Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-10 00:00:00

[PERSON] звернулася до Олександрійського міськрайонного суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання їх малолітнього сина [PERSON] [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку /доходу/, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, та на її утримання - в розмірі 1/6 частини всіх видів його заробітку /доходу/ до досягнення сином [PERSON] трирічного віку, тобто до 27 серпня 2018 року . Позивачка мотивує свої вимоги, тим, що з відповідачем вона перебуває у шлюбі, який зареєстровано 7 лютого 2015 року. Вони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання сина, а також не дбає про її, власне, утримання. Вона перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, тому не працює і потребує матеріальної допомоги. Відповідач працездатний, офіційно не працевлаштований, але має постійний заробіток. Інших утриманців не має. До судового розгляду справи від позивачки надійшла заява з проханням розглядати справу за її відсутності. Відповідач, належно повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, причини неявки не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності не подав. Зі згоди позивачки суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково. Суд встановив, що сторони у справі мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Дитина проживає з позивачкою і знаходиться на її утриманні. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини та утримання позивачки, що спонукало останню звернутися до нього з позовом. Вирішуючи даний спір, суд виходить з того, що відповідно до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти \~на дитину, визначається судом ( ч.1 ст. 183 СК України). При визначенні розміру аліментів суд має врахувати обставини, передбачені ч.1 ст.182 СК України: 1) стан здоровя та матеріальне становище дитини; 2) стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. При стягненні аліментів суд виходить з того, що відповідач має одного малолітнього сина, працездатний, а тому вважає, що він має сплачувати аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку /доходу/, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня звернення позивачки до суду, як це передбачено ч.1 ст. 191 СК України, тобто з 8 вересня 2015 року, і до досягнення дитиною повноліття. Разом з тим, суд не вбачає підстав для стягнення аліментів з відповідача на утримання безпосередньо позивачки. Відповідно до ч.2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років, але таке право згідно частини 4 цієї статті вона може реалізувати за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Наразі позивачка не довела, що відповідач спроможний утримувати не тільки дитину, але й безпосередньо її. Даних про розмір його доходів немає. Сплата судового збору, від якої позивачка звільнена за законом, покладається на відповідача в розмірі 487 грн. 20 коп.

Outcome: partial