Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-16 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років. Свої вимоги обґрунтовує тим, що рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 26.02.2020 року розірвано шлюб між нею та відповідачем. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Вказує, що після розірвання шлюбу малолітній син проживає з нею та перебуває на її утриманні. Водночас, відповідач не надає жодної матеріальної допомоги на утримання. Зазначає, що на даний час вона перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною, через що немає змоги працювати, отримувати заробітну плату та забезпечувати належним чином себе і дитину. У зв`язку з чим, просить суд стягувати з відповідача на її користь аліменти на її утримання в розмірі 2100 грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду і до досягнення сином трьох років. Позивач та її представник в судовому засіданні позов підтримали з підстав, викладених у заяві та просили його задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав, просив відмовити у його задоволенні. Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши представлені письмові докази в справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірваний рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 26.02.2020 року (а.с. 5). Також з`ясовано, що [PERSON] є батьком неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 09.03.2018 року (а.с. 6). Як вбачається із матеріалів справи, зокрема, довідки про склад зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб (а.с. 7), малолітня дитина проживає разом з матір`ю, яка здійснює її виховання, догляд та матеріальне утримання. Батько дитини проживає окремо. Статтею 75 СК України передбачено, що дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Один з подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. У відповідності до ч. 2, 4 ст. 84 Сімейного Кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надати матеріальну допомогу. Згідно ст. 80 Сімейного Кодексу України аліменти присуджуються з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Для призначення судом утримання дружини, з якою проживає дитина, до досягнення дитиною трьох років від чоловіка - батька дитини, суд має дослідити, чи проживає з позивачем дитина, матеріальне становище дружини, з якою проживає дитина, правового значення не має, а вирішальним є наявність у чоловіка - батька дитини можливості надавати матеріальну допомогу дружині. В судовому засіданні відповідачем не представлено доказів, які б вказували на існування істотних обставин, що унеможливлюють сплату ним аліментів на утримання дружини та як слідує з його пояснень, він отримує достатній дохід, який дозволяє надавати кошти на утримання матері дитини до досягнення нею 3-х річного віку. А тому, дослідивши та оцінивши представлені докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що відповідач спроможний сплачувати аліменти в розмірі 1500 грн. на утримання дружини. Згідно положень ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. У зв`язку з тим, що позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», тому судовий збір в сумі 840,80 грн. слід стягнути з відповідача в дохід держави.

Outcome: partial