Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-25 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вказаним вище позовом про стягнення з [PERSON] боргу в розмірі 436.296,00 грн. та пені у розмірі 37.448,66 грн. Свої вимоги позивачка обґрунтувала наступним. 23.04.2012 року позивачка дала у борг [PERSON] суму в загальному розмірі 298.655,00 грн., що становило еквівалент - тридцять сім тисяч сто доларів США. На підтвердження передачі коштів сторонами були підписані два Договори позики за №1 від 23.04.2012 р. та за №2 від 23.04.2012 р. За умовами Договору позики №1, сума позики склала 161.000,00 грн., що було еквівалентно 20.000,00 доларів США. Строк повернення суми боргу було зазначено - не пізніше 15.08.2012 р. Фактичне отримання боржником коштів підтверджене додатково розпискою від 23.04.2012 р. За умовами Договору позики №2, сума позики склала 137.655,00 грн., що було еквівалентно 17.100,00 доларів США. Строк повернення суми боргу було зазначено - не пізніше 05.04.2013 р. Фактичне отримання боржником коштів теж підтверджене додатково розпискою від 23.04.2012 р. Ні в обумовлені в Договорах терміни - до 15.08.2012 р. (за Договором №1) та до 05.04.2013 р. (за Договором №2), ні до тепер відповідач борг не повернув, зустрічей уникає. В судове засідання відповідач не з'явився, про час, дату та місце розгляду справи був належним чином повідомлений (ч. 5 ст. 74 ЦПК України), про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи в його відсутність та заперечень на позов до суду не надходило. Представник позивача, до суду, до судового засідання надав заяву, в якій просив розглядати справу в його відсутність заочно, викладене в позовній заяві підтримує в повному обсязі. Згідно ч. 2 ст. 158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнанні неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Частиною 2 ст. 197 ЦПК України закріплено, що у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу звукозаписувальним засобом не здійснюється. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо доказів щодо взаємовідносин сторін, а також маючи згоду представника позивача на заочний розгляд справи, суд вважає можливим заочно розглядати справу у відсутності належно повідомленого відповідача без фіксування судового процесу звукозаписувальним засобом. З'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд, на підставі всебічного, повного, об'єктивного і безпосереднього дослідження наявних у справі доказів, встановив наступне. 23.04.2012 року між [PERSON] та [PERSON]. був укладений Договір позики № 1. Сума позики склала 161.000,00 грн., що було еквівалентно 20.000,00 доларів США. Строк повернення суми боргу - не пізніше 15.08.2012 року. Фактичне отримання боржником коштів було підтверджено розпискою від 23.04.2012 року. 23.04.2012 року між [PERSON] та [PERSON]. був укладений Договір позики № 2. Сума позики склала 137.655,00 грн., що було еквівалентно 17.100 доларів США. Строк повернення суми боргу - не пізніше 05.04.2013 року. Фактичне отримання боржником коштів було підтверджено розпискою від 23.04.2012 року. Проте, не в обумовлені в Договорах терміни - до 15.08.2012 р. (за Договором №1) та до 05.04.2013 р. (за Договором №2), ні до тепер відповідач борг не повернув. Згідно ст. 1046 Цивільного кодексу України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч. 2 ст. 1047 Цивільного кодексу України, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Через порушення зобов'язання з повернення грошей, Позивач звернувся із позовом до Приморського районного суду м. Одеси про стягнення з Відповідача заборгованості. Частинами 1 та 2 ст. 533 ЦК України визначено, що грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. В Договорах позики № 1 та № 2 від 23.04.2012 року, сторонами було погоджено, що позика обчислюється в доларах США (п. 1 Договорів). Таким чином, позивач просив суд стягнути з відповідача 436.296,00 грн. (11,76 грн. х 37.100,00 доларів США). Відповідно до ст. 536 Цивільного кодексу України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Розрахунок 3 % річних розраховується за формулою: С х 3 х Д : 365 : 100, де С - сума заборгованості, Д - кількість днів прострочення. Таким чином, позивач просив суд стягнути на його користь з відповідача три проценти річних від простроченої суми у розмірі 37.448,66 грн. Згідно ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконанім або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) У разі порушення зобов'язання відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України, настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до п. 8 ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України, одним із способів захисту цивільних прав є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] є законними та підлягають задоволенню. Згідно ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Відповідно до ч. 1 ст. 79 ЦПК У країни, судові витрати складаються з судового боргу та витрат, пов'язаних з розглядом справи. На підставі ст. ст. 526-527, 530, 610-611, 625, 1046-1047 ЦК України, ст. ст. 4, 6, 8, 10-11, 57-60, 79, 88, 109, 209, 212-215, 218, 224-226, 294 ЦПК України, суд, -

Outcome: approved