overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-19 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на такі обставини. З 09.08.2014 року вона перебуває з [PERSON] у шлюбі, від якого є син [PERSON], [INFO]. Подружнє життя з відповідачем не склалося через нерозуміння один одного, різні характери, діаметрально протилежні погляди на сімейне життя, у зв'язку з чим між ними часто виникали сварки та суперечки. З жовтня 2016 року вони остаточно припинили подружнє життя та ведення спільного господарства, кожен живе своїм життям. Наразі позивачка твердо вирішила, що сім'ю зберегти неможливо. Дитина проживає з матір'ю. Спору щодо спільно набутого майна не виникає. Оскільки подальше збереження сім'ї суперечить їхнім інтересам, просить шлюб розірвати. Позивачка у судове засідання не з'явилася, надавши заяву про розгляд справи за її відсутності. Згідно заяви, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, на їх задоволенні наполягає, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився. Судом було направлено доручення Марганецькому міському суду Дніпропетровської області про допит відповідача за місцем його мешкання. Ухвалою Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 19.07.2017 року матеріали судового доручення відносно [PERSON] були повернені Нікопольському міськрайонному суду без виконання у зв'язку з неможливістю здійснити допит відповідача та вручити йому документи (а.с.21-22). За таких обставин суд вважає можливим розглянути справу у порядку ст. 224 ЦПК України, з винесенням заочного рішення. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. На підставі ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено у судовому засіданні, 09.08.2014 року сторони уклали шлюб, зареєстрований у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Марганецького міського управління юстиції у Дніпропетровській області за актовим записом № 126 (а.с.4). Від шлюбу є малолітній син - [PERSON], [INFO] (а.с.5). З жовтня 2016 року внаслідок відсутності взаєморозуміння, несумісності характерів та поглядів на сімейне життя, права та обов'язки подружжя, сторони остаточно припинили шлюбні відносини, і після того їх поновлювати не намагалися. Шлюб носить формальний характер. Дитина проживає з матір'ю. Спір щодо поділу спільного сумісного майна наразі відсутній. За таких обставин суд вважає, що збереження сім'ї недоцільне, суперечить інтересам подружжя, а тому шлюб необхідно розірвати. Після розлучення позивачка прізвище змінювати не бажає. На підставі ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню судовий збір, сплачений за подання позову (а.с.1).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-28 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на такі обставини. З 09.12.2008 року вона перебуває з [PERSON] у шлюбі, від якого є четверо дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], Браун, [INFO], та [PERSON], [INFO]. Подружнє життя з відповідачем не склалося через нерозуміння один одного, різні характери, протилежні погляди на сімейне життя, небажанням [PERSON] забезпечувати сімю матеріально, у звязку з чим між ними часто виникали сварки та суперечки. З 01.01.2015 року вони припинили подружнє життя та ведення спільного господарства, кожен живе своїм життям. Наразі позивачка твердо вирішила, що сімю зберегти неможливо. Спору щодо спільно набутого майна не виникає; шлюб [PERSON] розриває вперше. Оскільки подальше збереження сімї суперечить її інтересам, просить шлюб розірвати. Позивачка у судове засідання не зявилася, надавши заяву про розгляд справи за її відсутності. Згідно заяви, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, на розірванні шлюбу наполягає, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не зявився, про час та місце судового розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду невідомі. Суд вважає можливим розглянути справу у порядку ст. 224 ЦПК України, з винесенням заочного рішення. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. На підставі ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено у судовому засіданні, 09.12.2008 року сторони уклали шлюб, зареєстрований Центральним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з державним центром розвитку сімї за актовим записом № 3357 (а.