Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-01 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Позивачка, [PERSON] в судове засідання не з'явилася та подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Свої позовні вимоги мотивувала тим, що з відповідачем вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з 2009 року по 2019 рік. В шлюбі у них народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. На даний час вона сама проживає з дітьми, відповідач не допомагає їй утримувати та виховувати дітей. Їхній старший син [PERSON] є інвалідом дитинства та перебуває на диспансерному обліку та декілька разів на рік перебуває на стаціонарному лікуванні, тому вона просить позов задовольнити та стягувалися з відповідача в її користь на утримання неповнолітніх дітей аліменти в твердій грошовій сумі по 2500 грн. щомісячно на кожну дитину, до досягнення ними повноліття. Відповідач [PERSON] в судові засідання не з'являється, хоча був повідомлений належним чином. Згідно ч.4 ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів, а на підставі ст.ст.280, 281, 282, 283 ЦПК України, суд в праві постановити заочне рішення. Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, судом прийнято рішення про розгляд справи у відсутності сторін на підставі наявних доказів у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що не суперечить та відповідає вимогам ч.2 ст.247 ЦПК України. У відповідності до вимог ст.ст.13, 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд вивчивши матеріали справи вважає, позов підставним і таким, що підлягає до часткового задоволення, із слідуючих підстав: В судовому засіданні встановлено, що батьком дітей є відповідач - [PERSON] що видно з копій свідоцтв про народження [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с. 4-5); Довідкою Рожнівської сільської ради ОТГ від 21.01.2019 року за № 105 підтверджується те, що [PERSON] має на утриманні двох неповнолітніх дітей (а.с. 6). З виписок із медичної карти хворого видно, що [PERSON], [INFO] діагноз нижній тспстичний моно парез, еквінус правої стопи (а.с. 9-10). Згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно ч.2 ст.182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу, згідно до якої якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Отже виходячи з цього суд приходить до висновку, що сума в розмірі по 2000 грн., на кожну дитину, яку задовольняє суд є достатньою, оскільки батьки в однаковій мірі повинні забезпечувати дитину. В суду є всі підстави для часткового задоволення позову. На підставі наведеного ст. ст. 180, 181, 184 СК України,

Outcome: partial