Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-06 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що з відповідачем по справі вони проживали в фактичних шлюбних відносинах біля 11 років. За час спільного проживання в них народилося двоє дітей: син [PERSON] - [INFO] та син [PERSON] - [INFO], які проживають з нею та перебувають на її повному утриманні і вихованні. Відповідач як батько дітей, не цікавиться ними та не надає належної допомоги на їх утримання. Позивачці одній важко забезпечити дітей всім необхідним. На підставі наведеного, просила суд винести рішення, за яким стягувати, щомісячно, з відповідача на її користь, аліменти на утримання сина [PERSON] - [INFO] та сина [PERSON] - [INFO], у твердій грошовій сумі, в розмірі по 800 гривень, на кожну дитину, до досягнення дітьми повноліття, допустивши негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів, в межах суми платежу за один місяць. Позивачка - [PERSON], в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, покликаючись на доводи наведені в позовній заяві просить такі задовольнити. Відповідач - [PERSON], в судовому засіданні позовні вимоги визнав, згоден сплачувати аліменти на утримання двох дітей, в розмірі заявленому позивачкою. Заслухавши сторін, вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, суд, дійшов до наступного висновку. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою ВР України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, Держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.\~ У відповідності до статті 125 Сімейного Кодексу України якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від матері визначається на підставі документа закладу охорони здоров'я про народження нею дитини. Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; Судом встановлено, що сторони проживали в фактичних шлюбних відносинах. Від спільного проживання у них народилося двоє дітей: син [PERSON] - [INFO] та син [PERSON] - [INFO], та згідно їх свідоцтв про народження, відповідач по справі [PERSON] являється їхнім батьком. Наразі діти є неповнолітніми, перебувають на утриманні матері, яка є позивачкою у справі. [PERSON], ніде не працює, ніяких доходів не отримує, проживає в будинку матері, син [PERSON] є інвалідом дитинства. Вказані обставини підтверджують довідка виконкому Верхньоводянської сільської ради №3880 від 17 листопада 2016 року та актом обстеження матеріально-побутових умов громадянки [PERSON]. Відповідно до частини другої\~статті 51 Конституції України, статті 180 Сімейного Кодексу України,\~батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою\~\~(ч. 3\~ст. 51 Конституції України). Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини в судовому порядку. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч. 1\~ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом, а відповідно до ч. 1\~ст. 184 СК України, та роз'яснень, викладених в п. 17\~Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд може визначити розмір аліментів в твердій грошовій сумі. З цих підстав,\~суд погоджується із обраним позивачкою способом захисту права своїх неповнолітніх дітей, шляхом визначення аліментів у твердій грошовій сумі.\~\~\~При цьому, підстави визначення розміру аліментів у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень\~ст. 182 СК України, так і положень ст.ст.\~183,\~184 СК України.\~\~Зокрема, частиною 1 ст. 184 СК України визначено, що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. У ході судового засідання встановлено, що відповідач не надає належної регулярної допомоги для належного утримання неповнолітніх синів, є працездатним, інших утриманців не має, позовні вимоги визнав. Тому, виходячи із принципу розумності та справедливості судового рішення, а також з обставин наведених вище, суд вважає, що позовні вимоги позивачки підлягають до задоволення. Аліменти на утримання дитини згідно ст. 79 СК України присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви, в даному випадку з 25.11.2016. Відпо відно до ч.3 ст.5 ЗУ Про судовий збір від сплати судового збору звільняються позивачі за позовами про стягнення аліментів. На підставі ст. 88 ЦПК України, з відповідача в спеціальний фонд Державного бюджету України в особі Рахівського районного суду Закарпатської області слід стягнути 551.20 грн. судового збору. В силу ч.1 ст.367 ЦПК України слід допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved