Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-24 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із вказаним вище позовом. Посилалася на те, що рішенням Сокирянського районного суду Чернівецької області від 22.03.2006 року з відповідача на її користь стягуються аліменти на неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходів), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 27.02.2006 року та до повноліття дитини. На даний час дитина продовжує проживати з позивачкою та перебуває на її утриманні. Вважає, що розмір аліментів, який сплачує відповідач на утримання доньки є занадто низьким та не є достатнім для нормального, гармонійного розвитку їх неповнолітньої доньки, якій вже 16 років, а також для забезпечення її всім необхідним. Крім того, прожитковий мінімум на дитину такого віку, станом на 22.02.2018 року, становить 1860 грн. З моменту винесення судового рішення погіршився її та відповідно майновий стан дитини, оскільки на даний час вона ніде не працює, ніяких інших доходів окрім аліментів не отримує, а у звязку із підвищенням цін на ЖКП, вона не має можливості в повній мірі матеріально забезпечувати їхню доньку, а тому вимушена звернутись до суду з позовом про зміну розміру аліментів. Матеріальний стан та стан здоровя відповідача дозволяє йому утримувати свою неповнолітню доньку. Просила змінити розмір аліментів, які стягуються з відповідача на її користь на утримання дитини [PERSON], [INFO], з 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходів), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до повноліття дитини. Крім того, просила стягнути з відповідача на її користь судові витрати. Сторони в підготовче судове засідання не зявилися, однак подали до суду заяви, в яких позивач свої позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити, а відповідач позовні вимоги визнав та не заперечив проти їх задоволення. При цьому, просили розглянути справу без їхньої присутності. Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Згідно ч.3 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ч.1 ст.82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Так, з досліджених матеріалів справи встановлено, що згідно рішення Сокирянського районного суду Чернівецької області від 22.03.2006 року, з відповідача стягуються аліменти на користь позивача на утримання [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходів) щомісяця, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 27.02.2006 року і до досягнення дитиною повноліття. Дане рішення вступило в законну силу 01.04.2006 року. Згідно довідок, виданих виконавчим комітетом Шебутинецької сільської ради Сокирянського району Чернівецької області за вих. №107 та №108 від 02.02.2018 року, [PERSON] проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні. З довідки, виданої КУ «Сокирянський центр первинної медико-санітарної допомоги» за вих. №135 від 05.02.2018 року вбачається, що [PERSON] є здоровою. Відповідно до розрахунку про розмір заборгованості по виплаті аліментів №14.13-42/162, виданого 09.02.2018 року Сокирянським РВ ДВС ГТУЮ в Чернівецькій області, на підставі виконавчого листа №2-182/2006, виданого 03.04.2006 року Сокирянським районним судом Чернівецької області, встановлено, що [PERSON] частково виплачені аліменти відповідачем [PERSON] у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходів) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 27.02.2006 року. Разом з тим, станом на 09.02.2018 року у боржника [PERSON] існує заборгованість по сплаті аліментів в розмірі 10450,37 грн. Згідно копії відомості з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утримання податків, виданої [PERSON], станом на 12.02.2018 року, за 3 квартал 2017 рік інформація про її доходи відсутня. Із довідки ТОВ «Гренландія» за вих. №04/04/1 від 04.04.2018 року вбачається, що [PERSON] працює в ТОВ «Гренландія» з 15.05.2017 року за основним місцем роботи та займає посаду оператор технологічних установок. Посадовий оклад становить 3800 грн., що свідчить про те, що він має змогу утримувати дитину. Відповідно до копії повторного свідоцтва про народження серії 1-МИ №032535, виданого 27.07.2006 року відділом РАЦС Сокирянського РУЮ Чернівецької області, відповідач є батьком [PERSON], [INFO]. Разом з тим, будь-яких доказів щодо її перебування на його утриманні відповідач суду не надав. Положеннями ч. ч.1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки та інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з якими проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначених рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Частиною другою ст.182 СК України, в редакції чинній на час винесення судового рішення про стягнення з відповідача аліментів, було встановлено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Законом України №2037-VIII від 17.05.2017 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», який набрав чинності з 08.07.2017 року, було внесено зміни до ч.2 ст.182 СК України, відповідно до якої розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а також мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Однак, положеннями даного Закону не було врегульовано питання щодо зміни мінімального розміру аліментів на одну дитину по аліментам, які стягувалися на підставі судових рішень, постановлених до набрання чинності зазначеним Законом. За таких обставин, державні виконавці не мають будь-яких законодавчо встановлених підстав для проведення стягнень по аліментам, з урахуванням зазначених змін до ч.2 ст. 182 СК України. Відповідно стягувач аліментів після набрання чинності зазначеним Законом позбавлений будь-якого іншого способу захисту права на отримання зазначеного мінімального розміру аліментів, окрім звернення до суду з позовом. Згідно ч.1 ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них. Крім того, згідно розяснень, викладених у п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» відповідно до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у звязку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоровя когось з них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Оскільки визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси сторін та інших осіб, позовні вимоги [PERSON] слід задовольнити. У відповідності до ст.141 ЦПК України, судові витрати слід стягнути з відповідача. На підставі ч. ч. 1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ від 27.02.1991 року, ст.ст. 182, 184, 192 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved