Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-04 00:00:00

[PERSON] звернулася до Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав щодо її малолітніх дітей [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що є бабусею [PERSON], [PERSON] та [PERSON], які проживають разом з нею від народження. Відповідач фактично відмовилась від своїх дітей, про що подала заяву. [PERSON] не займається вихованням своїх дітей, не приймає участі в їх матеріальному утриманні. Позивач також зауважила, що з її боку ніколи не створювались перешкоди у спілкуванні доньки з дітьми, що свідчить про фактичну можливість, але вольове небажання виконувати відносно дітей материнські обов'язки, покладені на неї законом. Окрім того, з метою захисту особистих немайнових та майнових прав та інтересів малолітніх дітей, позивач просила суд встановити над ними опіку та призначити її опікуном малолітніх [PERSON] та [PERSON], оскільки вони фактично позбавлені батьківського піклування. Батько [PERSON] не проживає з сином, а тому на підставі постанови ради з питань опіки та піклування № 50 від 1 квітня 2014 року, яка затверджена рішенням виконкому Водянської сільської ради було визнано за доцільне спільне проживання малолітнього [PERSON] разом з позивачем. На підставі вищевикладеного позивач просила суд позбавити батьківських прав [PERSON] щодо її малолітніх дітей [PERSON], [PERSON] та [PERSON], призначити її опікуном малолітніх [PERSON] та [PERSON], стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей: [PERSON] та [PERSON] у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача на кожну дитину щомісяця, починаючи стягнення з дня пред'явлення позову і до досягнення дітьми повноліття, визначити місце проживання малолітнього [PERSON] з позивачем за адресою: [ADDRESS]. В судовому засіданні позивач та її представник позов підтримали та просили суд задовольнити позовні вимоги, подали заяву про уточнення позовних вимог, в якій просили суд стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання [PERSON] та [PERSON] в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісяця, починаючи стягнення з дня пред'явлення позову і до досягнення ними повноліття. Позивач суду пояснила, що відповідач є її донькою. Від народження всі троє дітей проживають разом з нею, вона займається їх вихованням, навчанням та повністю їх утримує. Відповідач деякий час жила з ними, але потім поїхала до м. Дніпропетровськ. Про її місце проживання та місце роботи взагалі нічого не відомо. Востаннє вона приїжджала до дітей в грудні 2013 року, коли написала заяву про відмову від дітей. Відповідач взагалі не цікавиться життям дітей, їх здоров'ям не надає жодної матеріальної допомоги на їх утримання. Представник позивача суду пояснив, що з метою захисту особистих немайнових та майнових право малолітніх [PERSON] та [PERSON], які фактично позбавлені батьківського піклування, необхідно встановити над ними опіку та призначити [PERSON] їх опікуном. Батько [PERSON] приймає участь в утриманні дитини, навідує його та спілкується з ним, проте зараз [PERSON] проживає з бабусею, а тому необхідним є визначити його місце проживання саме з позивачем. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи у відповідності до ч. 5 ст. 74 Цивільного процесуального кодексу України повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила, заяву про розгляд справи без її участі не надала. У відповідності до ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України судом було постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, [PERSON], суду пояснив, що бачив [PERSON] востаннє два року назад. З сином, [PERSON], він бачиться, періодично бере до себе, не проти того, щоб зараз син проживав з позивачем, але, коли в нього покращаться умови, він обов'язково забере сина до себе. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, служба у справах дітей Верхньодніпровської державної адміністрації, суду пояснила, що до служби у справах дітей звернулася [PERSON] з метою вирішення питання про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав. До цього часу дана сім'я на обліку в службі не перебувала, жодних звернень з цього приводу не надходило. Бабуся виявила бажання займатися вихованням дітей. Комісією було прийнято рішення про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] щодо її малолітніх дітей та визначення місця проживання [PERSON] з бабусею, оскільки було встановлено, що вона не займається їх вихованням. На засідання комісії відповідач також не з'явилася. Представник органу опіки та піклування в особі виконавчого комітету Водянської сільської ради суду пояснила, що 3 жовтня 2013 року до Водянської сільської ради звернулася [PERSON] з проханням вирішити питання щодо позбавлення батьківських прав її доньки, яка не утримує дітей, не займається їх вихованням. На засідання опікунської ради відповідача не з'явилася. Дільничним інспектором було надано рапорт про те, що зі своїми дітьми [PERSON] не мешкає та не займається вихованням дітей. Водянською сільською радою було також розглянуто питання про можливість призначення [PERSON] опікуном її малолітніх онуків, [PERSON] та [PERSON], та прийнято рішення про доцільність призначення її опікуном, оскільки вона займається вихованням дітей, повністю їх утримує, за місцем проживання характеризується позитивно. Прокурор проти задоволення позовних вимог не заперечував, вважав за доцільне позбавити [PERSON] батьківських право щодо її малолітніх дітей, встановлення опіки та призначення позивача опікуном, визначення місця проживання малолітнього [PERSON] з бабусею. Суд вислухавши осіб, які брали участь у справі, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до наступних висновків. Судом встановлено такі обставини та відповідні їм правовідносини. [PERSON] є матір'ю трьох малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження (а.с.13-15). Батьком [PERSON] є [PERSON], а відомості про батька [PERSON] та [PERSON] записані у відповідності до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України, що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження (а.с.52-53) Мати дітей, [PERSON], майже від народження дітей фактично не займається їх вихованням та не приймає участь в їх утриманні. [PERSON], [PERSON] та [PERSON] проживають разом з бабусею - [PERSON], що підтверджується рапортом дільничного інспектора від 17 березня 2014 року (а.с.19), довідкою Водянської сільської ради від 17 січня 2014 року (а.с.21), відомостями про родинні зв'язки малолітніх дітей, в яких зазначено фактичне місце проживання з бабусею (а.