Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-17 00:00:00

[PERSON] звернулася до Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області з позовом до Верхньодніпровської міської ради Дніпропетровської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини та встановлення юридичного факту. В обґрунтування позовної заяви зазначено, що [INFO] померла її свекруха, [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку по [ADDRESS]. З 2002 року по день смерті позивач проживала разом з [PERSON] однією сім'єю. [PERSON] уклала на ім'я позивача спадковий договір. За життя [PERSON] бажала, щоб у спадщину будинок прийняв рідний син її чоловіка - [PERSON]. Проте [PERSON] до нотаріуса не звертався і спадщину не прийняв. У зв'язку з чим позивач вирішила звернутися до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на будинок по [ADDRESS]. Проте у видачі свідоцтва було відмовлено, оскільки позивачем не було надано рішення суду про встановлення факту проживання однією сім'єю з померлою та у зв'язку з пропуском шестимісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини. Позивач вважає, що вона пропустила строк звернення до нотаріуса з поважних причин, оскільки вважала, що у спадок будинок прийняв її колишній чоловік - [PERSON], а тому не зверталася до нотаріуса. Враховуючи вищевикладене позивач просила суд встановити факт проживання [PERSON] з [PERSON] однією сім'єю з 2002 року до 2008 рік та визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] протягом двох місяців з дня набрання рішенням суду законної сили. В судовому засіданні позивач та представник позивача позов підтримали та просили суд задовольнити позовні вимоги. Позивач суду пояснила, що, коли в 2002 році її син поїхав навчатися до м. Дніпропетровськ вона перейшла жити до [PERSON] та її чоловіка. Вона доглядала їх, оскільки вони вже були похилого віку. Коли помер чоловік [PERSON], вона хотіла, щоб будинок по [ADDRESS] успадкував син її чоловіка - [PERSON], а [PERSON] вона залишить будинок по [ADDRESS]. У зв'язку з чим позивач вважала, що її колишній чоловік прийняв спадщину після смерті [PERSON]. Потім з'ясувала, що ніхто із спадкоємців не прийняв спадщину та вирішила звернутися до нотаріуса з метою оформлення права на спадщину. Інших спадкоємців за законом або заповітом після смерті [PERSON] не має. Представник позивача також суду пояснив, що позивач пропустила шестимісячний строк для подання заяви після смерті [PERSON] з поважних причин, іншого шляху підтвердити той факт, що позивач проживала разом із спадкодавцем однією сім'єю більше ніж п'ять років перед смертю, окрім звернення до суду у позивача не має. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечував. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, Верхньодніпровська державна нотаріальна контора, в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, подала заяву про розгляд справи без її участі. Суд, вислухавши пояснення осіб, які брали участь у справі, дослідивши матеріали справи, допитавши свідків, оцінивши докази в їх сукупності, приходить до наступних висновків. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. [INFO] померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про її смерть [NUMBER] (а.с.8). З 2002 року до дня смерті [PERSON] разом з нею постійно проживала її колишня невістка - [PERSON], що підтверджується показаннями свідків та письмовими доказами. Так свідок [PERSON] суду пояснив, що позивач є його колишньою дружиною. Коли його батьки почали хворіти, вони домовились, що вона буде їх доглядати. Позивач жила з батьками з 2002 року в їх будинку до самої смерті [PERSON]. Після смерті батьків він спадщину не прийняв та не претендує на неї. Не заперечує проти прийняття спадщини [PERSON]. Свідок [PERSON] суду пояснив, що після того як в 2002 році він поїхав навчатися до м. Дніпропетровська, його мати, [PERSON], почала жити разом з [PERSON]. Вона доглядала її та поховала за власні кошти. Довідкою виконавчого комітету Верхньодніпровської міської ради від 18 червня 2014 року також підтверджується, що [PERSON] мешкала разом з [PERSON] до дня її смерті. Вона її доглядала, вони вели спільне господарство, поховала її за власні кошти (а.с.59). Актом обстеження житлово-побутових умов по [ADDRESS] від 18 червня 2014 року підтверджується, що [PERSON] тривалий час, з 2002 року по день смерті, мешкала разом з [PERSON]. Даний факт підтвердили свідки: [PERSON] та [PERSON] (а.с.58). Таким чином, зібрані у справі докази підтверджують факт проживання однією сім'єю [PERSON] з [PERSON] з 2002 року до дня смерті - [INFO]. Згідно зі ст. 1264 Цивільного кодексу України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менше як п'ять років до часу відкриття спадщини. З урахуванням чого, суд приходить до висновку, що [PERSON] є спадкоємцем четвертої черги після смерті [PERSON]. Згідно зі ст.ст. 1268, 1269 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. При цьому, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкоємцем, має подати до нотаріуса заяву про прийняття спадщини. Частиною 1 ст. 1270 Цивільного кодексу України встановлено шестимісячний строк для прийняття спадщини, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 2 ст. 1220 Цивільного кодексу України часом відкриття спадщини є день смерті особи. [PERSON] звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини лише 6 травня 2014 року (а.с.44). Тобто [PERSON] пропустила шестимісячний строк для подання зави про прийняття спадщини. Відповідно до ст. 1272 Цивільного кодексу України за письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини до нотаріуса за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Судом встановлено, що заповіт від імені [PERSON] не складався, інші спадкоємці до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини не зверталися. Малолітніх, неповнолітніх, недієздатних та обмежено дієздатних спадкоємців після смерті [PERSON] не встановлено. Поважною причиною пропуску [PERSON] строку для прийняття спадщини після смерті [PERSON] суд вважає те, що позивач вважала, що після смерті свекрухи спадщину прийняв її колишній чоловік - [PERSON], а до неї перейшло право власності на будинок по [ADDRESS] за спадковим договором. В судовому засіданні [PERSON] підтвердив, що за життя [PERSON] була домовленість про те, що йому залишить будинок по [ADDRESS], а [PERSON] - будинок по [ADDRESS], проте він спадщину не прийняв. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що [PERSON] пропустила встановлений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини після смерті [PERSON] з поважних причин, а тому позовні вимоги є законними та обґрунтованими, а позов підлягає задоволенню. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у відповідності до ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України, суд приймає до уваги, що за подання позовної заяви позивачем було сплачено судовий збір, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Разом з тим, суд звертає увагу, що позивачем було сплачено судовий збір не в повному обсязі, а тому сума недоплаченого судового збору розміро 243 грн. 60 коп. підялгають стягненню з позивача в дохід держави.

Outcome: approved