Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-04 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із вказаною вище заявою. Посилалася на те, що її матір'ю була [PERSON], [INFO], яка народилася в м. Торез Донецької області і померла [INFO] в м. Сокиряни Чернівецької області, а бабусею - [PERSON], [INFO], яка народилася в с. Майдан-Вербецький Летичівського району Хмельницької області, і померла [INFO] в м. Літин Літинського району Вінницької області. Бабуся та мати належали до польської національності, шанували і дотримувались польських традицій, що також здійснюється нею та її сім'єю. З метою відновлення та збереження етнічного походження свого роду, вона звернулася в Сокирянський РВ ДРАЦС ГУЮ у Чернівецькій області для того, щоб внести зміни до відповідних актових записів щодо зазначення польської національності, на що отримала відмову. Свою належність до польської національності вона обґрунтовує тим, що у паспорті бабусі наявна вказівка про її національність як «полька». Вже в свідоцтві про народження її матері, відомості про національність бабусі були вказані як «украинка», що не відповідає дійсності і є порушенням з боку працівника, який видав це свідоцтво. У її свідоцтві про народження, національність матері знову була записана неправильно, - «русская». Встановлення факту приналежності до польської національності їй необхідно для того, щоб відновити та зберегти етнічне походження свого роду та скористатися пільгами, які гарантуються особам польського походження й передбачені Законом «Про карту поляка» та «Про репатріацію», ухвалених Сеймом Республіки Польща. Заявник та представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явилися, однак подали до суду заяви, в яких заявник свої вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити, а представник заінтересованої особи не заперечила проти задоволення вимог заявника. При цьому, просили розглянути справу без їхньої присутності. У зв'язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, у відповідності до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Оскільки всі особи, які беруть участь у справі, заявили клопотання про розгляд справи без їхньої присутності, суд у відповідності до вимог ч.2 ст.158 ЦПК України, вважає за можливе провести судовий розгляд у судовому засіданні без присутності сторін та вирішити справу на підставі наявних у ній доказів. З'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, оцінивши досліджені письмові докази по справі, які є належними та допустимими, суд приходить до висновку, що заява [PERSON] підлягає до задоволення з огляду на таке. Згідно ст.55 Конституції України, права і свободи громадян захищаються судом. Це означає, що суд не може відмовити у правосудді, якщо громадянин України, іноземець, особа без громадянства вважають, що їхні права і свободи порушені або порушуються, створені або створюються перешкоди для їх реалізації, або мають місце інші ущемлення прав та свобод. Відповідно до ст.11 Конституції України, держава сприяє консолідації та розвитку української нації, її історичної свідомості, традицій, культури, а також розвитку етнічної, культурної, мовної та релігійної самобутності всіх кордонних народів і національних меншин України. Національність - національна ідентичність, належність особи до певної нації (або іншої етнічної групи (спільності), яка визначається як відмінними особливостями етнічної групи (мова, звичаї і традиції, культура, фізіологічні риси (належність до певного типу тощо), яких дотримується особа, так і особистим почуттям належності до етнічної спільності - почуттям національної ідентичності. З метою гарантування національним меншинам права на вільний розвиток було прийнято Закон України «Про національні меншини в Україні». У відповідності до ст.3 вказаного Закону, до національних меншин належать групи громадян України, які не є українцями за національністю, виявляють почуття національного самоусвідомлення та спільності між собою. Згідно ст.11 даного Закону, громадяни України мають право вільно обирати та відновлювати національність. Примушення громадян у будь-якій формі до відмови від своєї національності не допускається. Відповідно до ст.300 ЦК України, фізична особа має право на збереження своєї національної, культурної, релігійної, мовної самобутності, а також право на вільний вибір форм та способів прояву своєї індивідуальності, якщо вони не заборонені законом та не суперечать моральним засадам суспільства. Згідно ч.2 ст.256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. У відповідності до вимог ст.57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи. Оскільки в судовому засіданні знайшов підтвердження факт того, що бабуся заявника була полькою, заявник також має право на відновлення національності своїх предків та на внесення змін до правовстановлюючих документів із зазначенням національності «полька». Наведене вище об'єктивно підтверджується документами, наявними у матеріалах справи, а саме: копією паспорта [PERSON] серії [NUMBER], виданого відділом внутрішніх справ Торезького міськвиконкому Донецької області від 05.05.1981 року; копією свідоцтва про смерть [PERSON] серії [NUMBER], виданого за актовим записом №73 від 13.07.1981 року; копією свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER], виданого повторно за актовим записом №34 від 23.08.1978 року; копією свідоцтва про укладення шлюбу між [PERSON] та [PERSON] серії [NUMBER], виданого повторно за актовим записом №557 від 25.06.1981 року; копією свідоцтва про смерть [PERSON] серії [NUMBER], виданого за актовим записом №11 від 18.01.2008 року; копією свідоцтва про народження [PERSON] ([PERSON].) серії [NUMBER], виданого за актовим записом №3 від 06.01.1972 року; копією витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища, з якого вбачається, що 28.12.1991 року було укладено шлюб між [PERSON] та [PERSON]; копією свідоцтва про розірвання шлюбу, укладеного між [PERSON] та [PERSON] серії [NUMBER], виданого за актовим записом №16 від 21.01.2003 року; копією свідоцтва про шлюб, укладеного між [PERSON] та [PERSON] серії [NUMBER] за актовим записом №52 від 15.07.2005 року; копією паспорта [PERSON] серії [NUMBER], виданого Сокирянським РВ УМВС України в Чернівецькій області від 21.09.2005 року; висновком про внесення змін до актового запису цивільного стану керівника відділу ДРАЦС від 09.06.2016 року. Враховуючи те, що встановлення юридичного факту належності заявника до польської національності не порушує прав та інтересів інших осіб, суд вважає, що заяву [PERSON] слід задовольнити та встановити юридичний факт приналежності її до польської національності.

Outcome: approved