Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-16 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із позовом до відповідача, в якому зазначала, що рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 05 листопада 2015 року із [PERSON] стягнуто на її користь заборгованість за договором позики від 27.05.2012 року в розмірі 108743,84 грн. Державним виконавцем Довгинцівського відділу державної виконавчої служби Криворізкього міського управління юстиції 16.12.2015 року було відкрите виконавче провадження за № 49668171, проте, за відсутністю коштів у [PERSON] судове рішення не виконано, виконати їх без звернення стягнення на майно боржника неможливо. Відповідачу на праві спільної сумісної власності належить частка квартири [ADDRESS], також вказана квартира на праві спільної сумісної власності належить їй та [PERSON] і [PERSON], тобто дана квартира є спільною сумісною власністю і частки кожного з власників квартири не є визначеними. Оскільки зазначена квартира була набута у власність до ЗУ «Про приватизацію державного житлового фонду», то за своєю правовою природою набуття права власності на квартиру не залежало від трудового внеску кожного співвласника, тобто розподіл часток спільного сумісного майна передбачає їх рівність. Таким чином співвласники [PERSON], [PERSON], [PERSON], та [PERSON], кожен окремо, є власниками по 1/ 4 частки вищевказаної квартири. Відповідно до звіту про незалежну оцінку, вартість спірної квартири складає 64200,00 грн., тобто вартість її 1 /4 частини складає 16050,00 грн. У своєму листі, відповідач зазначив що сплатити борг не має можливості через відсутність коштів, однак вважає можливим виплатити свій борг за рахунок частки вказаної квартири. Просить визначити, що частки її, відповідача, [PERSON], та [PERSON], у спільній сумісній власності - квартири [ADDRESS], кожному окремо, становлять по 1 / 4 частці. Перевести на неї права і обов'язки співвласника [PERSON] на 1/ 4 частку квартири [ADDRESS]. Визнати за нею право власності на 1 / 4 частину спірної квартири та припинити право власності [PERSON], на 1 / 4 частину спірної квартири. Позивач [PERSON] звернулася до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] до суду не з`явився, його представник [PERSON], звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності, проти позовних вимог не заперечує та просить їх задовольнити. Треті особи - [PERSON], [PERSON], кожен окремо звернулися до суду з заявами про розгляд справи за їх відсутності, проти позовних вимог не заперечують. Представник третьої особи Довгинцівського відділу ДВС Криворізького міського управління юстиції Федоровська О.С., звернулася до суду з заявою про розгляд справи за відсутності представника Довгинцівського ДВС, при винесенні рішення покладаються на розсуд суду. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 05 листопада 2015 року із [PERSON] стягнуто на користь позивача суму основного боргу у розмірі 60 000,00 грн., інфляційні витрати у розмірі 44700,00 грн., 3% річних у розмірі 4043,84 грн., та судові витрати у розмірі 1087,43 грн., (а.с.13-14, 15). Таким чином вона є кредитором [PERSON] на загальну суму 108743,84 грн. За її заявою Довгинцівським ВДВС Криворізького МУЮ в установленому законом порядку відкрите виконавче провадження за № 49668171 (а.с.16). Між тим, [PERSON], знає про існування грошового боргу перед позивачем [PERSON], однак сплати борг не має можливості через відсутність коштів, вважає можливим виплатити свій борг за рахунок належної йому частини квартири [ADDRESS] (а.с. 25). На підставі свідоцтва про право власності на житло від 05.01.1993 року позивачу [PERSON], відповідачу [PERSON], та третім особам [PERSON], [PERSON] (після реєстрації шлюбу змінила прізвище з «[PERSON]» на «[PERSON]» ) на праві приватної спільної сумісної власності належить квартира [ADDRESS] ( а.с.17-18- свідоцтво, технічний паспорт на квартиру, а.с. 12 - свідоцтво про шлюб). Тобто з урахуванням викладеного, позивачка є кредитором співвласника майна, що перебуває у спільній сумісній власності, а правовідносини між ними регулюються ст.ст.371, 366 ЦК України. Відповідно до ст.371 ЦК України, кредитор співвласника майна, що є у спільній сумісній власності, у разі недостатності у нього іншого майна, на яке може бути звернене стягнення, може пред'явити позов про виділ частки із спільного майна в натурі для звернення стягнення на неї, крім випадків, установлених законом. Виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, для звернення стягнення на неї здійснюється у порядку, встановленому статтею 366 цього Кодексу. Згідно до ст.366 ЦК України кредитор співвласника майна, що є у спільній частковій власності, у разі недостатності у нього іншого майна, на яке може бути звернене стягнення, може пред'явити позов про виділ частки із спільного майна в натурі для звернення стягнення на неї. Якщо виділ в натурі частки із спільного майна має наслідком зміну його призначення або проти цього заперечують інші співвласники, спір вирішується судом. У разі неможливості виділу в натурі частки із спільного майна або заперечення інших співвласників проти такого виділу кредитор має право вимагати продажу боржником своєї частки у праві спільної часткової власності з направленням суми виторгу на погашення боргу. [PERSON] письмово зверталася до інших співвласників вищевказаної квартири - [PERSON] та [PERSON], із роз`ясненням вимог ст.366 ЦК та пропозицією щодо можливості викупити частку боржника із наступним погашенням його боргу перед нею(а.с.26). Проте позитивної відповіді від [PERSON] та [PERSON], позивач не отримала, оскільки вони заперечують проти виділу в натурі частки із спільного майна - квартири [ADDRESS] та відмовляються від придбання частки даної квартири, що належить боржнику [PERSON], через відсутність коштів (а.с. 27-28). На підставі абзацу 2 ч.2 ст.366 ЦК України у разі відмови боржника від продажу своєї частки у праві спільної часткової власності або відмови інших співвласників від придбання частки боржника кредитор має право вимагати продажу цієї частки з публічних торгів або переведення на нього прав та обов'язків співвласника-боржника, з проведенням відповідного перерахунку. Таким чином вимоги позивачки ґрунтуються на законі та підлягають задоволенню. Відповідно до ч.2 ст.370 ЦК України, у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Тож з урахуванням викладеного, співвласники [PERSON], [PERSON], [PERSON], та [PERSON], кожен окремо є власниками по 1 /4 частці квартири [ADDRESS]. Позивачка [PERSON] має право вимагати переведення на неї прав та обов'язків співвласника 1/ 4 частини спірної квартири ([PERSON]) та визнання за нею права власності на зазначену частку. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved