Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-18 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, мотивуючи позов тим, що він є власником будинковолодіння за адресою: [ADDRESS] , згідно заповіту. У вищевказаному будинку проживає мати позивача [PERSON] , а також значиться прописаною, але не проживає в будинку більше десяти років внучка матері [PERSON] , яка вийшла заміж і переїхала жити в місто Львів. На даний час мати позивача [PERSON] , через прописку онуки [PERSON] не може виробити для себе субсидії на комунальні платежі. Просив суд визнати [PERSON] такою, що втратила право на користування жилим приміщенням за адресою: [ADDRESS] . В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримав та просив задовольнити позов повністю. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, хоча належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи, заяви про розгляд справи за її відсутності не подавала, тому суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог [PERSON] в судове засідання не з`явилася, однак подала суду заяву, в якій вказала, що позов підтримує і просила суд справу розглядати у її відсутності через похилий вік. Дослідивши письмові докази, суд встановив такі обставини: Житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] належить позивачу [PERSON] , що підтверджується копією Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі, копією свідоцтва про право на спадщину за заповітом (а.с.7,8). [PERSON] зареєстрована в житловому будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] , але з 2009 року в ньому не проживає, що підтверджується актами про відсутність особи за місцем реєстрації від 15.11.2019 р., 10.12.2019 р., 22.01.2020; 17.02.2020; 07.05.2020 р.(а.с.9-13). Відповідно до вимог ст.72 Житлового Кодексу України\~ визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Виходячи з положень ст.150 Житлового кодексу України\~та ст.383 Цивільного кодексу України\~власник житла має право використовувати його для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Частиною 2\~статті 405 ЦК України\~визначено, що член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст.391 ЦК України\~власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Таким чином, при розгляді справ про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням необхідно розрізняти правовідносини, які виникають між власником та колишнім власником житла; і правовідносини, які виникають між власником житла та членами його сім`ї; колишніми членами його сім`ї; а також членами сім`ї колишнього власника житла. Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , не проживає, не сплачує будь-які кошти за житлово-комунальні послуги, не веде з позивачем спільне господарство, вона не пов`язана спільним побутом, тобто підстав для продовження терміну зберігання за відповідачем права користування спірним житлом, передбачених\~ст. 71 ЖК України, немає. Таким чином, відповідач втратила право на користування будинком, що належить позивачу, отже є підстави визнати відповідача такою, що втратив право користування житловим приміщенням.

Outcome: approved