overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-02 00:00:00

[PERSON] звернулася до Приазовського районного суду Запорізької області з вказаною позовною заявою, в якій просить стягнути з [PERSON] аліменти на її користь на утримання неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], у розмірі ? частини усіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання позову і до повноліття дитини. Свої позовні вимоги мотивує тим, що з відповідачем вона перебуває у шлюбі. [INFO] року народився син - [PERSON], який проживає разом з нею, та знаходиться на її утриманні. Вважає, що батько дитини повинен надавати матеріальну допомогу, а тому просить стягнути з нього аліменти на утримання сина. Позивачка у судове засідання не з'явилася, проте надала суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутність та що підтримує заявлені вимоги /а.с. 18/. Відповідач у судове засідання не з'явився, проте надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає. /а.с. 20/. У зв'язку з неявкою сторін у судове засідання, згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, дослідивши наявні докази, суд вважає, що позов підлягає повному задоволенню на наступних підставах. Згідно копії свідоцтва про народження: [PERSON] /а.с. 6/, батьками дитини є сторони по справі. Відповідно до довідки з місця проживання /а.с. 8/, неповнолітня дитина - [PERSON], [INFO], мешкає разом з позивачкою за адресою: [ADDRESS], та знаходиться на її утриманні. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Таким чином, з урахуванням визнання позову відповідачем, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менш 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову та до її повноліття. Також підлягають стягненню з відповідача судові витрати по справі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-16 00:00:00

[PERSON] звернулася до Приазовського районного суду Запорізької області з вказаною позовною заявою, в якій просить стягнути з [PERSON] аліменти на її користь на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], у розмірі ? частини усіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання позову і до повноліття дитини. Свої позовні вимоги позивачка мотивує тим, що з відповідачем вона перебуває у шлюбі, проте шлюбні відносини між ними припинені з жовтня 2016 року, проживають окремо. За час перебування у шлюбі 28 листопада 2014 року у них народився син [PERSON], який проживає разом з нею, та знаходиться на її утриманні. Вважає, що батько дитини повинен надавати матеріальну допомогу, а тому просить стягнути з нього аліменти на утримання сина. Позивачка у судове засідання не зявилася, проте надала суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутність та що підтримує заявлені вимоги /а.с. 14/. Відповідач у судове засідання не зявився, проте надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає. /а.с. 15/. У звязку з неявкою сторін у судове засідання, згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, дослідивши наявні докази, суд вважає, що позов підлягає повному задоволенню на наступних підставах. Згідно копії свідоцтва про народження: [PERSON] / а.с. 5/, батьками дитини є сторони по справі. Відповідно до довідки з місця проживання /а.с. 7/, неповнолітня дитина [PERSON], [INFO], мешкає разом з позивачкою за адресою: Приазовський район, с. Володимирівка, вул.. Зарічна, б. 14, та знаходиться на її утриманні. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Таким чином, з урахуванням визнання позову відповідачем, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менш 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня предявлення позову та до її повноліття. Також підлягають стягненню з відповідача судові витрати по справі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-23 00:00:00

