Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-03 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом, в якому просила визнати її право власності на земельну ділянку площею 3,7458 га, з кадастровим номером 5323283400:00:003:0117, яка розташована на території Клюшниківської сільської ради Миргородського району, в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON]. В позові посилається на те, що [INFO] її сестра - [PERSON]. Після її смерті залишилося спадкове майно в т.ч. земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Клюшниківської сільської ради Миргородського району. Позивачка за заповітом є єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON], прийняла спадщину, але не може отримати свідоцтво про право на спадщину на вказану земельну ділянку, тому що вказані в державному акті на право власності на земельну ділянку кадастровий номер земельної ділянки та її площа відрізняються від відомостей Державного земельного кадастру щодо цієї земельної ділянки. В зв'язку цим нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину і вона звернулася до суду з вказаним позовом. В судовому засіданні позивачка та її представник [PERSON], що діє на підставі довіреності (а.с.34) позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити з підстав, вказаних у позовній заяві. Відповідач Миргородська районна державна адміністрація, в судове засідання свого представника не направила, до суду подала заяву, в якій проти задоволення позову не заперечувала і просила справу розглянути у відсутність її представника (а.с.33). Відповідач Управління Держземагенства у Миргородському районі в судове засідання свого представника не направило, про час і місце розгляду справи повідомлене належним чином (а.с. 21). Суд, заслухавши пояснення позивачки та її представника, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з таких підстав. Миргородська районна державна адміністрація є належним відповідачем у справі, оскільки відповідно до ст. 17 ЗК України, до повноважень місцевих державних адміністрацій у галузі земельних відносин належить розпорядження землями державної власності, у якій згідно ст.84 ЗК України перебувають усі землі України, крім земель комунальної та приватної власності. Що стосується позовних вимог до Управління Держземагентства у Миргородському районі, суд вважає що воно не є належним відповідачем у справі, оскільки не є суб'єктом спірних правовідносин і позивачем не обґрунтовано, в чому полягає порушення, невизнання чи оспорювання цим відповідачем його прав, свобод чи інтересів. Тому в позові до цього відповідача слід відмовити. Встановлено, що [PERSON], померла [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 7). За життя [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ПЛ № 107910 від 15 вересня 2004 року належала земельна ділянка площею 3,75 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Клюшниківської сільської ради, з кадастровим номером 5323283407:00:003:0117 (а.с. 9), але цей кадастровий номер не є вірним, а зазначений помилково (а.с.10). У Державному земельному кадастрі земельна ділянка [PERSON] збережена з кадастровим номером 5323283400:00:003:0117 та площею 3,7458 га (а.с.11-13). В зв'язку із цим позивачка, яка є спадкоємцем за заповітом (а.с.14) і прийняла спадщину відповідно до ст.1269 ЦК України (а.с. 26-32), не може оформити своє право власності на це спадкове майно, тому що нотаріус Другої Миргородської державної нотаріальної контори відмовила позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку після померлої [PERSON] (а.с.15). Відповідно до ст.ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків(спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Спадкування здійснюється за заповітом або законом. Згідно ч.1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно ст.ст. 125, 126 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. За [PERSON] згідно витягу з Державного земельного кадастру (а.с.11-13) зареєстроване право власності на земельну ділянку площею 3,7458 га, а не 3,75 га, як зазначено у державному акті, отже у неї виникло право власності на земельну ділянку площею 3,7458 га. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.ст. 1268, 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Оскільки позивачка прийняла спадщину, вона успадкувала належну померлій [PERSON] земельну ділянку. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно п.1 ч. 2 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Оскільки вищезазначені обставини перешкоджають позивачці оформити право власності на спадкове майно в позасудовому порядку, а визнання позову належним відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає можливим постановити рішення про задоволення позову.

Outcome: approved