Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-26 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із вказаним вище позовом. Обґрунтовуючи позовні вимоги вказувала, що 06.06.2008 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] було укладено кредитно-заставний договір № CVF0AN40146685 за умовами якого [PERSON] передала у заставу банку належне їй рухоме майна автомобіль CHERY AMULET, № кузова (шасі): LVVDA11B68D025242, д/н: СЕ0940АМ. 19.07.2012 року заочним рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська, в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором CVF0AN40146685 від 06.06.2008 року в сумі 155980,99 грн. звернуто стягнення на предмет застави: автомобіль CHERY AMULET, № кузова (шасі): LVVDA11B68D025242, д/н: СЕ0940АМ, належний [PERSON], шляхом його продажу ПАТ КБ «Приватбанк» з укладенням від імені [PERSON] договору купівлі - продажу будь-яким способом з іншою собою покупцем, із знаттям вказаного автомобіля з обліку в органах ДАІ України, а також надання ПАТ КБ «Приватбанк» всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу. 05.05.2015 року на підставі вказаного рішення суду, ПАТ КБ «Приватбанк» продав транспортний засіб CHERY AMULET, належний [PERSON] [PERSON] за ціною 71640 грн. В подальшому, вказаний транспортний засіб було зареєстровано за [PERSON] 03.02.2017 року заочне рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 19.07.2012 року скасовано, призначено справу до розгляду в загальному прядку. 21.03.2017 року рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська в задоволенні позову ПАТ КБ «Приватбанк» відмовлено. Посилаючись на норми ст.388 ЦК України, згідно яких якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом, просила витребувати у [PERSON] автомобіль CHERY AMULET, № кузова (шасі): LVVDA11B68D025242, д/н: СЕ0940АМ, передавши його у її власність та визнати недійсним свідоцтво про реєстрацію даного транспортного засобу. 09.07.2018 року відповідач [PERSON] надіслала до суду відзив на позов, в якому проти задоволення позовних вимог заперечувала, вказуючи на те, що право власності на спірний автомобіль вона набула на законних підставах. У відповідності до ч.2 ст.388 ЦК України, майно не може бути витребуване від добросовісного набувача, якщо воно було продане у порядку, встановленому для виконання судових рішень. Оскільки спірний транспортний засіб був проданий первісному набувачу третій особі [PERSON] саме в порядку виконання судового рішення, вважає що заявлені вимоги не відповідають нормам закону та є безпідставними. 15.08.2018 року представник третьої особи АТ КБ «ПриватБанк» [PERSON] надіслала до суду пояснення на позов, в яких проти заявлених вимог заперечувала, вважаючи що спірний автомобіль вибув із володіння (продаж) [PERSON] до [PERSON] на законних підставах. Відповідно до Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року №5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», до вибуття майна з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом (пункт 3 частини першої статті 388 ЦК України) відносяться, зокрема, такі випадки, як вчинення правочину під впливом обману, насильства, зловмисної домовленості представника власника з другою стороною, тобто, у всіх випадках, коли майно вибуло з володіння поза волею власника або законного володільця). Сторони та їх представники в судове засідання не зявилися, оскільки звернулися до суду з письмовими заявами, які містяться в матеріалах справи, про її розгляд без їхньої участі. Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Зясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши досліджені письмові докази, які є належними та допустимими, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню з огляду на таке. Судом встановлено, що 06.06.2008 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] було укладено кредитно-заставний договір № CVF0AN40146685 за умовами якого [PERSON] передала у заставу банку належне їй рухоме майна автомобіль CHERY AMULET, № кузова (шасі): LVVDA11B68D025242, д/н: СЕ0940АМ. 19.07.2012 року заочним рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська, в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором CVF0AN40146685 від 06.06.2008 року в сумі 155980,99 грн. звернуто стягнення на предмет застави: автомобіль CHERY AMULET, № кузова (шасі): LVVDA11B68D025242, д/н: СЕ0940АМ, належний [PERSON], шляхом його продажу ПАТ КБ «Приватбанк» з укладенням від імені [PERSON] договору купівлі - продажу будь-яким способом з іншою собою покупцем, із знаттям вказаного автомобіля з обліку в органах ДАІ України, а також надання ПАТ КБ «Приватбанк» всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу. 05.05.2015 року на підставі вказаного рішення суду, ПАТ КБ «Приватбанк» продав транспортний засіб CHERY AMULET, належний [PERSON] [PERSON] Згідно довідки №31/24/08-2957 від 20.09.2018 року, виданої начальником РСЦ в Чернівецькій області [PERSON], перереєстрація транспортного засобу марки «Chery Amulet», 2008 року випуску, номер кузова [NUMBER] з громадянки [PERSON] на [PERSON] не проводилась. 05.06.2008 року відбулась вторинна реєстрація транспортного засобу, придбаного в розстрочку, на власника [PERSON] 18.03.2014 року транспортний засіб було знято з обліку для реалізації власником [PERSON] 25.07.2014 року відбулась вторинна реєстрація транспортного засобу придбаного в торговельній організації на власника [PERSON] 05.05.2015 року відбулась перереєстрація транспортного засобу на нового власника за довідкою-рахунком на власника [PERSON] 06.10.2016 року відбулась перереєстрація транспортного засобу на нового власника по договору укладеному в ТСЦ на власника [PERSON] 03.02.2017 року заочне рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 19.07.2012 року скасовано, призначено справу до розгляду в загальному прядку. Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 21.03.2017 року, яке набрало законної сили 03.04.2017 року в задоволенні позову ПАТ КБ «Приватбанк» відмовлено. Згідно ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Стаття 41 Конституції України гарантує кожному право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним. Відповідно до ст.317 ЦК України, власникові належать право володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст.387\~ЦК України, власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Відповідно до ст.330 ЦК України, якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до\~статті 388\~цього Кодексу майно не може бути витребуване у нього. За п.3 ч.1 ст.388 ЦК України, можливість витребувати майно від добросовісного набувача є за відсутності у діях власника майна волі на передачу майна. За змістом зазначеної норми закону майно, яке вибуло з володіння власника на підставі рішення суду, ухваленого щодо цього майна, але в подальшому скасованого, слід вважати таким, що вибуло з володіння власника поза його волею (висновки Верховного Суду України, викладені у постановах від 21 грудня 2016 року у справі № 6-2233цс16 та від 18 січня 2017 року у справі № 6-2776цс16). В постанові від 17.12.2014 року по справі №6-140цс14 ВСУ також зазначив, що власник майна може витребувати належне йому майно від будь якої особи, яка є останнім набувачем майна та яка набула майно з незаконних підстав, незалежно від того, скільки разів це майно було відчужене попередніми набувачами, та без визнання попередніх угод щодо спірного майна недійсними. Оскільки заочне рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 19.07.2012 року на підставі якого [PERSON], а в подальшому [PERSON] та [PERSON] набули право власності на спірний автомобіль було скасовано, то слід вважати, що транспортний засіб CHERY AMULET, № кузова (шасі): LVVDA11B68D025242, д/н: СЕ0940АМ вибув з власності [PERSON] поза її волею й вона має право витребувати його від добросовісного набувача за правилами статті 388 ЦК України, а тому заявлені нею вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved