Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-03 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] , третя особа Друга Лубенська державна нотаріальна контора про визнання права власності на 1/2 частину земельної ділянки. Рішенням Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 08.08.2019 року позов [PERSON] задоволено. Визнано об`єктом права спільної сумісної власності подружжя земельну ділянку площею 0,0043 гектарів на території Лубенської міської ради для будівництва індивідуального гаража, що належала померлому [INFO] [PERSON] , на підставі державного акта на право приватної власності на землю, серія ПЛ № 10, виданого 20 червня 1995 року Лубенською міською радою на підставі рішення виконавчого комітету Лубенської міської ради від 26 квітня 1995 року № 91, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 10, встановивши, що позивачу [PERSON] і відповідачу [PERSON] належить по 1/2 частці земельної ділянки кожному. Рішення набрало законної сили. 17.09.2020 року [PERSON] звернулася в суд з заявою про перегляд вищевказаного рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами. В заяві вказала, що рішенням Лубенського міськрайонного суду від 08 серпня 2019 року позовну заяву [PERSON] задоволено. Визнано об`єктом спільної сумісної власності подружжя земельну ділянку площею 0,0043 гектарів на території Лубенської міської ради для будівництва індивідуального гаража, що належала померлому [INFO] [PERSON] на підставі державного акту на право власності на землю, серія ПЛ №10, виданого 20 червня 1995 року Лубенською міською радою на підставі рішення виконавчого комітету Лубенської міської ради від 26 квітня 1995 року №91, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №10, встановивши, що позивачу [PERSON] і відповідачу [PERSON] належить по 1/2 частці земельної ділянки кожному. Зазначене судове рішення ґрунтувалося на рішенні Лубенського міськрайонного суду від 23 лютого 2018 року у справі №539/3465/17 за позовом [PERSON] , яким визнано незавершений будівництвом гараж на земельній ділянці площею 43 кв.м по [ADDRESS] наданій для гаражного будівництва [PERSON] рішенням виконавчого комітету Лубенської міської ради від 26.04.1995 року №91 об`єктом права спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] , встановивши, що незавершений будівництвом гараж належить [PERSON] та [PERSON] по 1/2 частини кожному. Постановою Апеляційного суду Полтавської області від 07 травня 2018 року рішення залишено в силі, тобто воно набрало законної сили. Однак, Постановою Верховного Суду від 17 червня 2020 року, яке нею отримано в 18 серпня 2020 року, рішення Лубенського міськрайонного суду від 23 лютого 2018 року та постанова Апеляційного суду Полтавської області від 07 травня 2018 року у справі №539/3465/17 скасовані. У задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності на 1/2 частину гаража незавершеного будівництва відмовлено. На підставі вищевикладеного, [PERSON] прохала суд скасувати вищевказане рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 08.08.2019 року та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити. В судове засідання учасники справи не з`явилися, направивши до суду письмові заяви про розгляд справи без їх участі. При цьому позивач покладається на розсуд суду, а відповідач та її представник на задоволенні заявлених вимог наполягають. У зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи, судом відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснювалося фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява про перегляд судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами підлягає задоволенню, ухвалене судом рішення скасуванню з ухваленням нового рішення. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 423 ЦПК України підставою для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи. Встановлений ст. 424 ЦПК України строк подання заяви про перегляд рішення суду у зв`язку з нововиявленими обставинами [PERSON] дотриманий. Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 429 ЦПК України, за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд може задовольнити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, скасувати відповідне судове рішення та ухвалити нове рішення чи змінити рішення. Судом встановлено, що рішенням Виконавчого комітету Лубенської міської ради № 91 від 26 квітня 1995 р., пункт № 15, [PERSON] передано безкоштовно земельну ділянку площею 43 кв. м. для гаражного будівництва. Під час перебування позивачки у шлюбі з [PERSON] , ними за спільні кошти, на вищевказаній земельній ділянці збудовано гараж на два в`їзди по [ADDRESS] . [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть [NUMBER] . Після його смерті відкрилася спадщина на належне йому на час смерті майно. Згідно Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 55170216, виданому Другою Лубенською державною нотаріальною конторою спадкову справу відкрито 18.02.2019 р. і зареєстровано у спадковому реєстрі за № 51/2019. 22.02.2002р. [PERSON] уклав шлюб з [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб [NUMBER] , яке знаходиться в матеріалах копії спадкової справи. За життя [PERSON] склав заповіт, яким все своє майно заповів дружині, [PERSON] , відповідачу по справі. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. 26 лютого 2019 р. позивачка дізналася (до цього часу вважала, що земля під гаражем не приватизована, відноситься до комунальної власності), що [PERSON] оформив приватизацію на земельну ділянку під гаражем, що підтверджується копією державного акта на право приватної власності на землю, серія ПЛ № 10, виданого 20 червня 1995 року Лубенською міською радою. Копію вищевказаного акту було надано представнику позивача, адвокату Павличенку В.Г. на адвокатський запит. За цим державним актом [PERSON] , який мешкає [ADDRESS] на підставі рішення виконавчого комітету Лубенської міської ради від 26 квітня 1995 року № 91 передається у приватну власність земельна ділянка площею 0,0043 гектарів на території Лубенської міської ради для будівництва індивідуального гаража. Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 10. Рішенням Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 08 серпня 2019 року позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності на 1/2 частину земельної ділянки задоволено. Визнано об`єктом права спільної сумісної власності подружжя земельну ділянку площею 0,0043 гектарів на території Лубенської міської ради для будівництва індивідуального гаража, що належала померлому [INFO] [PERSON] , на підставі державного акта на право приватної власності на землю, серія ПЛ № 10, виданого 20 червня 1995 року Лубенською міською радою на підставі рішення виконавчого комітету Лубенської міської ради від 26 квітня 1995 року № 91, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 10, встановивши, що позивачу [PERSON] і відповідачу [PERSON] належить по 1/2 частці земельної ділянки кожному. Рішення набрало законної сили. Вищевказане судове рішення ґрунтувалося на рішенні Лубенського міськрайонного суду від 23 лютого 2018 року у справі №539/3465/17 за позовом [PERSON] , яким визнано незавершений будівництвом гараж на земельній ділянці площею 43 кв.м по [ADDRESS] наданій для гаражного будівництва [PERSON] рішенням виконавчого комітету Лубенської міської ради від 26.04.1995 року №91 об`єктом права спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] , встановивши, що незавершений будівництвом гараж належить [PERSON] та [PERSON] по 1/2 частини кожному. Рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 08 серпня 2019 року залишено в силі на підставі постанови Апеляційного суду Полтавської області від 07 травня 2018 року. Разом із тим, постановою Верховного Суду від 17 червня 2020 року рішення Лубенського міськрайонного суду від 23 лютого 2018 року та постанова Апеляційного суду Полтавської області від 07 травня 2018 року у справі №539/3465/17 скасовані. У задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності на 1/2 частину гаража незавершеного будівництва відмовлено. Таким чином, суд вважає, що вказані факти є суттєвою обставиною, які не були відомі суду при ухваленні 08 серпня 2019 року рішення за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності на 1/2 частину земельної ділянки, а тому в суду є всі підстави для задоволення заяви про перегляд вищевказаного рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами, його скасування та ухвалення нового рішення. Враховуючи вищевикладене, скасування Верховним судом рішення Лубенського міськрайонного суду від 23 лютого 2018 року, на якому грунтувалося рішення Лубенського міськрайонного суду від 08 серпня 2019 року, суд не знаходить підстав для задоволення позову [PERSON] до [PERSON] , третя особа Друга Лубенська державна нотаріальна контора про визнання права власності на 1/2 частину земельної ділянки, а тому в його задоволенні необхідно відмовити.

Outcome: approved