Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-28 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON], про розірвання шлюбу. У позові вказувала, що 27.10.2002 року уклала шлюб з [PERSON] і прийняла його прізвище, її дошлюбне прізвище [PERSON]. Шлюб зареєстрований у виконавчому комітеті Карапчівської сільської ради, актовий запис №34. Від даного шлюбу у них народилося двоє дітей: син - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які в даний час проживають з нею і будуть проживати надалі. Посилалася на те, що на протязі останнього часу сімейне життя між ними поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення їхніх шлюбних відносин. Кожен з них має протилежні погляди на шлюб та сім'ю. Між ними не було взаєморозуміння, все це призвело до того, що вони припинили сімейно-шлюбні відносини та ведення спільного господарства і в даний час, як подружжя, разом не проживають з 21.09.2016 року. Відповідач зловживає спиртним, не дбає про матеріальне забезпечення сімї. Перебуваючи у стані алкогольного спяніння влаштовує сварки та скандали, тому за її глибоким переконанням подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає. Питання поділу майна, придбаного за час спільного проживання, вирішать в окремому порядку. Просила розірвати шлюб між нею та [PERSON], який зареєстрований у виконавчому комітеті Карапчівської сільської ради, актовий запис №34 від 27.10.2002 року та стягнути з відповідача сплачений нею судовий збір. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, в адресованій суду заяві просила справу розглядати за її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю. У разі неявки відповідача, який належним чином повідомлений, не заперечує щодо винесення заочного рішення по справі. Після розірвання шлюбу залишити шлюбне прізвище. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, будучи належно повідомленим про місце, день та годину слухання справи, причини неявки суду не повідомив. Оскільки позивач не заперечує проти винесення заочного рішення по справі, то суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Судом установлено, що 27.10.2002 року [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] зареєстрували шлюб у виконавчому комітеті Карапчівської сільської ради Вижницького району Чернівецької області, актовий запис №34, що підтверджується оригіналом свідоцтва про одруження серія 1-МИ №058525 від 27.10.2002 року, виданого виконавчим комітетом Карапчівської сільської ради Вижницького району Чернівецької області. Після реєстрації шлюбу [PERSON] прийняла прізвище [PERSON]. У шлюбі народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями повторних свідоцтв про їх народження серія І-МИ №220384 від 17.03.2015 року та серія І-МИ №220383 від 17.03.2015 року, виданих Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вижницького районного управління юстиції у Чернівецькій області. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» міститься роз'яснення про те, що проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Приписами ч.3 ст.10 та ч.ч.1, 4 ст.60 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином судом встановлено, що шлюб між сторонами існує формально, разом не проживають з 21.09.2016 року, спільного господарства не ведуть, не підтримують сімейних стосунків, позивач на примирення не згідна, вона довела, що подальше їх спільне життя і збереження шлюбу суперечить її інтересам, їх сім'я розпалась остаточно, а тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Після розірвання шлюбу [PERSON] бажає надалі іменуватись шлюбним прізвищем. У задоволенні вимоги про покладення на відповідача витрат, повязаних із розірванням шлюбу необхідно відмовити, оскільки сторони при реєстрації розірвання шлюбу несуть їх самостійно. Це підтверджено дослідженими в суді належними доказами. Виходячи з наведеного, суд вважає, що позов підлягає до задоволення із стягненням з відповідача на користь позивача судового збору відповідно до вимог ч.1 ст.88 ЦПК України. На підставі ст.ст.110, 112-114 СК України,

Outcome: approved