Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-26 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вищезазначеним позовом. В обґрунтування позовних вимог зазначила на те, що відповідач [PERSON] 23 лютого 2019 р. об 11 год. 58 хв. в м. Житомирі, на перехресті вул. І. Франка - С. Ріхтера, керуючи автомобілем Chery Tiggo держ. номер [NUMBER] , виконуючи поворот ліворуч, при виїзді з перехрестя, виїхав на смугу зустрічного руху та скоїв зіткнення з автомобілем Hyndai держ. номер [NUMBER] , який рухався по вул. І. Франка в напрямку вул. В. Бердичівської, в м. Житомирі, чим спричинив ДТП, в результаті чого пошкодив належний їй автомобіль Hyndai держ. номер [NUMBER] . Винним у скоєні ДТП вважає відповідача [PERSON] , якого постановою Корольовського районного суду м. Житомира від 18.03.2019 року в справі 296/2033/19 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Зазначила, що внаслідок ДТП пошкодженням майна понесла майнові втрати, загальний розмір яких становить 66767,93 гривні (вартість відновлювального ремонту), з яких 32,221,22 гривень - розмір матеріального збитку. Зазначила, що страховою компанією сплачено 15 118,21 гривень для відшкодування матеріального збитку. Просила стягнути з відповідача ПрАТ СК «ПЗУ Україна» 16103,01 гривень невиплаченого залишку страхового відшкодування, з розрахунку: 32 221,22 (розмір завданого збитку) - 1000 (франшиза) - 15118,21 (фактично сплачена сума)= 16103,01 гривень. Просила стягнути з відповідача [PERSON] 35545,71гривень матеріальної шкоди, з розрахунку: 66767,93 (вартість відновлювального ремонту) - 32221,22 (сума матеріального збитку) + 1000 (розмір франшизи) = 35545,71. Ухвалою від 19 квітня 2019 р відкрито провадження у цивільній справі за вказаним позовом та призначено підготовче судове засідання. В судовому засіданні представник позивача - адвокат Омельчук І.М. підтримав позов та просив його задовольнити. В останнє судове засідання позивач та її представник не з`явилися, направили до суду заяву про розгляд справи без їх участі.. Відповідач ПрАТ СК «ПЗУ Україна» в судове засідання не з`явився. В матеріалах справи міститься відзив, в якому просив відмовити в задоволенні позову та надав в обґрунтування відповідні докази (а.с.78-79). В судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце слухання справи. Відзив на позов суду не надав. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. 23 лютого 2019 р. об 11 год. 58 хв. в м. Житомирі, на перехресті вул. І. Франка - С. Ріхтера, [PERSON] , керуючи автомобілем Chery Tiggo держ. номер [NUMBER] , виконуючи поворот ліворуч, при виїзді з перехрестя, виїхав на смугу зустрічного руху та скоїв зіткнення з автомобілем Hyndai держ. номер [NUMBER] , який рухався по вул. І. Франка в напрямку вул. В. Бердичівської, в м. Житомирі, чим спричинив ДТП, в результаті чого пошкодив належний [PERSON] автомобіль Hyndai держ. номер [NUMBER] . Постановою Корольовського районного суду м. Житомира [PERSON] від 18.03.2019 року в справі 296/2033/19 визнаний винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП (а.с. 72). Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Згідно рішення Європейського суду з прав людини від 25.07.2002 року у справі за заявою № 48553/99 «Совтрансавто-Холдинг» проти України», а також згідно рішення Європейського суду з прав людини від 28 жовтня 1999 року у справі за заявою № 28342/95 «Брумареску проти Румунії» встановлено, що існує усталена судова практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь - якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів. З огляду на викладене, позивач звільнений від доказування підстав для звернення до суду із вказаним позовом, оскільки наявність вини в діях відповідача [PERSON] у настанні дорожньо-транспортної пригоди, в даному випадку, встановлена і не підлягає доказуванню. Власником автомобіля Hyndai держ. номер [NUMBER] є [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про державну реєстрації транспортного засобу (а.с. 18). На момент ДТП цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована в ПрАТ СК «ВУСО», поліс № АМ 5269534 з лімітом відповідальності за шкоду, заподіяну майну, в розмірі 100 000,00 грн., франшиза - 1 000,00 грн. (а.с. 21). На момент ДТП цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована в ПрАТ СК «ПЗУ Україна», поліс № АМ 5858485 (а.