Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-21 00:00:00

[PERSON] звернулася до Кремінського районного суду Луганської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову [PERSON] посилається на те, що вона із [PERSON] перебуває у зареєстрованому шлюбі з 02.09.2013, а з березня 2019 року між ними припинені фактичні шлюбні стосунки через те, що відповідач не приділяє достатньої уваги сім`ї та вихованню дітей, у зв`язку з чим у сторін виникали непорозуміння та конфлікти, що призвело до втрати почуття любові, поваги і довіри. Наразі сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, а тому, на думку позивача, їх спільне життя суперечитиме їх інтересам. Позивач переконана, що подальше сімейне життя та збереження шлюбу з відповідачем неможливе, на примирення не згодна. Від спільного подружнього життя сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Також відповідач визнав себе батьком малолітньої доньки позивача [PERSON] , [INFO] , та за його заявою він був записаний батьком цієї дитини. Спір про місце проживання дітей буде вирішуватися окремо. У підготовче засідання позивач не з`явилася, надала суду заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності, а також зазначила, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач у підготовче засідання також не з`явився, надав суду заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності, а також вказав, що позовні вимоги визнає і проти розірвання шлюбу не заперечує. Водночас у своїй заяві відповідач зауважив, що шлюбні відносини між ними припинені із серпня 2019 року у зв`язку з подружньою зрадою з боку позивача, а також із систематичним обманом. У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Розглянувши цивільну справу в межах заявлених позовних вимог, повно, всебічно та об`єктивно дослідивши та оцінивши за своїм внутрішнім переконанням докази, які містяться в матеріалах справи як окремо, так і в їх сукупності, суд дійшов наступних висновків. Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 200 Цивільного процесуального кодексу України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, який був зареєстрований 02 вересня 2013 року Виконавчим комітетом Лантратівської сільської ради Троїцького району Луганської області під актовим записом № 5, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 22). Сторони мають двох малолітніх дітей - доньку [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про народження серій [NUMBER] та [NUMBER] (а.с. 10, 11). Відповідно до ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб має ґрунтуватися на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, примушування подружжя до припинення шлюбних відносин чи їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість. Із досліджених матеріалів справи судом встановлено, що у 2019 році між ними припинені фактичні шлюбні стосунки. Позивач у позові зазначила, що відповідач не приділяє достатньої уваги сім`ї та вихованню дітей, у зв`язку з чим у сторін виникали непорозуміння та конфлікти, що призвело до втрати почуття любові, поваги і довіри. В свою чергу, відповідач у наданій заяві вказав на подружню зраду та систематичний обман з боку позивача. З огляду на це суд дійшов висновку, що подальше сімейне життя та збереження шлюбу між сторонами неможливе, оскільки очевидно суперечить інтересам сторін, а бажання вжити заходів для примирення обидві сторони не виявили. Згідно з ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. У ч. 3 ст. 105 СК України зазначається, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу. У відповідності до ст. 112 СК України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Відповідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Враховуючи, що відповідач надав суду письмову заяву, в якій безумовно визнав позовні вимоги, суд приймає визнання відповідачем позову. При цьому судом враховано, що у справі відсутні будь-які докази, які б свідчили про те, що визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. За таких обставин, оскільки судом встановлено, що дана родина розпалася, позивач наполягає на розлученні, а відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу, суд вважає за необхідне задовольнити позов повністю та розірвати шлюб між ними. На підставі викладеного,

Outcome: approved