Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-15 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом, просить стягнути з НАК «Надра України» ДП «Західукргеологія» на її користь заборгованість по заробітній платі в сумі 6006,50 гривень та моральне відшкодування за шкідливі умови праці в сумі 2000 гривень. В обґрунтування позовних вимог, покликається на те, що 04.10.1983 року перебуває у трудових відносинах з ДП «Західукргеологія» Львівська геологорозвідувальна експедиція, а з НАК «Надра України» працювала на посаді інженера спектроскопі ста 1-ї категорії, і інженера хіміка 1-ї категорії в лабораторії Львівської геологорозвідувальної експедиції, проте станом на 01.01.2015 року відповідач заборгував їй 21884,54 гривень заробітної плати за 12 місяців, заробітна плата нарахована за виконання договірних робіт, які на 100% є погашені замовниками, а також працюючи в жахливих умовах -компенсація за шкідливі умови ( так, як це належить отримати в лабораторії згідно атестації робочого місця і трудового договору) ні молоком, ні грошима не проводять протягом 3-трьох місяців, а в зимовий період опалення не вмикали. Просить позов задоволити. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала дала пояснення, аналогічні викладених у фабулі заяви. Просить позов задоволити. Представники відповідача Місечко В.І. в судовому засіданні позов в частині відшкодування моральної шкоди заперечив з підстав, викладених у письмових запереченнях на позов. Заслухавши думку позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити частково, виходячи із наступного. Судом встановлено, що відповідно до витягу з трудової книжки БТ-1 №0107569 /а.с.6-12/ позивачка перебуває у трудових відносинах із НАК «Надр України» ДП «Західукргеологія» Львівська геологорозвідувальна експедиція з 05.10.1983 року по теперішній час. Відповідно до довідки НАК «Надр України» ДП «Західукргеологія» Львівської геологорозвідувальної експедиції №17 від 02.02.2015 року заборгованість по заробітній платі перед [PERSON] становить 6006,50 грн. Згідно ч.1 ст.115 КЗпП України, заробітна плати виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Право на своєчасне одержання винагороди за працю гарантовано ст. 43 Конституції України. Зважаючи на встановлені законом строки та періодичність виплати заробітної плати, невиплата заробітної плати позивачу є триваючим порушенням прав позивача на отримання винагороди за працю. Враховуючи наведене суд вважає, що заборгованість по заробітній платі НАК «Надра України» ДП «Західукргеологія» Львівської геологорозвідувальної експедиції перед позивачем, слід стягнути у повному обсязі. Суд зазначає, що позивачем не надано належних та допустимих доказів, передбачених ст.57 ЦПК України, які б підтверджували моральні страждання позивача, втрату нормальних життєвих зв'язків та які додаткові зусилля для організації свого життя необхідні позивачу. Відповідно до чинного законодавства, зокрема ст.23 ЦК України моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Згідно з ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Відповідно до ст.237-1 КЗПП України за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин \\ незаконного звільнення, переведення, невиплати належних йому грошових сум, виконання у небезпечних для життя і здоров»я умовах, тощо \\, яке при звело до його моральних страждань , втрати нормальних життєвих зв»язків і вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов»язок по відшкодуванню моральної \\ немайнової \\ шкоди покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності. Разом з тим, згідно ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень. Відповідно до частини четвертої статті 60 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Позивачка , в обґрунтування вимог про відшкодування моральної шкоди, покликається та те, що працює у жахливих умовах, приміщення лабораторії, в якому вона працює в зимовий період без опалення ; компенсація за шкідливі умови праці ні молоком, ні грошима відповідачем не виплачується. Однак, [PERSON] не надала суду жодних доказів у підтвердження викладених нею доводів. Судом роз»яснено, що позивачка вправі звернутись до суду з самостійними вимогами щодо відшкодування відповідних виплат та компенсацій за роботу у шкідливих умовах. За таких обставин вимоги про відшкодування моральної шкоди задоволенню не підлягають через їх недоведеність. Таким чином, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об'єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв'язок у сукупності, з'ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до ст.1 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення.

Outcome: dismissed