с.4). Від шлюбу є малолітні діти [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON] Браун Крістіанович, [INFO], та [PERSON], [INFO] (а.с.6-9). З 01.01.2015 року внаслідок відсутності взаєморозуміння, несумісності характерів та поглядів на сімейне життя, права та обовязки подружжя, небажання відповідача забезпечувати сімю, сторони припинили шлюбні відносини, і після того їх поновлювати не намагалися. Шлюб носить формальний характер. Діти проживають з матірю. Спір щодо розподілу спільного майна подружжя наразі не заявлений. Шлюб позивачка розриває вперше. За таких обставин суд вважає, що збереження сімї недоцільне, суперечить інтересам подружжя, а тому шлюб необхідно розірвати. Після розлучення позивачка прізвище змінювати не бажає. На підставі ст.88 ЦПК України з відповідача за клопотанням позивачки, на її користь підлягає стягненню судовий збір, сплачений за подання позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-02 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на такі обставини. З 09.12.2009 року вона перебуває з [PERSON] у шлюбі, від якого є син [PERSON], [INFO]. Подружнє життя з відповідачем не склалося через нерозуміння один одного, різні характери, діаметрально протилежні погляди на сімейне життя, у зв'язку з чим між ними часто виникали сварки та суперечки. Наразі вони остаточно припинили подружнє життя та ведення спільного господарства, кожен живе своїм життям. Позивачка твердо вирішила, що сім'ю зберегти неможливо. Дитина, за домовленістю, проживає з матір'ю. Спору щодо спільно набутого майна не виникає. Шлюб позивачка розриває вперше, а відповідач - вдруге. Оскільки подальше збереження сім'ї суперечить їхнім інтересам, просить шлюб розірвати. Сторони у судове засідання не з'явилися, надавши заяви про розгляд справи за їх відсутності. Згідно заяв, позивач позовні вимоги підтримує у повному обсязі, відповідачка проти розірвання шлюбу не заперечує. Зазначають, що шлюбні відносини припинені у квітні 2014 року. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. На підставі ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено у судовому засіданні, 09.12.2009 року сторони уклали шлюб, зареєстрований у Відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Нікополю Нікопольського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області за актовим записом № 777 (а.с.8). Від шлюбу є малолітній син - [PERSON], [INFO] (а.с.9). З квітня 2014 року внаслідок відсутності взаєморозуміння, несумісності характерів та поглядів на сімейне життя, права та обов'язки подружжя, сторони припинили шлюбні відносини, і після того їх поновлювати не намагалися, кожен живе своїм життям. Шлюб носить формальний характер. Дитина, за домовленістю, проживає з матір'ю. Спір щодо поділу спільного сумісного майна наразі відсутній. Позивачка розриває шлюб вперше, а відповідач - вдруге. За таких обставин суд вважає, що збереження сім'ї недоцільне, суперечить інтересам подружжя, а тому шлюб необхідно розірвати. Після розлучення позивачка прізвище змінювати не бажає. Позовна заява оплачена судовим збором (а.с.1).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-25 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на такі обставини. З 10.01.1987 року вона перебуває з [PERSON] у шлюбі, від якого є повнолітні діти [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Подружнє життя з відповідачем не склалося через нерозуміння один одного, різні характери, протилежні погляди на сімейні відносини. З 01.01.2014 року сторони припинили подружнє життя та ведення спільного господарства, кожен живе своїм життям. Позивач твердо вирішила, що сімю зберегти неможливо. Майновий спір відсутній. Оскільки подальше збереження сімї суперечить її інтересам, а відповідач ухиляється від розірвання шлюбу в органах РАЦС, [PERSON] просить суд шлюб розірвати без зміни їй прізвища на дошлюбне. Сторони у судове засідання не зявилися, надавши заяви про слухання справи за їх відсутності. У заявах позивач на позовних вимогах наполягає, відповідач позов визнає, проти розірвання шлюбу не заперечує (а.