Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-17 00:00:00

[PERSON] звернулася до Рогатинського районного суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. У позовній заяві зазначено, що 28.01.2009 року між позивачкою і відповідачем по справі у відділі реєстрації актів цивільного стану Рогатинського районного управління юстиції Івано-Франківської області було зареєстровано шлюб про що було зроблено актовий запис за №8. Від спільного проживання в шлюбі в них [INFO] року народилася дочка [PERSON], яка проживає разом з нею, перебуває на її утриманні і вихованні. Спільне проживання між позивачкою і відповідачем склалося невдало. Різні погляди на життя стали причиною непорозумінь. Вони припинили спільне проживання. Шлюб носить формальний характер. Примирення між ними неможливе. Просила шлюб розірвати. Після розірвання шлюбу присвоїти їй прізвище до одруження [PERSON]. У судове засідання позивачка не прибула, направила на адресу суду клопотання про слухання справи у її відсутності. Просила шлюб розірвати, оскільки примирення між ними неможливе. Дала згоду на ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не прибув повторно. Не повідомив суд про причини своєї неявки у судове засідання, хоча про день. час та місце слухання справи був повідомлений у встановленому законом порядку. За ст.74 ЦПК України у разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається: фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Небажання відповідача надавати докази для обґрунтування своїх заперечень проти позову, зокрема з причини ухилення від участі в судовому засіданні, дає суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає положенням ч.1 ст.224 ЦПК України. Відповідно до вимог, встановлених ч.1 ст.224 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши та перевіривши всі докази в їх сукупності, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Як вбачається з свідоцтва про укладення шлюбу серія [NUMBER], виданого 28 січня 2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Рогатинського районного управління юстиції Івано-Франківської області, 28 січня 2009 року було зареєстровано шлюб між [PERSON], [INFO] і [PERSON], [INFO], про що було зроблено актовий запис за №8. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище [PERSON] (а.с.7). [PERSON] народилася [INFO] року. Батьки дитини [PERSON] і [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER], виданим 31 березня 2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Рогатинського районного управління юстиції (а.с.8). [PERSON], [INFO] зареєстрований за адресою [ADDRESS], що підтверджується довідкою №20/439/15, виданою 08.07.2015 року Рогатинським районним сектором УДМС України в Івано-Франківській області (а.с.11). Відповідно до вимог ст.112 СК України при розірванні шлюбу суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову. Бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. За ч.1 ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Дані положення закріплені у ст.55 Сімейного кодексу України. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність. Суд не зобов'язаний призначати сторонам строк для примирення. Це робиться лише тоді, коли збереження шлюбу можливе на почуттях любові та поваги, підтримки один одного. Судом встановлено, що сторони припинили подружні стосунки, позивачка не бажає проживати разом з відповідачем, у неї наявне стійке волевиявлення, направлене на припинення сімейних відносин. Викладені обставини свідчать, що подальше спільне проживання подружжя і збереження сім`ї неможливе, суперечитиме інтересам позивачки, що має істотне значення, а тому позов підлягає до задоволення. За ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved