Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-26 00:00:00

[PERSON] , звернулася в суд з позовом до Городоцької міської ради Львівської області, [PERSON] , треті особи Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Авіатор-96», [PERSON] про визнання за нею права на проживання та реєстрацію місця проживання в квартирі [ADDRESS] мотивуючи тим, що основним наймачем квартири на [ADDRESS] є її чоловік [PERSON] , що з останнім з 2005 року постійно проживає в означеній квартирі, веде з ним спільне господарство, несе витрати по утриманню квартири, оплаті комунальних послуг та квартплати, що у травні 2019 року [PERSON] звернувся в Городоцьку міську раду Львівської області із заявою про реєстрацію місця проживання дружини в займаному ним жилому приміщені на [ADDRESS] , однак у її реєстрації відмовлено через відсутність письмової згоди законного представника неповнолітніх [PERSON] , 2002р.н. та [PERSON] , 2007р.н. [PERSON] , які зареєстровані в цій квартирі, що останній в добровільному порядку врегулювати спір відмовляється, у зв`язку з чим, вона змушена звернутися до суду за захистом своїх порушених прав. Просить позов задовольнити. [PERSON] в суді вимоги підтримала з мотивів наведених у заяві, окрім цього пояснила, що значиться зареєстрованою у житловому будинку на [ADDRESS] , належному дочці [PERSON] , однак з 2005 року постійно проживає в квартирі [ADDRESS] , наймачем якої є чоловік [PERSON] , веде з ним спільне господарство, несе витрати по утриманню квартири, оплаті комунальних послуг та квартплати, однак через відсутність письмової згоди законного представника неповнолітніх дітей, які зареєстровані разом з [PERSON] в спірній квартирі, вона позбавлена можливості зареєструвати своє фактичне місце проживання. Просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] , який належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання в черговий раз не з`явився, причин неявки не повідомив, заперечень щодо заявлених [PERSON] вимог, не подав (а.с. 89). Міський голова Кущак Р.В., як представник Городоцької міської ради Львівської області у відзиві від 21.02.2020 позов по суті не заперечив, при цьому зазначив, що наймач вправі вселити в займане ним жиле приміщення свою дружину чи інших осіб лише за письмовою згодою всіх членів сім`ї (а.с. 33-35). Представник третьої особи Об`днання співвласників багатоквартирного будинку «Авіато-96» Келюшко О.Б. у заяві заперечень щодо задоволення позову [PERSON] , не висловив, просив про розгляд справи за його відсутності (а.с. 49). Третя особа [PERSON] позов [PERSON] підтримав, окрім цього пояснив, що в 1988 році отримав ордер на вселення у квартиру на [ADDRESS] на сім`ю із чотирьох осіб: дружину [PERSON] , 1957р.н., дочку [PERSON] , 1977р.н. та сина [PERSON] , 1986р.н., що у 2003 та 2007 роках в означеній квартирі дочка [PERSON] , яка померла в 2017 році, зареєструвала своїх неповнолітніх дітей [PERSON] , 2002р.н. та [PERSON] , 2007р.н., а в 2005 році дала згоду на вселення у квартиру [PERSON] , з якою з того часу постійно разом проживають, ведуть спільне господарство та пов`язані спільним побутом. Просить визнати за [PERSON] право на проживання та реєстрацію місця проживання в квартирі [ADDRESS] . Заслухавши пояснення позивачки та третьої особи, свідчення [PERSON] та [PERSON] , оглянувши матеріали цивільної справи №441/1067/16-ц, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд доходить висновку про задоволення позову. За положеннями ст. ст. 12, 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1\~ст.15 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Статтею 47 Конституції України гарантовано кожному право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Частинами 1 і 2\~ст. 64 Житлового кодексу Української\~РСР\~передбачено, що члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Відповідно до ч. 1 і ч. 2\~ст. 65 Житлового кодексу Української\~РСР, наймач вправі в установленому порядку за письмовою згодою всіх членів сім`ї, які проживають разом з ним, вселити в займане ним жиле приміщення свою дружину, дітей, батьків, а також інших осіб. На вселення до батьків їх неповнолітніх дітей зазначеної згоди не потрібно. Особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім`ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім`ї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім`ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням. Відповідно до п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» №2 від 12.03.1985, вирішуючи спори про право користування жилим приміщенням осіб, які вселилися до наймача, суд повинен з`ясувати, чи дотриманий встановлений порядок при їх вселенні, зокрема: чи була письмова згода на це всіх членів сім`ї наймача, чи приписані вони в даному жилому приміщенні, чи було це приміщення постійним місцем їх проживання, чи вели вони з наймачем спільне господарство, тривалість часу їх проживання, чи не обумовлювався угодою між цими особами, наймачем і членами сім`ї, що проживають з ним, певний порядок користування жилим приміщенням. При цьому, як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п.15\~постанови від 01.11.1996 року №9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», навність чи відсутність прописки сама по собі не може бути підставою для визнання права користування жилим приміщенням за особою, яка там проживала чи вселилася туди як член сім`ї наймача (власника) приміщення, або ж для відмови їй у цьому. Також, відсутність письмової згоди членів сім`ї наймача на вселення сама по собі не свідчить про те, що особи, які вселилися, не набули права користування жилим приміщенням, якщо за обставинами справи безспірно встановлено, що вони висловили таку згоду. Із пояснень третьої особи в суді, із копії ордеру №9 убачається, що 05.01.1988 [PERSON] на сім`ю з 4 осіб, в т.