Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-06 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з даним позовом до відповідача про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати. В обґрунтування позовних вимог вказала про те, що вона з 1991 р. перебувала у трудових відносинах з ПАТ «Сумське НВО». На підставі наказу №978/ВК від 31.01.2018 р. вона була звільнена з ПАТ «Сумське НВО» за власним бажанням у звязку з невиконанням власником умов колективного договору за ч.3 ст.38 КЗпП України. В порушення вимог ст.116 КЗпП України розрахунок при звільненні з нею проведений не був. У звязку з цим, позивач просить суд стягнути на її користь нараховану, але не виплачену заробітну плату, у розмірі 34393,60 грн. Представник відповідача - ПАТ «Сумське НВО» надіслав відзив на позов з приводу позовної заяви та зазначив, що тимчасові складнощі із строками виплати заробітної плати виникли з обставин, що не залежить від волевиявлення товариства, зокрема, це втрата ринків збуту у РФ, несвоєчасні розрахунки за поставлену продукцію замовниками, постійна заборгованість держави з відшкодування ПДВ. Наприкінці 2016 р. товариство виграло тендери, що були оголошені ПАТ «Укртрансгаз» на модернізацію компресорних станцій «Ананьїв», «Задніпровська» та «Південнобузька» на суму 4,13 млрд. гривень. У подальшому НАК «Нафтогаз України» анулювало результати зазначених тендерів, тим самим позбавивши товариство реальної можливості вийти з кризи. Так, відображена у довідці заробітна плата належна позивачеві до виплати у день звільнення зазначена після відрахувань податку з доходів фізичних осіб (ПДФО) та військового збору складала 34393,60 грн. Перевіривши матеріали справи і оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач перебував у трудових відносинах з ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання» та 31.01.2018 р. був звільнений з займаної посади за власним бажанням у звязку з невиконанням власником умов колективного договору за ч.3 ст.38 КЗпП України (а.с.7-10). Приписами ст. 43 Конституції України встановлено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає; право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Згідно ч. 1 ст. 116 КЗпП України,- при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Судом встановлено, що в день звільнення позивачеві в порушення ст.116 КЗпП України не виплачені належні суми заробітної плати, що є підставою для стягнення на користь позивача заборгованості по заробітній платі. Відповідно до довідки №16-07/323 від 26.02.2018 р., виданої ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання»,- заборгованість по заробітній платі позивачеві (з відрахуванням податку на доходи фізичних осіб та військового збору) на день звільнення складала 34393 грн. 60 коп. (а.с.18). Враховуючи наведене, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача нараховану, але не виплачену заробітну плату, в розмірі 34393 грн. 60 коп. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з ПАТ «СМНВО» необхідно стягнути 704,80 грн. судового збору в дохід держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved