Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-24 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стянення аліментів на утримання малолітнього сина, мотивуючи тим, що 26.06.2003 року у с.Вовчинець Івано-Франківської міської ради зареєструвала шлюб з відповідачем. В шлюбі у них народився син [PERSON], [INFO]. З березня 2015 року шлюбні відносини між подружжям фактично припинилися, відповідач повернувся до свого попереднього місця проживання до своїх батьків. З цього часу відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає, крім того, повідомив, що будь-які кошти на утримання сина [PERSON] він добровільно сплачувати не буде. Оскільки, відповідач має офіційне місце роботи, має стабільний дохід, просила стягувати з відповідача на її користь на утримання сина аліменти в розмірі 1/3 частини від усіх заробітків (доходів), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку з моменту звернення до суду з позовом до досягнення ним повноліття, рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць допустити до негайного виконання. Позивачка, в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила задоволити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився повторно, про причину неявки суд не повідомив, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується матеріалами справи (а.с. 13, 25). З урахуванням думки позивачки та положень ст. 224 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, судом встановлено що спір між сторонами виник з приводу стягнення аліментів в користь того з батьків, з ким проживає дитина. Відповідно до копії свідоцтва про народження серія 1-НМ № 217080, виданого 16.10.2004 року, сторони є батьками [PERSON], [INFO] (а.с.4). Положеннями ст. 180 Сімейного кодексу України визначено, що батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. В силу дії ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі і виплачується щомісячно. За приписами ч. 2 ст. 182 цього кодексу мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. За правилами ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. На виконання вимог ухвали Івано-Франківського міського суду від 10.06.2015 року ДПМ Івано-Франківськтеплокомуненерго було надіслано довідку про доходи №342 від 16.06.2015 року, видану [PERSON], [INFO], з якої вбачається, що він працює в ДПМ Івано-Франківськтеплокомуненерго на посаді слюсар-ремонтник (5 розряд), якому за період з червня 2014 року по травень 2015 року включно нараховано заробітну плату в розмірі 34 512,62 (а.с.23). Згідно з ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Беручи до уваги доходи відповідача, стан його здоровя, відсутність на його утриманні інших неповнолітніх дітей, непрацездатних дружини, батьків, суд приходить до висновку, що аліменти на утримання малолітнього [PERSON] слід визначити в частці від заробітку (доходу) батька в розмірі 1/3 від усіх його заробітків (доходів) щомісячно. Відповідно до вимог ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позов слід задоволити, стягувати з відповідача аліменти в користь позивачки на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/3 частини від усіх заробітків (доходів) щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення ним повноліття починаючи з 22.04.2015 року. Згідно із ч. 3 ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. А тому з відповідача слід стягнути в дохід держави 234,60 гривень судового збору. На підставі вищенаведеного, відповідно до ст.ст. 180, 181, 182, 183, 191 Сімейного кодексу України, ст. 11, 88 Цивільного процесуального кодексу України,

Outcome: approved