с.24-26) та поясненнями осіб, які брали участь у справі. Рішенням виконавчого комітету Водянської сільської ради від 19 березня 2014 року № 10 було вирішено вважати за доцільне позбавити батьківських право [PERSON] щодо її малолітніх дітей: [PERSON], [PERSON] та [PERSON] (а.с. 28). Рішенням комісії з питань захисту прав дитини при Верхньодніпровській районній державній адміністрації від 30 квітня 2014 року № 18 було вирішено вважати за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] щодо її малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] (а.с.56). Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України батько може бути позбавлений судом батьківських прав, якщо він ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до ст. 165 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають, в тому числі, особа, в сім'ї якої проживає дитина. Судом встановлено, що [PERSON] свідомо не піклується про фізичний і духовний розвиток своїх дітей, не забезпечує їх медичним доглядом, лікуванням, не спілкується з ними, тобто свідомо нехтує своїми батьківськими обов'язками, що, на думку суду, необхідно розцінювати як ухилення від виховання дітей, а тому позовні вимоги [PERSON], з якою проживають діти, про позбавлення [PERSON] батьківських прав є законними та обґрунтованими. Відповідно до ч. 5 ст. 164 Сімейного кодексу України рішення суду про позбавлення батьківських прав після набрання ним законної сили суд надсилає державному органу реєстрації актів цивільного стану за місцем реєстрації народження дитини. Згідно з ч. 3 ст. 60 Цивільного кодексу України суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Статтею 63 Цивільного кодексу України визначено, що опікуном може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю за її письмовою заявою. При цьому опікун призначається переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов'язки опікуна. В судовому засіданні встановлено, що малолітні [PERSON] та [PERSON] позбавлені батьківського піклування, оскільки мати дітей ухиляється від їх виховання та утримання, а відомості про батька записані у відповідності дол. Ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України. [PERSON] є бабусею малолітніх [PERSON]' та [PERSON]. Позивач має постійне місце проживання, за яким характеризується позитивно, що підтверджується характеристикою Водянської сільської ради (а.с.49). [PERSON] має у власності житловий будинок, що підтверджується свідоцтвом про право особистої власності на жилий будинок (а.с.30). Згідно з довідкою Управління інформаційно-аналітичного забезпечення [PERSON] до кримінальної відповідальності не притягувалась, засудженою не значиться, в розшуку не перебуває (а.с.49). Відповідно до висновку про стан здоров'я [PERSON] від 12 лютого 2014 року вона може виконувати обов'язки опікуна (а.с.50). Водянською сільською радою Верхньодніпровського району Дніпропетровської області до Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області було внесено подання про доцільність призначення [PERSON] опікуном [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] (а.с.55). Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про те, що малолітні [PERSON] та [PERSON] потребують встановлення над ними опіки з метою забезпечення їх особистих немайнових і майнових прав та інтересів. Їх бабуся, [PERSON], відповідає вимогам до особи, яка може бути призначена опікуном, визначеним Цивільним кодексом України, а тому суд вважає вимоги про призначення її опікуном законними та обґрунтованими. Також в судовому засіданні встановлено, що [PERSON] не виконує обов'язки по утриманню своїх малолітніх дітей, добровільно допомогу на їх утримання не надає. Відповідно до ст. ст. 166, 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, навіть якщо вона позбавлена батьківських прав. Згідно з ч. 2 ст. 247 Сімейного кодексу України встановлення опіки та піклування не припиняє права дитини на отримання пенсії, аліментів, тощо, а також право власності дитини на ці виплати. Оскільки ч. 4 ст. 67 Цивільного кодексу України визначено обов'язок опікуна вживати заходів щодо захисту цивільних прав та інтересів підопічного, а малолітня дитина не може самостійно звернутися до суду з позовом про стягнення аліментів, суд приходить до висновку, що вимоги [PERSON] про стягнення аліментів на її користь на утримання [PERSON] та [PERSON] є законними та обґрунтованими. При визначені розміру аліментів, суд керується положеннями ч. 2 ст. 183 Сімейного кодексу України, згідно з яким, якщо аліменти стягуються на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання. Відповідно до ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Згідно п.1 ч.1 ст. 367 Цивільного процесуального кодексу України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Щодо визначення місця проживання малолітнього [PERSON] суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що малолітній [PERSON] проживає разом з бабусею - [PERSON]. На час розгляду справи батько дитини, [PERSON], проти проживання сина разом з бабусею не заперечував, обґрунтовуючи це тим, що він не має можливості створити нормальні умови для проживання сина. Рішенням виконавчого комітету Водянської сільської ради від 2 квітня 2014 року було затверджено постанову ради з питань опіки та піклування при виконавчому комітеті Водянської сільської ради № 50 від 1 квітня 2014 року та вважати за доцільне проживання малолітнього [PERSON] разом з бабусею - [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (а.с.29). Згідно з ч. 3 ст. 161 Сімейного кодексу України, якщо суд визнав, що жоден з батьків не може створити дитині належних умов для виховання та розвитку, на вимогу баби, діда або інших родичів, залучених до участі у справі, дитина може бути передана комусь із них. З урахуванням того, що судом встановлено, що батьки малолітнього [PERSON] не можуть створити належних умов для виховання та розвитку, а позивач, бабуся дитини, звернулася до суду з відповідною заявою, суд вважає позовні вимоги [PERSON] в цій частині також законними та обґрунтованими, а тому позов підлягає задоволенню. Згідно зі ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. У зв'язку з цим з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, а саме сума судового збору у розмірі 243 грн. 60 коп. Також суд бере до уваги, що згідно з п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивача було звільнено від сплати судового збору при зверненні до суду, тому відповідно до ч. 3 ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави у розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved