Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-24 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу мотивуючи тим, що вони одружилися 21 травня 2014 року, зареєструвавши шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Івано-Франківського міського управління юстиції, актовий запис № 661. В шлюбі у них народилася дочка [PERSON] , [INFO] , яка проживає з нею. Шлюбні відносини припинені, вони проживають окремо. Спільне сімейне життя не склалося через відсутність порозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки з ведення спільного господарства. Вважає, що подальше спільне життя, збереження шлюбу та примирення є неможливим, тому перебування у зареєстрованому шлюбі, який існує формально, суперечить її інтересам. Ухвалою від 26 липня 2019 року відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено за правилами загального позовного провадження до підготовчого засідання. Ухвалою від 15 серпня 2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. В поданій заяві позивач позовні вимоги підтримала, просить позов задовольнити, розгляд справи здійснювати за її відсутності та шлюб розірвати. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку. Відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності та взаємозв`язку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини. Ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони одружилися 21 травня 2014 року, зареєструвавши шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Івано-Франківського міського управління юстиції, актовий запис № 661. В шлюбі у них народилася дочка [PERSON] , [INFO] . Спільне життя в сторін не склалось через відсутність порозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини. Сторони проживають окремо, шлюбні відносини припинені. Заходи, вжиті судом для примирення подружжя, бажаного результату не дали. Відповідно до ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. В ст.7 СК України зазначено, що сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. Згідно ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до вимог ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Згідно ч. 3 ч. 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З огляду на встановлені судом обставини справи, а також норми, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов до висновку про підставність позовних вимог позивача щодо розірвання шлюбу, оскільки сторони не підтримують сімейно-шлюбних стосунків, спільного господарства не ведуть, разом не проживають. Обов`язки дружини та чоловіка зі спільного піклування про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги припинені. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За таких умов подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін та моральним засадам суспільства, а тому позов підлягає до задоволення повністю. На підставі ст.ст.110,112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved