overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-14 00:00:00

[PERSON] звернулася до Сєвєродонецького міського суду Луганської області із позовною заявою до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, мотивуючи вимоги тим, що квартира, за адресою: [ADDRESS] належить позивачу [PERSON]. На даний час у вищевказаній квартирі зареєстрований брат позивача - відповідач [PERSON] З березня 2012р. відповідач [PERSON] жодного дня в спірній квартирі не мешкав. Його місце знаходження позивачу не відоме. Наявність реєстрації відповідача порушує права позивача як власника квартири, змушує до сплати комунальних послуг за відповідача. Тому, [PERSON] звернулася до суду з позовом і просить суд визнати відповідача [PERSON], [INFO] таким, що втратив право користування жилим приміщенням за адресою: [ADDRESS]. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явилась, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, надала до суду заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав до суду заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності, позов визнав. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. З матеріалів справи вбачається, що відповідно до копії свідоцтва про право на спадщину за заповітом серії ВСМ № 193339, посвідченого Першою Сєвєродонецькою державною нотаріальною конторою за р. № 1-1750 від 16.09.2005р., [PERSON] є власником квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS]. Зазначене право власності зареєстровано у Бюро технічної інвентаризації м. Сєвєродонецька Луганської області від 14.10.2005р. за р. № 11113677. Відповідно до копії акту Комунального підприємства «Єдиний розрахунковий центр м. Сєвєродонецька» від 01.12.2015р., за адресою: [ADDRESS] крім [PERSON] фактично ніхто не мешкає з березня 2012р. по теперішній час. Таким чином , у судовому засіданні було встановлено, що відповідач [PERSON] в квартирі [ADDRESS] не проживає понад один рік, чим чинить перешкоди власнику квартири - позивачу [PERSON] у здійсненні нею вільного права користування своїм майном. У зв'язку з чим позов [PERSON] до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-03 00:00:00

[PERSON] звернулася до Сєвєродонецького міського суду Луганської області із позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, яку мотивувала тим, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 02.03.2002р. Від шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO].. Ведення спільного господарства та шлюбні відносини між сторонами припинено з жовтня 2016р.. Позивач посилається на те , що спільне життя з відповідачем не склалося з причини розбіжності характерів та втрати почуття любові та поваги один до одного. Оскільки подальше спільне життя та збереження сім'ї суперечить її інтересам , тому просить розірвати шлюб. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, надала до суду заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав до суду заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності, позов визнав. У зв'язку з неявкою у судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно з ч.1 ст.112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Згідно з ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З матеріалів справи видно, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 02.03.2002р. Від шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Ведення спільного господарства та шлюбні відносини між сторонами припинено з жовтня 2016р.. Позивач посилається на те, що спільне життя з відповідачем не склалося з причини розбіжності характерів та втрати почуття любові та поваги один до одного. Сторони не бажають збереження сім'ї, оскільки подальше їх сумісне життя неможливе у зв'язку з психологічною несумісністю, тобто збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Таким чином, матеріалами справи підтверджено, що сім'я фактично розпалася, сторони примиритися не бажають і подальше сумісне життя і збереження шлюбу заперечує інтересам сторін, у зв'язку з чим позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-22 00:00:00

[PERSON] звернулася до Сєвєродонецького міського суду Луганської області із позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, яку мотивувала тим, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 15.11.2012р. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], 17.05.2013р.н.. Ведення спільного господарства та шлюбні відносини між сторонами припинено з січня 2015р.. Позивач посилається на те , що спільне життя з відповідачем не склалося з причини розбіжності характерів та втрати почуття любові та поваги один до одного. Оскільки подальше спільне життя та збереження сім'ї суперечить її інтересам , тому просить розірвати шлюб. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, надала до суду заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав до суду заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності, позов визнав. У звязку з неявкою у судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно з ч.1 ст.112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Згідно з ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З матеріалів справи видно, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 15.11.2012р. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON], 17.05.2013р.н. Ведення спільного господарства та шлюбні відносини між сторонами припинено з січня 2015р.. Позивач посилається на те, що спільне життя з відповідачем не склалося з причини розбіжності характерів та втрати почуття любові та поваги один до одного. Сторони не бажають збереження сімї, оскільки подальше їх сумісне життя неможливе у звязку з психологічною несумісністю, тобто збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Таким чином, матеріалами справи підтверджено, що сімя фактично розпалася, сторони примиритися не бажають і подальше сумісне життя і збереження шлюбу заперечує інтересам сторін, у звязку з чим позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-22 00:00:00

