Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-29 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом про стягнення з [PERSON] в її користь аліментів на утримання неповнолітніх дітей: дочку [PERSON] [INFO] та дочку [PERSON] [INFO] в розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходу) до досягнення дітьми повноліття, проте не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку. В підтвердження позовних вимог посилається на те, що 10 серпня 2004 року вона уклала шлюб з відповідачем, який зареєстрували у Стебницькій міській раді Львівської області. Від даного шлюбу в них народилося дві дочки [PERSON] та [PERSON]. Оскільки їй одній важко утримувати дітей, а відповідач не виконує свого батьківського обов?язку передбаченого ст.. 180 СК України, то вона змушена звернутися з даним позовом в суд. Позивач [PERSON] в судове засідання не з»явилася, подала клопотання про розгляд справи у її відсутності, оскільки хвора дитина і в неї не має можливості прибути в судове засідання. Позовні вимоги підтримує з підстав викладених в позовній заяві, просить позов задоволити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, зокрема просить стягувати аліменти в розмірі 1/3, а не ? частина як просить позивачка. Вислухавши пояснення відповідача, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов є підставним та підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Згідно ст.. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з?ясованих обставинах, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були дослідженні в судовому засіданні. Матеріалами справи встановлено, що сторони по справі 10 серпня 2004 року уклали шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серія 1-СГ № 188387 від 10.08.2004 року виданим Стебницькою міською радою Львівської області (а.с. 4). За час перебування у шлюбі в них народилося двоє дітей: [PERSON] 15.04.2005р.н. та [PERSON] 24.02.2011р.н., які проживають разом з позивачем та знаходяться на її утриманні, що підтверджується Актом ДП «Стебниккомунсервіс» від 29.09.2014 року. (а.с. 2) Згідно із ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесіє Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1989p., батько (-ки) або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Це положення знайшло своє відображення в українському законодавстві. Обов'язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов'язків (ч. 2 ст. 51 Конституції України) закріплюється в сімейному законодавстві (ст. 180 СК України). Обовязок утримувати дитину - це моральне і найважливіше правове зобовязання батьків. У разі їх ухилення від його виконання аліменти можуть стягуватись за рішенням суду. Обовязок утримувати дітей виникає з моменту їх народження і зберігається до досягнення ними повноліття. У відповідності до вимог ст. 182 СК України суд враховує, що позивач виховує та проживає з малолітніми дітьми, перебуває у гіршому матеріальному становищі, ніж відповідач. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) в твердій грошовій сумі. Суд переконаний, що позивач потребує допомоги на утримання дітей, а відповідач зобо»язаний таку допомогу надавати, але оскільки не відомо з чого позивач виходила при визначенні розміру аліментів, то позов підлягає до часткового задоволення. Відповідно до п. 6 ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому згідно вимог ст. 79, 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір в дохід держави.

Outcome: approved