Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-15 00:00:00

[PERSON] звернулася до Кіцманського районного суду Чернівецької області з позовом до [PERSON] про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів, мотивуючи свої вимоги тим, що рішенням Кіцманського районного суду Чернівецької області від 06.05.2015 року стягнуто з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] в сумі по 700 грн., щомісячно до повноліття дитини. На підставі даного рішення Кіцманським районним судом було видано виконавчий лист. 08.06.2015 року відділом державної виконавчої служби Кіцманського районного управління юстиції Чернівецького обласного управління юстиції винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 47723598 по примусовому стягненні аліментів. Однак, відповідач рішення суду не виконував, у зв`язку із чим у нього виникла заборгованість по сплаті аліментів у розмірі 54100,59 грн. З урахуванням вимог ч.1 ст.196 СК України вважає, що з відповідача підлягає стягненню неустойка (пеня) за період з 07.04.2015 року по 01.03.2021 року у розмірі 55000,59 грн., а тому просила задовольнити позов. 31.05.2021 року відповідач [PERSON] через канцелярію суду подав відзив на позовну заяву, в якій вказав, що позов визнає частково та просив, відповідно до ч.2 ст.196 СК України зменшити розмір неустойки з урахування його матеріального стану до суми 10 000 грн. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні підтримав позов повністю та просив його задовольнити. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] позов визнали частково у сумі 10 000 грн., вказуючи, що пеня не може бути стягнута в розмірі більшому, ніж 100% заборгованості. Також, вказали, що заборгованість по аліментах у відповідача виникла через його скрутне матеріальне становище, оскільки, він не має постійного місця роботи, тривалий час перебуває у фактичних шлюбних відносинах і має на утриманні четверо дітей. Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:1) письмовими, речовими і електронними доказами;2) висновками експертів;3) показаннями свідків. Відповідно до ст.79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Відповідно до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Так, судом встановлено, що рішенням Кіцманського районного суду Чернівецької області від 06.05.2015 року стягнуто з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] в сумі по 700 грн., щомісячно до повноліття дитини, починаючи стягнення з 07.04.2015 року.(а.с.11) На підставі вказаного рішення, судом було видано виконавчий лист, який пред`явлений позивачкою для примусового виконання до Кіцманського відділу ДВС ГТУЮ у Чернівецькій області. Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, який виданий державним виконавцем [PERSON] заборгованість у відповідача по аліментах станом на 01.02.2021 року становить 54100,59 грн.(а.с.6) Також, представником позивача надано суду розрахунок пені нарахованої на суму заборгованості по аліментах [PERSON] з період з квітня 2015 року по березень 2021 року становить 55 000,59 грн. (а.с.7-9) Згідно довідки № 351 від 27.05.2021 року, яка видана виконавчим комітетом Неполоковецької селищної ради Чернівецького району Чернівецької області про те, що за наявними даними за [PERSON] не обліковуються земельні ділянки. (а.с.33) Довідкою № 355 від 27.05.2021 року, яка видана виконавчим комітетом Неполоковецької селищною радою Чернівецького району Чернівецької області про те, що за наявними даними житлового будинку у власності [PERSON] не обліковується. (а.с.34) Згідно довідки № 356 від 27.05.2021 року, яка видана виконавчим комітетом Неполоковецької селищної ради Чернівецького району Чернівецької області про те, що [PERSON] , 1994 року народження(цивільна дружина відповідача) вона разом зі своїми малолітніми дітьми [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , 2011 р. н., [PERSON] , [INFO] проживають без реєстрації на території Неполоковецької селищної ради Чернівецького району Чернівецької області за адресою: [ADDRESS] . (а.с.36) Згідно витягу № 358 про зареєстрованих у приміщенні будинку осіб за адресою: [ADDRESS] про те, що за даною адресою зареєстровані: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . (а.с.35) Статтею 180 СК України встановлений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини. Відповідно до ч.1 ст.196 СК Україниу разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак, таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти. Устатті 196 СК України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки, аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. Отже, зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. За загальним правилом умовою застосування юридичної відповідальності є винна протиправна поведінка особи. Стягнення неустойки можливе лише у разі виникнення заборгованості з вини особи, зобов`язаної сплачувати аліменти, наприклад, у зв`язку з її ухиленням від сплати аліментів, розшуком, перебуванням за кордоном тощо. Так, згідно наданого представником позивача розрахунку, сума пені за прострочення сплати аліментів, виходячи із суми несплачених аліментів, за період з квітня 2015 року по березень 2021 року становить 55 000,59 грн.(а.с.7-9). Частиною 2 ст.196 СК України розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Згідно роз`яснень Пленуму Верховного Суду України у своїй постанові Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів №3 від 15.05.2006 р., суд може зменшити розмір неустойки з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів, а за передбачених ст. 197 СК умов - повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості. Статтею ст.617 ЦК України передбачено, що особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Як було встановлено судом, заборгованість по аліментах виникла у відповідача у зв`язку з його матеріальним та сімейним станом, також, те, що він немає постійного місця роботи та стабільного заробітку, підприємницькою діяльністю не займається та не отримує жодних спеціальних виплат від держави. Не має на праві власності житла та інших земельних ділянок. Також суд бере до уваги й той факт, що відповідач має на утриманні троє дітей від першого шлюбу його дружини, також в них є спільна дитина, які він також повинен забезпечувати матеріально. Таким чином, суд з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів вважає за можливе зменшити розмір неустойки, який підлягає стягненню з відповідача з 55000,59 грн. до 40 000 грн. Згідно ч.6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. У зв`язку із частковим задоволенням позовних вимог щодо стягнення пені за прострочення сплати аліментів, судові витрати по справі, що складаються з витрат на сплату судового збору у розмірі 908 гривень 00 копійок, від сплати яких позивач був звільнений при подачі позову, на підставі п.3 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», - підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного, ст. 51 Конституції України, ст. ст. 180-181, 196 Сімейного кодексу України,

Outcome: partial