[PERSON] звернулася до Сєвєродонецького міського суду Луганської області із позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, яку мотивувала тим, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 29.09.2006р. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей, сина - [PERSON], 06.01.2007р.н. та дочку [PERSON], 27.10.2014р.н.. Ведення спільного господарства та шлюбні відносини між сторонами припинено з січня 2011р.. Позивач посилається на те , що спільне життя з відповідачем не склалося з причини розбіжності характерів та втрати почуття любові та поваги один до одного. Оскільки подальше спільне життя та збереження сім'ї суперечить її інтересам , тому просить розірвати шлюб. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, надала до суду заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав до суду заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності, позов визнав. У звязку з неявкою у судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно з ч.1 ст.112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Згідно з ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З матеріалів справи видно, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 29.09.2006р. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей, сина - [PERSON], 06.01.2007р.н. та дочку [PERSON], 27.10.2014р.н. Ведення спільного господарства та шлюбні відносини між сторонами припинено з січня 2011р.. Позивач посилається на те, що спільне життя з відповідачем не склалося з причини розбіжності характерів та втрати почуття любові та поваги один до одного. Сторони не бажають збереження сімї, оскільки подальше їх сумісне життя неможливе у звязку з психологічною несумісністю, тобто збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Таким чином, матеріалами справи підтверджено, що сімя фактично розпалася, сторони примиритися не бажають і подальше сумісне життя і збереження шлюбу заперечує інтересам сторін, у звязку з чим позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України , стороні , на користь якої ухвалено судове рішення , суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Сплата судового збору по справі в розмірі 640грн. документально підтверджено квитанцією в матеріалах справи та підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-31 00:00:00

[PERSON] звернулася до Сєвєродонецького міського суду Луганської області із позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, яку мотивувала тим, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 31.03.2012р. Ведення спільного господарства та шлюбні відносини між сторонами припинено з 2013р. З 2014р. позивач проживає з іншим чоловіком, від якого 11.08.2015р. народила доньку. Таким чином, від цього шлюбу позивач та відповідач дітей не мають, відповідно до Рішення Волноваського районного суду Донецької області від 26.04.2016р. про виключення запису про чоловіка як батька дитини з актового запису про народження, відомості про відповідача, як батька дитини [PERSON], 11.08.2015р.н.були виключені. Позивач посилається на те , що спільне життя з відповідачем не склалося з причини розбіжності характерів та втрати почуття любові та поваги один до одного. Оскільки подальше спільне життя та збереження сім'ї суперечить її інтересам , тому просить розірвати шлюб. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, надала до суду заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав до суду заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності, позов визнав. У звязку з неявкою у судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно з ч.1 ст.112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Згідно з ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З матеріалів справи видно, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 31.03.2012р. Від шлюбу сумісних дітей не мають. Ведення спільного господарства та шлюбні відносини між сторонами припинено з 2013р.. Позивач посилається на те, що спільне життя з відповідачем не склалося з причини розбіжності характерів та втрати почуття любові та поваги один до одного. Сторони не бажають збереження сімї, оскільки подальше їх сумісне життя неможливе у звязку з психологічною несумісністю, тобто збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Таким чином, матеріалами справи підтверджено, що сімя фактично розпалася, сторони примиритися не бажають і подальше сумісне життя і збереження шлюбу заперечує інтересам сторін, у звязку з чим позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-14 00:00:00

[PERSON] звернулася до Сімферопольського районного суду Автономної Республіки Крим з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Свої вимоги мотивує тим, що [INFO] померла її мати - [PERSON]. Після смерті матері заявника відкрилась спадщина у вигляді цілого жилого будинку з господарськими та побутовими спорудами, який знаходиться в [ADDRESS], що належало спадкодавцю на підставі свідоцтва № 294 на право власності на будівлю. 09.02.1998 року заявник отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом, зареєстроване в реєстрі № 2-288, яке видано Сімферопольською районної нотаріальною конторою. Заявник звернулася з даним свідоцтвом про право на спадщину за заповітом для оформлення заповіту, але заповіт оформити не може, оскільки в свідоцтві про право на спадщину не вірно зазначено її прізвище. При таких обставинах, заявник просить суд встановити належність їй свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 09.02.1998 року, зареєстрованого в реєстрі за № 2-288, яке було видано Сімферопольською районною державною нотаріальною конторою. Заявник в судове засідання не з'явилася, відповідно до наданої заяви просить справу розглядати у її відсутності, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд їх задовольнити. Представник Сімферопольської районної державної нотаріальної контори до суду не з'явився, відповідно до наданої заяви просив суд розглянути справу за відсутністю представника нотаріальної контори. Суд, вважає за можливе розглянути справу у відсутність заявника та представника зацікавленої особи на підставі наявних у справі доказах. Суд, дослідивши письмові матеріали цивільної справи, вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи із наступного. Як встановлено судом, [INFO] померла мати заявника по справі - [PERSON]. Після смерті матері заявника відкрилась спадщина у вигляді цілого жилого будинку з господарськими та побутовими спорудами, який знаходиться в [ADDRESS]. 09.02.1998 року заявник отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом, зареєстроване в реєстрі № 2-288, яке видано Сімферопольською районної нотаріальною конторою (а.с. 4). Судом встановлено, що у свідоцтві про право на спадщину за заповітом при написанні прізвища спадкоємця замість «[PERSON]» зазначено «[PERSON]». Відповідно до паспорту, який отриманий заявником 07.06.2002 року, тобто після отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом, прізвище заявника «[PERSON]» (а.с. 5). Згідно із ст. 256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виконання, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. В іншому порядку встановити факт є неможливим. Таким чином, суд вважає доведеним факт належності вище вказаного свідоцтва заявнику по справі [PERSON]. Визнання вимог не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-09 00:00:00

