Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-17 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до виконавчого комітету [PERSON] сільської ради, третя особа без самостійних вимог [PERSON] державна нотаріальна контора про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування. В позові зазначила, що вона є сестрою померлого 18 квітня 2013 року брата [PERSON]. У звязку зі смертю брата відкрилася спадщина на належне йому нерухоме майно, яке складається з житлового будинку (літера А) та господарських будівель (господарська будівля (літера Б), навіс (літера В)) і споруд (№ 1-3), що знаходиться в с. Минай, вул. П. Карпатського, буд. 7/а, Ужгородського району, Закарпатської області. Відповідно до паспорту технічної інвентаризації № 1554 від 07.07.2016 р. загальна площа будинку складає 233 м.кв., житлова 9.6, інвентарна вартість будинку становить 78105 грн. Згідно рішення 13 сесії 23 скликання виконкому [PERSON] сільської ради від 18 травня 2000 року «Про затвердження земельної ділянки МФ «Ігнея» розглянувши положення президента міжнародного фонду «Ігнея» про закріплення земельної ділянки в постійне користування в с. Минай по вул. Патруся Карпатського встановлено: на основі договору купівлі-продажу № 016 від 15.03.1995 року мале підприємство «Віраж» продало, а міжнародний фонд «Ігнея» купив земельну ділянку в с. Минай, вул. П. Карпатського площею 0.15 га та рішення 08 сесії 22 скликання від 25.04.1997 року про виділення земельної ділянки площею 0.15 га МФ «Ігнея» в с. Минай, вул. П. Карпатського під спорудження культурно-торгового комплексу, сесія сільської ради вирішила: закріпити за МФ «Ігнея» земельну ділянку площею 0.30 га в с. Минай, вул. П. Карпатського під спорудження культурно-торгового комплексу. Звернувшись в [PERSON] сільську раду їй було надано лист від 01.07.2016 р. № 02-26/Б-10 про те, що за адресою: с. Минай, вул. П. Карпатського, буд. 7/а знаходиться обєкт нерухомого майна, будівництво якого розпочав [PERSON] у 1995 році. Даний обєкт використовувався ним для проживання де фактично він проживав. Дана земельна ділянка згідно земельно-облікових даних сільської ради знаходилася в користування фонду «Ігнея», засновником якого був [PERSON] Правовстановлюючих документів на вищевказану будівлю [PERSON] сільська рада немає. Після смерті брата [PERSON] вона звернулася в [PERSON] державну нотаріальну контору, де на її звернення було заведено спадкову справу № 54877107, витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 34831942 від 13.08.2013 р. Також, вона подала заяву про прийняття спадщини за законом в якій приняла спадщину за померлим братом [PERSON], який помер 18.04.2013 р, яка посвідчена державним нотаріусом [PERSON] державної нотаріальної контори [PERSON] Однак, з невідомих причин брат не встиг зареєструвати належний йому житловий будинок в с. Минай, вул. П. Карпатського, буд. 7/а, Ужгородського району, Закарпатської області у реєстрі прав власності на нерухоме майно. На випадок своєї смерті покійний [PERSON] заповіту не залишав. Спадкоємцем, який має право на обовязкову частку у спадщині за померлим окрім неї після його смерті є їхній брат [PERSON], [INFO], який від прийняття спадщини відмовився. З метою оформлення своїх спадкових прав її представник від її імені звернувся до [PERSON] державної нотаріальної контори з проханням видати на імя [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок, що знаходиться за адресою: с. Минай, вул. П. Карпатського, буд. 7/а, Ужгородського району, який належав рідному брату [PERSON] [PERSON], який помер 18.04.2013 р., останнє місце проживання якого було: м. Мукачево, вул. Першотравнева Набережна, 2/86, Закарпатської області. Державний нотаріус [PERSON] державної нотаріальної контори [PERSON] надав постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 22.07.2016 року № 378/02-31, оскільки не подано правовстановлюючих документів, які посвідчують право власності на житловий будинок та відносно якого не здійснена державна реєстрація. У звязку з чим їй розяснено про необхідність звернутися з позовом про визнання права власності на вказане майно в порядку спадкування в суд. [PERSON] право власності на житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, що розташований в с. Минай, вул. П. Карпатського, буд. 7/а, Ужгородського району, Закарпатської області, за життя не зареєстрував. У звязку з тим, що за життя реєстрація права власності на житловий будинок з належними до нього господарськими спорудами за братом [PERSON] проведена не була, з метою оформлення права власності на належне йому майно, необхідно визнати право власності на вищезгаданий будинок в судовому порядку. Відсутність правовстановлюючих документів становить перешкоду в подальшому оформленні належних їй спадкових прав після смерті брата, так як нотаріус на даний момент не може видати відповідне свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно без правовстановлюючих документів зареєстрованих в державному реєстрі речових прав. Просить визнати за нею, [PERSON], право власності на житловий будинок (літера А) загальна площа 233 м.