Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-12 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з даним позовом на обґрунтування якого повідомила, що вона 26 лютого 1993 року зареєструвала шлюб з відповідачем. Подружнє життя припинено в травні 2013 року з вини відповідача, який систематично чинив насильство в сім'ї, застосовував до неї фізичну силу та спричиняв тілесні ушкодження. Їх сім'я фактично розпалася і зберегти її не можливо. У зв'язку з цим просила розірвати шлюб. Разом з цим просила розділити між ними спільне майно подружжя, виділивши їй у власність: холодильник «Самсунг» - вартістю 5000 грн.; ? спального гарнітуру, виробництва м.Біла Церква (ліжко, ? шафи), вартістю 1500 грн.; пральну машину автомат - «Індезит», вартістю 2000 грн.; комп'ютер, марки «Филипс», вартістю 3000 грн., а всього майна на загальну суму 11500 грн. Виділити відповідачу у власність: диван, - вартістю 2000 грн.; відеомагнітофон «Самсунг», вартістю 2000 грн.; ? спального гарнітуру, виробництва м.Біла Церква (1/2 шафи, комод, дзеркало, пуфик), вартістю 1500 грн.; караоке «LG», вартістю 2000 грн.; пилосос, вартістю 600 грн.; телевізор «Самсунг», вартістю 2000 грн., а всього майна на загальну суму 10100 грн. Визнати автомобіль марки «Volksvagen», моделі «Vento 1,8», державний номерний знак [NUMBER], сірого кольору, зареєстрований 22.02.2012 року, вартістю 65000 грн. - спільним майном подружжя. Визнати за нею право власності на ? частин даного автомобіля. Визнати за відповідачем право власності на ? частину даного автомобіля. Стягнути з відповідача судові витрати та витрати на правову допомогу в сумі 4000 гривень. Під час судового розгляду позивач подала заяву про збільшення позовних вимог, в якій просила визнати її власником 2/3 частин спірного автомобіля, а за відповідачем право власності на 1/3 частини цього ж автомобіля. На обґрунтування різниці в частках автомобіля повідомила, що її частка у вказаному автомобілі становить 1/3 частини. Позивач та відповідач у судове засідання не з'явились, надавши заяви у яких просять розглядати справу без їх присутності, позовні вимоги, відповідно, підтримують і визнають. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалося. Дослідивши докази, давши їм належну правову оцінку, суд вважає, що позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу обґрунтований і підлягає задоволенню з таких підстав. Правовідносини сторін грунтуються на вимогах ст. ст. 104, 105, 112, 113 СК України. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що 26 лютого 1993 року Ладижинським відділом РАЦС Вінницької області, за актовим записом № 29 зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] Подружнє життя припинено в травні 2013 року. Подальше спільне проживання та збереження сім'ї є неможливими, а тому шлюб між [PERSON] та [PERSON] слід розірвати. Дослідивши докази, давши їм належну правову оцінку, суд вважає, що позов [PERSON] до [PERSON] про розподіл спільного майна подружжя обґрунтований і підлягає задоволенню з таких підстав. Правовідносини сторін грунтуються на вимогах ст. ст. 60, 65, 70, 71 СК України. Відповідно до ч.1 ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Відповідно до ч.1, 2 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 71 майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених статтею 61 цього кодексу. Відповідно до ст. 61 ЦПК України обставини визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Відповідно до ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи вище викладене, суд приходить до висновку, що майно зазначене в позовній заяві придбане під час шлюбу є спільним сумісним майном подружжя, яке підлягає поділу між ними. Зважаючи на те, що частка позивача у вказаному автомобілі є більшою на 1/3 частини, а тому при поділі спірного автомобіля її частка буде становити 2/3. У відповідності до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесенні ним 714,60 грн. витрат на сплату судового збору та 4000 грн. витрат за надання правової допомоги. На підставі ст. ст. 60, 65, 70, 71, 104, 105, 112, 113 СК України,

Outcome: approved