Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-02 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з зазначеною позовною заявою, якою після уточнення просить визнати противоправним та скасувати наказ № 204-к-рс від 22.02.2016 року про звільнення у звязку із втратою довіри [PERSON] з посади економіста першої категорії відділення № 15-38 Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Південний», зобовязати Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк «Південний» поновити [PERSON] на роботі у відділенні № 15-38 Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Південний» на посаді економіста першої категорії, та стягнути з Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Південний» на користь [PERSON] середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 122 284,90 (сто двадцять дві тисячі двісті вісімдесят чотири) 90 копійок. В обґрунтування своїх вимог Позивач вказувала, що її звільнення за п. 2 ч. 1 статті 41 КЗпП України у звязку зі втратою довіри є незаконним, бо займана нею посада не передбачувала безпосереднього обслуговування грошових цінностей, до її функціональних обовязків не входило приймання, зберігання, транспортування або розподіл грошових коштів. Крім того, жодних дій, які б свідчали про будь-які порушення умов трудового договору з її боку відсутні, та звільнення було здійснено з порушенням вимог ч. 1 статті 43 КЗпП України (щодо необхідності отримання попередньої згоди виборного органу профспілкового представника, первинної профспілкової організації). У звязку з чим наказ про звільнення слід скасувати, [PERSON] необхідно поновити на роботі та стягнути з Акціонерного банку «Південний» середній заробіток за час вимушеного прогулу. Відповідач проти позову заперечував надавши суду письмові заперечення, аргументуючи свою правову позицію тим, що позивача було звільнено у повній відповідності до діючого законодавства України у звязку із втратою довіри, позивачу в день звільнення було здійснено розрахунок та видано трудову книжку оформлену належним чином, ознайомлено та видано наказ про звільнення. Таким чином позовні вимоги на думку представника відповідача є такими, що не підлягають задоволенню. Розглянувши надані учасниками судового процесу документи і матеріали, пояснення їх повноважних представників, всебічно та повно зясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги і заперечення, обєктивно оцінивши у сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що у задоволенні позовної заяви [PERSON] необхідно відмовити з наступних підстав. Як свідчать матеріали справи позивач протягом своєї роботи в Акціонерному банку «Південний» займала різні посади, та перед звільненням працювала на посаді економіста першої категорії у відділенні № 15-38 на підставі Наказу № 767-к. 19 лютого 2016 року було складено Акт проведення службового розслідування в Акціонерному банку «Південний» за результатом якого 22 лютого 2016 року [PERSON] було звільнено на підставі Наказу № 204-к-рс у звязку із втратою довіри за п. 2 ч. 1 статті 41 КЗпП України. Вбачається, що в ході службового розслідування були виявлені факти порушення [PERSON] чинного законодавства України, внутрішніх положень банку та посадових обовязків, що полягають у здійсненні операцій по видачі готівкових коштів через касу Акціонерного банку «Південний» з банківських рахунків клієнтів банку, ініційованих без відома клієнтів та без їх присутності позивачем. Документи з видачі готівки оформлювались за підписом [PERSON]. 15 лютого 2016 року позивач надала на імя керівництва Акціонерного банку «Південний» письмові пояснення, в яких зазначила, що здійснила операції по клієнтам без їх присутності. Надаючи правову кваліфікацію відносинам, що стали предметом спору, та відмовляючи в задоволенні позовних вимог [PERSON] суд виходить з наступного. Відповідно до статті 21 КЗпП України, трудовий договір це угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Відповідно до п. 1.10 Постанови Правління НБУ «Про затвердження Положення про організацію операційної діяльності в банках України» від 18 червня 2003 року N 254, відповідальний виконавець - працівник банку, який відповідно до його службових обов'язків та/або розпорядження керівництва банку має повноваження виконувати певні операції та несе відповідальність за їх належне виконання. Відповідно до п. 2.1. Постанови Правління НБУ «Про затвердження Положення про організацію операційної діяльності в банках України» від 18 червня 2003 року N 254, операції банків виконують відповідні працівники банку, яким надане право відповідального виконавця, а саме доручено оформляти та підписувати документи за визначеними операціями або контролювати правильність оформлення документів та відображення їх в обліку; або технологічно виконувати визначені операційні процедури незалежно від того, у якому структурному підрозділі банку вони працюють. Відповідно до п. 2.2. Постанови Правління НБУ «Про затвердження Положення про організацію операційної діяльності в банках України» від 18 червня 