Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-05 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] , Ужгородського міського відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області про зняття арешту з майна. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що є власником житлового будинку, що знаходиться в [ADDRESS] , що стверджується свідоцтвом про право особистої власності на домоволодіння від 01 жовтня 1989 року, видане на підставі рішення виконкому Ужгородської районної ради депутатів трудящих ся № 136 від 22.09.1989 року взамін запису в по господарській книзі Тарновецької сільської ради народних депутатів та довідкою № 449/01-14 від 28.12.2018 року з комунального підприємства Ужгородського районного БТІ. У вказаному житловому будинку проживає та зареєстрований її син [PERSON] , [INFO] . Маючи намір подарувати вище згаданий будинок своєму сину - [PERSON] , [INFO] , і звернувшись до нотаріуса їй було повідомлено, що на вказаний будинок накладено арешт. Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно № 167538119 від 22.05.2019 року, на належний їй житловий будинок, що знаходиться в [ADDRESS] накладений арешт на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, 15-13306838, 15.06.2009, МВ ДВС Ужгородського МРУЮ в реєстрі міститься запис про обтяження: Номер запису про обтяження 8802991 зареєстрований на підставі даної постанови. В даній відомості власником вказаний [PERSON] . Зазначає, що [PERSON] не є власником будинку і навіть там не зареєстрований. Яким чином арешт накладений в рамках виконавчого провадження де він значиться боржником - накладений на її майно їй не відомо. Враховуючи викладене, а також те, що вона є власником даного будинку і не має ніякої заборгованості, тому є всі підстави для зняття арешту на майно, що належить їй - [PERSON] , який був накладений на підставі вище вказаної постанови про арешт майна боржника. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, однак надала суду письмову заяву, згідно якої просить суд, провести розгляд справи у її відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд,їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, хоча про час, день та місце розгляду був повідомлений своєчасно та належним чином, однак надав суду письмову заяву, згідно якої просить суд, провести розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги визнає в повному обсязі. Відповідач - представник Ужгородського МВ ДВС ГТУЮ в Закарпатській області в судове засідання не з`явився, про час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином. Поважність причин неявки суду не повідомив. У встановлений судом строк відзив не подав. На підставі ст. 280, ч. 2 ст. 247 ЦПК України, суд вважає можливим провести заочний розгляд справи без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, які є у справі в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що [PERSON] , [INFO] , є власником житлового будинку, що знаходиться в [ADDRESS] , що доводиться свідоцтвом про право особистої власності на домоволодіння від 01 жовтня 1989 року, видане на підставі рішення виконкому Ужгородської районної ради депутатів трудящих ся №136 від 22.09.1989р. взамін запису в по господарській книзі Тарновецької сільської ради народних депутатів та довідкою № 449/01-14 від 28.12.2018 року з комунального підприємства Ужгородського районного БТІ. Довідкою № 441 від 16.05.2019 року виданою виконавчим комітетом Сторожницької сільської ради доводиться, що в житловому будинку в [ADDRESS] , власником якого згідно записів по господарського обліку сільської ради є [PERSON] , проживає та зареєстрований на постійне місце проживання: син - [PERSON] , [INFO] . Позивач має намір подарувати вище згаданий будинок своєму сину - [PERSON] , [INFO] , і звернувшись до нотаріуса їй було повідомлено, що на її будинок накладено арешт. Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно № 167538119 від 22.05.2019 року, на належний мені житловий будинок, що знаходиться в [ADDRESS] накладений арешт на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, 15-13306838, 15.06.2009, МВ ДВС Ужгородського МРУЮ в реєстрі міститься запис про обтяження: Номер запису про обтяження 8802991 зареєстрований на підставі даної постанови. В даній відомості власником вказаний [PERSON] . [PERSON] не є власником будинку та не зареєстрований за даною адресою. Відповідно до ч.ч. 1 і 5 ст. 41 Конституції України - кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути позбавлений права власності. Право власності є непорушним. Згідно до вимог ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. За положенням ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч.1 ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Відповідно до ч. 2 ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження» у разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Разом з тим, нормами ч.5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. Не зняття арешту з належного позивачу майна створює перешкоди в реалізації нею права володіння, користування та розпорядження належним їй майном. Виходячи з наведеного вище та враховуючи те що позивач [PERSON] є власником даного будинку і не має ніякої заборгованості, є всі підстави для зняття арешту на майно, що належить [PERSON] , який був накладений на підставі вище вказаної постанови про арешт майна боржника. Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ немає для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності. З урахуванням всіх обставин справи, суд приходить до переконання, що вимоги позивачки є обґрунтованими та такими що підлягають до задоволення.

Outcome: approved