Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-15 00:00:00

[PERSON] звернулася до [PERSON] міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: [PERSON] про встановлення факту, що має юридичне значення, виділ частки у спадковому майні, визнання права власності на спадкове майно. Позов мотивований тим, що вона є дочкою [PERSON] та [PERSON], а третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору [PERSON] її рідна сестра. Її мати [PERSON] померла 30 січня 1999 року. Мати була зареєстрована у [INFO] та брала участь у приватизації квартири. Після приватизації співвласниками вказаної квартири стали її чоловік, вона, діти та мати. [PERSON] проживала у цій квартирі до моменту смерті. До складу спадщини після її смерті увійшла також частка у квартирі. [PERSON] заповіт при житті не склала. Спадкоємцями першої черги за законом є вона та її сестра [PERSON] Коли вона звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, то дізналася від нотаріуса, що імя матері у свідоцтві про народження «Ольга» не відповідає імені, зазначеному у паспорті «Агафія». Крім цього, нотаріус зазначила, що у свідоцтві про право власності на житло право власності зазначене як сумісне, тобто частка матері у майні не виділена. Просить встановити факт родинних відносин між нею та [PERSON], а саме: що [PERSON], [INFO], місце народження Вінницька область, Чечельницький район, село Ольгопіль є її матірю; визначити обсяг спадкового майна, яке належало на час смерті [PERSON] - 1/5 ід.ч. у квартирі [ADDRESS] загальною площею 81 кв.м.; визнати в порядку спадкування за законом право власності за нею на 1/5 ідеальну частину у квартирі [ADDRESS] загальною площею 81 кв.м., що належала [PERSON], померлій 30 січня 1999 року (Свідоцтво про смерть серія 1-СГ №493784). Представник позивача [PERSON] адвокат [PERSON] звернулася до суду з заявою, у якій просила проводити розгляд справи у її відсутності, просила позовну заяву задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] міської ради у судове засідання не з'явився. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, [PERSON], скерувала до суду заяву, у якій зазначила, що визнає заявлений позов та просить його задовольнити. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Згідно\~зі ст. 12 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до вимог\~ст.81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У судовому засіданні встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії ТБ № 232734, виданого 19 квітня 1948 року, [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON]), [INFO], уродженка міста Кизил-Аврат (республіка Туркменистан) є дочкою [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. У подальшому [PERSON] змінила прізвище на «Довгань», що підтверджується свідоцтвом про одруження серії VIII-УР № 003945. Крім неї, у шлюбі батьків народилася також сестра [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON]) [PERSON], [INFO]. Мати [PERSON] померла 30 січня 1999 року, про що свідчить свідоцтво про смерть серії 1-СГ №493784. Мати була зареєстрована у [INFO] та брала участь у приватизації цієї квартири. 13 травня 1994 року відділом приватизації державного житлового фонду при [PERSON] міській адміністрації було видане свідоцтво про право власності на житло, згідно з яким [PERSON] [PERSON], [PERSON], [PERSON], та [PERSON] належить на праві спільної сумісної власності квартира [ADDRESS]. Згідно з технічним паспортом квартира чотирикімнатна, загальною площею 81 кв.м., житловою площею 49,3 кв.м. Після смерті матері до складу спадщини увійшла частка у квартирі. [PERSON] заповіт при житті не складала. Спадкоємцями першої черги за законом є позивачка та її сестра [PERSON]. [PERSON] не проживала з матірю, у встановлений строк не зверталася в нотаріальну контору з заявою про прийняття спадщини, тому вважається такою, що спадщину не прийняла. Згідно з листом приватного нотаріуса [PERSON] міського нотаріального округу Львівської області [PERSON] від 04 жовтня 2018 року № 167/01-16 нотаріус не може визначити [PERSON] як доньку померлої [PERSON] та видати свідоцтво про право на спадщину за законом на майно, що входить у спадкову масу. До такого висновку нотаріус дійшла з огляду на розбіжність імені матері вказаного у свідоцтві про народження [PERSON], та імені померлої особи [PERSON]. Що стосується правовстановлюючого документа на квартиру [ADDRESS], то відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 13 травня 1994 року, виданого відділом приватизації державного житлового фонду при [PERSON] міській адміністрації, квартира [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину за загальним правилом є правом самого спадкоємця. Як виняток, ч. 1 ст. 1297 Цивільного кодексу України закріплює у спадкоємців, чию спадщину складає нерухоме майно, обовязок звернутися до нотаріуса за видачею свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Для оформлення свідоцтва про право на спадщину нотаріусом перевіряються юридичні факти, які є підставою спадкування у осіб, що подали заяву про його одержання, факти смерті спадкодавця, наявності родинних звязків певного ступеня, перебування у шлюбі зі спадкодавцем або на його утриманні протягом встановленого законом строку при спадкуванні за законом, факту складання заповіту при спадкуванні за заповітом, час і місце відкриття спадщини, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. На підтвердження цих обставин нотаріус вимагає від спадкоємців відповідні документи. Обовязковим документом для оформлення спадщини на нерухоме майно у нотаріуса є підтвердження черги спадкоємництва та наявність родинних звязків. \~ \~ \~ \~ \~Відповідно до\~ст.315\~ЦПК України,\~суд розглядає\~справи про\~встановлення факту,\~ що\~має юридичне\~значення,\~у т.