Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-16 00:00:00

[PERSON] звернулася до Придніпровського районного суду м. Черкаси з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. В обґрунтування позову вказує, що 26.12.2009 року між нею та відповідачем [PERSON] був укладений шлюб, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Черкаси Черкаського міського управління юстиції, актовий запис № 1923. Від шлюбу вони мають двох неповнолітніх дітей: доньку \~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~сина \~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~ які проживають разом з нею. Вказує, що спільне життя з відповідачем не склалося, тому що в них різні погляди на сімейне життя та обов`язки, через що в них часто виникають сварки. На даний спільного господарства не мають, оскільки разом не проживають близько шести місяців, шлюб носить формальний характер, а тому, просить шлюб розірвати. Статтею 180 Сімейного кодексу України встановлено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, таким чином дитині повинен бути забезпечиний належний рівень життя. А тому просить: шлюб між нею та [PERSON] розірвати; стягнути із [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей: доньки [PERSON] , [INFO] , сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 2500 грн. на кожну дитину щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з дня подання позовної заяви і до досягнення дітьми повноліття. Ухвалою суду від 06.03.2020 року позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі, визначено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження. Сторонам встановлено строк для подачі заяв. В судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилася, подавши до суду заяву від 10.04.2020 року про розгляд справи без її участі, в якій одночасно вказує, що позовні вимоги про розірвання шлюбу та стягнення аліментів підтримує та просить їх задовольнити. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав частково, не заперечував проти розірвання шлюбу. Проти стягнення з нього на користь позивачки аліментів на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 2500 грн. на кожну дитину щомісячно, заперечив та пояснив, що він розуміє свої обов`язки по утриманню та вихованню дітей, однак на даний час не має змоги сплачувати на користь позивачки аліменти на утримання їх дітей в тому розмірі, про який просить позивачка. До того ж він на даний час ніде не працює, та не має можливості працевлаштуватися в зв`язку з коронавірусом. Тому просить врахувати зазначені обставини при ухваленні рішення по справі. Також зазначає, що він згоден сплачувати аліменти на користь позивачки в розмірі 1500 грн. на кожну дитину щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви і до досягнення дітьми повноліття. Суд, заслухавши пояснення відповідача [PERSON] , дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку про часткове задоволення позову. Статтею 24 СК України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За приписами ч. 3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Згідно\~ст. 110 СК, один\~з подружжя має право пред`явити до суду позов про розірвання шлюбу. Згідно\~ст. 112 СК\~України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в своїй постанові № 11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України\~охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Частиною 4 ст. 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. В судовому засіданні встановлено, що 26.12.2009 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений шлюб, про що відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Черкаси Черкаського міського управління юстиції, актовий запис № 1923 (а.с. 4). Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: доньку [PERSON] , [INFO] , сина [PERSON] , [INFO] , батьком яких є відповідач [PERSON] , що стверджується відповідними свідоцтвами про народження дітей серія [NUMBER] від 21.07.2010 року, [NUMBER] від 24.02.2015 року (а.с. 5-6). Також в судовому засіданні встановлено, що подружні відносини сторонами не підтримуються, спільне господарство не ведеться. Враховуючи, що сторони, не підтримують сімейних відносин, суд приходить до висновку про задоволення позову в частині вимог про розірвання шлюбу, оскільки таке рішення буде відповідати інтересам сторін. Крім того в судовому засіданні встановлено, що неповнолітні діти: донька [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] , [INFO] проживають разом з позивачкою та перебувають на її утриманні. Відповідно до вимог ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Батько малолітніх [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~ [PERSON] ,\~ [INFO] - [PERSON] , який є працездатним, зобов`язаний утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Доказів протилежного відповідачем [PERSON] суду не надано. Навпаки відповідачем [PERSON] частково визнано позовні вимоги позивачки в частині стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі 3000 грн. щомісячно (тобто по 1500 грн. на кожну дитину), починаючи з 27.02.2020 року і до досягнення дітьми повноліття. При визначенні розміру аліментів, які підлягають до стягнення з відповідача [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей, суд враховує наступне. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до\~статті 8 Закону України від 26.04.2001 року «Про охорону дитинства»кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Статтею 182 СК України(в ред., що діє з 08.07.2017 року) визначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 183 частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначаються судом. Крім того, частиною першою\~статті 184 СК України\~передбачено, що суд за заявою одержувача аліментів може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід або частину доходу одержує в натурі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону (ч.ч. 1, 2\~ст. 184 СК України\~в ред., що діє з 08.07.2017 року). Законом України\~«Про Державний бюджет України на 2020 рік»\~встановлено прожитковий мінімум на дитину віком до 6 років: з 01.01.2020 року - становить 1779 грн., на дитину віком від 6 до 18 років: з 01.01.2020 року\~в розмірі 2218 грн. Відповідно мінімально гарантований розмір аліментів, який становить 50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, з 01.01.2020 року для дітей до 6 років становить\~889 грн. 50 коп., а для дітей від 6 років становить\~1109 грн. В даному випадку при визначенні розміру аліментів, які підлягають до стягнення з відповідача [PERSON] на користь позивачки на утримання неповнолітніх [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] судом враховуються вік відповідача, працездатність, відсутність в нього інших утриманців, а також прожитковий мінімум на дітей відповідного віку, який на момент розгляду справи для дитини до 6 років становить\~1779 грн., а для дитини від 6 років до 18 років становить 2218 грн., а 50% від цих розмірів відповідно складає\~889 гр. 50 коп. та 1109 грн. А тому, враховуючи вищевикладене, оцінюючи наявні у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову [PERSON] та стягнення з відповідача [PERSON] на корить [PERSON] аліментів на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 3000 грн. щомісячно (тобто по 1500 грн. на кожну дитину), починаючи з 27.02.2020 року, і до досягнення дітьми повноліття. Вказаний розмір аліментів відповідає мінімально гарантованому законом розміру аліментів\~50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Суд не вбачає підстав для стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітніх дітей в більшому розмірі, оскільки сторонами не надано доказів, які б підтверджували такий майновий стан відповідача, який би дозволяв йому сплачувати аліменти в більшому розмірі. Відповідно до ч. 2\~ст. 184 СК України, - розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Відповідно до положень ст. п. 1 ч.1\~ст. 430 ЦПК України, рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає до негайного виконання. Також суд вважає за необхідне зазначити, що позивачка не позбавлена права звертатися до суду із позовом до відповідача в порядку\~ст. 192 СК України\~про збільшення розміру аліментів, у випадку, якщо будуть існувати докази такого майнового стану відповідача, який дозволятиме останньому сплачувати аліменти в більшому розмірі ніж визначив даним рішенням суд. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] судовий збір в розмірі 840 грн. 80 коп. та на користь держави судовий збір в розмірі 840 грн. 80 коп. (із позовної вимоги про стягнення аліментів).

Outcome: partial