Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-24 00:00:00

[PERSON] звернулася до Приазовського районного суду Запорізької області з позовною заявою до [PERSON] про позбавлення батьківських прав, в якій просить позбавити його батьківських прав відносно малолітньої дитини [PERSON], [INFO]. Свої вимоги позивачка обґрунтовує тим, що 29.12.2009 року народився [PERSON], який доводиться їй онуком, який проживає разом з нею. Батьками дитини є [PERSON] її син та [PERSON], яка померла 17 червня 2016 року. На даний час батько дитини не цікавиться життям дитини, участі у її вихованні не приймає. Орган опіки та піклування надали висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно [PERSON], [INFO], оскільки батько дитини ухилятися від батьківських обовязків, матеріально не забезпечує, не проявляє інтересу до життя дитини, стану здоровя та розвитку. Таким чином, вважає, що необхідно [PERSON] позбавити батьківських вправ відносно малолітнього сина [PERSON]. Позивачка в судове засідання не зявилася, від неї надійшла заява про розгляд справи у її відсутність та що підтримує заявлені вимоги /а.с. 30/. Відповідач в судове засідання не зявився, проте надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, претензій немає /а.с. 29/. Представник 3-ї особи - органу опіки та піклування Приазовської районної державної адміністрації в судове засідання не зявився, проте надав суду письмову заяву про розгляд справи у їх відсутність та що підтримують заявлені вимоги позивачки /а.с. 23/. Згідно вимог ст. 197 ЦПК України, у зв'язку з неявкою сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Згідно копії свідоцтва про народження І-ЖС № 185662 [PERSON], [INFO], батьками дитини є: [PERSON] та [PERSON] (а.с. 4). Згідно копії свідоцтва про смерть /а.с. 5/ 17 червня 2016 року померла [PERSON]. Згідно копії свідоцтва про народження /а.с.12/ [PERSON] відповідач по справі є сином [PERSON] позивачки по справі. Як вбачається з матеріалів справи, малолітня дитина мешкає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні, що підтверджується актом обстеження матеріально-побутових умов проживання /а.с. 10/, де зазначено, що [PERSON] проживає разом з малолітнім онуком [PERSON] за адресою: Приазовський район, с. Дівнинське, вул.. Східна (Кірова), 49; батько дитини - відповідач по справі проживає окремо від дитини та участі у вихованні і утриманні дитини не приймає, що підтверджується пояснювальною за № 220 від 22.06.2016 року /а.с. 6/, характеристикою /а.с. 7/. Відповідно до нотаріально засвідченої заяви [PERSON], батько дитини [PERSON] добровільно відмовився від своїх батьківських прав по відношенню до свого малолітнього сина [PERSON], [INFO], та не заперечував проти встановлення опіки над дитиною та призначення опікуном його матір [PERSON]. Висновком органу опіки та піклування Приазовської райдержадміністрації за № 01-31/732 від 18.07.2016 року визнано за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно його малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Згідно ст. 51 Конституції України, сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних \~для \~всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Такі ж обовязки на батьків покладені статтею 150 Сімейного кодексу України. Згідно ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, \~фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для \~розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, \~готувати її \~до самостійного життя та праці. Частиною 5 ст. 12 цього ж закону передбачено, що батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров'я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення \~від \~виконання \~батьківських \~обов'язків \~відповідно до закону. Згідно п.2 ч.1 ст.164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Таким чином, оглянувши всі надані докази, як по одинці так і в сукупності, суд приходить до висновку, що дійсно батько малолітньої дитини - [PERSON] відповідач по справі, ухиляється від своїх обовязків по вихованню та розвитку дитини, що передбачені вимогами ст.. 150 СК України. З урахуванням викладеного, суд вважає, що захист прав неповнолітньої дитини шляхом позбавлення відповідача батьківських прав є виправданим і таким, що відповідає інтересам дитини.

Outcome: approved