Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-01 00:00:00

[PERSON] звернулася до Ленінського районного суду м. Харкова із позовною заявою про розірвання шлюбу, в якій вказує, що з 12 серпня 2005 року вона перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Сімейне життя з відповідачем у неї не склалось. Причиною зверненнядо суду з позовом про розлучення є те, що протягом тривалого часу сторони разом не проживають, спільне господарство не ведуть і фактично з 2012 року фактично припинені шлюбні відносини, шлюб існує формально. Можливостей до відновлення стосунків і збереження шлюбу не вбачається. Крім того, позивачем у позовній заяві зазначено, що в період шлюбу у неї 15.09.2016 року народилася дитина, та оскільки шлюб не було розірвано батьком дитини було записано відповідача. Однак позивачка звернулася до суду з приводу виключення відомостей про батька з актового запису про народження дитини, та 14.11.2018 року Дзержинський районний суд м. Харкова ухвалив рішення яким виключено відомості з актового запису про народження дитини, [PERSON], [INFO], запис про [PERSON],[INFO], як про батька дитини. Рішення набуло чинності. Спір про поділ майна відсутній. Просить розірвати шлюб. В судове засідання позивачка не зявилася, надала суду заяву, в якій просить справу розглянути у її відсутності, позов підтримує в повному обсязі. Відповідач в судові засідання жодного разу не зявився, про розгляд справи повідомлений в установленому законом порядку, Заяви про відкладення розгляду справи, про слухання справи у його відсутності до суду не надходило. Відповідач в установлений ч. 7 ст.178 ЦПК України строк не подав до суду відзив на позовну заяву, а тому суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч.8 ст.178 ЦПК України. Судом, враховано, що в силу вимог ч. 1ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов'язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає за можливе позов задовольнити, виходячи з наступного. 12 серпня 2005 року між сторонами було зареєстровано шлюб у міському відділі реєстрації актів цивільного стану № 1 Харківського обласного управління юстиції, актовий запис № 1506, про що видано свідоцтво про шлюб серії І-ВЛ № 017763. Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від14.11.2018 року виключено відомості з актового запису про народження дитини, [PERSON], [INFO], запис про [PERSON],[INFO], як про батька дитини. Рішення набрало законної сили. Відповіднодо ч. 2 ст. 112 СК України\~суд постановляє рішення про розірванняшлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно ч.2\~ст.114 СК України\~у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3\~ст. 115 Сімейного кодексу України\~- документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Згідно зі ст.24\~СК\~України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавстваУкраїни відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім'ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберегти шлюб з відповідачем. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то, відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Наведені на обґрунтування позову обставини, що спонукали позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, а тому суд вважає, що подальше спільне проживання сторін і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Підстав для надання строку сторонам для примирення суд не вбачає. \~\~\~\~

Outcome: approved