Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-09 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом та просить зняти арешт на належне їй нерухоме майно, що накладений на підставі постанови Переяслав-Хмельницького ВДВС АА №336778 від 11.04.2008 (зареєстроване в Єдиному реєстрі заборони відчуження об`єктів нерухомого майна 11.04.2008, номер обтяження 7006607) в межах виконавчого провадження по виконавчому листу №2-148, виданого 27.03.2008 Переяслав-Хмельницьким міськрайонним судом Київської області, на рішення суду про стягнення з неї [PERSON] на користь [PERSON] матеріальної шкоди в розмірі 9982,08 грн Понесені нею судові витрати просить залишити за собою. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що при зверненні до державного нотаріуса з метою оформлення договору дарування належного позивачці майна, а саме: житлового будинку [ADDRESS] , їй стало відомо, що на все належне їй нерухоме майно Переяслав-Хмельницьким відділом державної виконавчої служби накладено арешт. 04.08.2021 на її заяву відділ ДВС повідомив, що дійсно на підставі постанови Переяслав-Хмельницького відділі ДВС АА №336778 від 11.04.2008 на все її нерухоме майно накладено арешт в межах примусового виконання виконавчого листа №2-148, виданого 27.03.2008 Переяслав-Хмельницьким міськрайонним судом Київської області про стягнення з неї [PERSON] , на користь [PERSON] матеріальної шкоди в розмірі 9982,08 грн. Також в цьому листі повідомляється, що 30.12.2009 державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу. Після цього позивачка звернулася до відповідача [PERSON] , який їй повідомив, що вся матеріальна шкода згідно рішення суду йому відшкодована і будь-які претензії до неї у нього відсутні. Отже обтяження майна позивачка вважає невиправданим, тому вона звернулася до суду з вказаним позовом з метою захисту свого права власності на майно. Позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] в судовому засіданні позов підтримали, просили його задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав, не заперечує проти його задоволення та зазначив, що будь-які претензії до позивачки у нього відсутні, оскільки вся шкода йому відшкодована на стадії виконавчого провадження, про що він повідомив державного виконавця письмово. Виконавчий лист йому не повертався, а тому він вважає, що в цій ситуації відповідальною перед позивачкою (боржником у виконавчому провадженні) має бути державна виконавча служба, яка не здійснила зняття арешту з майна при закінченні виконавчого провадження. Третя особа [PERSON] , як солідарний боржник перед [PERSON] позов підтримав. Третя особа Переяславський міськрайонний відділ державної виконавчої служби в Бориспільському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) свого представника в засідання не направив. Про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, пояснень по суті спору не надав. Заслухавши учасників судового розгляду, судом встановлено наступне. 29.02.2008 Рішенням Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області у справі № 2-148/2008 позов [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП, задоволено частково та стягнуто солідарно з [PERSON] , [PERSON] на користь [PERSON] матеріальну шкоду - 9982,08 грн (а.с.9). Згідно інформації\~у листі\~Переяславського міськрайонного\~ВДАС в\~Бориспільському районі\~Київської області\~Центрального міжрегіонального\~управління Міністерства\~юстиції (м.\~Київ)\~№16721\~від 04.08.2021\~на заяву\~ [PERSON] \~від 02.08.2021\~у Державному\~реєстрі речових\~прав на\~нерухоме майно\~та Реєстру\~прав власності\~на нерухоме\~майно,\~Державного реєстру\~Іпотек,\~Єдиного реєстру\~заборон відчуження\~об`єктів нерухомого\~майна на\~нерухоме майно\~ [PERSON] \~міститься реєстраційний\~запис всього\~нерухомого майна\~(зареєстровано\~в Єдиному\~реєстрі заборон\~відчуження об`єктів\~нерухомого майна\~11.04.2008\~за реєстраційним\~номером обтяження\~7006607),\~вчинений на\~підставі постанови\~Переяслав-Хмельницького\~відділу державної\~виконавчої служби\~АА №\~336778\~від 11.04.2008.\~Також у\~листі відділ\~повідомив позивачку,\~що з\~25.04.2008\~у відділі на\~виконанні перебував\~виконавчий лист\~№2-148,\~виданий 27.03.2008\~Переяслав-Хмельницьким\~міськрайонним судом\~Київської області про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] матеріальної шкоди в розмірі 9982,08 грн та 25.04.2008 було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження (ВП 7397666). 30.12.2009 в зв`язку з відсутністю у боржника майна винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві згідно п.2 ч.1 ст. 47 (старої редакції) Закону України «Про виконавче провадження». Станом на 03.08.2021 виконавче провадження знищене, а тому відділ не може надати більше інформації відносно арешту, а для того, щоб зняти арешт у відділу не має технічної можливості та законних підстав (а.