overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-25 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на такі обставини. З 19.06.2010 року вона перебуває зі [PERSON] у шлюбі, від якого є малолітні діти [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Подружнє життя з відповідачем не склалося через протилежні погляди на сімейні відносини, права та обовязки подружжя, у звязку з чим з липня 2018 року вони припинили шлюбні стосунки та ведення спільного господарства. Позивач твердо вирішила, що сімю зберегти неможливо. Діти проживають з матірю та будуть проживати з нею після розірвання шлюбу. Майновий спір відсутній. Оскільки подальше збереження сімї суперечить її інтересам, [PERSON] просить суд шлюб розірвати без зміни їй прізвища на дошлюбне. У судове засідання сторони не зявилися. Від позивача надійшла заява про слухання справи за її відсутності. У заяві позовні вимоги підтримує в повному обсязі, на їх задоволенні наполягає, проти винесення заочного рішення не заперечує (а.с.45). Відповідач з позовом ознайомлений. Ухвала про відкриття провадження по справі та матеріали позову були направлені [PERSON] за його заявою на адресу фактичного місця проживання, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення (а.с.43). Крім того, були направлені на адресу місця проживання, зареєстровану у встановленому законом порядку (а.с.27,35). Однак, у судове засідання відповідач не зявився, причини неявки суду невідомі. Відзиву або жодних заяв суду не подавав. Враховуючи, що відповідач був належним чином повідомлений про розгляд справи, на виклик суду не зявився без повідомлення причин неявки, відзив на позов не подав, а позивач не заперечує проти винесення заочного рішення, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-28 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на такі обставини. З 19.07.2010 року вона перебуває з [PERSON] у шлюбі, від якого є син [PERSON], [INFO]. Подружнє життя з відповідачем не склалося через нерозуміння один одного, різні характери, діаметрально протилежні погляди на сімейне життя, у звязку з чим між ними часто виникали сварки та суперечки. З 01.06.2015 року вони припинили подружнє життя та ведення спільного господарства, кожен живе своїм життям. Позивачка твердо вирішила, що сімю зберегти неможливо. Спір щодо поділу спільного сумісного майна відсутній. Оскільки подальше збереження сімї суперечить їхнім інтересам, просить суд шлюб розірвати. Сторони у судове засідання не зявилися, надавши заяви про розгляд справи за їх відсутності. Згідно заяв, позивачка позовні вимоги підтримує у повному обсязі, відповідач проти розірвання шлюбу не заперечує. Зазначають, що дитина після розірвання шлюбу проживатиме з матірю. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. На підставі ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено у судовому засіданні, 19.07.2010 року сторони уклали шлюб, зареєстрований виконкомом Придніпровської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області за актовим записом № 17 (а.с.4). Від шлюбу є малолітній син [PERSON], [INFO] (а.с.5). З 01.06.2015 року внаслідок відсутності взаєморозуміння, несумісності характерів та поглядів на сімейне життя, права та обовязки подружжя, сторони припинили шлюбні відносини, і після того їх поновлювати не намагалися. Кожен живе своїм життям. Шлюб носить формальний характер. Дитина, за домовленістю, проживатиме з матірю. Спір щодо поділу спільного сумісного майна наразі відсутній. За таких обставин суд вважає, що збереження сімї недоцільне, суперечить інтересам подружжя, а тому шлюб необхідно розірвати. Після розлучення відповідачка прізвище змінювати не бажає. На підставі ст.88 ЦПК України з відповідача за клопотанням позивачки, на її користь підлягає стягненню судовий збір, сплачений за подання позову (а.с.1).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-21 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на такі обставини. З 19.07.2013 року вона перебуває з [PERSON] у шлюбі, дітей від якого немає. Подружнє життя з відповідачем не склалося через нерозуміння один одного, різні характери, діаметрально протилежні погляди на сімейне життя, у звязку з чим між ними часто виникали сварки та суперечки. З грудня 2014 року вони припинили подружнє життя та ведення спільного господарства, кожен живе своїм життям. Позивачка твердо вирішила, що сімю зберегти неможливо. Спору щодо поділу спільно набутого майна не виникає. Оскільки подальше збереження сімї суперечить їхнім інтересам, просить суд шлюб розірвати. Сторони у судове засідання не зявилися, надавши заяви про розгляд справи за їх відсутності. Згідно заяв, позивачка позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить залишити прізвище «Грибовська», відповідач проти розірвання шлюбу не заперечує (а.