[PERSON] звернулася до Приазовського районного суду Запорізької області з вказаною позовною заявою, в якій просить стягнути з [PERSON] аліменти на її користь на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], у розмірі ? частини усіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання позову і до повноліття дитини. Свої позовні вимоги мотивує тим, що з відповідачем вона перебуває у шлюбі. 26 квітня 2015 року народилася донька [PERSON], яка проживає разом з нею, та знаходиться на її утриманні. Вважає, що батько дитини повинен надавати матеріальну допомогу, а тому просить стягнути з нього аліменти на утримання доньки. Представник позивачки адвокат [PERSON] у судовому засіданні підтримав позовні вимоги позивачки та просить їх задовольнити. Проти винесення заочного рішення не заперечує. Позивачка в судове засідання не з'явилася, належним чином була повідомленою про день розгляду справи, що підтверджується повідомленням про вручення поштового рекомендованого відправлення /а.с. 22/. Відповідач у судове засідання повторно не з′явився, належним чином був повідомлений про день розгляду справи відповідно до положень ст.. 74 ЦПК України, що підтверджується повідомленнями про вручення поштового рекомендованого відправлення /а.с. 20, 21/. Враховуючи викладене та згідно ст.ст. 157, 169, 224 ЦПК України, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає повному задоволенню на наступних підставах. Згідно копії свідоцтва про народження І-ЖС № 276839 [PERSON], [INFO] (а.с. 5), її батьками є [PERSON] та [PERSON] сторони по справі. Відповідно до довідки з місця проживання № 187 від 20.02.2017 року /а.с. 15/, неповнолітня дитина [PERSON], мешкає разом з позивачкою за адресою: Приазовський район, с. Добрівка, вул.. Нова, б. 9, та знаходиться на її утриманні. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей. У відповідності до вимог ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання неповнолітньої дитини: [PERSON], [INFO], в розмірі ? частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менш 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня предявлення позову та до її повноліття. Також підлягають стягненню з відповідача судові витрати по справі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-30 00:00:00

[PERSON] звернулася до Приазовського районного суду Запорізької області з вказаною позовною заявою, в якій просить стягнути з [PERSON]М аліменти на її користь на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], у розмірі ? частини усіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання позову і до повноліття дитини. Свої позовні вимоги мотивує тим, що з відповідачем вона перебувала у фактичних шлюбних відносинах, без реєстрації шлюбу. 09 травня 2012 року народилася донька [PERSON], яка проживає разом з нею, та знаходиться на її утриманні. Вважає, що батько дитини повинен надавати матеріальну допомогу, а тому просить стягнути з нього аліменти на утримання доньки. Представник позивачки адвокат [PERSON] у судовому засіданні підтримав позовні вимоги позивачки та просить їх задовольнити. Проти винесення заочного рішення не заперечує. Позивачка в судове засідання не з'явилася, належним чином була повідомленою про день розгляду справи, що підтверджується повідомленням про вручення поштового рекомендованого відправлення /а.с. 21/. Відповідач у судове засідання повторно не з′явився, належним чином був повідомлений про день розгляду справи відповідно до положень ст.. 74 ЦПК України, що підтверджується повідомленнями про вручення поштового рекомендованого відправлення /а.с. 16, 20/. Враховуючи викладене та згідно ст.ст. 157, 169, 224 ЦПК України, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає повному задоволенню на наступних підставах. Згідно копії свідоцтва про народження І-ЖС № 197007 [PERSON], [INFO] (а.с. 7), її батьками є [PERSON] та [PERSON] сторони по справі. Відповідно до довідки з місця проживання № 1953 від 31.03.2017 року /а.с. 22/, неповнолітня дитина [PERSON], мешкає разом з позивачкою за адресою: Приазовський район, с. Гамівка, вул.. Гагаріна, б. 50, та знаходиться на її утриманні. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей. У відповідності до вимог ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання неповнолітньої дитини: [PERSON], [INFO], в розмірі ? частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менш 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня предявлення позову та до її повноліття. Також підлягають стягненню з відповідача судові витрати по справі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-10 00:00:00

