Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-12 00:00:00

[PERSON], звернулася в суд з позовом про визнання права власності на житловий будинок, мотивуючи тим, що на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від третього березня 2016 року нотаріально посвідченого приватним нотаріусом Немирівського районного нотаріального округу Вінницької області за реєстровим №214, вона придбала земельну ділянку у [PERSON]. Земельна ділянка площею 0,1000 га під кадастровим номером [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] Цільове призначення земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка). Згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку обмеження у використанні не зареєстровано. Відповідно до Відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно право власності на земельну ділянку було за нею зареєстровано за №870321005230 від 10 березня 2016 року. За вказаною адресою місця розташування земельної ділянки: [ADDRESS] попередньому власнику [PERSON] був наданий дозвіл на будівництво індивідуального жилого будинку рішенням № 49 від 19 квітня 2005 року Немирівської міської ради та виданий будівельний паспорт. При укладанні договору купівлі-продажу земельної ділянки вона врахувала цю обставину як привабливий фактор для купування земельної ділянки, в подальшому в будівництві для себе індивідуального житлового будинку. В період 2017 року вона власними зусиллями за кошти подружжя збудувала житловий будинок за місцем розташування земельної ділянки: [ADDRESS]. [PERSON] звернулася до Немирівської міської ради за отриманням будівельного паспорту забудови земельної ділянки. Відповідно до листа від 15 лютого 2018 року за № 2018-02-15/4 її було відмовлено в отримані вказаного документу з приводу того, що будівництво житлового будинку та господарської будівлі на вище зазначеній земельній ділянці не відповідає генеральному плану м. Немирів, державним будівельним нормам, стандартам, і правилам, а саме п.3.5. розділу 3 Державних санітарних правил та норм «Гігієнічні вимоги щодо облаштування і утримання кладовищ в населених пунктах України» ДсанПІН 2.2.2.2028-99, затверджених Постановою Головного державного санітарного лікаря України від 01 липня 1999 року №28. Окрім того, її було повідомлено, що немає спеціального законодавства для надання дозвільних документів, щодо вводу в експлуатацію самочинно збудованого житлового будинку, та її було запропоновано звернутися до суду. Відповідно до технічного паспорту складеному 12 лютого 2018 року житловий будинок за адресою: [ADDRESS] складається із літери А, під номером 1 тамбура площею 3,4 кв. м., під номером 2 передпокій площею 14,5 кв. м., під номером 3 кухні площею 11,6 кв. м., під номером 4 кімнати площею 23,8 кв. м., під номером 5 санвузла площею 7,3 кв. м., під номером 6 коридору площею 12,1 кв. м., під номером 7 кімнати площею 15,1 кв. м., під номером 8 кімнати площею 11,9 кв. м., під номером 9 кімнати площею 14,3 кв. м., під номером 10 санвузлу площею 5,7 кв. м., разом загальною площею 119,7 кв. м., житловою 65,1 кв. м. та господарських будівель та споруд: літера «а» Тамбуру, літера «а2» Балкону, літера «а1» Гаражу, літера «а1/під» Погрібу. Відповідно до звіту про незалежну оцінку житлового будинку на 20 лютого 2018 року ринкова вартість належного її житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами складає суму 99917,00 грн. (дев'ятсот дев'яносто тисяч дев'ятсот сімнадцять тисяч гривен), що складає ціну позову. Згідно ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. У відповідності до ч.1 ст. 375 ЦК України власник земельної ділянки має право зводити на ній будівлі та споруди, створювати закриті водойми, здійснювати перебудову, а також дозволяти будівництво на своїй ділянці іншим особам. Згідно ч.2 вказаної статті власник земельної ділянки набуває право власності на зведені ним будівлі, споруди та інше нерухоме майно. Згідно ч.5 ст. 376 ЦК України на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Наявність належного її житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: м. Немирів, провулок Островського, буд. №7 не порушує прав інших осіб. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. В зв'язку з цим позивач [PERSON], просить суд визнати за нею право власності на самовільно побудований житловий будинок з господарськими будівлями в порядку спадкування за законом. В судовому засіданні представник позивача адвокат [PERSON], позовні вимоги підтримує просить їх задовольнити. Представник відповідача Немирівської міської ради [PERSON], в судовому засіданні позовні вимоги визнав, не заперечує проти їх задоволення. Суд заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, оцінивши зібрані по справі матеріали, що позовна заява підлягає до задоволення з наступних підстав. Як було встановлено в судовому засіданні, позивачка на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від третього березня 2016 року, нотаріально посвідченого приватним нотаріусом Немирівського районного нотаріального округу Вінницької області, за реєстровим №214, є власником земельної ділянки площею 0,1000 га під кадастровим номером [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] Цільове призначення земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка). За вказаною адресою місця розташування земельної ділянки: [ADDRESS] попередньому власнику [PERSON] був наданий дозвіл на будівництво індивідуального жилого будинку рішенням № 49 від 19 квітня 2005 року Немирівської міської ради та виданий будівельний паспорт. В період 2017 року вона власними зусиллями за кошти подружжя збудувала житловий будинок за місцем розташування земельної ділянки: [ADDRESS]. [PERSON] звернулася до Немирівської міської ради за отриманням будівельного паспорту забудови земельної ділянки. Відповідно до листа від 15 лютого 2018 року за № 2018-02-15/4 її було відмовлено в отримані вказаного документу з приводу того, що будівництво житлового будинку та господарської будівлі на вище зазначеній земельній ділянці не відповідає генеральному плану м. Немирів, державним будівельним нормам, стандартам, і правилам. Згідно ст. 375 ЦК України власник земельної ділянки має право зводити на ній будівлі та споруди, створювати закриті водойми, здійснювати перебудову, а також дозволяти будівництво на своїй ділянці іншим особам. Власник земельної ділянки набуває право власності на зведені ним будівлі, споруди та інше нерухоме майно. Право власника на забудову здійснюється ним за умови додержання архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил, а також за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням. Правові наслідки самочинної забудови, здійсненої власником на його земельної ділянці, встановлюються статтею 376 цього Кодексу. В силу ч. 1 ст. 376 ЦК України жилий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважається самовільним будівництвом, якщо вони побудовані або будуються на земельній ділянці, яка не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу або належним чином затвердженого проекту, або з суттєвими порушеннями будівельних норм і правил. У відповідності з ч. 3 ст. 376 ЦК України право власності на самовільно побудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнано за особою, яка здійснила самовільне будівництво на земельній ділянці, яка не була йому відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже побудоване нерухоме майно. Як вбачається з матеріалів справи, позивачка є власником земельної ділянки ділянка площею 0,1000 га під кадастровим номером [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] Цільове призначення земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка). Попередньому власнику земельної ділянки [PERSON] був наданий дозвіл на будівництво індивідуального жилого будинку, що підтверджується рішенням № 49 від 19 квітня 2005 року Немирівської міської ради та виданий будівельний паспорт. Згідно технічного звіту №180201 про результати обстеження будівельних конструкцій на житловий будинок, вказаний будинок придатний до безпечної та надійної експлуатації. Стаття 16 ЦК України передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно з роз'ясненнями постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами статті 376 ЦК України» право власності у порядку, передбаченому частиною третьою статті 376 ЦК, може бути визнано лише на новозбудоване нерухоме майно або нерухоме майно, яке створено у зв'язку зі знесенням попередньої будівлі та відповідно до будівельних норм і правил є завершеним будівництвом. Оцінюючи усі докази, досліджені в ході судового засідання в їх сукупності, приймаючи до уваги, що позивач правомірно користується земельною ділянкою під спірним майном, виконане самочинне будівництво зроблено із додержанням встановлених норм та правил і придатне до експлуатації, а тому суд вважає за можливе задовольнити позов.

Outcome: approved