Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-29 00:00:00

[PERSON] звернулася до Кремінського районного суду Луганської області з позовом до відповідача [PERSON] , в якому вказав, що є сином відповідача у справі. Починаючи з 1 вересня 2018 року навчається на стаціонарному відділенні комунального закладу «Кремінський медичний коледж» та не отримує стипендії. Термін навчання до 05 липня 2022 року. З огляду на зазначене просить стягнути з відповідача на його користь аліменти до закінчення навчання (05.07.2022 року), але не пізніше 23-х річного віку у фіксованому розмірі 2000 грн. щомісячно. 03.07.2020 року у справі було відкрито провадження та призначено судове засідання на 30.07.2020 року. Позивач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, надав заяву, в якій позовні вимоги уточнив, вказав, що просить стягнути з відповідача на його користь аліменти у фіксованому розмірі - 1 / 4 частин всіх видів заробітку, справу просив розглянути за його відсутності. Відповідач в судове засіданні не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав заяву, в якій позов до нього про стягнення аліментів у розмірі 1 / 4 частин ивсіх видів заробітку визнав у повному обсязі. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 49 ЦПК України крім прав та обов`язків, визначених у статті 43 цього Кодексу позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу. Згідно ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За наявності визнання позову відповідачем суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін та постановити рішення. У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, повно, всебічно та об`єктивно дослідивши та оцінивши за своїм внутрішнім переконанням надані докази як окремо, так і в їх сукупності, суд дійшов наступних висновків. Як встановлено в судовому засіданні відповідач [PERSON] , [INFO] , є батьком [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією паспорту [NUMBER] від 19.01.2018 року, виданий органом 4447, копією паспорту серії [NUMBER] , виданого 17 березня 1997 року, копією свідоцтва про народження [NUMBER] від 21 червня 2002 року (а.с. 4, 5, 25, 26). [PERSON] навчається в Комунальному закладі «Кремінський медичний коледж» Міністерства охорони здоров?я України з 1 вересня 2018 року, термін навчання - до 05 липня 2022 року, що підтверджується довідкою №55 від 05.05.2020 року (а.с. 7). Згідно довідки про доходи №942 від 24.07.2020 року, яка видана КП «Лисичанським заводом залізобетонних виробів», [PERSON] працює на посаді майстра та отримав дохід за період з липня 2019 року по червень 2020 року у розмірі 118565,58 грн. (а.с. 27). Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Згідно зі ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. При вирішенні даного питання суд враховує правову позицію, яку викладено в Постанові Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», згідно якої обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ч. 3 ст. 199 СК України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів мають самі дочка, син, які продовжують навчатися. Таким чином, [PERSON] є батьком [PERSON] , який продовжує навчання, має змогу надавати допомогу сину, визнав позов у повному обсязі. З огляду на викладене позовні вимоги підлягають повному задоволенню та з [PERSON] на користь [PERSON] необхідно стягнути аліменти у розмірі 1/ 4 частини всіх видів заробітку відповідача щомісячно до закінчення навчання [PERSON] (05.07.2022 рік) в Комунальному закладі «Кремінський медичний коледж» Міністерства охорони здоров?я України. Відповідно до ст. ст. 4, 5 Закону України «Про судовий збір» від 8 липня 2011 року № 3674-VI та ст. 141 ЦПК України, позивач звільнений від сплати судового збору при подачі позову про стягнення аліментів. З огляду на зазначене, враховуючи положення ч. 2 ст. 142 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави 50% встановленого розміру судового збору, а саме 840,80 грн. х 50%= 420,40 грн. На підставі викладеного, ст.ст. 191, 199, 200 СК України та

Outcome: approved