с. 19). Відповідно до Угоди про пряме врегулювання збитків та Страхового Акту про пряме врегулювання збитків № АМ 5858485.L0001.01 від 14.03.2019 року, ПрАТ СК «ПЗУ Україна» набуло обов`язок виплатити страхове відшкодування за фактом ДТП (а.с.80). Відповідно до Висновку судової автотоварознавчої експертизи № 87 від 01.11.2019 року розмір матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу Hyundai Accent, державний номер [NUMBER] , становить 32230 гривень. Вартість відновлювального ремонту КТЗ Hyundai Accent, державний номер [NUMBER] , становить 66767,93 гривень (а.с. 102). Сторонами визнається, що відповідачем ПрАТ СК «ПЗУ Україна» сплачено позивачу 15118,21 гривень (а.с.1, 78) тому вказана обставина не підлягає доказуванню у відповідності до ст. 82 ЦПК України. Позивачем було укладено договір ремонту вказаного автомобіля, за який сплачено кошти виконавцю ремонту кошти в сумі 32230 гривень (а.с. 74,75). Також позивачем було сплачено: - 10 000 гривень адвокату Омельчуку І.М. за надання правничої допомоги згідно договору про надання правничої допомоги, яка була надана в повному обсязі (а.с. 4, 22-24,71), а також сплачені кошти за банківське обслуговування при здійсненні оплати за правничу допомогу в сумі 100 гривень (а.с. 4). - кошти за проведення автотоварознавчого дослідження в сумі 1700 гривень (а.с.9) - кошти за проведення автотоварознавчої експертизи в сумі 2500 гривень та кошти за банківське обслуговування при здійсненні оплати за експертизу в сумі 44,5 гривень (а.с. ). Крім цього позивачем було сплачено судовий збір за подання позовної заяви в сумі 768,4 гривень (а.с 25) та судовий збір за подання заяви про забезпечення позову в сумі 576,3 гривень (а.с. 26). Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1, ч. 2, ч. 4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч. 1, ч. 2, ч. 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до ч. 1 ст. 16 Закону України «Про страхування» договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. Згідно ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно ст. 8 Закону України «Про страхування» страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Відповідно до ч. 1 ст. 990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регламентується спеціальним законом - Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Згідно ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних-транспортних засобів» передбачено, що обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди , заподіяної життю, здоров`ю та (або) майну потерпілих унаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Згідно ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Відповідно до п. 9.1. ст. 9 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Страхові виплати згідно п. 9.4. цієї статті за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності обмежуються страховими сумами, які діяли на дату укладення договору та зазначені в договорі страхування. Пунктом 12.1 ст. 12 Закону передбачено, що страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи. Відповідно до ч. 22.1 ст. 22 Закону у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до ст. 29 Закону у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Визначення розміру матеріального збитку, завданого власнику пошкодженого транспортного засобу, здійснюється відповідно до Методикою товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України № 142/5/2092 від 24.11.2003 року. Відповідно до пунктів 1.6, 8.1 та 8.3 Методики відновлювальний ремонт (або ремонт) - це комплекс операцій щодо відновлення справності або роботоздатності колісного транспортного засобу чи його складника(ів) та відновлення їхніх ресурсів. Ремонт здійснюється методами відновлення чи заміни складових частин. Для визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу, застосовуються витратний підхід і метод калькуляції вартості відновлювального ремонту. Вартість матеріального збитку визначається як сума вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складників колісного транспортного засобу та величини втрати товарної вартості. Тому вартість відновлювального ремонту пошкодженого у ДТП транспортного засобу більша за вартість матеріального збитку, а вартість матеріального збитку це та сума, яку за Законом має сплатити страховик як страхове відшкодування. Згідно п. 36.1 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик,

Outcome: approved