Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-24 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду 16.12.2015 року з позовом до [PERSON] стягнення аліментів на утримання дружини, в обґрунтування якого зазначила, що вона з 05.06.2009 року перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, від якого мають двох малолітніх дітей: доньку - [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], які проживають з нею, батьком яких є відповідач. В теперішній час сторони разом не проживають. Позивач не працює, знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років, отримує допомогу по догляду за дитиною [PERSON], [INFO]. Відповідач на її утримання матеріальної допомоги не надає. Тому просить стягнути з відповідача аліменти на своє утримання в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку щомісячно до досягнення дитиною - [PERSON], [INFO], трирічного віку. Позивач та її представник - [PERSON] в судове засідання не з'явилися, представник надав суду письмову заяву, в якій просив цивільну справу розглянути за його відсутності та відсутності позивача, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, клопотав про його задоволення. Проти винесення заочного рішення не заперечував (а.с. 21, 22). Відповідач - [PERSON] в судове засідання повторно не з'явився, причини неявки суду не повідомив, про проведення судових засідань на 13.01.2016 року та 25.02.2016 року повідомлений належним чином, про що свідчать відповідні поштові повідомлення, про отримання ним особисто судових повісток 05.01.2016 року та 16.02.2016 року (а.с. 19, 24). Отже на підставі ст.ст. 74,76 ЦПК України, відповідач вважається належним чином повідомленою. В зв'язку з неявкою в судове засідання відповідача, суд, враховуючи викладену в заяві позивача думку про можливість винесення заочного рішення, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, на підставі наявних в справі доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. В зв'язку з тим, що сторони правом на участь в судовому засіданні не скористалися, відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі зареєстрованому 05 червня 2009 року Виконкомом Лозуватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, актовий запис № 12, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 5). В шлюбі у них народилося двоє дітей: донька - [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження, відповідно, серії [NUMBER] та серії [NUMBER] виданих виконавчим комітетом Лозуватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, актові записи № 20 та № 16 (а.с. 6,7). Діти проживають разом з позивачем та знаходяться на її утриманні, про що свідчить довідка Лозуватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області № 3708 від 04.12.2015 року (а.с. 8). Позивач не працює, знаходиться у відпустці по догляду за дитиною сином [PERSON], [INFO] до досягнення ним 3-х років та отримує допомогу по догляду за дитиною в розмірі 2 255,30 грн. щомісяця, що вбачається з довідки Управління соціального захисту населення Криворізької районної державної адміністрації № 1199 від 08.12.2015 року (а.с. 9-11). На утримання позивача відповідач матеріальної допомоги не надає, про що зазначила позивач в позові, і ці доводи нічим не спростовані. Відповідно до ч. 2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ч. 2 ст. 75 СК України право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати допомогу. Відповідач працездатний та може і повинен утримувати позивачку до досягнення їх спільною дитиною трирічного віку, а тому суд вважає що з відповідача слід стягнути на користь позивача аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, на її утримання до досягнення сином [PERSON], [INFO], трирічного віку, починаючи стягнення з дня пред'явлення позову, тобто з 16.12.2015 року. Оскільки дане рішення ухвалюється на користь позивача. яка звільнена від сплати судового збору, відповідно до Закону України «Про судовий збір», то у відповідності зі ст. 88 ЦПК України судовий збір в розмірі 487, 20 грн. підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved