Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-18 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду в із позовом до Перемилівської сільської ради Гусятинського району Тернопільської області про визнання права власності на спадкове майно, посилаючись на те, що в с. Верхівці по вулиці Грушевського, 30, Гусятинського району, розміщене домоволодіння, яке належало її померлій тітці [PERSON], яка померла 13 грудня 2015 року і на випадок своєї смерті залишила заповіт, яким заповідала [PERSON] все належне їй майно. Вказала, що вона є єдиним спадкоємцем майна спадкодавця за заповітом, прийняла спадщину, так як подала нотаріусу заяву в 6-ти місячний строку для прийняття спадщини після смерті [PERSON]. Проте, при звернені до нотаріуса з метою оформлення своїх спадкових прав на майно, яке належало спадкодавцю [PERSON], їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спірне майно, у звязку із відсутністю правовстановлюючого документа на імя спадкодавця. А тому, просить визнати за нею право власності на вказане спірне нерухоме майно, в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON]. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не зявилася, однак, подала до суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутності, згідно якої позовні вимоги позивача підтримала у повному обсязі, просить позов задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не зявився, попередньо надіславши до суду письмову заяву про слухання справи у відсутності представника відповідача. Позовні вимоги визнають. Суд, дослідивши зібрані по справі докази, вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що житловий будинок, що знаходиться в с. Верхівці по вул. Грушевського, 30 Гусятинського району Тернопільської області станом на 15.04.1991 року належав до типу «колгоспного» двору, членом якого на той час були: [PERSON], що підтверджується довідкою Перемилівської сільської ради Гусятинського району Тернопільської області № 1284 від 12.10.2016 року та витягом з по господарської книги Перемилівської сільської ради Гусятинського району. Право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена колгоспного двору визначається виходячи з рівності всіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Таким чином, житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться в с. Верхівці по вул. Грушевського, 30 Гусятинського району Тернопільської області належав на праві приватної власності [PERSON]. Даний факт відображений в технічному паспорті на житловий будинок садибного типу, виданому Гусятинським РК БТІ від 18 липня 2016 року. 19 березня 2014 року [PERSON] на випадок своєї смерті зробила заповідальне розпорядження, яким заповіла все своє майно [PERSON], що стверджується копією заповіту, посвідченого секретарем виконкому Перемилівської сільської ради Гусятинського району Тернопільської області 19 березня 2014 року та зареєстрованого в реєстрі за № 13, який на день смерті не змінений і не скасований. 13 грудня 2015 року померла [PERSON], про що свідчить свідоцтво про смерть серії І-ИД №198677, видане Перемилівською сільською радою Гусятинського району Тернопільської області 14 грудня 2015 року. Після її смерті відкрилася спадщина на належне будинковолодіння, що знаходиться в с. Верхівці по вул. Грушевського, 30 Гусятинського району Тернопільської області. На день смерті [PERSON] у вищезазначеному будинку разом із нею ніхто не проживав та не був зареєстрований, що стверджується довідкою Перемилівської сільської ради Гусятинського району № 1287 від 12.10.2016 року. Як вбачається з довідки інформаційного характеру, виданої приватним нотаріусом Гусятинського районного нотаріального округу [PERSON] 24.07.2016 року за №295/02-14 на підставі заяви [PERSON] про прийняття спадщини, заведена спадкова справа №41/2016 щодо майна [PERSON], померлої 13.12.2015 року. Нотаріусом позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, на спірний житловий будинок в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], оскільки відсутній правовстановлюючий документ на спірне нерухоме майно. Інших заяв про прийняття спадщини до нотаріуса не подавалося. Відповідно до вимог ст.ст. 1216, 1217, 1268 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно з вимогами ст. ст. 1268, 1269, 1270 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину, або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини протягом шести місяців з часу відкриття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Отже, позивач являється єдиним спадкоємцем за заповітом майна померлої [PERSON], яка у встановленому законом порядку прийняла спадщину, а тому набула права на спадкування майна покійної за заповітом. Позивач прийняла спадщину, однак не може оформити свої спадкові права у нотаріальній конторі, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на спірне нерухоме майно. Відповідно до вимог ст. 392 ЦК України власник майна може\~ пред'явити\~ позов\~ про\~ визнання\~ його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою,\~ а також у разі втрати ним документа,\~ який засвідчує його право власності . Враховуючи вищевказані вимоги закону та встановлені обставини справи, суд приходить до висновку, що за [PERSON] слід визнати право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що розташований в с. Верхівці по вул. Грушевського, 30, Гусятинського району Тернопільської області, загальною площею 47,9 м2, житловою площею 39,6 м2, в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], яка померла 13 грудня 2015 року. На підставі наведеного, ст. ст. 392, 1223, 1261, 1268, 1269, 1270 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved