Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-21 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом про визнання права власності на земельну частку (пай) вказуючи, що [INFO] року помер її рідний дядько [PERSON], спадкоємцем якого за законом є вона, позивач по справі. До складу спадкового майна входить земельна ділянка площею 2,26 га, яка розташована на землях КСП с.с. «ім.Островського» с.Мала Боровиця Білогірського району Хмельницької області і належала її померлому дядькові на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ХМ № 0283176, однак вона не може оформити свої спадкові права з причин того, що оригінал сертифіката був втрачений спадкодавцем. Зазначає, що потенційні спадкоємці померлого (рідні сестри) заяв до нотаріальної контори про прийняття спадщини не подавали, а вона на день смерті дядька проживала спільно з ним в с.Мала Боровиця, за життя здійснювала за ним догляд, а тому вона є єдиним спадкоємцем за законом п'ятої черги. В зв'язку із цим просила суд визнати за нею право власності на вказану земельну ділянку в порядку спадкування за законом. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги, викладені в позовній заяві, підтримала повністю, просила їх задовольнити. Відповідач - Малоборовицька сільська рада Білогірського району Хмельницької області про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, представник в судове засідання не з'явився. Вислухавши пояснення позивача, вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є племінницею померлого [PERSON], що підтверджується рішенням Білогірського районного суду Хмельницької області від 20 березня 2014 року в цивільній справі № 669/252/14-ц про встановлення факту родинних відносин. Із свідоцтва про смерть серії [NUMBER] встановлено, що [PERSON] помер [INFO] року в с.Мала Боровиця Білогірського району Хмельницької області, про що 22 січня 2013 року виконавчим комітетом Малоборовицької сільської ради Білогірського району Хмельницької області складено відповідний актовий запис № 2. Із змісту довідки Малоборовицької сільської ради Білогірського району Хмельницької області від 17 березня 2014 року № 195 вбачається, що на день смерті [PERSON] з ним в [ADDRESS] проживала позивач [PERSON], а тому відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України вважається такою, що прийняла спадщину. Згідно інформаційної довідки державного нотаріуса Білогірської державної нотаріальної контори від 15 квітня 2014 року № 37160506 встановлено, що спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилась, а згідно повідомлення цього ж нотаріуса від 15 квітня 2014 року № 01.09.215 вбачається, що видати [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку неможливо із-за відсутності правовстановлюючого документа. Разом з тим, із довідки відділу Держземагенства у Білогірському районі Хмельницької області від 10 квітня 2014 року № 09-1052/14 встановлено, що на підставі розпорядження голови Білогірської районної державної адміністрації від 30 січня 1997 року № 449-р на ім'я [PERSON] був виданий земельний сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ХМ № 0283176 в КСП с. с. «ім.Островського» с.Мала Боровиця площею 2,26 умовних кадастрових га із внесенням змін площі на 1,7327 га згідно розпорядження голови Білогірської районної державної адміністрації від 07 грудня 2010 року № 468/10р. Оригінал сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ХМ № 0283176, виданий на ім'я [PERSON] загублено, про що зроблено відповідне повідомлення в районній газеті «Життя і слово» від 21 лютого 2014 року № 16-17. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай) є сертифікат на право на земельну частку (пай), рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Таким чином, приймаючи до уваги, що на момент смерті, тобто на момент відкриття спадщини, спадкодавцеві [PERSON] належало право на земельну частку (пай), а також те, що позивач [PERSON] є єдиним спадкоємцем майна померлого, суд приходить до висновку про те, що позов в частині визнання права на земельну частку (пай) необхідно задовольнити. Разом з тим, суд вважає, що в частині визнання права власності за позивачем на дану земельну частку (пай) даний позов задоволений бути не може, оскільки спадкодавець [PERSON] право власності на дану земельну частку (пай) не набув, земельна ділянка йому в натурі не виділялась і предметом спадкування не є певне індивідуально визначене майно, а є лише майнове право. Виходячи з наведеного,

Outcome: partial