с.18-19). Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. На підставі ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено у судовому засіданні, 19.07.2013 року сторони уклали шлюб, зареєстрований у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Новокаховського міського управління юстиції у Херсонській області за актовим записом № 211 (а.с.3). Дітей від шлюбу не мають. З грудня 2014 року внаслідок відсутності взаєморозуміння, несумісності характерів та поглядів на сімейне життя, права та обовязки подружжя, сторони припинили шлюбні відносини, і після того їх поновлювати не намагалися, кожен живе своїм життям. Шлюб носить формальний характер. Спору щодо поділу спільного сумісного майна наразі немає. За таких обставин суд вважає, що збереження сімї недоцільне, суперечить інтересам подружжя, а тому шлюб необхідно розірвати. Після розірвання шлюбу позивачка не бажає змінювати прізвище на дошлюбне. Позовна заява оплачена судовим збором (а.с.1).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-09 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на такі обставини. З 19.08.2011 року вона перебуває з [PERSON] у шлюбі, від якого є малолітній син [PERSON], [INFO]. Подружнє життя з відповідачем не склалося через нерозуміння один одного, різні характери, протилежні погляди на сімейні відносини. З початку березня 2019 року сторони припинили подружнє життя та ведення спільного господарства, кожен живе своїм життям. Дитина проживає та після розірвання шлюбу буде проживати з матірю. Оскільки подальше збереження сімї суперечить її інтересам, [PERSON] просить суд шлюб розірвати. Сторони у судове засідання не зявилися, надавши заяви про слухання справи за їх відсутності. У заявах позивач на позовних вимогах наполягає, відповідач позов визнає, проти його задоволення не заперечує (а.с.10,11). Враховуючи, що [PERSON] у повному обсязі визнав позов [PERSON], суд вважає доцільним за результатами підготовчого провадження ухвалити рішення, що відповідає положенням ч. 3 ст. 200 ЦПК України, та розглянути справу на підставі наявних доказів, без фіксування судового засідання звукозаписувальними технічними засобами, що передбачено ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд приходить до наступного. Згідно ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України (далі СК України) кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. На підставі ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено судом, 19.08.2011 року сторони уклали шлюб, зареєстрований у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м. Нікополю Нікопольського міськарйонного управління юстиції у Дніпропетровській області за актовим записом № 460 (а.с.4). Від шлюбу є малолітній син [PERSON], [INFO] (а.с.5). З початку березня 2019 року внаслідок відсутності взаєморозуміння, несумісності характерів та поглядів на сімейне життя, права та обовязки подружжя, сторони припинили шлюбні відносини, і після того їх поновлювати не намагалися. Шлюб носить формальний характер. Дитина, за домовленістю сторін, проживає та після розірвання шлюбу проживатиме з матірю [PERSON], [INFO]. За таких обставин суд вважає, що збереження сімї недоцільне, суперечить інтересам подружжя, а тому шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-20 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на такі обставини. З 19.10.1996 року вона перебуває зі [PERSON] у зареєстрованому шлюбі, від якого є неповнолітній син [PERSON], [INFO]. Подружнє життя з відповідачем не склалося через нерозуміння один одного, різні характери, діаметрально протилежні погляди на сімейне життя, у зв'язку з чим між ними часто виникали сварки та суперечки. З грудня 2011 року вони остаточно припинили подружнє життя та ведення спільного господарства, позивачка твердо вирішила, що сім'ю зберегти неможливо. Майновий спір наразі відсутній. Оскільки подальше збереження сім'ї суперечить її інтересам, просить шлюб розірвати. Позивачка у судове засідання не з'явилася, надавши заяву про розгляд справи за її відсутності. Згідно заяви, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, на розірванні шлюбу наполягає, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце судового розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду невідомі. Суд вважає можливим розглянути справу у порядку ст. 224 ЦПК України, з винесенням заочного рішення. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. Як встановлено у судовому засіданні, 19.10.1996 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, зареєстрований у Великознам'янській сільській Раді Кам'янсько-Дніпровського району Запорізької області за актовим записом № 45. Після укладання шлюбу присвоєно прізвище «[PERSON]» (а.с.3). Згідно свідоцтва про народження неповнолітнього [PERSON], [INFO], його батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с.4). У паспорті та картці платника податків його прізвище також зазначене як «[PERSON]» (а.с.9-10). У паспортах та картках платника податків позивачки, відповідача їхнє прізвище зазначене як «[PERSON]» (а.с.5-8). Зважаючи, що до суду звернулася [PERSON] з позовом про розірвання шлюбу зі [PERSON], а шлюб був укладений між [PERSON] та [PERSON], суд дійшов висновку про необхідність відмови у задоволенні позову, роз'яснивши при цьому сторонам про необхідність звернутися до суду з позовом про внесення змін до актового запису про шлюб.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-16 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на такі обставини. З 19.10.2011 року вони з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого є малолітній син [PERSON], [INFO]. Дитина знаходиться на повному утриманні матері, [PERSON] матеріальної допомоги не надає, через що вона вимушена звернутися до суду. Просить стягнути з відповідача аліменти на утримання сина. Сторони у судове засідання не з'явилися, надавши заяви про розгляд справи за їх відсутності. Згідно заяв, позивачка позовні вимоги підтримує, відповідач проти задоволення позову не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. На підставі приписів ст.ст.181, 183 СК України за рішенням суду кошти на утримання дітей (аліменти) присуджуються у частці від доходу їх батька, яка встановлюється судом. Як встановлено судом, 19.10.2011 року сторони уклали шлюб, зареєстрований у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м. Нікополю Нікопольського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області за актовим записом № 690 (а.с.6). Від шлюбу є малолітній син - [PERSON], [INFO] (а.с.7). Наразі подружнє життя сторони припинили, дитина знаходиться на утриманні матері. [PERSON] матеріальної допомоги на утримання [PERSON] не надає, тому позивачка просить стягнути з нього аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частини його заробітків (доходів). Інші аліментні зобов'язання у відповідача відсутні. Суд, даючи оцінку доказам, наявним у матеріалах справи, дійшов висновку про те, що [PERSON] має обов'язок і можливість надавати допомогу на утримання своєї дитини, однак у добровільному порядку від надання такої допомоги ухиляється. За таких обставин, суд вважає, що аліменти в силу ст. ст. 180-183 СК України мають бути стягнуті з нього у примусовому порядку. Також в силу ст. 88 ЦПК України з відповідача мають бути стягнуті судові витрати по справі на користь держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-12 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на такі обставини. З 19.11.1980 року вона перебуває з [PERSON] у шлюбі, діти від якого повнолітні. Подружнє життя з відповідачем не склалося через нерозуміння один одного, різні характери, протилежні погляди на сімейне життя, у звязку з чим між ними часто виникали сварки та суперечки. З вересня 1998 року вони припинили подружні стосунки та ведення спільного господарства, кожен живе своїм життям. Позивачка твердо вирішила, що сімю зберегти неможливо. Оскільки подальше збереження сімї суперечить інтересам позивачки, а відповідач ухиляється від розірвання шлюбу в органах РАЦС, вона вимушена звертатися до суду. Позивачка у судове засідання не зявилася, надавши заяву про розгляд справи за її відсутності. Згідно заяви, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, на розірванні шлюбу наполягає, проти заочного розгляду справи не заперечує. Після розірвання шлюбу просить суд залишити їй прізвище «Якименко» (а.