Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-23 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з заявою, в якій просила встановити факт народження дитини жіночої статі, яка народилася [INFO] . Заява мотивована тим, що вона [INFO] у м. Сімферополь народила дитину жіночої статі. Оскільки пологи відбулись на тимчасово окупованій території України в м.Сімферополь, реєстрація народження дитини є неможливою через видачу документів про народження органами окупованої влади. Вказані обставини змусили звернутись до суду. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 23 червня 2021 року провадження у справі відкрито в порядку окремого провадження та призначено судовий розгляд на 24.06.2021 р. Заявницею подано заяву про розгляд справи у відсутність, вимоги заяви підтримала, просила її задовольнити. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, подано заяву про розгляд справи за відсутності представника. За приписами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку, про задоволення заяви з наступних підстав. [INFO] у [PERSON] народилась дитина жіночої статі, про що видано свідоцтво про народження Відділом записів актів громадянського стану Гагарінського району міста Севастополя Управління записів актів громадянського стану серії [NUMBER] від 24.03.2015 р. Вищевказане свідоцтво про народження видане Відділом записів актів громадянського стану Гагарінського району міста Севастополя Управління записів актів громадянського стану серії [NUMBER] від 24.03.2015 р. є недійсним і не створює правових наслідків. Відповідно до ч.1 ст.317 ЦПК України, заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. Згідно зі ст.1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014 року №1207-VII, тимчасово окупована територія України, якою є Автономна Республіка Крим, є невідємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Датою початку тимчасової окупації є 20 лютого 2014 року. Відповідно до ст. 4 вказаного Закону на тимчасово окупованій території на строк дії цього Закону поширюється особливий правовий режим перетину меж тимчасово окупованої території, вчинення правочинів, проведення виборів та референдумів, реалізації інших прав і свобод людини і громадянина. Згідно ч. 3ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Згідно з ч.ч.1, 2 ст.18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території. Гарантії прав, свобод та законних інтересів осіб, які переселилися з тимчасово окупованої території України та перебувають на території України на законних підставах, визначаються Законом України«Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб». Відповідно до ч. 1ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» від 20.10.2014 року № 1706-VII, внутрішньо переміщена особа має право, зокрема, на проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання за місцем перебування. Відповідно до п.1 Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18 жовтня 2000 року № 52/5, державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті. Згідно п 2 розділу ІІІ вищевказаних Правил, підставами для проведення державної реєстрації народження дитини є, зокрема, медичне свідоцтво про народження (форма № 103/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024, що видається закладами охорони здоров`я незалежно від підпорядкування та форми власності, де приймаються пологи. Ці документи подаються до органу державної реєстрації актів цивільного стану, де реєструється народження. При відсутності підстав для державної реєстрації народження, визначених у цьому пункті, державна реєстрація народження проводиться на підставі рішення суду про встановлення факту народження даною жінкою. Свідоцтво про народження видане органом на тимчасово окупованій території України є недійсним, але як письмовий доказ, посвідчує факт народження у громадянки України [PERSON] дитини жіночої статі. Враховуючи, що заявниця не може зареєструвати в органах реєстрації актів цивільного стану народження своєї дитини, є підстави для встановлення факту народження у неї дитини в судовому порядку. Заходи забезпечення позову (заяви) судом не застосовувалися. Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України, судові витрати не відшкодовуються. Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України. На підставі викладеного,

Outcome: approved