менше як 5 років до часу відкриття спадщини дає підставу для спадкування в четвертій черзі (якщо цей факт встановлено судом). Тому їй необхідно звернутися до суду про визнання її спадкоємцем четвертої черги спадкування як такої, що проживала з спадкодавцем однією сім`єю не менше як 5 років до часу відкриття спадщини. [PERSON] був власником садового будинку [ADDRESS] та земельної ділянки , на якій даний будинок розташований, що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 25.07.2007 та Державним актом про прав приватної власності на землю серії ЛВ №2048, що дозволяє позивачу [PERSON] оформити свої спадкові права після смерті [PERSON] в нотаріальному порядку. У відповідності зі ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може грунтуватися на припущеннях. Позивачем не надано належних та допустимих доказів існування перешкод в оформленні спадкових прав (отриманні свідоцтва про право на спадщину) в нотаріальному порядку. Таким чином, з врахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку про безпідставність позовних вимог в частині визнання за позивачем права власності, а тому дані позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Outcome: partial