Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-15 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з зазначеним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що вона з 27 жовтня 2005 року є власником житлового будинку по [ADDRESS], а відповідачка [PERSON] зі своїми неповнолітніми дітьми [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] згідно договору найму від 25 липня 2011 року лише зареєструвалися в даному домоволодінні, але фактично більше двох років мешкають за іншою адресою ([ADDRESS]) й у добровільному порядку знятися з реєстраційного обліку не бажають. В зв'язку з цим, просить розірвати договір найму житла та виселити з нього відповідачів. Позивачка в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала і просила їх задовольнити з вищевказаних підстав, пояснивши що відповідачка [PERSON] та її діти є для неї сторонніми особами, але на прохання [PERSON] вона уклала з нею договір найму належного їй житлового приміщення строком на один рік та зареєструвала в ньому відповідачів, щоб вони могли отримувати державну соціальну допомогу. Однак, після спливу вказаного строку, [PERSON] ігнорує її прохання знятися з реєстрації в належному їй будинку, хоча фактично з самого початку проживає з дітьми за іншою адресою. Реєстрація відповідачів у її будинку створює для неї незручності, оскільки вона позбавлена можливості оформити відповідні державні соціальні допомоги, відчужити домоволодіння. Відповідачі були належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи, що підтверджується поштовими повідомленнями про вручення судових повісток, але в судове засідання не з'явилися, про поважність причин неявки суду не повідомили, заперечення проти позову та докази на їх обґрунтування не подали. Тому, зі згоди позивачки суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. Представник Борзнянської РДА, як органу опіки та піклування, в судовому засіданні вважав за можливе вимоги позивачки задовольнити, оскільки відповідачі проживають без реєстрації за іншою адресою - в житловому будинку, право власності на який після померлого спадкодавця не оформлене в установленому законом порядку. Заслухавши пояснення позивачки, представника третьої особи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до слідуючого висновку. Відповідно до ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно зі ст.383 ЦК України, ст.150 ЖК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] являється одноособовим власником домоволодіння по [ADDRESS] яке перейшло до неї за договором купівлі-продажу від 27.10.2005р. 25 липня 2011 року між позивачкою та відповідачами в особі наймача [PERSON] було укладено договір найму зазначеного житлового приміщення строком на 1 рік, зареєстрованого в Прохорівській сільській раді Борзнянського району, й з 27 липня 2011 року відповідачі значаться зареєстрованими за вказаною адресою, але фактично проживають в [ADDRESS], що підтверджується копіями договору купівлі-продажу житлового будинку, витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно КП «Ніжинське МБТІ», договору найму житла, довідками Прохорівської сільської ради №21 від 16.01.2014р. та Борзнянського РС УДМС від 29.01.2014р. Згідно ст.825 ЦК України договір найму житла може бути розірваний за рішенням суду на вимогу наймодавця у разі необхідності використання житла для проживання самого наймодавця та членів його сім'ї. Як вбачається з матеріалів справи та не оспорюється позивачкою, відповідачі в розумінні вимог ст.3 СК України не належать до кола членів сім'ї [PERSON] як власника житла, а були зареєстровані у належному [PERSON] житловому будинку зі згоди власника на підставі договору найму з метою отримання державної соціальної допомоги, фактично в цьому домоволодінні не проживали. Відповідно до вимог ст.826 ЦК України у разі розірвання договору найму житла наймач та інші особи, які проживали в помешканні, підлягають виселенню з житла на підставі рішення суду, без надання їм іншого житла. Таким чином, враховуючи викладені обставини, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] є обгрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного, ст.ст.317, 319, 825, 826 ЦК України, ст.150 ЖК України, ст.ст.10, 60, 88, 208, 209, 212-215, 224 ЦПК України, суд, -

Outcome: approved