с.9). Відповідач у судове засідання не зявився, про час та місце судового розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду невідомі. Суд вважає можливим розглянути справу у порядку ст. 224 ЦПК України, з винесенням заочного рішення. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. На підставі ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено у судовому засіданні, 19.11.1980 року сторони уклали шлюб, зареєстрований у міському відділі ЗАГС м. Нікополя Дніпропетровської області за актовим записом № 1331 (а.с.8). Неповнолітніх дітей від шлюбу не мають. З вересня 1998 року внаслідок відсутності взаєморозуміння, несумісності характерів та поглядів на сімейне життя, права та обовязки подружжя, сторони припинили шлюбні відносини, і після того їх поновлювати не намагалися. Шлюб носить формальний характер. Спір щодо поділу спільного майна наразі не заявлений. За таких обставин суд вважає, що збереження сімї недоцільне, суперечить інтересам позивачки, а тому шлюб необхідно розірвати. Після розірвання шлюбу [PERSON] прізвище змінювати не бажає. Позовна заява оплачена судовим збором (а.с.1).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-30 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на такі обставини. З 20.03.2010 року вони перебувають з [PERSON] у шлюбі та мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Подружнє життя з відповідачем не склалося через нерозуміння один одного, різні характери, протилежні погляди на сімейні відносини. З 15.08.2016 року сторони припинили подружнє життя та ведення спільного господарства, кожен живе своїм життям. Майновий спір відсутній. Дитина проживає з матірю. Оскільки подальше збереження сімї суперечить її інтересам, [PERSON] просить суд шлюб розірвати. Позивач у судове засідання не зявилася, надавши заяву про розгляд справи за її відсутності. Згідно заяви, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, на розірванні шлюбу наполягає, проти заочного розгляду справи не заперечує (а.с.16). Відповідач не зявився, причини неявки суду невідомі. Про час та місце судового розгляду справи був належним чином повідомлений відповідно до вимог п. 2 ч. 7 ст. 128 ЦПК України за адресою місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, що підтверджується повідомленням про вручення йому особисто судової повістки (а.с.15). Відзиву або жодних заяв суду не подавав. Враховуючи, що [PERSON] був належним чином повідомлений про розгляд справи, на виклик суду не зявився без повідомлення причин неявки, відзив на позов не подав, а позивач не заперечує проти винесення заочного рішення, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-22 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на такі обставини. З 2004 року вони з відповідачем перебували у фактичних шлюбних відносинах, від яких є малолітня донька [PERSON], [INFO]. У грудні 2011 року вони припинили спільне проживання. З того часу [PERSON] перестав надавати матеріальну допомогу дитині, донька знаходиться на повному утриманні матері, через що позивачка вимушена звернутися до суду. Просить стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки. Сторони у судове засідання не з'явилися, надавши заяви про розгляд справи за їх відсутності. Згідно заяв, позивачка позовні вимоги підтримує, відповідач позов визнає, проти його задоволення не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. На підставі приписів ст.ст.181, 183 СК України за рішенням суду кошти на утримання дітей (аліменти) присуджуються у частці від доходу їх батька, яка встановлюється судом. Як встановлено судом, з 2004 року сторони перебувають у фактичних шлюбних відносинах, від яких мають малолітню доньку - [PERSON], [INFO] (а.