Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-02 00:00:00

[PERSON] звернулася в Трускавецький міський суд Львівської області з позовною заявою до [PERSON] про позбавлення права користування жилим приміщенням та зняття з реєстрації місця проживання, третя особа - Трускавецький міський сектор ГУ ДМС у Львівській області. Свої вимоги мотивувала тим, що вона є власником житлового будинку, який розташований по [ADDRESS] де зареєстрована та проживає. У вказаному будинку також зареєстрований її син - [PERSON], 1970 року народження. Більше трьох років син за вказаною адресою не проживає, місце його проживання невідоме та не бере жодної участі в оплаті комунальних послуг внаслідок чого вона позбавлена можливості оформити субсидії. Його реєстрація за вказаною адресою позбавляє її можливості розпоряджатися будинком та призводить до значних матеріальних витрат, так як оплата комунальних послуг залежить від кількості зареєстрованих осіб. Підтвердженням відсутності [PERSON] за місцем його реєстрації є акти КП «Трускавецьжитло» та ТОВ «ТКО «Комфорт-Сервіс», які складалися протягом 2011-2014 років. Відтак просить позбавити [PERSON], [INFO], права на користування жилим приміщенням у будинку [ADDRESS] та зняти з реєстрації місця проживання у Трускавецькому міському секторі ГУ ДМС України у Львівській області. Позивачка в судовому засіданні позов підтримала та просила його задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився повторно, хоча належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, про що свідчить публікація в газеті «Високий Замок» від 13.11.2014 року. Представник третьої особи - Трускавецького міського сектора ГУ ДМС у Львівській області в судове засідання не з'явився повторно, хоча належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи. Будучи допитаною в судовому засіданні свідок [PERSON] показала, що вона є сусідкою сторін по справі. Відповідач [PERSON] є сином позивачки [PERSON], однак вже близько трьох років він за адресою: [ADDRESS] не проживає. Наскільки їй відомо з слів позивачки, матеріально він матері не допомагає, оплату комунальних послуг не здійснює. Будучи допитаною в судовому засіданні свідок [PERSON] показала, що відповідач [PERSON] є сином позивачки [PERSON], однак вже протягом тривалого часу за адресою: [ADDRESS] не проживає, більше трьох років. Наскільки їй відомо, матеріально він матері не допомагає, оплату комунальних послуг не здійснює, відповідач добровільно покинув місце проживання, ніхто йому не чинив перешкод у користуванні житлом. Вивчивши матеріали справи, зі згоди позивача суд ухвалив на підставі ст. 224 ЦПК України постановити рішення при заочному розгляді справи. Заслухавши заявницю, свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення із наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] належить право власності на житловий будинок по вул. Річки, 27 у м. Трускавець на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом виданого Трускавецькою держнотконторою 17.06.1981 року за р. № 1355 та свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченого Трускавецькою держнотконторою 17.05.1995 року за р. № 1264 (а.с. 5). Відповідно до довідки ТОВ «ТКО «Комфорт-Сервіс» № 4768 від 15.09.2014 року [PERSON], [INFO] є сином [PERSON], 1941 року народження (а.с. 14). [PERSON], [INFO] за адресою: [ADDRESS] не проживає за місцем реєстрації, що стверджується актами складеними 30.11.2011 року за № 139 (а.с. 13), 07.11.2012 року за № 183 (а.с. 12), 27.03.2013 року за № 44 (а.с. 11), 23.07.2013 року за № 102 (а.с. 10) працівниками КП «Трускавецьжитло», актом складеним 05.05.2014 року за № 89 (а.с. 9), 31.07.2014 року за № 141(а.с. 8) працівниками ТОВ «ТКО «Комфорт-Сервіс», а також показами свідків даними ними у судовому засіданні. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Конституцією України (ст.41) та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 року відповідно до закону №475/97-ВР від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст.ст.316,317,319,321 ЦК України). Враховуючи вищенаведене, суд приходить до переконання, що факт відсутності [PERSON] у будинку [ADDRESS] більше одного року стверджується поясненнями позивачки, показами свідків, актами складеними 30.11.2011 року за № 139, 07.11.2012 року за № 183, 27.03.2013 року за № 44, 23.07.2013 року за № 102 працівниками КП «Трускавецьжитло», актом складеним 05.05.2014 року за № 89, 31.07.2014 року за № 141 працівниками ТОВ «ТКО «Комфорт-Сервіс», а тому [PERSON] слід визнати особою, що втратила право на користування жилим приміщенням, що буде відповідати також вимогам розумності та справедливості. Що стосується позовної вимоги про зняття [PERSON] з реєстрації місця проживання у Трускавецькому міському секторі ГУ ДМС України у Львівській області, то дана вимога задоволенню не підлягає, оскільки відповідно до вимог ст. 7 Закону України «Про свободу пересуваня та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Зняття з реєстрації здійснюється в день звернення особи. За заявою особи зняття з реєстрації може бути здійснено одночасно з реєстрацією нового місця проживання. Суд вірить здобутим доказам, бо вони нічим не спростовані і не викликають сумніву в своїй об'єктивності, грунтуються на законі. На підставі наведеного, відповідно ст. 405 ЦК України та

Outcome: partial