[PERSON] звернулася до Приазовського районного суду Запорізької області з заявою, в якій просить встановити факт належності їй правовстановлюючого документу -- Державного акту на право власності на землю серії [NUMBER], який зареєстрований у Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 4720. В обґрунтування вимог заявниця зазначила, що бажаючи зареєструвати право власності на земельну ділянку у державному реєстрі, встановила, що в державному акті є розбіжності в написанні її прізвища, так у паспорті зазначене прізвище «[PERSON]», а в державному акті на право приватної власності на землю «[PERSON]», що є перепоною для подальшої реєстрації права власності. За таких обставин, просить суд задовольнити заяву та встановити факт належності їй правовстановлюючого документу - Державного акту на землю. У судове засідання заявниця та її представник не з'явилися, до суду надійшла заява про розгляд справу у їх відсутність, просять заявлену вимогу задовольнити /а.с. 13/. Заінтересована особа - представник Головне управління Держгеокадастру у Запорізькій області у судове засідання не з'явився, проте надав суду заяву про розгляд справи без участі представника, проти заявлених вимог не заперечують /а.с. 14/. Згідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. Відповідно до п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по-батькові; місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по-батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно матеріалів справи та копії технічного звіту по відводу земельної ділянки в натурі /а.с. 16-24/, [PERSON] належить земельна ділянка, площею 4,72 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Богданівської сільської ради Приазовського району КСП «Мир»; підставою для виникнення права є рішення Приазовської районної ради народних депутатів № 20 від 18.03.1999 року та документом є державний акт від 30.01.2002 серії [NUMBER], копія якого є в матеріалах справи /а.с. 7/, та який виданий на ім'я [PERSON]. Тобто, при оформлені зазначеного державного акту було вказане прізвище заявниці як «[PERSON]», замість «[PERSON]». Як вбачається з наданих заявницею суду документів, прізвище заявниці «[PERSON]», що підтверджується копією паспорту /а.с. 4/, копією довідки про присвоєння ідентифікаційного номеру /а.с. 5/. Таким чином, вивчивши всі докази по справі, суд вважає необхідним задовольнити заявлену вимогу заявниці та встановити, що Державний акт на право приватної власності на землю серії [NUMBER], виданий 30 січня 2002 року Приазовською районною радою народних депутатів належить [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-09 00:00:00

[PERSON] звернулася до Приазовського районного суду Запорізької області з заявою, в якій просить встановити факт належності їй правовстановлюючого документу - Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER], виданий Приазовською селищної радою 05 грудня 2001 року. В обґрунтування своїх вимог [PERSON] зазначила, що вона бажаючи передати в оренду свою земельну ділянку звернулася до державної реєстраційної служби, де під час прийому було встановлено розбіжності в прізвищі, так як у паспорті її прізвище вказано «[PERSON]», а в державному акті на право приватної власності на землю «[PERSON]», що є перепоною в державній реєстрації договору оренди земельної ділянки. За таких обставин, просить суд задовольнити її заяву та встановити факт належності їй правовстановлюючого документу - Державного акту на землю. У судове засідання заявник [PERSON] не з'явилася, надала суду заяву, у якій просить справу розглянути за її відсутності, просить заявлені вимоги задовольнити. Заінтересована особа - представник Державної реєстраційної служби Приазовського управління юстиції Запорізької області у судове засідання не з'явився, належним чином був повідомлений про день розгляду справи, про що свідчить повідомлення про вручення поштового рекомендованого відправлення. Згідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. Відповідно до п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по-батькові. Місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по-батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно матеріалів справи, у даний час заявник звернувся до Державної реєстраційної служби Приазовського управління юстиції Запорізької області для реєстрації договору оренди земельної ділянки б/н від 12 лютого 2015 року, копія якого є в матеріалах справи /а.с. 5-9/ та надала державний акт на право приватної власності на землю серії [NUMBER], виданий Приазовською селищної радою 05 грудня 2001 року, копія якого є в матеріалах справи /а.с. 4/. Проте було встановлено, що при оформлені зазначеного державного акту було вказане прізвище заявниці як «[PERSON]», замість «[PERSON]». Як вбачається з наданого заявницею суду документу, а саме копії паспорту /а.с. 3/, прізвище заявниці «[PERSON]». Таким чином, вивчивши всі докази по справі, суд вважає необхідним задовольнити заявлену вимогу заявниці та встановити, що Державний акт на право приватної власності на землю серії [NUMBER], виданий Приазовською селищною радою 05 грудня 2001 року належить [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-05 00:00:00

