Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-28 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON], [PERSON], просить визнати їх такими, що втратили право користування житловим приміщенням - квартирою [ADDRESS]. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що вона є власником квартири [ADDRESS]. З дозволу всіх повнолітніх членів сім'ї відповідач [PERSON] 04 липня 1985 року був зареєстрований у квартирі позивача, а відповідач [PERSON] - 13 липня 1991 року. В 2008 році відповідачі забрали всі свої особисті речі: одяг, взуття, документи та ін. і переїхали проживати на квартиру. Жодних коштів на оплату комунальних послуг відповідачі не дають і не надсилають. Добровільно знятись з реєстраційного обліку вони відмовляються, а тому позивач просить визнати відповідачів [PERSON], [PERSON], такими, що втратили право користування житловим приміщенням - квартирою [ADDRESS]. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримали підтримала з мотивів, викладених у позовній заяві, просили їх задовольнити. Відповідачі [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з'явилися з невідомої на те суду причини, хоча про день та час судового засідання повідомлялися належним чином, заперечень проти позову, а також заяв про відкладення розгляду справи чи розгляд справи за їх відсутності не подали. Тому, суд в порядку ч.4 ст. 169 ЦПК України вирішує справу на підставі наявних в ній даних, доказів і постановляє заочне рішення. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] суду пояснив, що він по 2004 рік проживав [ADDRESS] по сусідству із сторонами по справі. Зараз зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS]. Відповідачів він пам'ятає ще коли останні ходили до школи. Після закінчення школи він їх не бачив, про те чи зберігаються речі відповідачів у квартирі позивача, йому не відомо. Ніхто не чинить відповідачам перешкоди для проживання у квартирі позивача. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] суду пояснила, що вона проживає у [ADDRESS] з 1984 року по сусідству із сторонами по справі. Останній раз відповідачів бачила ще в дитинстві. Орієнтовно з 2000-2002 року за адресою: [ADDRESS] вони не проживають. Чи зберігаються речі відповідачів у квартирі позивача, їй не відомо. Ніхто не чинить [PERSON], [PERSON] перешкод для проживання у квартирі позивача. Заслухавши пояснення позивача, її представника, покази свідків, дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив наступні обставини. Відповідно до свідоцтва про право власності на квартиру №133 від 04 серпня 2006 року, виданого ТзОВ «Тернопільське бюро технічної інвентаризації», квартира [ADDRESS], дійсно належить [PERSON] на праві приватної власності. Свідоцтво видане на підставі рішення виконкому Тернопільської міської ради №634 від 15 травня 2006 року. Згідно технічного паспорта на квартиру [ADDRESS], виданого ТзОВ «Міське бюро технічної інвентаризації», власником даної квартири є [PERSON]. Як вбачається із записів у будинковій книзі на квартиру [ADDRESS], в даній квартирі зареєстровані: [PERSON], [INFO], - з 04 липня 1985 року; [PERSON], [INFO], - з 04 липня 1985 року; [PERSON], [INFO], - з 13 липня 1991 року; [PERSON], [INFO], - з 04 липня 1985 року. Із акту обстеження матеріально-побутових умов від 05 червня 2014 року, складеного представниками ПМП «СОВР», слідує, що [PERSON], [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS], але не проживають. Відповідно до ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому засіданні. Частиною 2 ст.386 ЦК України передбачено, що власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчиненню нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. В судовому засіданні встановлено, що відповідачі не мали з позивачем жодних домовленостей щодо проживання у [ADDRESS]. [PERSON], [PERSON] без поважних причин не користуються житлом, де вони зареєстровані, понад рік. Вказані доводи підтверджені показами свідків та дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами. Враховуючи викладені обставини, суд вважає, що позов слід задовольнити, визнати [PERSON], [PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщенням - квартирою [ADDRESS]. В силу ст.88 ЦПК України із відповідачів [PERSON], [PERSON] в користь позивача слід солідарно стягнути судовий збір в розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved