Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-06 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом. В обґрунтування заявленого позову посилається на те, що [PERSON] з відповідачем [PERSON] уклала шлюб 12 липня 2011 року, про що в книзі реєстрації шлюбів 12.07.2011 року зроблено відповідний актовий запис за № 05. Місце реєстрації шлюбу - Рокинівська селищна рада Луцького району Волинської області. Подає дану позовну заяву до суду про розірвання шлюбу з причин відсутності з відповідачем шлюбних відносин та будь-яких подружніх стосунків. Від даного шлюбу у них народилась дочка - [PERSON], [INFO]. Дочка проживає з нею, вона її утримує і виховує. Відповідач взагалі не виконує свої обов'язки щодо утримання дитини та її як дружини, не надає належної матеріальної допомоги, абсолютно не займається вихованням дочки. Слід відмітити, що на протязі двох років, подружжя, як такого, не існує, шлюбних стосунків не підтримують, взаєморозуміння немає, останніх два роки проживають окремо. Можливості спільно проживати та вести сімейне господарство немає. Сім'ї вже фактично з відповідачем немає, отож, виникає потреба розлучення. Оскільки мають на вихованні неповнолітню дитину, то з цим питанням позивач змушена звертатися до суду. Просить суд розірвати шлюб. Позивач в судове засідання не зявився, про дату, час і місце судового розгляду справи повідомлявся належним чином, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час і місце судового розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомляв, від нього до суду не надходило заяви про розгляд справи у його відсутності. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлений позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України суд, зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом при розгляді справи встановлено, що 12 липня 2011 року між сторонами було укладено шлюб (а.с. 4). Сімейне життя подружжя не склалося, сторони фактично припинили шлюбні відносини, тривалий час не підтримують шлюбних відносин, не мають спільного сімейного бюджету та не ведуть спільного господарства, сімя існує формально. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що мають істотне значення. Приймаючи до уваги викладене та враховуючи, що сімейне життя подружжя не склалося, шлюбні відносини між сторонами припинено, кожен з них проживає окремо. Спільного бюджету та домашнього господарства не ведуть, сімя існує формально, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що мають істотне значення. А тому за таких обставин, суд приходить до висновку про розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Судом при розгляді справи встановлено, що позивачем при зверненні до суду з позовом було понесено та документально підтверджено судові витрати по сплаті судового збору в сумі 243,60 гривень (а.с. 1). А тому за таких обставин, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача понесених і документально підтверджених судових витрат по сплаті судового збору в сумі 243,60 гривень. При цьому не підлягає до задоволення вимога про визначення місця проживання дитини неповнолітньої [PERSON], [INFO]. Оскільки заявлена позовна вимога до [PERSON] може бути розглянута лише у самостійному позовному провадженні з додержанням загальних правил щодо предявлення позову, а не під час позовного провадження про розірвання шлюбу.

Outcome: approved