с.2). Наразі сторони припинили спільне проживання, дитина знаходиться на утриманні матері. [PERSON] матеріальної допомоги на утримання [PERSON] не надає, тому позивачка просить стягнути з нього аліменти на утримання доньки в розмірі 1/4 частини його заробітків (доходів). Суд, даючи оцінку доказам, наявним у матеріалах справи, дійшов висновку про те, що [PERSON] має обов'язок і можливість надавати допомогу на утримання своєї дитини, однак у добровільному порядку від надання такої допомоги ухиляється. За таких обставин, суд вважає, що аліменти в силу ст. ст. 180-183 СК України мають бути стягнуті з нього у примусовому порядку. Також в силу ст. 88 ЦПК України з відповідача мають бути стягнуті судові витрати по справі на користь держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-19 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на такі обставини. З 2005 року по серпень 2014 року вони з відповідачем перебували у цивільному шлюбі, від якого є троє синів: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Діти знаходяться на її повному утриманні, [PERSON] матеріальної допомоги не надає, через що вона вимушена звернутися до суду. Просить стягнути з відповідача аліменти на їх утримання. У судовому засіданні позивачка свої позовні вимоги підтримала, на їх задоволенні наполягала. Відповідач не заперечив проти стягнення з нього аліментів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. На підставі приписів ст.ст.181, 183 СК України за рішенням суду кошти на утримання дітей (аліменти) присуджуються у частці від доходу їх батька, яка встановлюється судом. Як встановлено судом, з 2005 року по серпень 2014 року сторони перебували у фактичних шлюбних відносинах. Від спільного проживання мають трьох малолітніх синів: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] (а.с.3-5). Діти проживають з матір'ю (а.с.7), знаходяться на її повному утриманні, [PERSON] матеріальної допомоги на утримання синів не надає, тому позивачка просить стягнути з нього аліменти у розмірі 1/2 частини його заробітків (доходів). Відповідно до ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» сукупний розмір відрахувань з заробітної плати не повинен перевищувати 50 відсотків середньомісячного заробітку, тому суд, даючи оцінку доказам, наявним у матеріалах справи, дійшов висновку про те, що [PERSON] має обов'язок і можливість надавати допомогу на утримання своїх дітей, однак у добровільному порядку від надання такої допомоги ухиляється, тому вони повинні бути стягнуті за рішенням суду. За таких обставин, суд вважає, що аліменти в силу ст.ст. 180-183 СК України мають бути стягнуті з нього у примусовому порядку. Також в силу ст. 88 ЦПК України з відповідача мають бути стягнуті судові витрати по справі на користь держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-13 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на такі обставини. З 2007 року вони з відповідачем перебували у фактичних шлюбних відносинах, від яких є малолітній син [PERSON], [INFO]. Влітку 2012 року вони припинили спільне проживання. З того часу [PERSON] перестав надавати матеріальну допомогу дитині, син знаходиться на її повному утриманні, через що вона вимушена звернутися до суду. Просить стягнути з відповідача аліменти на утримання сина. Сторони у судове засідання не з'явилися, надавши заяви про розгляд справи за їх відсутності. Згідно заяв, позивачка позовні вимоги підтримує, відповідач позов визнає, проти його задоволення не заперечує (а.с.9,11). Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. На підставі приписів ст.ст.181, 183 СК України за рішенням суду кошти на утримання дітей (аліменти) присуджуються у частці від доходу їх батька, яка встановлюється судом. Як встановлено судом, з 2007 року сторони перебувають у фактичних шлюбних відносинах, від яких мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO] (а.с.3). Наразі сторони припинили спільне проживання, дитина знаходиться на утриманні матері. [PERSON] матеріальної допомоги на утримання [PERSON] не надає, тому позивачка просить стягнути з нього аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частини його заробітків (доходів). Інші аліментні зобов'язання у відповідача відсутні. Суд, даючи оцінку доказам, наявним у матеріалах справи, дійшов висновку про те, що [PERSON] має обов'язок і можливість надавати допомогу на утримання своєї дитини, однак у добровільному порядку від надання такої допомоги ухиляється. За таких обставин, суд вважає, що аліменти в силу ст. ст. 180-183 СК України мають бути стягнуті з нього у примусовому порядку. Також в силу ст. 88 ЦПК України з відповідача мають бути стягнуті судові витрати по справі на користь держави.

Outcome: approved