Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-03 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] сільської ради Ківерцівського району Волинської області про визнання права власності на спадкове майно. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 22.08.1999 року помер її брат [PERSON], після смерті якого залишилась спадщина, а саме: житловий будинок з надвірними та господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться в с. Діброва по вул. Лісова, 4, Ківерцівського району Волинської області. Ще за життя [PERSON] залишив заповіт, посвідчений секретарем Борохівської сільської ради Ківерцівського району Волинської області 24.03.1998 року, за умовами якого останній на випадок своєї смерті заповів належний йому житловий будинок з надвірними та господарськими будівлями і спорудами своїй сестрі [PERSON] У даний час вона звернулася до нотаріальної контори для документального оформлення свого права на спадщину за заповітом, однак нотаріусом було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, у звязку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на нерухоме майно на імя спадкодавця. Просить суд визнати за нею право власності на вищевказаний житловий будинок з надвірними та господарськими будівлями і спорудами, в порядку спадкування за заповітом, після смерті брата [PERSON], який помер 22.08.1999 року. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, подала до суду заяву, згідно якої позовні вимоги підтримує та просить розгляд справи проводити у її відсутності. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Ківерцівського району Волинської області в судове засідання не зявився, подав до суду заяву, згідно якої позовні вимоги визнає. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про смерть серії І-ЕГ № 063350 актовий запис № 19, виданого 23.08.1999 року [PERSON] сільською радою Ківерцівського району Волинської області, [PERSON] помер 22.08.1999 року /а.с. 8/. Відповідно до довідки для оформлення спадщини №1 від 24.01.2018 року та витягу з погосподарської книги № 7 за 2018 рік, виданих [PERSON] сільською радою Ківерцівського району Волинської області, житловий будинок з надвірними та господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться в с. Діброва по вул. Лісова, 4, Ківерцівського району Волинської області належать померлому [PERSON] Згідно заповіту від 24.03.1998 року, посвідченого секретарем Борохівської сільської ради Ківерцівського району Волинської області, [PERSON] заповів належний йому житловий будинок з надвірними та господарськими будівлями і спорудами своїй сестрі [PERSON] Таким чином, на момент відкриття спадщини діяв Цивільний Кодекс України в редакції 1963 року, оскільки часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, тому при вирішенні даного позову слід застосовувати норми даного Кодексу. Відповідно до ст. 527 ЦК України (в редакції 1963 року) спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті. Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 524 ЦК України (редакції 1963 року), спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Статтею 549 ЦК України (редакції 1963 року) визначено, що спадкоємець, який фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, визнається таким, що прийняв спадщину. Разом з тим, постановою приватного нотаріуса Ківерцівського РНО Волинської області [PERSON] № 27/02-31 від 05.02.2018 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті брата [PERSON] у звязку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно на імя спадкодавця. Відповідно до ст. 328 ЦК України, особи вправі набути право власності на підставах, що не заборонені законом і згідно зі ст. 392 ЦК України, можуть звертатись до суду з позовом про визнання права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності. Таким чином, оцінивши зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов слід задовольнити.

Outcome: approved