Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-27 00:00:00

[PERSON] звернулася до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO], у розмірі 40% заробітку. Позовні вимоги мотивувала тим, що з 15.09.2001 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі.. Від шлюбу у них народилися діти [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. З травня 2013 року позивач та відповідач припинили спільно проживати, позивач переїхала їхати до м.Львова разом з дітьми. Відповідач впродовж останнього періоду не надає матеріальної допомоги на утримання дітей. Доходів позивача не вистачає на потреби сімї та утримання дітей. Відповідач працює та має можливість сплачувати аліменти на утримання дітей. Представник позивача подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач в судове засідання не зявився, хоч про час і місце судового розгляду повідомлявся у встановленому порядку, а тому, виходячи зі змісту ч.1 ст. 224 ЦПК України, та того, що відповідач про причини неявки суд не повідомив, а позивач подав достатньо матеріалів, які свідчать про взаємовідносини сторін, суд вважає, що можливо провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. 15.09.2001 року зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] (а.с.4). Від шлюбу у них народилося [PERSON], [INFO], згідно Свідоцтво про народження (а.с.5) та [PERSON], [INFO], згідно Свідоцтво про народження (а.с.6). Відповідач впродовж останнього періоду (в позовній заяві позивачем зазначено з вересня 2014 року) не надає матеріальної допомоги на утримання дітей. Заробітної плати позивача не вистачає на потреби сімї та утримання дітей. Відповідно до ст. 141, 180 СК України батьки мають рівні права та обовязки щодо своїх неповнолітніх дітей, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 1 та 2 статті 27 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Частина 1 ст.182 СК України визначає, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення. Як зазначено ст.183 СК України частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припала на дитину, яка досягла повноліття. Дослідивши обставини справи та письмові докази, оцінюючи досліджені докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити: визначити розмір аліментів, які слід стягнути з відповідача на користь позивача на утримання дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] в розмірі по 20 процентів на кожну дитину від заробітку (доходу) [PERSON] щомісячно до досягнення повноліття кожною дитиною. Стягнення аліментів розпочати з 29.04.2015 року (з часу звернення з позовом до суду). На підставі ст.180, ч.2 ст.182, 183 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved