Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-18 00:00:00

[PERSON] звернулася до Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 06 жовтня 2006 року Красногвардійським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, між нею та відповідачем зареєстровано шлюб, про що складено відповідний актовий запис № 864. Від цього шлюбу позивач та відповідач мають спільних дітей: доньку [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане виконкомом Котовської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області) та сина [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане виконкомом Котовської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області). Позивач зазначила, що спільне життя з відповідачем не склалося. Фактично між позивачем та відповідачем з травня 2019 року припинені шлюбні стосунки. Вони не мають єдиного бюджету та не ведуть спільного господарства. Подальше збереження шлюбу неможливе, оскільки кожен з них має протилежні погляди на життя, на ведення побуту, у сім`ї часто виникають сварки. Протоколом автоматичного розподілу судової справи між суддями від 22 листопада 2019 року, справу передано на розгляд судді Ковальчук Т.А. Ухвалою судді Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 25 листопада 2019 року цивільну справу за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу прийнято до розгляду та відкрито провадження з призначенням до розгляду в порядку загального позовного провадження. Позивач в судове засідання не з`явилась, однак через канцелярію суду подала заяву, відповідно до якої просила здійснити розгляд цивільної справи без її участі, заявлені вимоги підтримала та просила задовольнити. Відповідач в судове засідання також не з`явився, натомість через канцелярію суду подав заяву, відповідно до якої просив здійснити розгляд цивільної справи без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечував. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи судом встановлено, що 06 жовтня 2006 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, який зареєстровано Красногвардійським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, про що складено відповідний актовий запис № 864, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . (а.с.6). Від цього шлюбу позивач та відповідач мають спільних дітей: доньку [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане виконкомом Котовської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області) та сина [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане виконкомом Котовської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області). (а.с.7,8). Також, встановлено, що між сторонами фактично припинені шлюбні стосунки, наразі проживають окремо, не ведуть спільного господарства; примирення між ними неможливе. Відповідно до ч. 3, 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги інші обставини життя подружжя. Суд враховує, що шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, сторони не бажають поновлювати стосунки, будь-яких заходів до примирення не приймають, доказів протилежного не надано, збереження шлюбу суперечить інтересам сім`ї, а тому надання сторонам строку для примирення суд вважає недоцільним. Причиною розпаду сім`ї є протилежні погляди на шлюб та сім`ю. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що має суттєве значення. Згідно з ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Таким чином, суд вважає, що сімейно-шлюбні відносини припинені, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому суд дійшов висновку, що сім`я сторін розпалася остаточно та не може бути відновлена. Вирішуючи питання про судові витрати, суд керується вимогами ст. 141 ЦПК України, відповідно до якої сплачені позивачем судові витрати підлягають стягненню на її користь з відповідача.

Outcome: approved