Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-03 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом до Остапівської сільської ради, [PERSON] В позові посилається на те, що 26 липня 2015 року помер її батько [PERSON]. Після його смерті залишилося спадкове майно у вигляді земельної ділянки площею 4,32 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, з кадастровим номером 5323284600:00:008:0068, яка розташована на території Остапівської сільської ради Миргородського району і яку померлий успадкував після смерті [PERSON] - своєї дружини та матері позивачки. 22.05.2009 [PERSON] склав заповіт, за яким все належне йому майно заповів своєму сину відповідачу [PERSON] Позивачка є спадкоємцем за законом і оскільки на день смерті батька їй виповнилося 64 роки, відповідно до ст.1241 ЦК України вона має право на обовязкову частку в спадщини, яка складає 1/4 частину земельної ділянки в звязку з тим, що крім неї спадкоємцем за законом також є її брат [PERSON] В установлений законом строк вони з братом прийняли спадщину, але вона не може отримати свідоцтво про право на спадщину на вказану земельну ділянку, тому що державний акт на право власності втрачено. В звязку цим нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину. Оскільки, заповіт від 22.05.2009 порушує її майнові права а відповідач [PERSON] на даний час на спадкове майно не претендує, вона звернулася до суду з позовом, в якому просила визнати недійсним в 1/4 частині заповіт від 22.05.2009р. [PERSON], яким він заповів все своє майно [PERSON], та визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на земельну ділянку площею 4,32 га. призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, з кадастровим номером 5323284600:00:008:0068, розташовану на території Остапівської сільської ради Миргородського району Полтавської області, після смерті 26.07.2015 року її батька [PERSON] В судовому засіданні [PERSON], свої позовні вимоги підтримала частково, просила визнати недійсним в 1/4 частині заповіт [PERSON] від 22.05.2009 та визнати за нею право власності на 1/4 частину спірної земельної ділянки з підстав, зазначених у позовній заяві, а також стягнути з відповідача [PERSON] на її користь понесені судові витрати. Представники відповідача [PERSON] та [PERSON], що діють на підставі довіреності (а.с.56), позовні вимоги [PERSON] визнали частково, вважали що вона має право отримати у власність 1/4 частину зазначеної земельної ділянки відповідно до її обовязкової частки у спадщині, пояснили, що на іншу земельну ділянку, яка належала померлому, відповідач отримала свідоцтво про право на спадщину саме в такій частці. Відповідач Остапівська сільська рада, в судове засідання свого представника не направила, до суду подала заяву, в якій просила справу розглянути у відсутність її представника, повідомила, що заперечень проти позовної заяви [PERSON] не має (а.с. 38). Третя особа приватний нотаріус Миргородського районного нотаріального округу [PERSON] в судове засідання не зявилася, про час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином (а.с.34). Суд, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, приходить до наступного висновку. Встановлено, що [PERSON] помер 26 липня 2015 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 9). За життя [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 28 січня 2009 року, виданого державним нотаріусом Першої Миргородської державної нотаріальної контори, отримав у власність земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Остапівської сільської ради, з кадастровим номером 5323284600:00:008:0068 (а.с. 6), яка належала його дружині [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку ПЛ № 070752, виданого Миргородською райдержадміністрацією 11 квітня 2005 року (а.с.7), але державний акт на вказану земельну ділянку на своє імя не оформив, в звязку з чим нотаріус відмовив його спадкоємцям у видачі свідоцтв про право на спадщину на цю земельну ділянку (а.с.11). Відповідач [PERSON] є спадкоємцем після смерті [PERSON] за заповітом, що підтверджується копією заповіту від 22.05.2009р., посвідченого секретарем Остапівської сільської ради (а.с.8), яким [PERSON] заповідав усе своє майно [PERSON] Крім відповідача [PERSON] спадкоємцем [PERSON] за законом є позивачка [PERSON], що підтверджується копіями свідоцтва про народження та свідоцтва про шлюб (а.с.17, 18). Згідно з ч.1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ст.ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків(спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Спадкування здійснюється за заповітом або законом. Ст. 1241 ЦК України передбачено, що малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка). Отже, оскільки на час смерті [PERSON] його дочка позивачка [PERSON] була непрацездатною за віком (а.с.19), вона має право на обовязкову частку у спадщині, яка, враховуючи те, що при спадкуванні за законом кожному з спадкоємців належало б по 1/2 частині спадщини, становить 1/4 частину. За повідомленням приватного нотаріуса Миргородського районного нотаріального округу [PERSON] (а.с.39) [PERSON] та [PERSON] прийняли спадщину шляхом подання відповідних заяв згідно ст. 1269 ЦК України. Згідно з даним повідомленням та матеріалами спадкової справи (а.с.40-55), 14 квітня 2016 року було видане свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 3/4 частки земельної ділянки площею 4,0497 га, кадастровий номер 5323284600:00:008:0067, розташованої на території Остапівської сільської ради Миргородського району, на імя [PERSON], а 26 жовтня 2016 року було видане свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/4 частку цієї ж земельної ділянки на імя [PERSON]. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. [PERSON] отримав свідоцтво про право на спадщину на спірну земельну ділянку після смерті своєї дружини [PERSON], таким чином, судом встановлено, що [PERSON] за життя належала земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Остапівської сільської ради, з кадастровим номером 5323284600:00:008:0068. Згідно п.1 ч. 2 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Враховуючи викладене, суд вважає, що позов [PERSON] підлягає до часткового задоволення і за нею в порядку спадкування за законом слід визнати право власності на 1/4 частину зазначеної земельної ділянки, яка належала [PERSON] При цьому суд не вбачає підстав для задоволення позову про визнання частково недійсним заповіту [PERSON] від 22.05.2009 р., оскільки для реалізації права на обовязкову частку у спадщині законом не вимагається визнання заповіту недійсним,а інших підстав для визнання його недійсним позивачкою не наведено. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. На цій підставі, оскільки [PERSON] заявляла вимоги про стягнення на її користь понесених судових витрат саме з відповідача [PERSON], суд вважає за необхідне відповідно до ст.88 ЦПК України стягнути з останнього на користь позивачки [PERSON] пропорційно до розміру задоволених позовних вимог 384,20 грн. у відшкодування понесених судових витрат на сплату судового збору.

Outcome: partial