Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-18 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача про позбавлення батьківських прав відносно неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . Позов мотивує тим, що проживала однією сім`єю без реєстрації шлюбу з [PERSON] [INFO] у них народилась донька [PERSON] . [PERSON] визнав своє батьківство щодо доньки шляхом подачі спільної заяви від 27.11.2009 про визнання батьківства в відділ ДРАЦС. 24.02.2012 відповідач залишив їх і перестав спілкуватися. Ніякої матеріальної допомоги на дитину не надавав, не цікавився її вихованням. А тому, просить позбавити [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . Позивач [PERSON] подала заяву про розгляд справи у її відсутності. Вимоги позову підтримала в повному обсязі, просила позбавити відповідача батьківських прав відносно неповнолітньої дитини. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча належним чином повідомлялася про час та місце розгляду справи, відповідно до вимог ст. ст. 128-131 ЦПК України. Представник третьої особи Служби у справах дітей Луцької міської ради надала суду висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітньої доньки [PERSON] . Розгляд справи здійснювався за відсутності учасників справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Дослідивши письмові докази в справі, враховуючи визнання позову відповідачем, суд дійшов висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Відповідно до ст. 164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва, 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Ураховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою Верховної Ради Української Радянської Соціалістичної Республіки від 27 лютого 1991 р., частин 7, 8 ст. 7 Сімейного кодексу України, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей. Згідно із ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до копії свідоцтва про народження (а.с. 6) батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] . Судом встановлено, що неповнолітня дитина [PERSON] проживає з матір`ю [PERSON] , що підтверджується довідкою про склад сім`ї позивача (а.с.9) та перебуває на повному її утриманні. З представлених суду доказів, вбачається, що неповнолітня [PERSON] є ученицею КЗ «Луцький навчально-виховний комплекс загальноосвітня школа І-ІІІ ст. №22 - Ліцей Луцької міської ради». Вихованням та навчанням дитини займається мама, яка щоденно приходить до школи , спілкується з класним керівником та вчителями-предметниками, контролює навчальні досягнення дитини, завжди присутня на батьківських зборах, активно бере участь в громадському житті класу і школи. Батько дитини [PERSON] не приходив до школи, не телефонував до класного керівника, не цікавився дитиною та її шкільними досягненнями. Ні класний керівник, ні діти класу його не знають, жодного разу не бачили в школі (а.с. 10-11). Аліменти з відповідача не стягуються, оскільки позивач не зверталася з відповідним позовом до суду. Висновком Служби у справах дітей Луцької міської ради, затвердженим рішенням виконавчого комітету Луцької міської ради від 18.09.2019 № 588-2 про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , встановлено, що з моменту окремого проживання батько усунувся від виховання та утримання доньки [PERSON] , не цікавиться її життям та здоров`ям, не намагається з нею зустрітися, не вітає з святами та днем народження, не надає матеріальної допомоги, не був у школі. А тому, служба у справах дітей вважає за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Проте жодного з покладених законом на батьків обов`язків, відповідач не виконує. В ході судового розгляду встановлено, що відповідач протягом тривалого часу свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками: не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, про її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з донькою в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не сприяє засвоєнню загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до її внутрішнього світу; не створює умов для належного проживання та виховання. Зазначені фактори в сукупності, суд розцінює як ухилення від виховання дитини та самоусунення від виконання батьківських обов`язків. Зазначені обставини об`єктивно підтверджені дослідженими судом матеріалами справи. Проаналізувавши зібрані і досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що [PERSON] , [INFO] , слід позбавити батьківських прав відносно неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] Позбавлення [PERSON] батьківських прав відповідатиме інтересам дитини. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути сплачений нею судовй збір.

Outcome: approved