[PERSON] звернулася до Словянського міськрайонного суду Донецької області з позовною заявою до [PERSON] підприємства «Санаторно-курортний реабілітаційний центр «Словянський курорт» Закритого акціонерного товариства Лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця» про стягнення заборгованості по заробітній платі та стягнення середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати після звільнення, посилаючись на те, що вона з 01 серпня 1988 року працювала лікарем-невропатологом у [PERSON] підприємстві «Санаторно-курортний реабілітаційний центр «Словянський курорт» Закритого акціонерного товариства Лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця», що підтверджується записами у її трудовій книжці. Наказом 30 червня 2017 року її звільнено з роботи на підставі п.1 ст.36 КЗпП України. При звільненні відповідач не провів з нею належних розрахунків. Заборгованість по заробітній платі за період з січня 2017 року по 30 червня 2017 року складає 14847,56 грн. На даний час заборгованість по заробітній платі їй не сплачено. Відповідно до ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-09 00:00:00

[PERSON] звернулася до Слов»янського міськрайонного суду Донецької області з позовною заявою до [PERSON] про визнання особи таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартирою №30 в будинку №12 по вулиці Пушкінській в місті Горлівка Донецької області. Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду , повязаного з потребою у обгрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає на необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-05 00:00:00

[PERSON] звернулася до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, пов`язаного з потребою у обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-05 00:00:00

[PERSON] звернулася до Словянського міськрайонного суду Донецької області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 23 квітня 2014 року між нею та відповідачем, [PERSON], був укладений шлюб, який зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дебальцевського міського управління юстиції у Донецькій області, про що в книзі реєстрації актів про одруження вчинено запис за №31. За час перебування в шлюбі, мають спільну неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. З 2014 року вона разом з неповнолітнім сином, як внутрішньо переміщені особи, перебувають в м. Слов'янськ, а відповідач проживає в [INFO]. З 2014 року, [PERSON], матеріально їй та їхній спільній дитині взагалі не допомагає, участі у її вихованні не приймає, внаслідок чого вона не має можливості самостійно утримувати їхнього неповнолітнього сина [PERSON]. Утримання дитини, надання їй матеріальної допомоги є природним обов'язком батьків, зокрема ст. 180 Сімейного кодексу України визначено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Всупереч зазначеним вимогам, відповідач ухиляється від свого обов'язку щодо утримання неповнолітньої дитини. Між нею та відповідачем на момент пред'явлення цього позову не досягнуто згоди з приводу матеріального утримання дитини. Таким чином, з положення ст. 181 Сімейного кодексу України випливає, що вразі відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину, той з подружжя, з ким вона проживає, має право звернутися до суду з відповідним позовом про стягнення аліментів. В зв'язку з тим, що на протязі останніх років відповідач не підтримував із нею та їхнім спільним сином ніяких відносин, на момент подання цього позову вона не має достовірних відомостей про те, де саме працює її чоловік. Їй відомо, що відповідач отримує непостійний та нерегулярний дохід, який в досить значній частині походить з неофіційних джерел. У відповідності до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду аліменти на утримання дитини можуть бути присуджені у твердій грошовій сумі. Також ч. 1 ст. 184 Сімейного кодексу України передбачено, що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Крім того, звертає увагу суд на те, що відповідач не має іншої родини та інших неповнолітніх чи малолітніх дітей, не має на утриманні інших осіб, зокрема батьків чи осіб, які потребують обов'язкового утримання з його боку. В той же час, вона змушена сама утримувати та виховувати неповнолітнього сина. При цьому, вона отримує доходи лише у вигляді державної допомоги, яких недостатньо для належного, необхідного та достатнього забезпечення і утримання як неповнолітнього сина, так і її особисто проживання. При таких умовах, враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-27 00:00:00

[PERSON] звернулася до Слов'янського міськрайонного суду Донецької області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що вони з [PERSON] проживали однією родиною до січня 2016 року. Під час сумісного проживання в них народилася дитина: [PERSON], [INFO]. На даний момент вони не живуть разом з відповідачем, дитина живе із нею, та знаходиться на її повному утриманні. Протягом вказаного часу відповідач не приймає участі в матеріальному забезпечені дитини, та вона вимушена утримувати її самостійно. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 181 ч. 3 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину: за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 ч. 2 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків передбачених ст. 184 цього Кодексу. Відповідно до ст. 183 ч. 1 СК України частка заробітку(доходу) матері, батька, яка буде стягуватися, як аліменти на дитину, визначаються судом. Таким чином

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-18 00:00:00

[PERSON] звернулася до Словянського міськрайонного суду Донецької області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення пені по заборгованості зі сплати аліментів. Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, повязаного з потребою у обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини. На підставі викладеного та

Outcome: partial