Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-28 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що з відповідачем по справі позивачка зареєструвала шлюб 13 вересня 2017 року у Чернігівському міському відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області за актовим записом №1850 у зв`язку з чим вона змінила прізвище з [PERSON] на [PERSON] . За час спільного проживання у них народилася дочка [PERSON] , [INFO] , яка проживає з позивачкою та перебуває на її повному утриманні і вихованні. Рішенням Чернігівського районного суду від 04.03.2019 шлюб між ними було розірвано. У зв`язку з наведеним вони не проживають як подружжя та не ведуть спільного господарства, оскільки вона проживає окремо від відповідача. Зазначає, що відповідач більше одного року не бере участі у вихованні та утриманні доньки. З часу припинення спільного проживання, відповідач як батько дитини, не цікавиться нею та не надає належної допомоги на її утримання. Позивачка, зважаючи на ціни, ледь зводить кінці з кінцями щоб прогодувати себе та доньку. Оскільки сторони не дійшли згоди щодо добровільної сплати аліментів, тому вона змушена було звернутись до суду. Відповідач інших осіб на утриманні не має, працездатний, постійно знаходиться на заробітках за кордоном, а тому позивачка вважає, що він може сплачувати аліменти. З огляду на викладене, просила суд винести рішення, яким стягувати, щомісячно з відповідача на її користь, аліменти на утримання доньки у твердій грошовій сумі в розмірі ј частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду з вказаною заявою, до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою суду від 09.09.2019 відкрито провадження у справі. Надано відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі, для подання відзиву на позовну заяву. Ухвалою суду від 08.10.2019 закрито підготовче судове засідання та призначено справу до розгляду на 29.10.2019. Позивачка, [PERSON] , у судове засідання не з`явилася, натомість надала суду заяву, в якій просить справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить такі задовольнити. Відповідач, [PERSON] , повторно, в судове засідання не з`явився. Про час, день та місце розгляду справи повідомлений належним чином про що свідчить розписка про вручення йому судового виклику. Про причину своєї неявки суд не повідомив. Вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, суд, дійшов до наступного висновку. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована Постановою ВР України №789ХІІ (78912) від 27.02.1991 та набула чинності для України 27.09.1991, Держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. У відповідності до ч. 1 ст. 122 СК України, дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] , зареєстрували шлюб 13 вересня 2017 року у Чернігівському міському відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області за актовим записом №1850. За час спільного проживання у них народилася дочка [PERSON] , [INFO] , яка проживає з позивачкою та перебуває на її повному утриманні і вихованні. Рішенням Чернігівського районного суду від 04.03.2019 шлюб між ними було розірвано. Наразі дитина є малолітньою, перебуваює на утриманні матері, яка є позивачкою у справі. Відповідач утриманням та вихованням доньки упродовж останнього року не займається. Вказані обставини позивачка підтверджує довідкою, виданою виконавчим апаратом Рахівської міської ради № 3330 від 14.08.2019 та актом обстеження матеріально-побутових умов проживання [PERSON] . Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України, статті 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України). Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини в судовому порядку. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. З цих підстав, суд погоджується із обраним позивачкою способом захисту права своїх малолітніх дітей, шляхом визначення аліментів у твердій грошовій сумі. У ході судового розгляду встановлено, що відповідач не надає належної регулярної допомоги для належного утримання малолітніх дітей, є працездатним, інших утриманців не має, протилежного ним суду не доведено. Враховуючи, обов`язок [PERSON] утримувати доньку до досягнення нею повноліття (ст. 180 Сімейного кодексу України) та з урахуванням положення частини 2 статті 182 Сімейного кодексу України, майнового та сімейного стану відповідача, суд вважає за необхідне визначити розмір аліментів, які будуть стягуватися з відповідача на утримання його малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , в користь [PERSON] , у твердій грошовій сумі в розмірі ј частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що відповідатиме інтересам дитини та є гарантією, визначеною зазначеними вище Законами України. Відповідно до ч. 3 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі за позовами про стягнення аліментів. Згідно ч. 1 ст. 79 СК України, аліменти слід присудити від дня подання позовної заяви, а саме з 19.08.2019. На підставі ст. 141 ЦПК України, з відповідача в спеціальний фонд Державного бюджету України в особі Рахівського районного суду Закарпатської області слід стягнути 768,40 грн судового збору. В силу ч. 1 п. 1 ст. 430 ЦПК України слід допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved