Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-22 00:00:00

[PERSON] звернулася до Вишгородського районного суду із позовом до [PERSON] , третя особа: Димерська селищна рада Вишгородського району Київської області про визнання особи такою, що втратила право користування квартирою. В обґрунтування своїх вимог вказала, що їй на праві власності належить квартира [ADDRESS] . В даній квартирі зареєстровані громадяни: власник - [PERSON] ; син - [PERSON] ; та третя особа - [PERSON] . [PERSON] , є її колишнім чоловік, який не проживає в зазначеній квартирі з квітня 2016 року. Відповідач не сплачує комунальні платежі, в утриманні житла участі не приймає, особистих речей в квартирі не має. Останнє відоме позивачу місце проживання відповідача - квартира [ADDRESS] . Зазначила, що відповідач втратив право користування квартирою у зв`язку з тривалою, понад один рік без поважної причини відсутністю за місцем реєстрації, а тому звернулася до суду та просить визнати відповідача такими, що втратив право користування квартирою [ADDRESS] . Позивач та його представник у судове засідання не з`явилися, про місце, день та час розгляду справи були повідомлені належним чином. Відповідач у судові засідання не з`являвся, про дату та час слухання справи був повідомлений належним чином, заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило, тому суд, відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, вважає можливим вирішити справу на підставі наявних доказів без участі відповідача. Третя особа в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи за відсутності їх представника на підставі поданих документів та наявних доказів у суді. Вивчивши письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог і на підставі наданих сторонами доказів. У ст. 12 ЦПК України, говориться, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено, що [PERSON] , є власником квартири [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с. 6-7). Згідно довідки з місця проживання, про склад сім`ї та реєстрацію виданої Димерською селищною радою від 05 квітня 2019 року № 350/02-25 в квартирі [ADDRESS] зареєстровані громадяни: власник - [PERSON] ; син - [PERSON] ;третя особа - [PERSON] (а.с. 9). Відповідно до актів складених депутатом Димерської селищної ради від13.02.2019 року та 07.04.2019 року та засвідчені секретарем Димерської селищної ради Мельниченко Н.С., встановлено, що в квартирі [ADDRESS] , [PERSON] зареєстрований, однак в період з квітня 2016 року в даній квартирі не проживає (а.с. 10-11). Рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 10.04.2015 року, яке набрало законної сили, шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Після розірвання шлюбу позивачу залишено прізвище « [PERSON] » (а.с. 8). Згідно ч. 1-3 ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім`ї понад шість місяців у випадках: 1) призову на строкову військову службу або направлення на альтернативну (невійськову) службу, а також призову офіцерів із запасу на військову службу на строк до трьох років - протягом усього періоду проходження зазначеної військової служби; перебування на військовій службі прапорщиків, мічманів і військовослужбовців надстрокової служби - протягом перших п`яти років перебування на дійсній військовій службі; 2) тимчасового виїзду з постійного місця проживання за умовами і характером роботи або у зв`язку з навчанням (учні, студенти, стажисти, аспіранти тощо), у тому числі за кордоном, - протягом усього часу виконання цієї роботи або навчання; 3) влаштування дитини (дітей) на виховання до родичів, опікуна чи піклувальника, у прийомну сім`ю, дитячий будинок сімейного типу, заклад для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, - протягом усього часу їх перебування у родичів, опікуна чи піклувальника, прийомній сім`ї, дитячому будинку сімейного типу, закладі для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування. Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Згідно ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Як передбачено ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідач відсутній в картирі позивача більше року без поважних причин згаданих у ч. 2 ст. 405 ЦК України, ст.ст. 71, 72 ЖК України. Враховуючи те, що відповідач з квітня 2016 року не проживає в квартирі [ADDRESS] , не виконує обов`язки по утриманню будинку, не сплачує поточні комунальні платежі, суд вважає встановленим, що відповідач понад 6 місяців не проживає у зазначеному житловому будинку без поважних причин, у зв`язку із чим є такими, що втратив право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності понад встановлені строки, у зв`язку із чим позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Outcome: approved