[PERSON] звернулася до Приазовського районного суду Запорізької області з позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб, укладений 20.08.2011 року між нею та [PERSON], [INFO], який зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану Приазовського районного управління юстиції Запорізької області. Крім того, просить стягнути з відповідача на її користь суму сплаченого судового збору. Свої позовні вимоги мотивує тим, що відносини в сім'ї не склались, мають різні характери та погляди на сімейне життя. З 2017 року шлюбні відносини між ними припинені, разом не проживають, спільне господарство не ведеться. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе. Просить задовольнити її позовні вимоги. Заяв та клопотань по справі від учасників процесу до суду не надходило. В підготовче судове засідання позивачка не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність та що підтримує заявлені вимоги. Відповідач в підготовче судове засідання не з'явився, відзив на позовну заяву не надав, проте надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність та що визнає позовні вимоги позивачки. Згідно до ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України, у випадку визнання позову відповідачем, суд ухвалює рішення за результатами підготовчого провадження. Відповідно до ч. 2 ст. 191 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує спір за наявними матеріалами справи. Крім того, згідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання сторін, повне фіксування судового процесу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає повному задоволенню на наступних підставах. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 20 серпня 2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Приазовського районного управління юстиції Запорізької області, актовий запис № 31, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб /а.с. 5/. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження /а.с. 6, 7/. Судом встановлено, що причинами розпаду сім'ї - це різниця характерів, відсутність між подружжям взаєморозуміння та різні погляди на сімейне життя. З 2017 року сторони сумісно не проживають, шлюбні відносини між ними припинені, спільне господарство ними не ведеться, примирення їх неможливе. Таким чином, суд вважає, що при таких обставинах подальше зберігання сім?ї стало неможливим. Відповідно до вимог ст..112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Спору про розділ майна та виховання дітей у сторін немає. Крім того, у відповідності до ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивачки судові витрати по справі за сплату судового збору в розмірі 768,40 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-19 00:00:00

[PERSON] звернулася до Приазовського районного суду Запорізької області з позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб, укладений між нею та [PERSON] , зареєстрований 07.03.1992 року Приазовським районним відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізької області, актовий запис № 16. Позовні вимоги мотивовані тим, що відносини в сім`ї не склались, мають різні характери та погляди на сімейне життя. З грудня 2018 року вони не проживають разом, у зв`язку з тим, що відповідач почав застосовувати насильство відносно неї, шлюбні відносини між ними припинені, спільне господарство не ведеться. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе. За таких обставин просить розірвати шлюб. Відзив відповідачем не подано, інших заяв та клопотань по справі від учасників справи до суду не надходило. В судове засідання позивачка не з`явилася, в матеріалах справи наявна заява про розгляд справи у її відсутність, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач повторно у судове засідання не з?явився, відповідно до ст. 128 ЦПК України належним чином був повідомленим про дату, час та місце розгляду справи; не повідомив суд про причину своєї неявки. Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Враховуючи викладене та згідно ст.ст. 223, 280, 281 ЦПК України, зі згоди позивача, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, повне фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає повному задоволенню на наступних підставах. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 07.03.1992 року Приазовським районним відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізької області, актовий запис № 16, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу /а.с. 4/. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину: [PERSON] , [INFO] , про що свідчить копія свідоцтва про народження /а.с. 5/. Судом встановлено, що причинами розпаду сім`ї - це різниця характерів, відсутність між подружжям взаєморозуміння та різні погляди на сімейне життя. З грудня 2018 року сторони сумісно не проживають, шлюбні відносини між ними припинені, спільне господарство ними не ведеться, примирення їх неможливе. Таким чином, суд вважає, що при таких обставинах подальше зберігання сім?ї стало неможливим. Відповідно до вимог ст..112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Спору про розділ майна та виховання дитини у сторін немає.

Outcome: approved