Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-29 00:00:00

[PERSON] звернулася до Миргородського міськрайонного суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. В заяві вказав, що [INFO] в с. Савинці Миргородського району помер її дід [PERSON] , якому за життя на праві власності належала земельна ділянка площею 8,65 га, що розташована на території Савинцівської сільської ради Миргородського району з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва Після смерті діда відкрилася спадщина. Серед спадкового майна згадана вище земельна ділянка. Дід за життя склав заповіт, яким заповідав земельну ділянку своєму синові, а її батькові [PERSON] . Проте її батько [PERSON] відмовився від прийняття спадщини після смерті [PERSON] на її користь. Вона у строки визначені законом звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті діда [PERSON] , але нотаріусом їй було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії по причині розбіжностей у по-батькові спадкодавця, що мається у свідоцтві про смерть, де він значиться як « [PERSON]» та у державному акті на право власності на земельну ділянку серії ПЛ №069764, де він значиться, як « [PERSON] ». В державному акті невірно зазначено кадастровий номер земельної ділянки -5323287202:00:002:0011, та його площа 8,65 га., коли за даними Державного земельного кадастру вірний кадастровий номер земельної ділянки: 5323287200:00:002:0011, а площа 8,6495 га. Просить суд встановити факт належності спадкодавцеві [PERSON] , що помер [INFO] державного акту на право власності на земельну ділянку серії ПЛ №069764, площею 8,65 га на території Савинцівської сільської ради Миргородського району з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Ухвалою Миргородського міськрайонного суду від 30 квітня 2020 року закрито провадження по справі в частині вимог про встановлення факту, що [PERSON] , який народився [INFO] в с. Зелений Кут Миргородського району Полтавської області та помер [INFO] в с. Савинці Миргородського району Полтавської області є дідом заявниці [PERSON] та батьком [PERSON] [INFO] . В судовому засіданні заявниця [PERSON] подану заяву підтримала, просила її задовольнити, як таку, що підтверджується наданими нею доказами. Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не з`явився. Належним чином повідомлений про день та час судового розгляду справи. Представник заінтересованої особи Савинцівської сільської ради Миргородського району в судове засідання не з`явився. З сільської ради на адресу суду надійшов лист з якого вбачається, що сільська рада не має заперечень проти задоволення заяви [PERSON] .. Справу просить розглянути у відсутності представника. Суд, заслухавши пояснення заявниці, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що заява підлягає до часткового задоволення з таких підстав. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , дід заявниці, що підтверджується копіями відповідних свідоцтв (а.с.8,9, 11,13,62). На день смерті [PERSON] проживав в [ADDRESS] разом з сином [PERSON] , що підтверджується довідкою Савинцівської сільської ради Миргородського району (а.с.18). За життя [PERSON] склав заповіт яким зробив наступне заповітне розпорядження: належну йому земельну ділянку площею 8,65 га, що належить йому на підставі державного акту на землю серії ПЛ №069764 заповідав своєму синові [PERSON] (а.с.45). Заявниця [PERSON] є дочкою [PERSON] , що підтверджується копіями відповідних свідоцтв (а.с.8-9). З копії спадкової справи вбачається, що [PERSON] відмовився від прийняття спадщини після смерті [PERSON] на користь рідної внучки померлого, своєї доньки - [PERSON] . Заявниця [PERSON] у строки визначені законом звернулася до нотаріуса з приводу оформлення спадкового майна після смерті [PERSON] (а.с.38-56). Заявниця [PERSON] позбавлена можливості оформити спадщину на земельну ділянку належну спадкодавцю [PERSON] , оскільки маються розбіжності в написанні по-батькові спадкодавця в свідоцтві про смерть зазначено « [PERSON] » та в Державному акті на право власності на земельну ділянку зазначено « [PERSON]». Сукупність досліджених судом документів дає змогу прийти до переконання, що Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ПЛ №069764 дійсно належить спадкодавцю [PERSON] та в ньому не вірно зазначено його по-батькові « [PERSON] » коли треба « [PERSON] ». Встановлення даного факту має для заявниці юридичне значення. Відповідно до п.4.1 Інструкції про заповнення бланків державних актів на право власності на земельну ділянку і на право постійного користування земельною ділянкою, затвердженої наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 22 червня 2009 р. N 325 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 6 серпня 2009 р. за N 735/16751 виправлення орфографічних або технічних помилок у бланку та державному акті не допускається. До того ж, відповідно до п. 9, 10 розділу VII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про Державний земельний кадастр» державна реєстрація земельних ділянок, які передаються у власність із земель державної чи комунальної власності, здійснюється з видачею державних актів на право власності на земельні ділянки тільки до 1 січня 2013 року, але документи, якими було посвідчено право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, видані до набрання чинності цим Законом, є дійсними. Отже на даний час виправити помилку у зазначеному державному акті є неможливим, тому суд вважає за необхідне задовольнити заяву [PERSON] про встановлення факту належності державного акту на право приватної власності на землю спадкодавцю [PERSON] . В той же час, питання розбіжностей в кадастровому номері земельної ділянки зазначеному в Державному акті та в Державному земельному кадастрі підлягає розгляду в позовному провадженні і лише в разі офіційної відмови нотаріуса своєю постановою в оформленні спадкового майна на цій підставі.

Outcome: partial