с.17,18). Враховуючи, що [PERSON] у повному обсязі визнав позов [PERSON], суд вважає доцільним за результатами підготовчого провадження ухвалити рішення, що відповідає положенням ч. 3 ст. 200 ЦПК України, та розглянути справу на підставі наявних доказів, без фіксування судового засідання звукозаписувальними технічними засобами, що передбачено ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд приходить до наступного. Згідно ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України (далі СК України) кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. На підставі ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено судом, 10.01.1987 року сторони уклали шлюб, зареєстрований у міському відділі ЗАГС м. Нікополь Дніпропетровської області за актовим записом № 28 (а.с.10). Діти від шлюбу повнолітні (а.с.11-12). З 01.01.2014 року внаслідок відсутності взаєморозуміння, несумісності характерів та поглядів на сімейне життя, права та обовязки подружжя, сторони припинили шлюбні відносини, і після того їх поновлювати не намагалися. Шлюб носить формальний характер. Майновий спір на даний час відсутній. За таких обставин суд вважає, що збереження сімї недоцільне, суперечить інтересам подружжя, а тому шлюб необхідно розірвати. При зверненні до суду з позовом [PERSON] було оплачено судовий збір у встановленому Законом розмірі 704,80 грн. (а.с.1). Враховуючи те, що відповідач до початку розгляду справи по суті визнав позов, суд у відповідності до ч. 1 ст. 142 ЦПК України, ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» вважає доцільним повернути позивачу\~ з державного бюджету 50 відсотків судового збору, що в даному випадку становить 352,40 грн. Також, відповідно до ст. 141 ЦПК України з [PERSON] підлягає стягненню судовий збір на користь [PERSON] в сумі 352,40 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-22 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на такі обставини. З 10.01.2007 року вона перебуває з [PERSON] у шлюбі, від якого є малолітні діти [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Подружнє життя з відповідачем не склалося через протилежні погляди на сімейне життя, права та обовязки подружжя, у звязку з чим з 08.03.2017 року вони припинили подружнє життя та ведення спільного господарства, кожен живе своїм життям. Позивач твердо вирішив, що сімю зберегти неможливо. Оскільки подальше збереження сімї суперечить її інтересам, [PERSON] просить суд шлюб розірвати без зміни їй прізвища на дошлюбне. Позивач у судове засідання не зявилася, надавши заяву про розгляд справи за її відсутності. Згідно заяви, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, на розірванні шлюбу наполягає, проти заочного розгляду справи не заперечує (а.с.15). Відповідач у судове засідання не зявився, причини неявки суду невідомі. Про час та місце судового розгляду справи був належним чином повідомлений відповідно до вимог п. 2 ч. 7 ст.\~128\~ЦПК України за адресою місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку (а.с.14). Відзиву або жодних заяв суду не подавав. Враховуючи, що відповідач був належним чином повідомлений про розгляд справи, на виклик суду не зявився без повідомлення причин неявки, відзив на позов не подав, а позивач не заперечує проти винесення заочного рішення, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-24 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на такі обставини. З 10.02.1996 року вона перебуває з [PERSON] у зареєстрованому шлюбі, від якого є доньки [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Подружнє життя з відповідачем не склалося через його неповажне ставлення до неї, небажання утримувати сім'ю. З червня 2014 року вони припинили подружнє життя та ведення спільного господарства, кожен живе своїм життям; відповідач мешкає з іншою жінкою. Після розірвання шлюбу неповнолітня дитина залишиться проживати з матір'ю, спір щодо її утримання вирішуватимуть окремо. Оскільки примирення суперечить її інтересам, просить шлюб розірвати. Сторони у судове засідання не з'явилися, надавши заяви про розгляд справи за їх відсутності. Згідно заяв, позивачка позовні вимоги підтримує у повному обсязі, відповідач проти розірвання шлюбу не заперечує (а.с.10-11). Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. На підставі ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено у судовому засіданні, 10.02.1996 року сторони уклали шлюб, зареєстрований у Відділі реєстрації актів громадянського стану виконкому Нікопольської міської ради народних депутатів Дніпропетровської області за актовим записом № 53 (а.