Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-01 00:00:00

[PERSON] звернулася до Сєвєродонецького міського суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, яку мотивувала тим , що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 29.02.2008р.. Від цього шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: доньку [PERSON], 21.07.2008р.н., та сина [PERSON], 18.07.2011р.н., які мешкають з позивачкою та знаходяться на її утриманні. Відповідач [PERSON] не надає матеріальну допомогу на утримання дітей, і в добровільному порядку надавати матеріальну допомогу відмовляється, тому позивачка звернулась до суду з позовом і просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей у розмірі 1/2 частки від усіх видів його заробітку (доходу) , але не менше 30% прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку. Позивачка [PERSON] у судове засідання не зявилась, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, надала до суду заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала, проти заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки до суду не повідомив. У звязку з неявкою у судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України не здійснювалось. Оскільки позивачка [PERSON] в поданій до суду заяві не заперечувала проти ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, судом 02.08.2016р. на підставі ст.ст.224, 225 ЦПК України було винесено ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно із ч. 1 ст. 224 ЦПК України , у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно ст.ст. 180 , 182 , 183 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до повнолітнього віку , аліменти стягуються в частковому відношенні до заробітку. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Розмір аліментів , стягуваних на утримання неповнолітньої дитини, визначається з урахуванням матеріального та родинного стану платника аліментів. З матеріалів справи видно , що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 29.02.2008р.. Від цього шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: доньку [PERSON], 21.07.2008р.н., та сина [PERSON], 18.07.2011р.н., які мешкають з позивачкою та знаходяться на її утриманні. Відповідач [PERSON] не надає матеріальну допомогу на утримання дітей, і в добровільному порядку надавати матеріальну допомогу відмовляється, тому позивачка звернулась до суду з позовом і просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей у розмірі 1/2 частки від усіх видів його заробітку (доходу) , але не менше 30% прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. З урахуванням віку , стану здоров'я та матеріального забезпечення дітей , з урахуванням матеріального та родинного стану відповідача, а також тієї обставини, що позивачкою [PERSON] жодним чином не обґрунтовано предявлений розмір аліментів , суд вважає достатнім та необхідним стягувати з [PERSON] на користь позивачки [PERSON] аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) відповідача щомісяця , але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеною чи відхиленої частини вимог. Оскільки позивачка [PERSON] звільнена від сплати судового збору, то судовий збір у розмірі 551,20грн. підлягає стягненню з відповідача [PERSON] в дохід держави.

Outcome: partial