Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-13 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON], про розірвання шлюбу. У позові вказувала, що 18.02.2002 року зареєструвала шлюб з [PERSON] і проживала з ним до листопада 2015 року, в шлюбі дітей немає. Посилалася на те, що їх сімя опинилася у важкому матеріальному становищі через відсутність стабільної і постійної роботи, як у неї, так і у відповідача. Тому вона з червня 2015 року, у зв'язку з відсутністю роботи за спеціальністю у м. Вижниця та с. Чорногузи, працює в обласній лікарні м. Чернівці медичною сестрою, де має добові чергування і тому рідше буває вдома. У зв'язку з цим відповідач час від часу, а в даний час систематично, почав конфліктувати з нею, ображати її через ревнощі, став зловживати алкогольними напоями, не дбає про їх сімю, застосовує фізичну силу. Спільне життя з відповідачем припинено з листопада 2015 року. У них різні наміри і сприйняття матеріальних і моральних обов'язків щодо подру¬жніх стосунків і сім'ї в цілому. Відповідач не поважає її, часто випиває і відмовляється вести спільно домашнє господарство. Така поведінка відповідача травмує її, оскільки вони, як подружжя, не підтримують жодних сімейних стосунків. Подальше проживання разом та збереження шлюбу вважає неможливим. Просила розірвати шлюб між нею та [PERSON], який зареєстрований 18.02.2002 року виконавчим комітетом Чорногузівської сільської ради Вижницького району Чернівецької області, актовий запис №2 та відновити дошлюбне прізвище [PERSON]. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, в адресованій суду заяві просила справу розглядати за її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю. У разі неявки відповідача, який належним чином повідомлений, не заперечує щодо винесення заочного рішення по справі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, будучи належно повідомленим про місце, день та годину слухання справи, причини неявки суду не повідомив. Оскільки позивач не заперечує проти винесення заочного рішення по справі, то суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Судом встановлено, що 18.02.2002 року [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] зареєстрували шлюб у виконавчому комітеті Чорногузівської сільської ради Вижницького району Чернівецької області, актовий запис №2, що підтверджується оригіналом свідоцтва про одруження серія 1-МИ №049309 від 18.02.2002 року, виданого виконавчим комітетом Чорногузівської сільської ради Вижницького району Чернівецької області. Після реєстрації шлюбу [PERSON] прийняла прізвище Андрюк, в шлюбі дітей немає. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» міститься роз'яснення про те, що проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Приписами ч.3 ст.10 та ч.ч.1, 4 ст.60 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином судом встановлено, що шлюб між сторонами існує формально, разом не проживають з листопада 2015 року, спільного господарства не ведуть, не підтримують сімейних стосунків, позивач на примирення не згідна, вона довела, що подальше їх спільне життя і збереження шлюбу суперечить її інтересам, їх сім'я розпалась остаточно, а тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Після розірвання шлюбу [PERSON] бажає відновити дошлюбне прізвище [PERSON]. Це підтверджено дослідженими в суді належними доказами. Виходячи з наведеного, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. На підставі ст.ст.110, 112-114 СК України,

Outcome: approved