ч. дружину [PERSON] , 1957р.н., дочку [PERSON] , 1977р.н. та сина [PERSON] , 1986р.н. видано ордер на право зайняття двох кімнат, площею 26, 0 кв.м. в квартирі [ADDRESS] , останні 26.07.1988 зареєстровані в означеному жилому приміщенні (а.с. 14, 67). 13.01.2003 [PERSON] , а 30.06.2017 [PERSON] виписані з квартири [ADDRESS] , у зв`язку із смертю, що стверджується картками прописки форми 16 та поквартирною карткою форми 17 (а.с. 64, 66-67). Із оглянутих в судовому засіданні матеріалів цивільної справи №441/1067/16-ц убачається, що рішенням Городоцького районного суду Львівської області від 16.01.2017, яке 09.02.2017 набрало законної сили, [PERSON] , 1986р.н. визнано таким, що втратив право на користування житлом у квартирі [ADDRESS] , у зв`язку із чим 27.11.2017 виписаний із означеної квартири (а.с. 68). 21.03.2003 та 03.07.2007, у квартиру [ADDRESS] прописано неповнолітніх дітей [PERSON] , 1977р.н. - [PERSON] , 2002р.н. та [PERSON] , 2007р.н. відповідно (а.с. 67). Згідно довідки ОСББ «Авіатор-96» №91, поквартирної картки форми 17, в квартирі [ADDRESS] значаться зареєстрованими [PERSON] та неповнолітні [PERSON] , 2002р.н. (з 21.03.2003) і [PERSON] , 2007р.н. (з 10.04.202) (а.с. 12). Як убачається із пояснень позивачки в суді, із копії свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] , [PERSON] та [PERSON] 22.07.2008 зареєстрували шлюб в Угрівській сільській раді Городоцького району Львівської області, актовий запис №10 (а.с. 16). Згідно довідки виконавчого комітету Городоцької міської ради Городоцького району Львівської області №4210 від 23.12.2019, нотаріально посвідченої заяви [PERSON] від 26.12.2019, інших матеріалів справи, [PERSON] значиться зареєстрованою в житловому будинку [ADDRESS] , належному на праві власності [PERSON] , однак з 2005 року постійно проживає в квартирі [ADDRESS] з чоловіком [PERSON] , разом ведуть спільне господарство, вона виконує всі права та обов`язки, які покладені на неї, як члена сім`ї наймача (сплачує комунальні платежі, здійснює поточний ремонт, інше) (а.с. 15, 17-20). Із свідчень [PERSON] та [PERSON] в суді убачається, що позивачка [PERSON] , у 2005 році, при житті матері неповнолітніх [PERSON] , 2002р.н. і [PERSON] , 2007р.н., вселилася в квартиру [ADDRESS] , \~надану на підставі ордеру чоловіку [PERSON] , з цього часу постійно проживає у ній без реєстрації, веде з чоловіком спільне господарство, пов`язана з ним спільним побутом і взаємними права й обов`язками, заперечень щодо вселення позивачки у квартиру [PERSON] члені його сім`ї, в т.ч. і [PERSON] , ніколи не висловлювали. Вищеозначені показання свідків, суд бере до уваги, оскільки такі логічні, послідовні та узгоджуються між собою, а відтак\~не вірити\~таким,\~у суду\~не має\~підстав. Про те, що [PERSON] понад 15 років постійно проживає разом з чоловіком [PERSON] на [ADDRESS] та веде з ним спільне господарство, окрім свідчень [PERSON] та [PERSON] , інших матеріалів справи, стверджується також актами обстеження житлово-побутових умов, складених комісією ОСББ «Авіатор-96» №52 від 03.07.2019, №82 від 15.10.2019 та №96 від 19.12.2019 (а.с. 9-11). Листом Городоцької міської ради Львівської області №02-12/1269 від 16.05.2019, [PERSON] роз`яснено порядок вселення дружини [PERSON] в займане ним жиле приміщення квартиру [ADDRESS] і зокрема необхідність подання письмової згоди законного представника дітей [PERSON] , 2002р.н. і [PERSON] , 2007р.н. [PERSON] , зареєстрованих в означеній квартирі (а.с. 13). Під час вирішення спору про право користування жилим приміщенням осіб, які вселилися до наймача, суд повинен з`ясувати, крім обставин щодо реєстрації цих осіб у спірному приміщенні, дотримання встановленого порядку при їх вселенні та наявності згоди на це всіх членів сім`ї наймача та обумовлення угодою між указаними особами, наймачем і членами сім`ї, що проживають з ним, певний порядок користування жилим приміщенням, й інші обставини справи, що мають значення для справи, а саме: чи було це приміщення постійним місцем проживання цих осіб, чи вели вони з наймачем спільне господарство, тривалість часу їх проживання. Така правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 19 вересня 2018 року у справі № 182/8114/15-ц. Таким чином, ураховуючи, що [PERSON] у 2005 році вселилася у спірну квартиру [ADDRESS] за згодою наймача та членів його сім`ї і зокрема [PERSON] та [PERSON] , як законного представника неповнолітніх [PERSON] , 2002р.н. та [PERSON] , 2007р.н., і з того часу постійно проживає у квартирі, сплачує комунальні послуги, нарівні з наймачем [PERSON] користується усіма правами і несе усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення, суд доходить висновку про наявність підстав для задоволення позову про визнання за позивачкою права на проживання та реєстрацію місця проживання в квартирі [ADDRESS] .

Outcome: approved