с.8). Інформацією з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №283932229 від 10.11.2021 підтверджується, що на все майно [PERSON] , [INFO] , реєстратором: Переяслав-Хмельницька міська державної нотаріальної контора внесено відомості про обтяження арешт нерухомого майна за реєстраційним номером обтяження: 7006607 від 11.04.2008. Підставою обтяження є: постанова АА №336778 від 11.04.2008 Переяслав-Хмельницького відділу державної виконавчої служби. Відповідно до відомостей Автоматизованої системи виконавчих проваджень відносно боржника - [PERSON] , [INFO] , станом на 10.11.2021 будь-які виконавчі провадження відсутні. Також за [PERSON] відсутні будь-які борги, про що свідчить Інформація з Єдиного реєстру боржників станом на 10.11.2021. Відповідно до п. 2 ч.1 ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження» № 606-ХІV від 21.04.1999 (в редакції чинній на момент виникнення правовідносин) виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом одного року з дня набрання чинності судовим рішенням. Пунктом 2\~частини\~1\~статті\~47\~цього\~Закону\~було передбачено повернення виконавчого документа стягувачу у разі, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними. Відповідно до\~частин 1-3\~статті 57\~цього Закону\~арешт \~майна \~боржника застосовується\~ для\~ \~забезпечення реального\~виконання рішення\~та може\~ накладатися державним виконавцем,\~в тому\~числі шляхом:\~винесення постанови\~ про\~ арешт\~ майна\~боржника та\~оголошення заборони\~на його\~відчуження у\~розмірі суми\~стягнення з урахуванням виконавчого\~збору,\~витрат,\~пов`язаних\~з організацією\~та проведенням\~ виконавчих\~ дій\~ та\~застосованих державним\~виконавцем штрафів,\~ на\~все майно\~боржника \~або \~на \~окремі \~предмети.\~ Копії\~постанови,\~ якою\~ накладено\~ арешт\~ на\~майно боржника\~та оголошено заборону \~на \~його \~відчуження,\~ державний\~ \~виконавець \~ надсилає\~органам,\~що здійснюють реєстрацію майна\~або ведуть\~реєстр заборони\~на його\~відчуження. Згідно ч.1\~ст.\~50\~Закону України\~«Про виконавче\~провадження» №606-ХІV\~від 21.04.1999\~(в\~редакції чинній\~на момент\~виникнення правовідносин)\~було передбачено,\~що уразі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків не стягнення виконавчого збору або витрат пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку із завершенням виконавчого провадження. Також у частині 4 статті 59 Закону № 1404-VІІВ\~від 02.06.2016,\~який є\~чинним на\~день розгляду\~питання про\~зняття арешту\~з майна,\~передбачені випадки,\~коли арешт\~майна може\~бути знятий\~виконавцем,\~серед яких\~немає такої\~підстави як повернення виконавчого\~документа стягувачу. Водночас частиною 5 статті 59 цього Закону передбачено, що у всіх інших випадках арешт з майна може бути знятий за рішенням суду. Статтею 41 Конституції України, статтею 1 Першого Протоколу до «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» від 20.03.1952, ратифікованою Україною 17 липня 1997 року Законом №475/97, положеннями протоколів № 2, 4, 7, та 11 до Конвенції, та положеннями Цивільного кодексу України (ч.ч.1,2 ст. 319, ст. 321 ЦК) закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб, Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно пунктів 3,7 ч.2, ч.1 ст. 16 ЦК України закріплено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: припинення дії, яка порушує право; припинення правовідношення. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Таким чином, незняття державним виконавцем арешту з майна боржника, накладеного у виконавчому провадженні, за відсутності будь-якого виконавчого провадження щодо боржниці, на майно якої накладено арешт, порушує право позивачки на володіння, користування та розпорядження власним майном. Аналогічна правова позиція викладена в Постанові Верховного Суду по справі № 817/928/17 від 27.03.2020. У цій справі суд бере до уваги те, що виконавче провадження закінчено майже дванадцять років тому і, що стягувач у виконавчому провадженні, в рамках якого накладався арешт, [PERSON] запевнив суд про відсутність у позивачки будь-яких боргів, матеріальна шкода йому повністю відшкодована. Отже, аргументи позивачки [PERSON] щодо безпідставного продовження обмеження цивільних (майнових) прав на її нерухоме майно є переконливими. В суді не встановлено обставин, за яких продовження обтяження майна [PERSON] може бути виправданим. Обраний позивачем спосіб захисту порушеного права відповідає вимогам закону та не порушує прав інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved