Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-23 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із вказаним позовом, мотивуючи заяву тим, що [INFO] помер її батько [PERSON] , по смерті якого залишилося спадкове майно, а саме: житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що за адресою: [ADDRESS] , а також земельна ділянка для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, площею 0,15 га та земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства, площею 0,65 га. Ще за життя [PERSON] склав заповіт, яким все своє майно заповів дочці [PERSON] , яка прийняла спадщину шляхом подачі заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори у встановлений законом строк. Іншими спадкоємцями є [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , проте від спадщини вони відмовилися. Однак, у зв`язку з відсутністю у спадкодавця правовстановлюючих документів про право власності на вказане спадкове майно, [PERSON] було відмовлено в нотаріальному оформленні спадкових прав, тому просила суд визнати за нею в порядку спадкування за заповітом право власності на вищевказане спадкове майно. В судове засідання позивач [PERSON] , її представник [PERSON] , кожен зокрема, не з`явилися, однак подали до суду заяву з проханням проводити розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримали, просили задовольнити. Відповідачі - Великоведмезька сільська рада Маневицького району Волинської області, Маневицька районна державна адміністрація Волинської області, кожен зокрема, своїх представників для участі в розгляді справи не направили, проте подали до суду подали заяви з проханням проводити розгляд справи у відсутності їх представників, позов визнають, щодо його задоволення не заперечують. Від відповідача [PERSON] до суду надійшла заява про розгляд справи у її відсутності, позов визнає та не заперечує щодо його задоволення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з цим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Інших заяв та клопотань під час підготовчого провадження від сторін не надходило. Відповідачами не було подано відзиву на позовну заяву. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши письмові докази у справі та проаналізувавши їх в сукупності, суд приходить висновку про задоволення позову з огляду на наступне. Згідно ст. ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців); спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1233 ЦК України встановлено, що заповіт є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1235, ч. 1 ст. 1236 цього ж Кодексу заповідач може призначати своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Заповідач має право охопити заповітом права та обов`язки, які йому належать на момент складання заповіту, а також ті права та обов`язки, які можуть йому належати в майбутньому. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Частиною 1 ст. 1269 ЦК України унормовано, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ст. 1270 Цивільного кодексу України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до п. 5 ч. 3.5 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду судових справ про спадкування» якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст. 125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки, відповідно до чинного законодавства України, а органом місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звернутися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] померла мати позивача [PERSON] , а [INFO] - батько [PERSON] . Ще за життя, а саме 21 травня 2013 року, [PERSON] посвідчив заповіт, яким все своє майно заповів дочці [PERSON] (а.с. 5-8, 10). Відповідно до витягу з погосподарської книги № 3 за 2011-2015 роки та довідки Великоведмезької сільської ради Маневицького району № 862 від 13 грудня 2019 року по особовому рахунку № [NUMBER] житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами по [ADDRESS] належить [PERSON] , який помер [INFO] . Спадкодавець до дня смерті постійно був зареєстрований за вищевказаною адресою. 21 травня 2013 року [PERSON] посвідчив заповіт на ім`я [PERSON] . Іншими спадкоємцями є [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , проте з приводу оформлення спадщини після смерті батька до сільської ради не зверталися (а.с. 11, 12). Із заяв [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , посвідчених нотаріально вбачається, що від отримання обов`язкової частки у спадковому майні після смерті батька [PERSON] вони відмовляються (а.с. 33-35). Крім того, відповідач [PERSON] позов визнала та не заперечує щодо задоволення позовних вимог [PERSON] (а.с. 31). Із витягу з рішення Великоведмезької сільської ради Маневицького району Волинської області № 2/16 від 25 січня 1994 вбачається, що [PERSON] передано у приватну власність та постійне користування земельні ділянки: площею 0,65 га для ведення особистого підсобного господарства та площею 0,15 га для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (а.с. 15). Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 1715/02-31 від 23 грудня 2019 року позивачу [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на ім`я спадкодавця та які підтверджують право власності на спадкове майно, а саме - житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами по [ADDRESS] ; земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства, площею 0,65 га, а також земельну ділянку для обслуговування житлового будинку і господарських будівель, площею 0,15 га, які розташовані в [ADDRESS] (а.с. 13). Відповідно до повідомлення Маневицької державної нотаріальної контори Волинської області № 121/01-16 від 13 лютого 2020 року, після смерті [PERSON] , який помер [INFO] заведена спадкова справа № 57 за 2015 рік. 3 березня 2015 року із заявою про прийняття спадщини за заповітом звернулась [PERSON] 13 березня 2015 року із заявою про відмову від прийняття спадщини звернулась [PERSON] 23 грудня 2019 року із заявою про відмову від прийняття спадщини звернулась [PERSON] . Після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , спадкова справа не заводилась (а.с. 32-37). Згідно висновку Маневицького архітектурно - планувального підприємства від 23 листопада 2019 року житловий будинок та господарські будівлі, що знаходяться в [ADDRESS] , відповідають діючим державним будівельним, санітарним і пожежним нормам (а.с. 20). Зважаючи на вищевикладене та беручи до уваги те, що [PERSON] є спадкоємцем за заповітом, прийняла спадщину в встановлений законом строк та спосіб, суд приходить висновку про доцільність визнання за ним права власності на вказане спадкове майно.

Outcome: approved