Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-31 00:00:00

[PERSON] звернулася до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, посилаючись на наступне. [PERSON] зареєстрована в квартирі, яка розташована за адресою: м. Сєвєродонецьк, вул. Першотравнева, 2/2. В спірній квартирі зареєстрований відповідач, невістка позивача, [PERSON], яка з липня 2011 року там не проживає без поважних причин. У звязку із викладеним позивач просить визнати [PERSON] такою, що втратила право користування квартирою № 2 будинку № 2 по вулиці Першотравнева в місті Сєвєродонецьку Луганської області. В судове засідання позивач не зявилася, надала до суду заяву, в якій просила розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не зявилася, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності до суду не надходило. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Позивач не заперечувала проти розгляду справи за відсутності відповідача. У звязку з наведеним, суд вважає за можливе слухати справу за відсутністю відповідача, а матеріали, що є у справі, достатніми для цього. У звязку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 47 Конституції України, кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Відповідно до ст. 71 ЖК України, громадянин може бути визнаний таким, що втратив право користування житловим приміщенням, якщо більше 6 місяців не проживає без поважних причин в спірній квартирі. Тимчасова відсутність особи повинна бути безперервною та, згідно загального правила, яке наведено вище, не перевищувати шести місяців. Тимчасова відсутність наймодавця, членів його родини не потребує згоди з боку інших членів родини. Не має значення й причина відсутності, якщо вона продовжувалася більш шести місяців. Суд має право визнати громадянина втратившим право на житло, якщо доведено, що він не користується цим житловим приміщенням більше шести місяців. Відповідно до ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. В судовому засіданні було встановлено, що згідно із копією довідки № 4883 від 28.12.2015 року, виданої КП «Єдиний розрахунковий центр м. Сєвєродонецька», за адресою: [ADDRESS], проживає [PERSON], [INFO], (позивач по справі), [PERSON], [INFO], (відповідач по справі), [PERSON], [INFO], (син позивача). Відповідно до копії Акту, затвердженого КП «Єдиний розрахунковий центр м. Сєвєродонецька» від 17.12.2015 року, відповідач [PERSON] не проживає за місцем реєстрації в квартирі [ADDRESS] з липня 2011 року. Таким чином, враховуючи, що відповідач [PERSON] за місцем реєстрації не проживає з липня 2011 року без поважних причин, тобто більше шести місяців, суд прийшов до висновку про те, що позовні вимоги позивача стосовно визнання [PERSON] такою, що втратила право користування квартирою № 2 будинку № 2 по вулиці Першотравнева в місті Сєвєродонецьку Луганської області, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved