Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-22 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свій позов обґрунтовує тим, що вони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 11.08.1990 року, який зареєстрований Луцьким міським відділом ЗАГСу Волинської області, про що було складено відповідний актовий запис №1202. В шлюбі народилася дочка [PERSON] , [INFO] . Дочці 29 років і вона проживає з ними, оскільки є інвалідом ІІ групи та потребує постійного догляду. Вказує, що протягом останніх років спільне життя з відповідачем неможливе, між ними зникло взаєморозуміння і взаємоповага. Тривалий час кожен з подружжя живе окремим життям та своїми інтересами. Кожен з них має протилежні погляди на шлюб та сім`ю. Сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Примирення між ними виключається. Покликаючись на викладенні обставини, просила суд шлюб із відповідачем розірвати. Позивач надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити. Не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом за відсутності осіб, які беруть участь у справі не здійснюється. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. З матеріалів справи судом встановлено, що шлюб між сторонами укладений 11.08.1990 року, який зареєстрований Луцьким міським відділом ЗАГСу Волинської області, про що було складено відповідний актовий запис № 1202, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданим 11.08.1990 року (а.с.13). В шлюбі народилася дочка [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 13.08.1991 року (а.с. 7). В шлюбі неповнолітніх дітей не має. Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ст.55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Як вбачається зі змісту ч.3 та ч.4 ст.56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. В судовому засіданні встановлено, що сімейне життя між сторонами не склалося, сімейних стосунків не підтримують, шлюб існує формально, в термін, наданий судом, сторони не примирилися. На основі наведеного та виходячи із вимог ст.112 СК України, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, що мають істотне значення, тому шлюб між ними слід розірвати. На підставі ст.ст.104, 105, 110, 112 СК України,

Outcome: approved