Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-21 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вищевказаною заявою, посилаючись на те, що вона є донькою [PERSON] , яка померла [INFO] на тимчасово окупованій території України - у місті Макіївка Донецької області. З метою державної реєстрації смерті матери в законному порядку вона звернулася до відділу ДРАЦС, але їй в цьому було відмовлено в зв`язку з тим, що медичний документ про смерть, який був у неї, виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження, та не відповідає формі, визначеній наказом Міністерства охорони здоров`я від 08.08.2006 № 545, тому не може бути прийнятим для реєстрації смерті відповідно до ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану». У зв`язку з вищевикладеним, заявник вимушена звернутися до суду з відповідною заявою в порядку окремого провадження з метою встановлення факту смерті матері, що необхідно їй для отримання свідоцтва про смерть. Заявник [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду заяви повідомлена належним чином, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, заявлені вимоги підтримує у повному обсязі, просить задовольнити /а.с.21/. Заінтересована особа - Відділ державної реєстрації актів цивільного стану по Інгулецькому та Металургійному районах у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про час та місце розгляду справи повідомлялася, але представник в судове засідання не з`явився, надіслав клопотання про без участі представника /а.с.20/. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності осіб, які беруть участь у справі, на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з урахуванням того, що відповідно до ст.1 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Заявник [PERSON] є донькою [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про її народження та про одруження /а.с.6/. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] померла у м. Макіївка [INFO] , відповідно до медичної довідки про смерть № 339 від 02.10.2020 /а.с.9/. Відповідно до ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно приписів п.8 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Статтею 317 ЦПК України встановлено, що заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Пунктом 18 Постанови від 31.03.1995 № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» Пленум Верховного Суду України надав роз`яснення про те, що рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не замінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Відповідно до Закону України «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей», постанови Верховної Ради України від 17.03.2015 «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» та постанови Верховної Ради України від 17.03.2015 «Про визначення окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей, в яких запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування» місто Макіївка Донецької області визнано тимчасово окупованою територією. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» від 01.07.2010 № 2398-VI державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Згідно до ст.1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Відповідно до ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Судом встановлено, що відділом ДРАЦС по Інгулецькому та Металургійному районах у місті Кривому Розі 15 жовтня 2020 року було відмовлено у проведенні державної реєстрації смерті [PERSON] , яка померла [INFO] у місті Макіївка Донецької області, оскільки заявником для підтвердження факту її смерті пред`явлено документ, форма якого не відповідає формі, визначеній наказом Міністерства охорони здоров`я від 08.08.2006 № 545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті» /а.с.7/. Тобто орган державної реєстрації актів цивільного стану обґрунтовано прийшов до висновку про те, що свідоцтво про смерть [PERSON] , яка померла [INFO] у місті Макіївка Донецької області, видане на тимчасово окупованій території України, - не створює правових наслідків. Однак, факт смерті матері заявника [PERSON] , яка померла [INFO] у місті Макіївка, знайшов підтвердження в судовому засіданні наданими заявником та дослідженими у судовому засіданні доказами. Згідно п. 13 Постанови Пленуму ВСУ № 5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобов`язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин. Отже, оскільки заявник не має можливості надати до органу державної реєстрації актів цивільного стану документи, передбачені законодавством України, які необхідні їй для реєстрації смерті матері та отримання свідоцтва про її смерть, суд приходить до висновку, що з метою захисту законних прав та інтересів громадянки України [PERSON] необхідно встановити факт смерті її матері - [PERSON] , яка померла [INFO] у місті Макіївка. Встановлення факту смерті [PERSON] не суперечить чинному законодавству і не порушує чиїх-небудь прав або охоронюваних законом інтересів. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про те, що заява обґрунтована та підлягає задоволенню, і на підставі п.8 ст.430 ЦПК України допускає негайне виконання рішення у справі про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України.

Outcome: approved