Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-17 00:00:00

[PERSON] звернулася до Сєвєродонецького міського суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та дружини. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що вона уклала шлюб з відповідачем. Вони мають неповнолітнього сина, дитина проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання дитини та дружини не надає. На підставі викладеного вона вимушена звернутися до суду з даним позовом. В судовому засіданні позивач повідомила, що останній раз допомогу для дитини відповідач надавав в лютому 2016 року. Вона знаходиться у відпустці по догляду за дитиною. Вона не є інвалідом, дитина також має нормальний стан здоров'я. В судовому засіданні відповідач заперечував проти задоволення позову в частині стягнення з нього допомоги на утримання дружини. Вказав, що дружина вигнала його з квартири. Він працює на Сєвєродонецькому заводі нестандратизованого хімічного обладнання на посаді котельника, отримує щомісячну заробітну плату у приблизному розмірі 1500 грн., в його власності також перебуває житловий будинок у м. Красний Лиман. Він не є інвалідом, на утриманні у нього ніхто не перебуває. Останній раз матеріальну допомогу дитині він надавав у лютому 2016 року. З 25.12.2015 року він не проживає за адресою: [ADDRESS]. Дослідивши письмові матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, суд встановив наступні обставини справ та відповідні їм правовідносини. У Принципі 6 Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року зазначено, що дитина для повного та гармонічного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона повинна зростати у піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, в атмосфері любові, моральної та матеріальної забезпеченості. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, що була ратифікована Постановою Верховної Ради України N 789-XII від 27.02.1991 року, Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ч. 2, 4, 6 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 СК України. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися в якості аліментів на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред'явлення позову. З матеріалів справи вбачається, що згідно із копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого 20 червня 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Сєвєродонецького міського управління юстиції у Луганській області, [PERSON] та [PERSON] 20 червня 2015 року зареєстрували шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 278. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу - [PERSON]. Згідно із копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 12 листопада 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Сєвєродонецького міського управління юстиції у Луганській області, [PERSON] народився [INFO] року, про що зроблено відповідний актовий запис № 887. Батьком дитини записаний [PERSON], матір'ю - [PERSON]. Суд враховує, що відповідач є батьком [PERSON], який є його неповнолітньою дитиною. Також, відповідач є чоловіком [PERSON], яка є матір'ю [PERSON] та з якою проживає дитина. У зв'язку із викладеним суд вважає, що позов заявлено обґрунтовано, доводи, викладені позивачем на підтвердження своїх вимог, знайшли своє підтвердження в ході судового засідання, Разом з тим, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, адже розмір аліментів у вигляді 1/4 частки від усіх доходів відповідача на дитину та 1/8 частки від усіх доходів відповідача на утримання дружини є найбільш справедливим та таким, що враховує як право дитини та дружини на належне матеріальне утримання від батька та право дружини на матеріальне утримання від чоловіка до досягнення дитиною трьох років, так і стан здоров'я батька, його вік та працездатність, а також розмір щомісячного доходу батька, який є невеликим. Приймаючи до уваги вимоги ч. 3 ст. 88 ЦПК України та положення Закону України «Про судовий збір», суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 551 грн. 20 копійок. У відповідності до ст. 367 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: partial