Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-03 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивачка [PERSON] в судове засідання не зявилася подала до суду заяву в якій просить справу розглядати без її участі. Позовні вимоги підтримує повністю та просить позов задоволити. Позовні вимоги мотивує тим, що 06 серпня 2011 року вона вийшла заміж, зареєструвавши шлюб з відповідачем у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Косівського районного управління юстиції Івано-Франківської області за актовим записом № 83. Від даного шлюбу дітей не має. Шлюбні стосунки між ними фактично припинені з 2015 року. Причина такого несумісність характерів для продовження спільного проживання. В них з чоловіком різні погляди на життя. Вважає, що шлюб існує формально, подальше збереження сімї суперечить її інтересам. Просить шлюб розірвати, після розірвання шлюбу залишити за нею дівоче прізвище «Яремин». Відповідач по справі, [PERSON], в судове засідання не зявився повторно, причини неявки суду не повідомив. Суд, вивчивши матеріали справи вважає, що позов підлягає до задоволення, із таких підстав. Як вбачається із матеріалів справи, сторони зареєстрували шлюб 06.08.2011 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Косівського районного управління юстиції Івано-Франківської області, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено актовий записом № 83. (а.с.8). Причиною розпаду сімї стало те, що шлюб носить формальний характер. Згідно з ч. 1 ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно до ч. 3 та ч. 4 ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя.\~ Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до роз'яснень, які містяться у пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» № 11 від 21.12.2007 р., вбачається, що проголошена Конституцією України охорона сімї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. З урахуванням наведеного суд вважає, що сімя [PERSON] та [PERSON] розпалася, а тому їхній шлюб слід розірвати, після розірвання шлюбу залишити за нею дівоче прізвище «Яремин». На підставі наведеного, ч. 1 ст. 51 Конституції України, ст.ст. 56, 104, 109-112 Сімейного Кодексу України, п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» та

Outcome: approved