кв., житлова 9.6, та господарські будівель (господарська будівля (літера Б), навіс (літера В)) і споруд (№ 1-3), що знаходиться в с. Минай, вул. П. Карпатського, буд. 7/а, Ужгородського району Закарпатської області в порядку спадкування по закону за померлим 18.04.2013 р. братом [PERSON] Представник позивачки [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю посилаючись на викладені у позовній заяві обставини і просить позов задовольнити. Представник [PERSON] сільської ради в судове засідання не зявився, так як сільський голова подав письмове клопотання відповідно до якого сільська рада визнає позов у повному обсязі та просить розглянути справу без їхньої участі. Представник [PERSON] державної нотаріальної контори в судове засідання не зявися, так як державний нотаріус надіслав письмову заяву відповідно до якої просить розглянути справу за відсутності їхнього представника, задоволення позовних вимог залишають на розсуду суду. Заслухавши пояснення представника позивачки та дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. В судовому засіданні встановлено, що позивачка [PERSON] є сестрою [PERSON], який помер 18 квітня 2013 року. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне йому нерухоме майно, що складається з житлового будинку, розташованого за адресою: с. Минай, вул. П. Карпатського, 7/а, Ужгородського району Закарпатської області. 13 серпня 2013 року після смерті [PERSON] [PERSON] державною нотаріальною конторою заведено спадкову справу за № 54877107, що стверджено витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі за № 34831942. З матеріалів справи вбачається, що рішенням 13 сесії 23 скликання виконкому [PERSON] сільської ради від 18 травня 2000 року «Про затвердження земельної ділянки МФ «Ігнея» розглянувши положення президента міжнародного фонду «Ігнея» про закріплення земельної ділянки в постійне користування в с. Минай по вул. Патруся Карпатського встановлено: на основі договору купівлі-продажу № 016 від 15.03.1995 року мале підприємство «Віраж» продало, а міжнародний фонд «Ігнея» купив земельну ділянку в с. Минай, вул. П. Карпатського площею 0.15 га та рішення 08 сесії 22 скликання від 25.04.1997 року про виділення земельної ділянки площею 0.15 га МФ «Ігнея» в с. Минай, вул. П. Карпатського під спорудження культурно-торгового комплексу, сесія сільської ради вирішила: закріпити за МФ «Ігнея» земельну ділянку площею 0.30 га в с. Минай, вул. П. Карпатського під спорудження культурно-торгового комплексу. Згідно листа Головного територіального управління статистики у Закарпатській області від 01.06.2016 р. за № 03.5-07/134/1913 субєкт господарювання ПП «Фонд Ігнея» обліковувався в органах державної статистики з 14.03.2011 р., керівником підприємства був [PERSON] [PERSON] сільської ради Ужгородського району від 01.07.2016 р. за № 02-26/Б-10 стверджується, що за адресою: с. Минай, вул. П. Карпатського, буд. 7/а знаходиться обєкт нерухомого майна, будівництво якого розпочав [PERSON] у 1995 році. Даний обєкт використовувався ним для проживання де фактично він проживав. Дана земельна ділянка згідно земельно-облікових даних сільської ради знаходилася в користування фонду «Ігнея», засновником якого був [PERSON] Правовстановлюючих документів на вищевказану будівлю [PERSON] сільська рада немає. Статями 1216, 1217 та 1220\~ЦК України\~визначено, що спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя\~статті 46 цього Кодексу). До складу спадщини, відповідно до\~ст. 1218 ЦК України, входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч. ч. 2, 3\~ст. 1223 ЦК України\~у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у\~статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст.\~1258\~та ст.\~1262 ЦК України\~спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово; у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. 18 жовтня 2013 року позивачка звернулася в [PERSON] державну нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини за законом після смерті її брата [PERSON], який на день смерті постійно проживав та був зареєстрованим за адресою: [INFO]. Згідно положень\~ст. 1297 ЦК України\~спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. 22 липня 2016 року державним нотаріусом [PERSON] державної нотаріальної контори позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про права на спадщину за законом на житловий будинок, що знаходиться за адресою: с. Минай, вул. П. Карпатського, будинок № 7/а, Ужгородського району Закарпатської області, оскільки нотаріусу не подано правовстановлюючих документів, які посвідчують право власності на житловий будинок та відносно якого не здійснена державна реєстрація, таким чином відсутнє право власності цей житловий будинок, що стверджується постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 22.07.2016 р. за № 378/02-31. Відповідно до пункту 23\~постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 р., свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Отже, виходячи з наведеного, позивачка позбавлена можливості отримати свідоцтво про право на спадщину на успадкований житловий будинок у нотаріальному порядку. Згідно\~ст. 16 ЦК України\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до ч. 2\~ст. 328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. На даний час на імя [PERSON] виготовлено технічний паспорт (інвентаризаційна справа № 1554) від 07.07.2016 р. на житловий будинок № 7/а по вул. П. Карпатського у с. Минай, загальна площа якого складає 233 м.кв., житлова 9.6 м.кв., інвентарна вартість будинку становить 78105 грн. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що можливість отримати свідоцтво на спадщину в нотаріальній конторі у позивачки відсутня, а визнання позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та охоронювані законом інтереси інших осіб, тому позовні вимоги, як такі, що є доведеними в судовому порядку, підлягають задоволенню в повному обсязі. Судові витрати слід покласти на позивачки.

Outcome: approved