2003 року N 254, при цьому повноваження та відповідальність працівників банку щодо виконання ними функціональних обов'язків визначаються внутрішніми документами банку та посадовими інструкціями. У разі надання працівнику банку прав відповідального виконавця конкретні обов'язки і відповідальність мають визначатися у посадовій інструкції, що складається в письмовій формі. У посадовій інструкції передбачається перелік операцій та основних завдань, які має здійснювати відповідальний виконавець, його технологічні зв'язки з іншими працівниками та підрозділами банку. Посадові інструкції за поданням керівника відповідного підрозділу затверджуються керівником банку або уповноваженою ним особою. Кожний відповідальний виконавець має ознайомитися із своєю посадовою інструкцією під розпис. Відповідно до статті 135-1 КЗпП України, письмові договори про повну матеріальну відповідальність може бути укладено підприємством, установою, організацією з працівниками (що досягли вісімнадцятирічного віку), які займають посади або виконують роботи, безпосередньо зв'язані із зберіганням, обробкою, продажем (відпуском), перевезенням або застосуванням у процесі виробництва переданих їм цінностей. Перелік таких посад і робіт, а також типовий договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність затверджуються в порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України. Згідно з п. 1 постанови Державного комітету Ради Міністрів СРСР з праці та соціальних питань і Секретаріатом Всесоюзної центральної ради професійних спілок від 28 грудня 1977 року N 447/24, якою затверджено перелік посад і робіт працівників, з якими можуть укладатися договори про повну матеріальну відповідальність - договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність може бути укладений з працівниками, що обіймають посади або виконують роботи (додаток N 1 до даної постанови), безпосередньо пов'язані зі зберіганням, обробкою, продажем (відпусткою), перевезенням або застосуванням у процесі виробництва переданих їм цінностей. До посад з якими можуть бути укладені договори про індивідуальну матеріальну відповідальність, зокрема належать завідувачі кас, старші контролери - касири й контролери - касири; старші контролери й контролери, старші касири й касири; а також інші працівники, що виконують обов'язки касирів. Як свідчать матеріали справи між [PERSON] та Акціонерним банком «Південний» виникли трудові правовідносини, які в силу специфіки господарської діяльності банку, передбачали певні посадові обовязки, встановлені зокрема Посадовою інструкцією економіста 1-ї (2-ї) категорії відділення № 15-38 за адресом: м. Одеса, провулок Сабанський, 2 (затверджена Головою Правління Акціонерного банку «Південний» 05.05.2015 року), з якою [PERSON] було ознайомлено під розпис. Відповідно до п. 1.1. Посадової інструкції економіста 1-ї (2-ї) категорії Відділення № 15-38 (затвердженої Головою Правління Акціонерного банку «Південний» 05.05.2015 року), економіст в своїй роботі керується чинними законодавчими актами України, нормативними та інструктивними документами НБУ, Інструкцією «Про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах», Положеннями (технологічними картами, наказами, розпорядженнями, тощо) затверджених Акціонерним банком «Південний» із змінами і доповненнями, Кодексом корпоративної етики Банку і етики ділового спілкування, Положенням про порядок обробки персональних даних у базах персональних даних Акціонерного банку «Південний» та цієї посадовою інструкцією. Відповідно до п. 1.3. Посадової інструкції економіста 1-ї (2-ї) категорії Відділення № 15-38 (затвердженої Головою Правління Акціонерного банку «Південний» 05.05.2015 року), економіст повинен знати нормативні документи за всіма здійснюваними операціями з фізичними особами, вільно володіти термінологією банківських операцій, постійно підвищувати свій професійний рівень. Відповідно до п. 2.40 Посадової інструкції економіста 1-ї (2-ї) категорії Відділення № 15-38 (затвердженої Головою Правління Акціонерного банку «Південний» 05.05.2015 року), економіст зобовязаний виконувати функції ідентифікації, верифікації та вивчення клієнтів. Економіст 1-ї (2-ї) категорії відділення № 15-38 є уповноваженим працівником, відповідальним за здійснення ідентифікації, верифікації та вивчення клієнтів банку відповідно до Програми ідентифікації, верифікації та вивчення клієнтів Акціонерного банку «Південний»» та інших внутрішніх документів банку з питань фінансового моніторингу, а саме здійснювати: - ідентифікацію, верифікацію та вивчення і оцінку фінансового стану клієнта, уточнення інформації про клієнта та/або осіб, які діють від імені клієнта; - отримання та перевірку поданих офіційних документів або засвідчених в установленому порядку їх копій, з подальшим їх зберіганням; - з'ясування мети і характеру майбутніх ділових відносин, суті діяльності; - визначення (виявлення критерію) рівня ризику клієнта; - фіксування дати отримання документів щодо вивчення клієнта;- у разі необхідності, поглиблене вивчення