Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-23 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вищевказаним позовом, в якому просить скасувати усиновлення нею мололітнього [PERSON], [INFO]. З посиланням на ч.1 п.3 ст.238 СК України зазначила, що внаслідок розірвання шлюбу з [PERSON] та припинення подружніх відносин, переїзду на проживання до м.Києва, отримання інвалідності 3-ї групи, вона позбавлена можливості спільно проживати з усиновленою дитиною і виконувати батьківські обов»язки, що є підставою для скасування усиновлення. Відповідачі: - [PERSON] не заперечує задоволенню вимог, при цьому посилається лише на бажання позивача скасувати усиновлення. Додав, що дійсно сімейні відносини припинені, проте [PERSON] постійно спілкується по телефону з дитиною, переодично відвідує, а син називає її матір»ю і дуже любить. - представник Конотопського міськвиконкому, як органу опіки та піклування [PERSON] заперечує задоволенню вимог. Правову позицію обгрунтовує тим, що дитина дуже любить свою матір [PERSON] і скасування усиновлення боляче вдарить по психічному стану малолітнього. - Конотопський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Сумській області просить розглядати справу без участі їх представника, при винесенні рішення покладаються на розсуд суду. Суд, вислухавши доводи сторін, дослідивши представлені докази приходить до переконання про відмову у задоволенні вимог виходячи із такого. Відповідно до положень ст. 238 СК України усиновлення може бути скасоване за рішенням суду, якщо: 1) воно суперечить інтересам дитини, не забезпечує їй сімейного виховання; 2) дитина страждає недоумством, на психічну чи іншу тяжку невиліковну хворобу, про що усиновлювач не знав і не міг знати на час усиновлення; 3) між усиновлювачем і дитиною склалися, незалежно від волі усиновлювача, стосунки, які роблять неможливими їхнє спільне проживання і виконання усиновлювачем своїх батьківських обов'язків. Судом встановлено, що за рішенням Конотопського міськрайонного суду від 11.06.2010 року [PERSON] був усиновлений малолітній [PERSON], [INFO], внаслідок чого видане відповідне свідоцтво про народження дитини, в якому позивачка зазначена матір»ю, а відповідач [PERSON] батьком (а.с.8,9). Рішенням суду від 06.12.2012 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірваний, а син [PERSON] залишений на вихованні [PERSON] (а.с.3). Сторони підтвердили, що сімейні відносини припинені. Позивач [PERSON] зареєстрована у [ADDRESS] (а.с.5,6), має третю групу інвалідності загального захворювання (а.с.7). Підставою для скасування усиновлення [PERSON] зазначає, що між нею, як усиновлювачем і дитиною склалися, незалежно від волі усиновлювача, стосунки, які роблять неможливе їхнє спільне проживання і виконання усиновлювачем своїх батьківських обов'язків. Відповідно до ч. 1 ст. 61, ч.2 ст.60 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі не підлягають доказуванню, а обставини визнані судом загальновідомими не потребують доказування. За приписом ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Позивач [PERSON] не надала суду переконливих доказів того, що між нею, як усиновлювачем і дитиною склалися, незалежно від волі усиновлювача, стосунки, які роблять неможливим їхнє спільне проживання і виконання усиновлювачем своїх батьківських обов'язків та не навела переконливих підстав щодо скасування усиновлення. Також, позивачкою не доведено, що стосунки, які роблять неможливим спільне проживання і виконання усиновлювачем своїх батьківських обов'язків між нею та усиновленою дитиною склалися незалежно від її, усиновлювача, волі. За висновком органу опіки та піклування Конотопської міської ради визнано недоцільним скасування усиновлення малолітньої дитини [PERSON], [INFO], [PERSON], оскільки це не відповідатиме інтересам дитини (а.с.21-23). Відповідно до статті 14 Європейської конвенції про усиновлення дітей (переглянутої), що набрала чинності для України з 01.09.2011 року, усиновлення може бути скасовано або визнано недійсним лише за рішенням компетентного органу. Найвищі інтереси дитини завжди мають перевагу. Усиновлення може бути скасовано до досягнення дитиною повноліття лише на підставі серйозних обставин, передбачених законом. У судовому засіданні був допитаний малолітній [PERSON], який пояснив, що [PERSON] є його матір»ю, яку він дуже любить, постійно, не рідше трьох разів на тиждень, вони спілкуються по телефону, мати дарить подарунки, поздоровляла з днем народження, коли мати приїздить до міста Конотопа, то вони зустрічаються. За місцем навчання дитина характеризується позитивно, крім того у характеристиці відображено, що мати [PERSON] постійно телефонує Жені, цікавиться його успіхами та здоров»ям, іноді забирає до себе (а.с.27). Ніяких перешкод для спілкування сина з матір»ю школа не створює (а.с.29). Отже, судом встановлено, що між усиновленим [PERSON] і усиновлювачем [PERSON] на протязі тривалого часу склались батьківські відносини, які фактично продовжуються по теперішній час. Жодних перешкод для спілкування дитини з усиновлювачем та виконання останнім батьківських обов»язків не існує. А тому суд вважає за доцільне, враховуючи насамперед інтереси дитини, відмовити позивачці у задоволенні вимог.

Outcome: dismissed