Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-02 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом до [PERSON], мотивуючи вимоги тим, що вона з відповідачем знаходиться у зареєстрованому шлюбі з 16.07.2011р., від якого мають сина [PERSON], [INFO], але з лютого 2013 року шлюбні відносини вони не підтримують, спільного господарства не ведуть, проживають окремо, син проживає біля неї. Позивачка вказує, що шлюб з відповідачем виявився невдалим, після народження сина відносини між ними ускладнилися, чоловік не брав участі у веденні домашнього господарства, не надавав належної матеріальної допомоги сімї, вихованням дитини не займався, вчиняв сварки і постійно виявляв до неї неповагу, а тому з вини відповідача сумісне життя і збереження сімї стало неможливим, у звязку з чим [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб, після розірвання шлюбу відновити своє дошлюбне прізвище «Лісова», а також визначити місце проживання малолітнього сина [PERSON] біля неї до його повноліття (а.с.2). Позивачка в судове засідання не зявилася, скориставшись своїм правом, передбаченим ч.2 ст.158 ЦПК України, заявивши клопотання про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала повністю, просила їх задовольнити (а.с.20). Відповідач в судове засідання також не зявився, подав до суду заяву, в якій позовні вимоги визнав в повному обсязі, справу просив розглянути без його участі (а.с.21). Як зазначено у ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, зясувавши обставини справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що [PERSON], який народився 12.05.1983р. в смт.Саврань, Савранського району, Одеської області, і [PERSON], яка народилася 19.02.1992р. в с.Концеба, Савранського району, Одеської області, зареєстрували шлюб 16.07.2011р., про що в Книзі реєстрації шлюбів 2011 року липня місяця 16 числа зроблено відповідний актовий запис за №43; прізвище після реєстрації шлюбу: чоловіка [PERSON], дружини [PERSON], про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Савранського районного управління юстиції Одеської області 16.07.2011р. видано Свідоцтво про шлюб серії 1-ЖД №143564 (а.с.5). У шлюбі у подружжя [PERSON] і [PERSON] 15.07.2012р. народився син [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про народження серії I-ЖД №312688, виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Савранського районного управління юстиції Одеської області 26.07.2012р. (а.с.4). Як вбачається з позовної заяви, шлюб з відповідачем виявився невдалим, після народження сина відносини між позивачкою і відповідачем ускладнилися, відповідач участі у веденні домашнього господарства не брав, належної матеріальної допомоги сімї не надавав, вихованням дитини не займався, не пояснюючи причину своєї відсутності зникав на тривалий час, постійно виявляє неповагу до позивачки і вчиняє сварки, а з лютого 2013 року вони припинили сімейні відносини, проживають окремо, син проживає біля позивачки і знаходиться на її утриманні і вихованні, на примирення позивачка категорично не згодна, подальше спільне життя як подружжя і збереження шлюбу суперечило б її інтересам. Відповідач згоден на розірвання шлюбу і визначення місця проживання сина біля позивачки (а.с.21). Відповідно до ч.2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя (ч.1 ст.110 СК України). Частиною 3 ст.105 СК України встановлено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього кодексу. Згідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що заява позивачки про розірвання шлюбу відповідає її дійсній волі, подальше спільне життя подружжя [PERSON] і [PERSON] та збереження їх шлюбу суперечило б інтересам позивачки, що має для неї істотне значення, а тому перешкод для розірвання шлюбу суд не вбачає. При визначенні місця проживання дитини суд враховує згоду позивачки і відповідача щодо її місця проживання біля позивачки, що відповідає приписам ч.1 ст.160 СК України. Як встановлено ч.8 ст.235 ЦПК України, у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Згідно ч.1 ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище, а тому суд вважає за необхідне задовольнити вимогу позивачки щодо відновлення після розірвання шлюбу її дошлюбного прізвища «Лісова». Суд розяснює, що згідно зі ст.157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобовязаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. На підставі викладеного,

Outcome: approved