Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-24 00:00:00

[PERSON] звернулася до Рівненського суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] в якому просить визнати недійсною розписку від 25 вересня 2010 року щодо отримання її чоловіком - [PERSON] від [PERSON] позики в сумі 500\~000 дол. США та визнання будівлі туристично-оздоровчого комплексу «Зелена дача» в якості предмету забезпечення повернення такої позики. [PERSON] звернувся до суду із зустрічним позовом до [PERSON] та [PERSON] в якому просить визнати дійсним договір позики, укладений 25 вересня 2010 року між ним та [PERSON] В обґрунтування своїх вимог [PERSON] зазначила, що жодної потреби у отриманні позики їх сімя не мала, оскільки в той час будівництво туристично-оздоровчого комплексу «Зелена дача» не могло розпочатися з різних причин. На той час вони мали стабільні доходи від підприємницької діяльності і не потребували позики. Про наявність розписки дізналася після відкриття провадження у справі за позовом [PERSON] до її чоловіка про стягнення боргу та звернення стягнення на майно. Позики в сумі 500\~000 дол. США її чоловік від [PERSON] не отримував, боргової розписки не підписував. На позику у великому розмірі та на розпорядження нерухомим майном, що перебуває у спільній сумісній власності подружжя згоди не надавала. Просить визнати вказану розписку недійсною та визнати будівлю туристично-оздоровчого комплексу «Зелена дача»в якості предмету забезпечення повернення такої позики. На обґрунтування позовних вимог за зустрічним позовом [PERSON] зазначив, що 25 вересня 2010 року до нього звернувся [PERSON] з проханням позичити йому кошти в сумі 500\~000 дол. США для будівництва туристично-оздоровчого комплексу. 25 вересня 2010 року він передав [PERSON] 500\~000 дол. США і отримав від нього розписку в якій власноручно і розписався. Просить визнати дійсним договір позики. В судовому засіданні [PERSON] свій позов підтримала пояснила, що її чоловік [PERSON] будь-яких коштів від [PERSON] не отримував і розписки не писав. Зазначене в розписці майно, а саме туристично-оздоровчий комплекс «Зелена дача» є спільним майном подружжя. Будь-якої згоди чоловіку на його заставу не давала. Просить задовольнити позов. У судовому засіданні представник [PERSON] - [PERSON] зустрічний позов підтримав вказав, що 25 вересня 2010 року [PERSON] взяв у борг від [PERSON] 500\~000 дол. США для будівництва туристично-оздоровчого комплексу «Зелена дача» про що написав розписку і власноручно її підписав, про що свідчить висновок експерта. Просить визнати розписку від 25 вересня 2010 року дійсною. В задоволенні первісного позову просить відмовити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Заслухав учасників процесу, дослідив письмові докази, оцінив їх у сукупності з іншими доказами, суд прийшов до висновку, що первісний та зустрічний позови слід задовольнити частково із наступних підстав. Як убачається зі змісту ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Судом було встановлено, що 25 вересня 2010 року [PERSON] взяв у борг від [PERSON] 500\~000 дол. США, що підтверджується розпискою від 25.09.2010р. Згідно ч.2 ст.1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позикита його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначення кількості речей. З приводу спірних правовідносин, що склалися між [PERSON] та [PERSON] позивач за первісним позовом - [PERSON] звернулася до суду з позовом в якому просить визнати вказану розписку недійсною, оскільки її чоловік будь-яких коштів у позику не отримував і розписки він не підписував. При таких обставинах, для зясування обставин, що мають значення у справі і потребують спеціальних знань ухвалою суду від 10 грудня 2015 року в даній справі було призначено почеркознавчу експертизу на вирішення якої були поставлені питання стосовно вищевказаної боргової розписки. За результатами проведеної криміналістичної експертизи з дослідження підписів та матеріалів документів 12 лютого 2016 року було складено висновок про те, що розташований підпис під текстом розписки від 25 вересня 2010 року про отримання [PERSON] від [PERSON] грошових коштів у сумі 500\~000 дол. США виконаний саме [PERSON] Даний висновок суд визнає належним та допустимим доказом по справі. Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, викладеної у постанові від 18 вересня 2013 року в справі №6-63цс13 письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику. За своєю суттю, розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей. Частиною 1 ст.57 ЦПК України регламентовано, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Будь-яких інших належних та допустимих доказів того, що 25 вересня 2010 року [PERSON] не підписував розписку про отримання від [PERSON] 500\~000 дол. США суду не надано, не добуто їх і судом. За таких обставин суд не вбачає підстав для визнання розписки від 25 вересня 2010 року недійсною в частині отримання коштів. Щодо визнання будівлі туристично-оздоровчого комплексу «Зелена дача» в якості предмету забезпечення повернення такої позики суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч.2 ст.65 СК України при укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Дружина, чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без її, його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового. Будівля туристично-оздоровчого комплексу «Зелена дача», що знаходиться за адресою Закарпатська область, Рахівський район, смт. Ясіня, полонина «Драгобрат» належить [PERSON] на підставі рішення Рахівського районного суду Закарпатської області від 12 грудня 2011 року, а тому згідно ч.1 ст.60 СК України вважається спільною сумісною власністю подружжя. Розписка в частині повернення позики за рахунок майна, а саме будівлі туристично-оздоровчого комплексу «Зелена дача» вчинена [PERSON] самостійно. Під час вчинення правочину в порушення ч.2 ст.369 ЦК України він не отримував згоду дружини на вчинення правочину щодо розпорядження спільним майном, який підлягає нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, має бути висловлена письмово і нотаріально посвідчена. При таких обставинах, суд вважає, що згода другого з подружжя під час укладання розписки між [PERSON] та [PERSON] була обовязковою, а тому розписку в частині визнання будівлі туристично-оздоровчого комплексу «Зелена Дача» в якості забезпечення повернення такої позики слід визнати недійсною. Разом з тим, при розгляді даної справи судом також було встановлено дійсність укладеної 25 вересня 2010 року розписки про отримання [PERSON] від [PERSON] 500\~000 дол. США. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Як убачається із матеріалів справи, на підтвердження укладення договору позики від 25 вересня 2010 року [PERSON] представлено розписку в якій посвідчено передання йому позикодавцем визначеної грошової суми. Боргова розписка незалежно від найменування документа свідчить про автентичність правової природи його укладення (позика). За договором позикиодна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). 25 вересня 2010 року [PERSON] склав розписку, в якій зазначив, що він отримав від [PERSON] позику в сумі, еквівалентній 500\~000 дол. США в чому й розписався. Отже зі змісту вказаної розписки вбачається, що кошти були надані йому у позику. За таких обставин суд приходить до висновку про наявність достатніх підстав і належних, допустимих доказів для визнання дійсним договору позики, укладеного 25 вересня 2010 року між [PERSON] від [PERSON] та задоволення зустрічного позову.

Outcome: partial