клієнта; - внесення інформації щодо вивчення клієнта протягом п'яти робочих днів з дня одержання банком документів; - заходи щодо управління ризиками легалізації кримінальних доходів/фінансування тероризму; - відмову клієнту в обслуговуванні в разі неможливості здійснення ідентифікації клієнта у випадках, передбачених законодавством та надання відповідальному працівнику банку/уповноваженим працівникам управління фінансового моніторингу інформації щодо особи шляхом електронного повідомлення або на паперовому носії; - виконання запитів працівників управління фінансового моніторингу щодо клієнтів; - також інші заходи, які передбачені законодавством, нормативно-правовими актами Національного банку та внутрішніми документами банку із запобігання легалізації кримінальних доходів/фінансування тероризму з питань здійснення фінансового моніторингу. Відповідно до п. 2.41 Посадової інструкції економіста 1-ї (2-ї) категорії Відділення № 15-38 (затвердженої Головою Правління Акціонерного банку «Південний» 05.05.2015 року), економіст проводить фінансові операції клієнтів. Відповідно до статті 64 Закону України «Про банки і банківську діяльність», банкам забороняється, зокрема вступати в договірні відносини (проводити валютно-обмінні фінансові операції, фінансові операції з банківськими металами, з готівкою (готівковими коштами) з клієнтами - юридичними чи фізичними особами у разі коли виникає сумнів стосовно того, що особа виступає не від власного імені. Банк зобов'язаний ідентифікувати та верифікувати відповідно до вимог законодавства України, зокрема осіб, уповноважених діяти від імені зазначених клієнтів/осіб (представника клієнта). Банк здійснює ідентифікацію, верифікацію клієнта (особи, представника клієнта) і вживає заходів відповідно до законодавства, яке регулює відносини у сфері запобігання легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення, до відкриття рахунка клієнту, укладення договорів чи здійснення фінансових операцій, зазначених у частині другій цієї статті. Банк має право витребувати, а клієнт (особа, представник клієнта) зобов'язаний надати документи і відомості, необхідні для здійснення ідентифікації та/або верифікації (в тому числі встановлення ідентифікаційних даних кінцевих бенефіціарних власників (контролерів), аналізу та виявлення фінансових операцій, що підлягають фінансовому моніторингу, та інші передбачені законодавством документи та відомості, які витребує банк з метою виконання вимог законодавства, яке регулює відносини у сфері запобігання легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення. У разі ненадання клієнтом (особою, представником клієнта) документів, необхідних для здійснення ідентифікації та/або верифікації (в тому числі встановлення ідентифікаційних даних кінцевих бенефіціарних власників (контролерів), аналізу та виявлення фінансових операцій, що підлягають фінансовому моніторингу, рахунок не відкривається, зазначені в частині другій цієї статті договори (фінансові операції) не укладаються (не здійснюються). Відповідно до статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення» визначено, що: ідентифікаційні дані для фізичної особи - відомості, зазначені у пунктах 1 частин дев'ятої і десятої, у частинах одинадцятій і дванадцятій статті 9 цього Закону (прізвище, ім'я та по батькові, дату народження, номер (та за наявності - серію) паспорта громадянина України (або іншого документа, що посвідчує особу та відповідно до законодавства України може бути використаним на території України для укладення правочинів), дату видачі та орган, що його видав, реєстраційний номер облікової картки платника податків України (або ідентифікаційний номер згідно з Державним реєстром фізичних осіб - платників податків та інших обов'язкових платежів) або номер (та за наявності - серію) паспорта громадянина України, в якому проставлено відмітку про відмову від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків України чи номер паспорта із записом про відмову від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків України в електронному безконтактному носії); - верифікація клієнта це встановлення (підтвердження) суб'єктом первинного фінансового моніторингу відповідності особи клієнта (представника клієнта) у його присутності отриманим від нього ідентифікаційним даним; - ідентифікація - отримання суб'єктом первинного фінансового моніторингу від клієнта (представника клієнта) ідентифікаційних даних. Відповідно до статті 5 Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення» до суб'єктів первинного фінансового моніторингу зокрема відносяться банки та інші фінансові установи. Відповідно до пункту 55 Положення про здійснення банками фінансового моніторингу, затвердженого Постановою Правління НБУ від 26 червня 2015 року N 417, банк з метою здійснення ідентифікації та верифікації клієнтів/представника клієнта встановлює передбачені Законом України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення» і Законом України «Про банки і банківську діяльність» відомості