с.4). Від шлюбу є одна малолітня донька - [PERSON], [INFO] (а.с.3). З червня 2014 року внаслідок відсутності взаєморозуміння, небажання відповідача дбати про потреби сім'ї, його зневажливе ставлення до дружини, сторони припинили шлюбні відносини, і після того їх поновлювати не намагалися. Шлюб носить формальний характер. Після розірвання шлюбу дитина залишиться проживати з матір'ю. Спори щодо стягнення аліментів та поділу майна подружжя наразі не заявлені. Після розлучення позивачка прізвище змінювати не бажає. За таких обставин суд вважає, що збереження сім'ї недоцільне, суперечить інтересам подружжя, а тому шлюб необхідно розірвати. Позовна заява оплачена судовим збором (а.с.1).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-02 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на такі обставини. З 10.03.2007 року по 23.05.2014 року вони з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого є малолітня донька [PERSON], [INFO]. Дитина знаходиться на її повному утриманні, [PERSON] матеріальну допомогу у достатньому розмірі не надає, через що вона вимушена звернутися до суду. Позивачка у судове засідання не з'явилася, подавши заяву про розгляд справи за її відсутності, на позовних вимогах наполягає, проти заочного розгляду справи не заперечує (а.с.7). Відповідач у судове засідання не з'явився, був повідомлений належним чином, причини неявки суду невідомі (а.с.6). Суд вважає можливим розглянути справу в порядку ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. На підставі приписів ст.ст.181, 183 СК України за рішенням суду кошти на утримання дітей (аліменти) присуджуються у частці від доходу їх батька, матері, яка встановлюється судом. Як встановлено судом, 10.03.2007 року сторони уклали шлюб, зареєстрований у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Нікополю реєстраційної служби Нікопольського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області за актовим записом № 125 (а.с.2). [INFO] року у них народилася донька - [PERSON] (а.с.3). Рішенням Нікопольського міськрайонного суду від 12.05.2014 року шлюб було розірвано (а.с.4). Дитина проживає з матір'ю, знаходиться на її повному утриманні, [PERSON] матеріальної допомоги на утримання [PERSON] у достатньому розмірі не надає, тому позивачка просить стягнути з нього аліменти на утримання доньки в розмірі 1/4 частини його заробітків (доходів). Суд, даючи оцінку доказам, наявним у матеріалах справи, дійшов висновку про те, що [PERSON] має обов'язок надавати допомогу на утримання своєї дитини, однак у добровільному порядку від надання такої допомоги ухиляється. За таких обставин, суд вважає, що аліменти в силу ст. ст. 180-183 СК України мають бути стягнуті з нього у примусовому порядку. Також в силу ст. 88 ЦПК України з відповідача мають бути стягнуті судові витрати по справі на користь держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-29 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на такі обставини. З 10.04.2010 року вони з відповідачем перебувають у шлюбі, від якого є малолітня донька [PERSON], [INFO]. Наразі шлюбні стосунки фактично припинені, дитина знаходиться на повному утриманні матері, [PERSON] матеріальну допомогу надає несистематично, через що вона вимушена звернутися до суду. Просить стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки. Сторони у судове засідання не зявилися, надавши заяви про слухання справи за їх відсутності. Згідно заяв, позивачка позовні вимоги підтримує, відповідач проти задоволення позову не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. На підставі приписів ст.ст.181, 183 СК України за рішенням суду кошти на утримання дітей (аліменти) присуджуються у частці від доходу їх батька, яка встановлюється судом. Як встановлено судом, з 10.04.2010 року сторони перебувають у шлюбі, від якого є малолітня донька [PERSON], [INFO] (а.с.3-4). Наразі шлюбні стосунки фактично припинені. Дитина знаходиться на утриманні матері. [PERSON] матеріальну допомогу на утримання доньки надає несистематично, тому позивачка просить стягнути з нього аліменти в розмірі 1/4 частини його заробітків (доходів). Інших аліментних стягнень відповідач не має. Суд, даючи оцінку доказам, наявним у матеріалах справи, дійшов висновку про те, що [PERSON] має обовязок і можливість надавати допомогу на утримання своєї дитини, однак у добровільному порядку від надання такої допомоги ухиляється. За таких обставин, суд вважає, що аліменти в силу ст. ст. 180-183 СК України мають бути стягнуті з нього у примусовому порядку. Також в силу ст. 88 ЦПК України з відповідача мають бути стягнуті судові витрати по справі на користь держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-15 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на такі обставини. З 10.07.2012 року вони з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого є малолітній син [PERSON], [INFO]. На даний час подружні відносини фактично припинені. Дитина знаходиться на повному утриманні матері, [PERSON] матеріальну допомогу не надає, через що вона вимушена звернутися до суду. Просить стягнути з відповідача аліменти на утримання сина у розмірі 1/3 частини його заробітку. Позивачка у судове засідання не з'явилася, подала уточнену заяву, згідно якої просить стягнути з [PERSON] аліменти на її користь на утримання дитини у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), справу розглянути за її відсутності (а.с.7). Відповідач у судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності. Згідно заяви, позовні вимоги визнає (а.с.9). Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. На підставі приписів ст.ст.181, 183 СК України за рішенням суду кошти на утримання дітей (аліменти) присуджуються у частці від доходу їх батька, яка встановлюється судом. Як встановлено судом, з 10.07.2012 року сторони перебувають у шлюбі, від якого є малолітній син - [PERSON], [INFO] (а.с.2-3). Наразі подружні відносини припинені. Дитина проживає з матір'ю, знаходиться на її утриманні. [PERSON] матеріальну допомогу на утримання сина не надає, тому позивачка просить стягнути з нього аліменти в розмірі 1/4 частини його заробітків (доходів). Інші аліментні зобов'язання у відповідача відсутні. Суд, даючи оцінку доказам, наявним у матеріалах справи, дійшов висновку про те, що [PERSON] має обов'язок і можливість надавати допомогу на утримання своєї дитини, однак у добровільному порядку від надання такої допомоги ухиляється. За таких обставин, суд вважає, що аліменти в силу ст. ст. 180-183 СК України мають бути стягнуті з нього у примусовому порядку. Також в силу ст. 88 ЦПК України з відповідача мають бути стягнуті судові витрати по справі на користь держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-20 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на такі обставини. З 10.07.2013 року вони з відповідачем перебувають у шлюбі, від якого є малолітній син [PERSON], [INFO]. З 06.02.2015 року шлюбні стосунки фактично припинені, дитина знаходиться на повному утриманні матері, [PERSON] матеріальної допомоги не надає, через що вона вимушена звернутися до суду. Просить стягнути з відповідача аліменти на утримання сина. Сторони у судове засідання не з'явилися, надавши заяви про слухання справи за їх відсутності. Згідно заяв, позивачка позовні вимоги підтримує, відповідач проти задоволення позову не заперечує (а.с.9-10). Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. На підставі приписів ст.ст.181, 183 СК України за рішенням суду кошти на утримання дітей (аліменти) присуджуються у частці від доходу їх батька, яка встановлюється судом. Як встановлено судом, з 10.07.2013 року сторони перебувають у шлюбі, від якого є малолітній син [PERSON], [INFO] (а.с.4-5). З 06.02.2015 року шлюбні стосунки фактично припинені. Дитина проживає з матір'ю, знаходиться на її утриманні (а.с.6-7). [PERSON] матеріальної допомоги на утримання сина не надає, тому позивачка просить стягнути з нього аліменти в розмірі 1/4 частини його заробітків (доходів). Інших аліментних стягнень відповідач не має. Суд, даючи оцінку доказам, наявним у матеріалах справи, дійшов висновку про те, що [PERSON] має обов'язок і можливість надавати допомогу на утримання своєї дитини, однак у добровільному порядку від надання такої допомоги ухиляється. За таких обставин, суд вважає, що аліменти в силу ст. ст. 180-183 СК України мають бути стягнуті з нього у примусовому порядку. Також в силу ст. 88 ЦПК України з відповідача мають бути стягнуті судові витрати по справі на користь держави.

Outcome: approved