Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-18 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом. В обґрунтування заявленого позову посилається на те, що 25.11.2011 року вона з відповідачем зареєстрували шлюб, про що того ж дня Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Луцького міського управління юстиції Волинської області в Книзі реєстрації шлюбів було зроблено відповідний актовий запис за № 1875. Вказана обставина підтверджується свідоцтвом про шлюб, серії [NUMBER], виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Луцького міського управління юстиції Волинської області 25.11.2011 р. Після реєстрації шлюбу відповідач здійснив зміну імені із [PERSON] на [PERSON]. Бажаючи мати одне прізвище зі своїм чоловіком, вона також змінила ім'я із [PERSON] на [PERSON], про що 10.05.2012 р. Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Луцького міського управління юстиції Волинської області в Книзі реєстрації зміни імені було зроблено відповідний актовий запис за № 47. Вказане підтверджується свідоцтвом про зміну імені, серії [NUMBER], виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Луцького міського управління юстиції Волинської області 10.05.2012 р. [INFO]. у їхнього з відповідачем шлюбі народилася донька, - [PERSON], про що 06.06.2012 р. Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Луцького міського управління юстиції Волинської області в Книзі реєстрації народжень було зроблено відповідний актовий запис за № 1282. Зазначене підтверджується свідоцтвом про народження [PERSON], серії [NUMBER], виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Луцького міського управління юстиції Волинської області 06.06.2012 р. Вважає, що їхній з відповідачем шлюб підлягає розірванню і з відповідача мають стягуватися аліменти на утримання нашої доньки. Обґрунтування позовних вимог про розірвання шлюбу По причині відсутності взаєморозуміння, через різні погляди на сімейне життя та виховання дитини, спільне подружнє життя з відповідачем у неї не склалося. Відповідач виявляє належної уваги та не турбується про дитину та про неї. Як чоловік та дружина вони втратили почуття взаємної любові і поваги. Уже на протязі чотирьох місяців вони з відповідачем разом не проживають. Між сторонами немає спору про поділ спільного майна подружжя. Обставини, які у відповідності до ст. 110 СК України обмежують право одного із подружжя на пред'явлення позову про розірвання шлюбу, також відсутні. Просить суд розірвати шлюб, стягнути аліменти та судовий збір. Позивач в судове засідання не з'явилася, про дату, час і місце судового розгляду справи повідомлялася належним чином. Про причини своєї неявки до суду не повідомила, представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Заявлений позов підтримує, просить його задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час і місце судового розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомляв, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнає повністю. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлений позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Щодо позовної вимоги про розірвання шлюбу, то вона підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України суд, з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом при розгляді справи встановлено, що 25 листопада 2011 року між сторонами було укладено шлюб (а.с. 7). Сімейне життя подружжя не склалося, сторони не проживають разом. Спільного бюджету та домашнього господарства не ведуть, сім'я існує формально. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що мають істотне значення. Приймаючи до уваги викладене та враховуючи, що сімейне життя подружжя не склалося, шлюбні відносини між сторонами припинено, кожен з них проживає окремо. Спільного бюджету та домашнього господарства не ведуть, сім'я існує формально, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що мають істотне значення. А тому за таких обставин, суд приходить до висновку про розірвання шлюбу. Щодо позовної вимоги про стягнення з відповідача аліментів у народження в твердій грошовій сумі в розмірі 516 гривень на утримання неповнолітньої дитини, то вона підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно ч. 1-2 ст. 181 СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Судом при розгляді справи встановлено, що [PERSON] являється батьком [PERSON], [INFO] (а.с. 9). Також судом встановлено, що відповідач [PERSON] немає постійного доходу, його дохід є нерегулярним, за станом здоров'я є працездатний і спроможний сплачувати аліменти на утримання дитини - [PERSON] в розмірі 516 гривень. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Судом при розгляді справи встановлено, що відповідач не надає позивачу аліментів на утримання дитини та його реальна спроможність сплачувати аліменти, його повна працездатність, вік, позволяють сплачувати аліменти в розмірі 516 гривень на утримання дитини. Приймаючи до уваги викладене та враховуючи матеріальне становище відповідача та його реальну спроможність сплачувати аліменти, його вік, повну працездатність, а також звичайні потреби неповнолітніх дітей. А також те, що будучи батьком дитини, відповідач не надає позивачу матеріальної допомоги на утримання дитини, що ставить позивача у важке матеріальне становище та залежність від відповідача щодо утримання дитини. А тому за таких обставин, суд приходить до висновку про задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання неповнолітньої дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 516 гривень, починаючи з 13.08.2014 року і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст. 367 ЦПК України суд, вважає можливим допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Судом при розгляді справи встановлено, що [PERSON] як позивач по справі звільнена від сплати судового збору відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» при подачі позовної заяви про стягнення аліментів. Відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 80 ЦПК України ціна позову визначається у позовах про стягнення аліментів - сукупністю всіх виплат, але не більше ніж за шість місяців. Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року № 3674-VІ передбачено, що при зверненні до суду із позовною заявою майнового характеру, сплачується ставка судового збору в розмірі 1 % від ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати, що в гривневому еквіваленті становить 243,60 - 3 654 гривень. Судом при розгляді справи встановлено, що позивачем при зверненні до суду з позовом заявлено одну позовну вимогу майнового характеру. При цьому 1 % від ціни позову становить 30,96 гривень. Однак мінімальний розмір судового збору при зверненні до суду із позовною заявою майнового характеру становить 243,60 гривень. А тому підлягає стягненню з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 243,60 гривень. Приймаючи до уваги викладене та враховуючи, що позивач звільнена від сплати судового збору, а тому він стягується з відповідача в дохід держави. При цьому мінімальний розмір судового збору з позову майнового характеру становить 243,60 гривень. А тому за таких обставин, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь держави судового збору в сумі 243,60 гривень. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Судом при розгляді справи встановлено, що позивачем при зверненні до суду було понесено і документально підтверджено судові витрати по сплаті судового збору в сумі 243,60 гривень. А тому за таких обставин, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача понесених і документально підтверджених судових витрат по сплаті судового збору в сумі - 243,60 гривень. Приймаючи до уваги викладене та враховуючи, що позивачем при зверненні до суду було понесено і документально підтверджено судові витрати по сплаті судового збору в сумі 243,60 гривень. А тому за таких обставин, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача понесених і документально підтверджених судових витрат по сплаті судового збору в сумі - 243,60 гривень.

Outcome: approved