Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-06 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з зазначеним позовом, мотивуючи його тим, що 16 червня 2011 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб. У період шлюбу в них (сторін) народилися дочки [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Відповідач працює слюсарем-ремонтником в ТОВ «Нива-2008» с. Коломійцівка Носівського району Чернігівської області, участі у вихованні та утриманні дітей не бере. Діти перебувають на її (позивача) утриманні. Вони (сторони) не досягли згоди щодо розміру аліментів, відповідач ухиляється від добровільної сплати аліментів. [PERSON] просила: - стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання дочок [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] у твердій грошовій сумі в розмірі по 2 000 грн. на кожну дитину, щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня пред`явлення позову і до досягнення дочками повноліття; - судові витрати покласти на відповідача. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримали з підстав, які зазначені у позовній заяві, погодилася, щоб відповідач сплачував на її користь аліменти у розмірі 5 000 грн. на всіх дітей. У судовому засіданні відповідач позов визнав частково, погодився сплачувати аліменти на утримання дітей у загальному розмірі 3 800 грн., оскільки його заробітна плата становить 7 600 грн. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши і дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується матеріалами справи (а.с. 8-10). Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 3 ст. 181 СК України встановлено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] проживають разом із матір`ю та перебувають на її утриманні, що підтверджується матеріалами справи (а.с. 11). Ураховуючи обставини, викладені у ч. 1 ст. 182 СК України, виходячи з принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дітей, суд приходить до висновку про те, що загальний розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача на утримання дочок [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] має становити 4 200 грн., щомісячно, оскільки, на думку суду, саме такий розмір щомісячного грошового забезпечення з урахуванням грошового забезпечення, яке також повинна надавати на утримання дочок їх мати [PERSON] , є необхідним та достатнім для забезпечення потреб дітей, їх фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку, а тому позов підлягає частковому задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Виходячи з положень ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» аліменти у розмірі 1 400 грн. на кожну дитину становлять більше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а тому в даному випадку вимога позивача про встановлення мінімального розміру аліментів є взаємовиключною із розміром присуджених аліментів та не підлягає визначенню у рішенні суду. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 908 грн., оскільки понесення цих витрат позивачем підтверджуються матеріалами справи (а.с. 4). 24 червня 2021 року позивач подала до суду заяву, в якій просила повернути їй помилково сплачений судовий збір у розмірі 1 000 грн., який вона сплатила при подачі до суду цього позову. Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначається Законом України «Про судовий збір». Частина 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» визначає вичерпний перелік підстав, за наявності яких сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду. У ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» відсутня така підстава, як помилкова сплата судового збору, а тому заява позивача про повернення помилково сплаченого судового збору задоволенню не підлягає. Відповідно до п. 5 Порядку повернення (перерахування) коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 787 від 3 березня 2013 року, повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету або на єдиний рахунок (у разі його використання) податків, зборів, пені, платежів та інших доходів бюджетів, перерахування між видами доходів і бюджетів коштів, помилково та/або надміру зарахованих до відповідних бюджетів через єдиний рахунок, здійснюється за поданням (висновком, повідомленням) органів, що контролюють справляння надходжень бюджету.

Outcome: partial