Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-15 00:00:00

[PERSON] звернулася до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з позовом до [PERSON] про стягнення з відповідача на користь позивача аліменти на утримання доньки в розмірі 1000 грн. щомісячно. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги. Позовні вимоги мотивувала тим, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, в якому у них народилася донька - [PERSON], [INFO]. Рішенням суду від 05.10.2010 року шлюб було розірвано. В позовній заяві позивачем вказано, що відповідач припинив надавати матеріальну допомогу на утримання доньки та ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків. Представник відповідача в судовому засіданні частково визнав позовні вимоги, висловивши готовність сплачувати аліменти в мінімально встановленому розмірі, оскільки його довіритель на даний час не працює, перебивається тимчасовими заробітками, окрім того в нього є інша сім'я і на утриманні є син, [INFO]. Заслухавши пояснення позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі який було розірвано рішенням Івано-Франківського міського суду від 05.10.2010 року. Під час перебування у шлюбі у них народилася донька - [PERSON], [INFO], згідно Свідоцтво про народження (а.с.5). Відповідно до ст. 141, 180 СК України батьки мають рівні права та обов'язки щодо своїх неповнолітніх дітей, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 1 та 2 статті 27 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Як зазначено ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частина 1 ст.182 СК України визначає, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення. Частина 2 ст.182 СК України визначає мінімальний розмір аліментів на одну дитину, який не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму, визначеного державою для відповідної категорії дітей. В судовому засіданні позивач підтримала заявлені вимоги, акцентуючи увагу суду на тому, що її доходів не вистачає на утримання доньки. Представник відповідача звернув увагу суду на те, що його довіритель не відмовляється від утримання доньки. Однак, на даний момент являється безробітнім, має іншу сім'ю та малолітнього сина на утриманні і може сплачувати лише мінімальний розмір аліментів, визначений законом. При визначенні розміру аліментів суд враховує те, що дитина, проживає разом з позивачем. Також судом враховано те, що відповідач являється безробітнім. Також судом досліджено докази, долучені представником відповідача до заперечення на позов щодо стану здоров'я відповідача. Дослідивши обставини справи та письмові докази, оцінюючи досліджені докази в їх сукупності, враховуючи те, що відповідач тимчасово не працює, маючи манливий дохід, а також зважаючи на те, що донька проживає з матір'ю, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково: стягувати аліменти в користь позивача, на утримання дочки [PERSON], [INFO], в розмірі 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідно віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Стягнення аліментів розпочати з 24.10.2014 року (з часу звернення з позовом до суду). На підставі ч.2 ст..84, 180, Сімейного кодексу України,

Outcome: partial