Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-21 00:00:00

[PERSON] \~звернулася до\~Бучацького районного\~суду Тернопільської\~області з\~заявою про\~видачу обмежувального\~припису відносно\~ [PERSON] ,\~який є\~її колишнім\~чоловіком,\~в якій\~просила встановити\~заходи тимчасового\~обмеження прав\~та покласти\~на [PERSON] \~строком на\~три місяці\~ обов`язки,\~а саме:\~ заборонити\~ [PERSON] \~наближатися на\~відстань ближче\~100\~метрів до\~її місця\~проживання за\~адресою:\~ [ADDRESS] ,\~та заборонити\~ [PERSON] \~вести листування,\~телефонні переговори,\~контактувати з\~нею через\~інші засоби\~зв`язку\~особисто і\~через третіх\~осіб.\~В обґрунтування\~заяви [PERSON] \~зазначила,\~що упродовж спільного проживання у них народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Діти проживають разом з ними в [ADDRESS] .Упродовж минулого та цього років вона з дітьми потерпають від психологічного домашнього насильства з боку [PERSON] , яке не в змозі терпіти. Це погрози різного характеру, у т.ч. погрози застосування фізичного насильства, залякування, приниження і образи нецензурними словами. [PERSON] \~постійно вчиняє\~сварки,\~для чого\~використовує будь-які\~незначні приводи,\~особливо,\~коли перебуває\~в стані\~алкогольного сп`яніння,\~у тому\~числі і\~в нічний\~час.\~У більшості\~випадків все\~відбувається в\~присутності дітей,\~чим завдається\~шкода їх\~психічному здоров`ю.\~З приводу\~конфліктів вона\~неодноразово зверталася\~із заявами\~до Бучацького\~відділення поліції\~Теребовлянського ВП\~ГУНП в\~Тернопільській області.Бучацьким районним судом [PERSON] було притягнуто до адміністративної відповідальності за\~ст.173-2\~КУпАП - вчинення домашнього насильства. Вона відчуває страх за себе, своїх дітей та вважає, що вона та діти, є особами, які зазнають домашнього насильства. В судовому засіданні заявник [PERSON] заяву підтримала з підстав, викладених в заяві, просила її задовольнити В судовому засіданні представник заявника [PERSON] - [PERSON] заяву підтримав, просив видати обмежувальний припис стосовно [PERSON] , оскільки останній здійснює на сім`ю психологічний тиск, намагаючись зробити їх життя нестерпним. В судовому засіданні заінтересована особа [PERSON] заяву не визнав, суду пояснив, що свою поведінку виправить, оскільки любить дружину та дітей. Квартира по [ADDRESS] належить йому, дружині та його матері на праві приватної спільної часткової власності. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши письмові докази, суд вважає, що заява підлягає до часткового задоволення, з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі. Від спільного проживання у них народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Зі змісту\~заяви про\~видачу обмежувального\~припису вбачається,\~що [PERSON] \~чинить психологічний\~тиск на\~неї,\~в тому\~числі і\~на їхніх\~дітей,\~вона відчуває\~страх за\~себе та\~дітей,\~які потребують\~захисту,\~з приводу конфліктів [PERSON] неодноразово зверталася із заявами до Бучацького відділення поліції Теребовлянського ВП ГУНП в Тернопільській області. Відповідно до постанови Бучацького районного суду від 07 грудня 2020 року [PERSON] 17 жовтня 2020 року, приблизно о 17 год. 00 хв., по місцю спільного проживання в [ADDRESS] , вчинив домашнє насильство\~психологічного характеру\~відносно колишньої\~дружини [PERSON] \~(обзивав\~нецензурними словами,\~погрожував фізичною\~розправою),\~внаслідок чого\~могла бути\~завдана шкода\~психічному здоров`ю\~ [PERSON] .\~Крім того,\~ [PERSON] \~22\~листопада 2020\~року,\~о 19\~год.\~23\~хв.,\~перебуваючи за\~місцем проживання\~в [ADDRESS] ,\~почав образливо\~чіплятися до\~колишньої дружини\~ [PERSON] ,\~виражався в\~її сторону\~різними образливими\~та нецензурними\~словами,\~чим вчинив\~відносно потерпілої\~ [PERSON] \~домашнє насильство\~психологічного характеру.\~Також [PERSON] \~02\~грудня 2020\~року о\~23\~год.\~00\~хв.,\~перебуваючи за\~місцем свого\~проживання в\~ [ADDRESS] ,\~почав образливо\~чіплятися до\~колишньої дружини\~ [PERSON] ,\~виражався в\~її сторону\~різними образливими\~та нецензурними\~словами,\~чим вчинив\~домашнє насильство\~психологічного характеру, чим скоїв адміністративні правопорушення за ч.1 ст.173-2 КУпАП. Справи об`єднані в одне провадження. [PERSON] визнано винним в скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 173-2 КУпАП, накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 170 грн. Таким чином, суд вважає доведеним факт, що [PERSON] вчиняє домашнє насильство щодо [PERSON] , є високим вірогідність продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення щодо постраждалої особи, такі ризики є реальними та підтверджуються матеріалами справи. У той же час згідно із частиною першою\~статті 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом не здобуто доказів, що [PERSON] вчиняє домашнє насильство щодо своїх неповнолітніх дітей. Із свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 26 липня 2011 року вбачається, що квартира [ADDRESS] належить на праві приватної спільної часткової власності [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] Розділом IV глави 13 Цивільного процессуального кодексу України визначено порядок розгляду судом справ про видачу і продовження обмежувального припису. Відповідно до ст.\~350-2\~ЦПК України заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства або її представником у випадках визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Як наголошено у пунктах 3, 6, 7, 8 ч. 1 ст. 1 цього Закону, домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сімї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сімєю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Особа, яка постраждала від домашнього насильства - особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі. Кривдник - особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі. Обмежувальний припис стосовно кривдника - встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи. Враховуючи положення Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених у КУпАП та КК України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях. Частиною 2 ст.\~3\~Закону України\~«Про запобігання\~та протидію\~домашньому насильству» визначено перелік осіб, на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання, серед яких - подружжя, батьки (мати, батько) і дитина (діти). Частинами 2, 3, 4 ст.\~26\~Закону України«Про\~запобігання та\~протидію домашньому\~насильству» визначено, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків (оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи). Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців. Враховуючи усі надані заявником докази, з огляду на встановлені судом обставини, суд приходить до висновку, що наявні обґрунтовані ризики вчинення [PERSON] домашнього насильства щодо заявника [PERSON] , а тому заяву слід задовольнити частково та видати обмежувальний припис щодо [PERSON] шляхом встановлення заходів тимчасового обмеження прав кривдника та покладення на нього обов`язку, зокрема, встановленого п.6 ч. 2 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Приймаючи до уваги, що [PERSON] на праві приватної спільної часткової власності належить квартира [ADDRESS] , суд вважає, що в задоволенні вимоги заборони наближатися на відстань ближче 100 метрів до місця проживання слід відмовити, оскільки у випадку її задоволення особа позбавляється права на житло. В силу ч. 3ст. 350-5 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, суд відносить на рахунок держави. Згідно із ч. 4 ст.\~350-6\~ЦПК України рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє виконання. На підставі Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»,

Outcome: partial