Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-24 00:00:00

[PERSON] звернулася до Першотравневого районного суду м. Чернівці з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Посилалась на те, що з відповідачем перебуває у шлюбі, який між ними зареєстровано 31.07.2005 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції, актовий запис №1086. Від шлюбу у них народилася двоє дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Вказувала, що спільне життя протягом останніх років у них не склалось через відсутність порозуміння та поваги. Їх відносини уже тривалий час мають негативний характер та з квітня 2020 року вони не підтримують фактичних шлюбних відносин. Вважає, що подальше спільне сімейне життя, примирення і збереження сім`ї є неможливим. На підставі викладеного просила розірвати шлюб між ними та після розірвання шлюбу повернути її дівоче прізвище « [PERSON] ». У судове засідання позивачка не з`явилася. Через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився. Через канцелярію суду надав заяву у якій просив розглянути справу без його участі. Позов визнав в повному обсязі та не заперечував, щодо розірвання шлюбу. Враховуючи те, що в судове засідання не з`явились всі особи, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає положенням ч.2 ст.247 ЦПК України. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав: Так, судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який між ними зареєстровано 31 липня 2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за №1086, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] (а.с. 5). [INFO] у сторін народилась дочка - [PERSON] та [PERSON] (а.с.12,13). Спільне життя сторін на склалось через різні погляди на життя та відсутність взаєморозуміння. Фактичні шлюбні відносини та ведення спільного господарства між ними припинено. Таким чином, суд вважає, що збереження сім`ї неможливе, оскільки сім`я сторін розпалася остаточно, на даний час їх шлюб носить формальний характер. Шлюбні відносини між ними фактично припинені. Враховуючи наведені вище обставини та фактичні взаємини сторін, суд приходить до висновку, що сім`я у сторін остаточно розпалась і зберегти її уже неможливо. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Враховуючи зазначені вище вимоги закону, спільне небажання сторін зберігати сім`ю, суд вважає, що шлюб між сторонами необхідно розірвати. Щодо вимоги про повернення дівочого прізвища « [PERSON] » суд зауважує, що право позивачки при розірванні шлюбу на зміну прізвища чи залишення прізвища чоловіка визначено Законом, а тому така вимога задоволенню не підлягає.

Outcome: partial