Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-04 00:00:00

[PERSON] звернулася до Марганецького міського суду Дніпропетровської області із позовною заявою до [PERSON] , третя особа: виконавчий комітет Марганецької міської ради Дніпропетровської області, про визнання особи такою, що втратила право користування житлом. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що є наймачем квартири [ADDRESS] . Квартира є комунальною власністю. Особистий рахунок на квартиру оформлений на її ім`я після смерті попереднього квартиронаймача - її батька, [PERSON] . В квартирі значиться зареєстрованою відповідач, який є її братом - [PERSON] . З 15 жовтня 2012 року, після звільнення з місць позбавлення волі і по цей час відповідач в квартирі не проживає, участі в утриманні квартири не приймає, особистих речей відповідача в квартирі немає. Просить суд, визнати [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS] . Ухвалою судді Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 26 квітня 2019 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач на розгляд справи не з`явилася, надала суду заяву про слухання справи у її відсутність. У наданій заяві зазначила, що підтверджує все, що зазначено у позовній заяві. Відповідач на розгляд справи не з`явився. Заяв чи клопотань не надходило. Враховуючи відсутність заяви відповідача із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, згідно ч. 5 ст. 279 ЦПК України, справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. З урахуванням думки позивача, яка в наданій заяві не заперечувала проти заочного розгляду справи, в порядку ст. 280 ЦПК України,суд ухвалив розглянути справу без участі відповідача у заочному порядку. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. [PERSON] є основним квартиронаймачем квартири [ADDRESS] на протязі з жовтня 2010 року по лютий 2019 року сплачує [PERSON] , що підтверджується довідкою, виданою 25 березня 2019 року головою ОСББ «Ювілейний 5» /а.с.8/. Згідно довідки, виданої 25 березня 2019 року головою ОСББ «Ювілейний 5» в квартирі [ADDRESS] значяться зареєстрованими позивач по справі, донька позивача, [PERSON] , відповідач по справі /а.с.9/. Згідно письмових пояснень свідків [PERSON] , [PERSON] в квартирі [ADDRESS] [PERSON] не проживає з 2012 року, особистих речей в квартирі його немає /а.с. 12-13/. Згідно акту складеного 25 березня 2019 року в складі комісії: голови ОСББ Трубчанінова Ю.О., членів правління ОСББ [PERSON]., [PERSON] , відповідач по справі не проживає в квартирі [ADDRESS] з 15 жовтня 2012 року /а.с.7/. Відповідно до ст. 71 Житлового кодексу України «При тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців». Частиною 3 ст. 71 Житлового Кодексу України, передбачені обставини, відповідно до яких жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім`ї. Відповідачем не надано суду доказів, того, що в даному випадку має місце будь-яка обставина, передбачена ч. 3 ст. 71 Житлового Кодексу України. Відповідно до ст.72 Житлового кодексу України «Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку». Враховуючи вищевикладене, суд вважає доведеними обставини, на які посилається позивач, а саме відсутність відповідача [PERSON] понад 6 місяців без поважних причин за місцем його реєстрації в квартирі [ADDRESS] . Відповідно до ст. 7 Закону України від 11 грудня 2003 року «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть, тобто зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено на підставі рішення суду виключно про: 1) позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) визнання особи безвісно відсутньою; 4) оголошення фізичної особи померлою. З урахуванням викладеного, суд дійшов до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню. На підставі ч. 1 ст. 141ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved