Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-29 00:00:00

[PERSON] звернулася до Гусятинського районного суду Тернопільської області з позовом до [PERSON] та просить стягнути з [PERSON], [INFO], аліменти на її користь на утримання сина [PERSON], [INFO] та дочки [PERSON], [INFO], визначені у твердій грошовій сумі у розмірі 2000 грн. щомісячно на обох дітей, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та до досягнення старшою дитиною повноліття. Відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання дітей не надає, угоди про добровільну сплату аліментів між ними досягнуто не було, хоча він має стабільний заробіток (дохід). Оскільки на даний час вона ніде не працює, тому знаходиться у дуже скрутному матеріальному становищі і їй самій важко утримувати дітей. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, попередньо подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю, просить задовольнити позов, не заперечує щодо ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, за місцем реєстрації. Згідно довідки Васильковецької сільської ради Гусятинського району Тернопільської області № 120 від 08.08.2018 року [PERSON], [INFO] дійсно зареєстрований і проживає в [ADDRESS], що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час та місце судового засідання і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, а також не подано відзиву на позовну заяву, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, щодо ухвалення заочного рішення вважає за необхідне провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Судом встановлено, що сторони по справі [PERSON] до [PERSON] 14.05.2004 року зареєстрували шлюб у Нижбірківській сільській раді Гусятинського району Тернопільської області, актовий запис № 02, про що свідчить свідоцтво про одруження серії [NUMBER] видане Нижбірківською сільською радою Гусятинського району Тернопільської області (а.с.4). Сторони по справі є батьками [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що вбачається із відповідних копій свідоцтв про народження серії [NUMBER] від 25.10.2004 року та серії [NUMBER] від 01.09.2010 року, виданих Нижбірківською сільською радою Гусятинського району Тернопільської області (а.с.5-6). Як вбачається з викладених у позовній заяві обставин, якими позивач [PERSON] обґрунтовує свої позовні вимоги, відповідач коштів на утримання дітей не надає, у зв'язку з чим діти перебувають на її утриманні. Відповідно до довідки Васильковецької сільської ради Гусятинського району Тернопільської області № 392 від 10.07.2018 року до складу сім'ї [PERSON], яка проживає в [ADDRESS], входять: дочка - [PERSON], [INFO]; син - [PERSON], [INFO]; чоловік - [PERSON], [INFO] (а.с.7). Відповідно до ст.ст. 180, 182 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч.3, ч.8 ст.181 Сімейного Кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ч.1 ст. 184 Сімейного кодексу України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до чч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України, розмір аліментів не може бути меншим 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що відповідач в добровільному порядку не виконує свій батьківський обов'язок утримувати своїх дітей: сина [PERSON], [INFO] та дочки [PERSON], [INFO], то є підстави для задоволення позовних вимог. Таким чином, суд вважає, що розмір аліментів слід визначити в єдиній твердій грошовій сумі в розмірі 2000 гривень щомісячно на двох дітей, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З урахуванням фактичних обставин справи та виходячи з закріплених ч. 9 ст. 7 СК України принципів справедливості, добросовісності та розумності, відповідності моральним засадам суспільства, суд вважає, що розмір аліментів слід визначити в єдиній твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн. щомісячно на двох дітей, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 30.07.2018 року до досягнення старшою дитиною повноліття. Судовий збір в дохід держави суд стягує з відповідача.

Outcome: approved