Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-21 00:00:00

[PERSON] звернулася до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області з уточненою позовною заявою до [PERSON] про стягнення пені за прострочення сплати аліментів, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що рішенням Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 09.03.2010 року з відповідача на її користь стягнуто аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку щомісяця, але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач не сплачував аліменти своєчасно і в повному обсязі, у зв`язку з чим станом на 01.05.2020 року утворилась заборгованість у розмірі 6168,71 гривень, що підтверджується довідкою державного виконавця. Пеня за прострочення виплати аліментів відповідачем за період з 24.02.2010 року по 01.05.2020 року складає 12524,71 грн. Вказує, що на підставі ч. 1 ст. 196 Сімейного кодексу України, розмір пені не може бути більшим за 100% заборгованості, тому пеня підлягає стягненню у розмірі 6168,71 гривень. Просить суд стягнути з відповідача на свою користь пеню за прострочення сплати аліментів у розмірі 6168,71 гривень. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, позов просила задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав відзив на позов, в якому зазначив, що позов не визнає, зазначив, що питання про стягнення заборгованості вирішується в судовому порядку лише у випадку спору про її розмір, якщо спору між сторонами щодо розміру заборгованості немає, то вона стягується державним виконавцем. Щодо стягнення пені за прострочення сплати аліментів, зазначає, що його вини в цьому немає, оскільки він працює неофіційно, заробітну плату отримує нерегулярно та в мінімальному розмірі, крім того, має неповнолітню доньку від іншого шлюбу, яку має утримувати. В зв`язку з чим в задоволенні вимог про стягнення пені просив відмовити або максимально зменшити її розмір. Представник позивача, [PERSON] , в судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи без її участі. Суд, розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] про стягнення пені за прострочення сплати аліментів підлягають задоволенню з наступних підстав. Рішенням Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 09.03.2010 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку щомісяця, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 195 СК України, розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, а у разі спору - судом. Так, матеріали справи містять Довідку-Розрахунок від 28.04.2020 року № АСВП-18338060 видану на підставі Виконавчого листа за № 2-1052, який видано згідно з рішенням Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 09.03.2010 року про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , відповідно до якої заборгованість по аліментам станом на 01.05.2020 року становить 6168,71 грн. Даний розрахунок складений державним виконавцем відповідно до вимог статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» (далі - Закон) і сторонами не оспорюється. Доказів протилежного суду не надано. Розмір та вид відповідальності за прострочення сплати аліментів встановлено ч.1 ст. 196 СК України. Так, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Відповідно до частини 3 статті 195 СК України, розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, а у разі спору - судом. При цьому право одержувача аліментів на стягнення неустойки, передбачене ст. 196 СК України, у випадках несвоєчасної виплати присуджених за рішенням суду аліментів виникає з часу набрання рішенням законної сили, при наявності вини платника аліментів за прострочення у їх сплаті. У п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені), визначена у ст. 196 СК України, настає лише за наявності вини цієї особи, на платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Таким чином, виходячи зі змісту ст. 196 СК України, суд відповідно до вимог ст. 264 ЦПК України повинен встановити факт заборгованості за аліментами й наявність чи відсутність вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, у її виникненні та залежно від цього вирішити питання про наявність чи відсутність у одержувача аліментів права на стягнення неустойки. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16-ц (касаційне провадження № 14-616цс18) зробила висновок про те, що пеня за заборгованість зі сплати аліментів нараховується на весь розмір несплачених у відповідному місяці аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Статтею 180 СК України встановлено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (частина третя статті 182 СК України у редакції, чинній на час ухвалення рішення про стягнення аліментів). У будь-якому випадку, чи то у разі стягнення аліментів у частці від доходу, чи у твердій грошовій, цей платіж є періодичним і повинен сплачуватися платником аліментів кожного місяця. Тобто, у разі несплати аліментів у поточному місяці, з 01 числа наступного місяця виникає заборгованість, яка тягне відповідальність у вигляді неустойки. Згідно з частиною першою статті 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується розмір несплачених аліментів за кожен місяць та кількість днів прострочення за кожним платежем окремо. Аліменти нараховуються щомісячно, тому строк виконання цього обов`язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною. Законодавець установив розмір пені - 1% за кожен день прострочення та період, за який нараховується пеня - за кожен день, починаючи з наступного, у який мала бути здійснена сплата аліментів за відповідний місяць, але таке зобов`язання не було виконане, і до дня, у який проведена сплата заборгованості чи до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені. Таке правило застосовується у разі прострочення виконання зобов`язання зі сплати аліментів за місяць, у який вони мали бути сплачені. Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити на 1 відсоток. Тобто формула така: заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %. За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем. Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем. У разі виплати аліментів частинами, необхідно зазначити, що якщо такі часткові платежі вчинені протягом місяця, у якому повинні сплачуватися аліменти, і їх загальна сума становить місячний платіж, визначений у рішенні суду про стягнення аліментів, вважається, що той з батьків, який повинен сплачувати аліменти, виконав ці зобов`язання. У разі, якщо місячний платіж сплачено не у повному розмірі, то пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені - 1 %. Строк прострочення вираховується з урахуванням раніше зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості. У разі, якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1 % Згідно з розрахунком позивача розмір неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів за період з 24.02.2010 року по 01.05.2020 року складає 12524,71 грн. та визнається судом. Даний розмір неустойки (пені) перевищує 100 відсотків заборгованості, тому відповідно до положень ст.196 СК України з відповідача на користь позивача, не виходячи за межі позовних вимог, підлягає стягненню 6168,71 грн. Таким чином позовні вимоги [PERSON] про стягнення пені за прострочення сплати аліментів підлягають задоволенню. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При зверненні до суду позивачем було заявлено дві позовні вимоги. Позивача звільнено від сплати судового збору за позовну вимогу про стягнення пені за прострочення сплати аліментів. Позовна вимога про стягнення заборгованості по сплаті аліментів, за яку позивачем було сплачено судовий збір, була залишена позивачем без розгляду, тому судовий збір відшкодуванню не підлягає. На підставі викладеного та

Outcome: approved