ч.\~щодо встановлення\~ родинних відносин між фізичними особами. Заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання. Якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, справа розглядається в позовному провадженні. Відповідно до ст.ст. 15,16 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа\~має право\~звернутися до\~суду за\~захистом свого\~ особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути , зокрема, визнання права. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). \~ \~ \~ \~ Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. \~ \~ \~ \~Відповідно прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, Цивільний кодекс набрав чинності 01 січня 2004 року. Відповідно до п.4 цих положень ЦК України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності ЦК України, положення цього кодексу застосовуються до тих прав і обовязків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Правила книги шостої ЦК України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим кодексом. Оскільки спадщина після смерті [PERSON] відкрилася і була прийнята, але належним чином не оформлена спадкоємцями до 01 січня 2004 року, до правил спадкування слід застосовувати норми Цивільного кодексу УРСР від 1963 року. \~ \~ \~ \~ Оформлення спадщини, видачу свідоцтва про право на спадщину відповідно слід здійснювати за правилами нового ЦК України. Відповідно до ст.549 Цивільного кодексу Української РСР від 18 липня 1963 року (чинного на час відкриття спадщини), визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Оскільки спадщина відкрилася 30 січня 1999 року на час дії Цивільного кодексу у попередній редакції, то [PERSON] слід вважати такою, що прийняла спадщину. Під фактичним вступом у\~володіння спадковим майном розуміються будь-які дії спадкоємця з управління, розпорядження і використання майна, підтримання його в належному стані, сплати податків, страхових внесків, інших платежів, здійснення за рахунок спадкового майна витрат, погашення боргів спадкодавця та ін. Причому цей перелік не є вичерпним. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] та її сімя проживають у квартирі, сплачують комунальні платежі, тощо. Отже, [PERSON]К, фактично вступила у володіння спадковим майном, а тому вважається такою, що прийняла спадщину. Відповідно до\~ ч.\~ 2\~ ст.\~ 8\~ Закону\~ України\~«Про приватизацію\~державного житлового\~фонду» передача\~ займаних\~ квартир\~ (будинків)\~ здійснюється\~ в\~ \~спільну сумісну\~ \~або \~ часткову\~ \~власність \~ за\~ письмовою\~ згодою\~ всіх\~повнолітніх членів\~сім'ї,\~ які\~постійно мешкають\~ у\~ цій\~ квартирі\~(будинку),\~ у\~ тому\~ числі\~ тих,\~ що\~тимчасово відсутні\~й за\~якими зберігається\~ право\~ \~на \~ житло,\~ \~з \~ обов'язковим\~ \~визначенням уповноваженого\~власника квартири\~(будинку). Оскільки вказаною нормативно-правовою нормою не визначено умов, за яких один із членів сім'ї матиме більшу або меншу частку в приватизованому житлі, то частка кожного є рівною. Відповідно до ст.\~355 ЦК майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майио). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно. Власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожної з них у праві власності є спільною частковою власністю. Субєктами права спільної часткової власності можуть бути як фізичні особи, так і юридичні особи, держава, територіальні громади. Частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом (ч.1 ст.357 ЦК України). Таким чином, враховуючи вищезазначені норми закону, частка [PERSON] у квартирі [ADDRESS] становить 1/5 ід.частину. Положеннями ст. 392 Цивільного кодексу України встановлено, що в разі відсутності документів на право власності, власник може вимагати визнання права власності в судовому порядку. Час відкриття спадщини визначається ч. 2 ст. 1220 ЦК України як день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Місце відкриття спадщини визначається як останнє місце проживання спадкодавця (ст.1221 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Положення щодо здійснення спадкових прав закріплено нормою ч. 5 цієї статті. Згідно з нею, незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. \~ \~ \~ \~Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст. 67\~Закону України «Про нотаріат»\~свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Враховуючи зміст наданих документів, суд приходить до переконання про наявність родинних відносин між [PERSON] та [PERSON], а саме: що [PERSON] є матір'ю [PERSON] З огляду на наведені норми закону [PERSON] як спадкоємець першої черги за законом прийняла спадщину, але не оформила її через відсутність правовстановлюючого документу на 1/5 ідеальну частину у квартирі [ADDRESS] та відсутність встановленого факту родинних стосунків між нею та її матірю [PERSON]. З огляду на наведене, суд приходить до переконання про необхідність задовольнити позов у повному обсязі. На підставі наведеного та

Outcome: approved