Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-15 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання малолітнього сина. Свій позов обґрунтовує тим, що вони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 25.11.2011 року, який зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Луцького міського управління юстиції Волинської області, про що було зроблено відповідний актовий запис №1863. Вказує, що спільне життя з відповідачем не склалось через відсутність взаєморозуміння між ними, різні погляди на життя, внаслідок чого виникали суперечки та сварки. Разом не проживають, шлюбні відносини припинені, шлюб існує формально. В шлюбі народився син [PERSON], [INFO], який перебуває на її утриманні, відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини добровільно не надає. Покликаючись на викладені обставини, шлюб, укладений з відповідачем, просить розірвати та стягнути з відповідача в її користь аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/3 частини від його доходу щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня пред'явлення позову 21.11.2014 року і до досягнення дитиною повноліття. До початку розгляду справи позивач та відповідач надали суду заяви про розгляд справи у їх відсутності. Позивач просила позов задовольнити, відповідач проти позову не заперечив. У відповідності до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. З матеріалів справи судом встановлено, що шлюб між сторонами укладений 25.11.2011 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Луцького міського управління юстиції Волинської області, про що було зроблено відповідний актовий запис №1863, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 25.11.2011 року (а.с.7). З матеріалів справи встановлено, що причиною припинення шлюбних відносин між сторонами стали їх різні характери, погляди на життя, шлюб та сім'ю. Разом не проживають, шлюбних відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть. Шлюб існує формально. На основі наведеного та виходячи із вимог ст.112 СК України, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, що мають істотне значення, тому шлюб між ними слід розірвати. В шлюбі народився син [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 08.02.2012 року. Батьками дітей згідно зазначених свідоцтв вказані [PERSON] та [PERSON]. Згідно ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дітей, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст.184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Аналізуючи зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача в користь позивача аліментів на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/3 частини від його доходу щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня пред'явлення позову 21.11.2014 року і до досягнення дитиною повноліття. При визначенні розміру аліментів, що підлягають стягненню з відповідача, суд враховує визнання відповідачем позову, обставини, передбачені ст.182 СК України і вважає за можливе стягнути з нього в користь позивача аліменти на утримання сина саме в такому розмірі. Суд приходить до висновку також, що згідно ст.88 ЦПК України, з відповідача в користь позивача слід стягнути 243,60 грн. судового збору та в дохід держави 243,60 грн. судового збору. Згідно ч.1 ст.367 ЦПК України слід допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі ст.ст. 180, 181, 182, 184 СК України,

Outcome: approved