в такому порядку: у разі здійснення фізичною особою разової фінансової операції на значну суму, отримання в майновий найм (оренду) індивідуального банківського сейфа, що охороняється банком, надання коштів на умовах субординованого боргу - уповноважений працівник банку робить у присутності цієї особи копії сторінок паспорта громадянина України/паспорта фізичної особи - нерезидента (або іншого документа, що посвідчує особу та відповідно до законодавства України може бути використаним на території України для укладення правочинів), які містять прізвище, ім'я та (за наявності) по батькові, дату народження, фотокартку(и), що відповідає(ють) його вікові та дату(и) її (їх) вклеювання, номер паспорта громадянина України (або іншого документа, що посвідчує особу та відповідно до законодавства України може бути використаним на території України для укладення правочинів), дату видачі та найменування органу, що видав документ, інформацію про громадянство (якщо особа є нерезидентом), копію документа, що містить реєстраційний номер облікової картки платника податків України (або ідентифікаційний номер згідно з Державним реєстром фізичних осіб - платників податків та інших обов'язкових платежів) або номер (та за наявності - серію) паспорта громадянина України, у якому проставлено відмітку про відмову від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків України чи номер паспорта із записом про відмову від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків України в електронному безконтактному носії. Копії документів, вищезазначених документів, засвідчуються підписами уповноваженого працівника банку та фізичної особи - клієнта банку як такі, що відповідають оригіналу. Відповідно до пункту 2 Положення про здійснення банками фінансового моніторингу, затвердженого Постановою Правління НБУ від 26 червня 2015 року N 417, значна сума - сума коштів, на яку здійснюється фінансова операція, що дорівнює чи перевищує 150000 гривень або дорівнює чи перевищує суму в іноземній валюті, банківських металах, інших активах, еквівалентну за офіційним курсом гривні до іноземних валют і банківських металів 150000 гривень (для суб'єктів господарювання, які проводять лотереї або проводять та надають можливість доступу до азартних ігор у казино, будь-яких інших азартних ігор, у тому числі електронне (віртуальне) казино, - 30000 гривень). Спільний аналіз положень пунктів 1.10., 2.1., 2.2. Постанови Правління НБУ «Про затвердження Положення про організацію операційної діяльності в банках України» від 18 червня 2003 року N 254; пунктів 2, 55 Положення про здійснення банками фінансового моніторингу, затвердженого Постановою Правління НБУ від 26 червня 2015 року N 417; статей 1, 5, 9 Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення»; статті 64 Закону України «Про банки і банківську діяльність» разом з пунктами 1.1., 1.3., 2.40., 2.41. Посадової інструкції економіста 1-ї (2-ї) категорії Відділення № 15-38 (затвердженої Головою Правління Акціонерного банку «Південний» 05.05.2015 року), свідчить про той факт, що [PERSON], обіймаючи посаду економіста першої категорії виконувала функції контролю за ідентифікацією та верифікацією клієнтів банку, проведенню фінансових операцій клієнта та фактично була відповідальним виконавцем банку (контролером), що співпадає з переліком посад і робіт, що виконуються працівниками, з якими підприємством, установою, організацією можуть укладатися письмові договори про повну матеріальну відповідальність за незабезпечення збереження цінностей, переданих їм для зберігання, обробки, продажу (відпустки), перевезення або застосування в процесі виробництва, у звязку з чим між Позивачем та Акціонерним банком «Південний» було підписано: Договір про повну матеріальну відповідальність від 01.01.2014 року. Відповідно до п. 1 Договору про повну матеріальну відповідальність від 01.01.2014 року, працівник, що обіймає посаду економіста першої категорії або виконує роботу безпосередньо повязану із зберіганням, обробкою, продажом, відпусканням, перевезенням або застосуванням у процесі виробництва переданих йому цінностей в межах посадової інструкції, бере на себе повну матеріальну відповідальність за схоронність ввірених йому адміністрацією матеріальних цінностей, і у звязку з вищевикладеним зобовязується: дбайливо ставитися до переданих йому адміністрацією для зберігання або іншої мети матеріальних цінностей адміністрації і вживати заходів для відвернення заподіяння їм шкоди; своєчасно повідомляти адміністрацію про всі обставини, що загрожують забезпеченню збереження переданих йому для зберігання адміністрацією матеріальних цінностей; вести облік, складати і надавати у встановленому порядку товарно-грошові та інші звіти про рух і залишки переданих йому для зберігання адміністрацією матеріальних цінностей; брати участь в інвентаризації переданих йому для зберігання адміністрацією матеріальних цінностей. Таким чином суд дійшов до висновку, що [PERSON], працюючи в Акціонерному банку «Південний», повинна була діяти