Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-20 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із позовною заявою до Підволочиської селищної ради Тернопільської області про визнання за нею права власності на житловий будинок з надвірними будівлями №19 по вул. Колгоспна в с. Хмелиська Підволочиського району Тернопільської області, загальною площею 77,70 кв.м. та житловою 35,2 кв.м., в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], який помер 12 березня 2003 року. Обґрунтовуючи свої вимоги, Позивач покликається на те, що 12 березня 2003 року помер [PERSON] При зверненні Позивача до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, їй було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у звязку із відсутністю правовстановлюючих документів на імя спадкодавця на вказаний житловий будинок. З огляду на вказане, у Позивача виникла необхідність звернутися до суду за захистом своїх невизнаних прав. Сторони, будучи повідомленими про дату і час судового розгляду, в судове засідання не зявилися, подали заяви з проханням справу слухати у їх відсутності. Позивач позов підтримала, просила задовольнити. Представник Відповідача проти позову не заперечив. Дослідивши матеріали справи, враховуючи визнання позову відповідачем, суд вважає за можливе прийняти рішення у підготовчому провадженні, частково задовольнивши позовні вимоги з наступних підстав. 23 січня 2003 року секретарем Хмелиськівської сільської ради Підволочиського району посвідчено заповіт [PERSON], жителя [INFO], відповідно до якого останній на випадок своєї смерті зробив наступне заповітне розпорядження: все належне йому майно, де б воно було і з чого б воно не складалося заповів в користь свого сина [PERSON] і онучки [PERSON], в рівних частинах. Позивач [PERSON], [INFO], - онучка [PERSON], що вбачається із свідоцтв про народження серія ІІІ-ИД №251906, виданого 31 жовтня 1987 року; про одруження серія І-ИД №897304, виданого 05 січня 2005 року; про народження серія І-ИД №125272, виданого 04 березня 2003 року, про розірвання шлюбу серія І-ИД №027424, виданого повторно 27 липня 2001 року. Згідно з свідоцтвом про смерть серії І-ИД №122937, виданим Хмелиськівською сільською радою Тернопільської області, 12 березня 2003 року помер [PERSON]. [PERSON] на день смерті проживав один, що вбачається із архівної довідки №578 від 18 липня 2017 року, виданої Архівним відділом Підволочиської РДА, підстава фонд №51, справа №3, арк. 12. Згідно чч. 1, 2 ст. 524 ЦК УРСР (чиного на день виникнення правовідносин) спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Особи, для яких право спадкоємства виникає лише у випадку неприйняття спадщини іншими спадкоємцями, можуть заявити про свою згоду прийняти спадщину протягом строку, що залишився для прийняття спадщини. Якщо строк, що залишився, менше трьох місяців, він продовжується до трьох місяців. Таким чином, Позивач є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON], який помер 12 березня 2003 року. Позивач спадщину після смерті [PERSON], який помер 12 березня 2003 року, прийняла, що вбачається із спадкової справи №179/2003. Крім того, з матеріалів спадкової справи вбачається, що спадщину після смерті [PERSON], який помер 12 березня 2003 року, також прийняв [PERSON] (свідоцтво про право на спадщину за заповітом серія ВЕМ №836105 від 26 грудня 2006 року, зареєстроване державним нотаріусом Підволочиської державної нотаріальної контори в реєстрі за №6027) Згідно з технічним паспортом на житловий будинок індивідуального житлового фонду, довідкою про технічний опис обєкта нерухомого майна №75, інформацією №75, виданими БТІ Підволочиського району 25 липня 2017 року, довідкою сторости с. Хмелиська, посвідченою Підволочиською селищною радою Тернопільської області №369 від 06 червня 2017 року, власником житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою вул. Колгоспній, що в с. Хмелиська Підволочиського району Тернопільської області, загальною площею 77,70 кв.м. та житловою 35,2 кв.м., зазначений [PERSON]. Свідоцтво про право власності не зареєстровано. Відповідно до розяснення державного нотаріуса Збаразької державної нотаріальної контори в.о. завідувача Підволочиської державної нотаріальної контори від 20 липня 2017 року №434/01-16, Позивачу розяснено, що вчинення нотаріальної дії - видача свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з надвірними будівлями №19 по вул. Колгоспній в с. Хмелиська Підволочиського району Тернопільської області після смерті [PERSON], який помер 12 березня 2003 року, - не можливе, у звязку з відсутністю правовстановлюючого документа, що підтверджує право власності спадкодавця на вказане будинковолодіння. З огляду на вказане, суд приходить до висновку про часткову обґрунтованість позовних вимог, а тому позов слід задовольнити частково, визнати за позивачем право власності на ? частину житлового будинку з надвірними будівлями №19 по вул. Колгоспна в с. Хмелиська Підволочиського району Тернопільської області, загальною площею 77,70 кв.м. та житловою 35,2 кв.м., в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], який помер 12 березня 2003 року. Так, Позивач, після смерті [PERSON] спадщину прийняла, однак через відсутність правовстановлюючого документа на успадковану частку будинковолодіння, не може оформити спадкове майно на себе, що свідчить про порушення її прав, які підлягають судовому захисту. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів і вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Так, відповідно до вимог ч. 1 ст. 15 та ст. 392 ЦК України - кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого цивільного права у разі його невизнання або оспорювання, а власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це майно оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Враховуючи наведене,

Outcome: partial