в межах підписаних нею посадової інструкції та договору про повну матеріальну відповідальність. Відповідно до п. 3.5. глави 3 «Порядок видачі готівки» Розділу «Касові операції банків (філій, відділень) з клієнтами» Інструкції про ведення касових операцій банками в Україні, затвердженої Постановою Правління НБУ від 01.06.2011 року за № 174, банк (філія, відділення) перед видачею готівки у видаткових касових документах (заява на видачу готівки, видатковий касовий ордер, грошовий чек) перевіряє таке: повноту заповнення реквізитів на документі; наявність підписів відповідальних осіб банку (філії, відділення), яким надано право підпису касових документів, і тотожність їх зразкам; належність пред'явленого паспорта або документа, що його замінює, отримувачу, відповідність даних паспорта тим даним, що зазначені в касовому документі; у разі отримання готівки за довіреністю - відповідність оформлення довіреності на отримання готівки вимогам законодавства України; наявність підпису отримувача. Відповідно до п. 3.13. глави 3 «Порядок видачі готівки» Розділу «Касові операції банків (філій, відділень) з клієнтами» Інструкції про ведення касових операцій банками в Україні, затвердженої Постановою Правління НБУ від 01.06.2011 року за № 174, банк (філія, відділення) зобов'язаний видати клієнту після завершення видачі готівки один примірник видаткового касового документа (заява на видачу готівки, видатковий касовий ордер, інше). Відповідно до п. 7.1. Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах, затвердженої Постановою Правління НБУ від 12 листопада 2003 року N 492, видаткові операції за поточними рахунками фізичних осіб здійснюються за розпорядженням власника або за його дорученням на підставі довіреності (копії довіреності), засвідченої нотаріально, а у випадках, визначених законодавством України, - іншими уповноваженими на це особами. Довіреність може бути засвідчена уповноваженим працівником банку, якщо вона складається в банку (у присутності власника рахунку та довірених осіб). Така довіреність додаткового засвідчення не потребує. Відповідно до статті 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність», розрахункові банківські операції - рух грошей на банківських рахунках, здійснюваний згідно з розпорядженнями клієнтів або в результаті дій, які в рамках закону призвели до зміни права власності на активи. Спільний аналіз пунктів 3.5., 3.13 глави 3 «Порядок видачі готівки» Розділу «Касові операції банків (філій, відділень) з клієнтами» Інструкції про ведення касових операцій банками в Україні, затвердженої Постановою Правління НБУ від 01.06.2011 року за № 174; пункту 7.1. Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах, затвердженої Постановою Правління НБУ від 12 листопада 2003 року N 492; статті 2, 64 Закону України «Про банки і банківську діяльність» у співвідношенні до пунктів 2, 55 Положення про здійснення банками фінансового моніторингу, затвердженого Постановою Правління НБУ від 26 червня 2015 року N 417 та інформації, що була зафіксована за результатами проведеного службового розслідування, під час якого Відповідачем було виявлено факти здійснення банківських операцій без присутності клієнтів банку, що фактично підтверджує Позивач в своїй пояснювальній записці від 15.02.2016 року свідчить про той факт, що проведення банківської операції без присутності клієнта (а саме ініціювання грошового переказу, видача готівкових коштів з банківського рахунку, тощо), так само й не проведення ідентифікації чи верифікації клієнта перед проведенням банківської операції, що передбачає рух грошових коштів за рахунком є порушенням діючого законодавства України. У звязку з чим доводи Позивача щодо не скоєння останньою жодних противоправних дій спростовуються наявними в матеріалах справи документами. У звязку з чим суд вважає, що при звільненні [PERSON] у звязку із втратою довіри за п. 2 ч. 1 статті 41 КЗпП України, жодних порушень трудового законодавства України з боку Акціонерного банку «Південний» не було допущено. При цьому суд критично ставиться до доводів [PERSON] щодо порушення банком вимог ч. 1 статті 43 КЗпП України (щодо необхідності отримання попередньої згоди виборного органу профспілкового представника, первинної профспілкової організації), так як відповідно до статті 43-1 КЗпП України, розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу без згоди виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника) допускається у випадках звільнення з підприємства, установи, організації, де немає первинної профспілкової організації. Жодних доказів наявності в Акціонерному банку «Південний» первинної профспілкової організації суду не було надано. Таким чином, зважаючи на положення ст. 139 КЗпП України, за якими працівники зобов'язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір, та на те, що за наведеними вище обставинами позивач порушила такі вимоги законодавства, суд доходить висновку про необґрунтованість вимог позову, та відсутність підстав для його задоволення.

Outcome: dismissed