Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-08 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вищезазначеним позовом, вказавши, що 19.07.2008 року вона зареєструвала шлюб із відповідачем. 13.07.2012 року їй був подарований житловий будинок №17-А по пров.Кавказькому в м.Звенигородка, в якому вона зареєструвала відповідача. В березні 2014 року шлюбні відносини між ними було припинено, і відповідач переїхав проживати до своєї матері в смт. Маньківка. 19.06.2014 року шлюб між ними було розірвано. Відповідач обіцяв знятися із реєстрації, проте обіцянку не виконав, а для отримання субсидії, вона змушена кожен рік звертатися до депутата для складання акту про відсутність відповідача з місцем реєстрації. Просить суд визнати відповідача таким, що втратив право на користування житловим будинком за адресою: Черкаська область, м.Звенигородка, пров. Кавказький №17-А, та стягнути з нього понесені нею судові витрати. В судове засідання позивач не зявилася, звернулася до суду із заявою про розгляд справи за її відсутності. Позов підтримує повністю та просить його задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час і місце проведення судового засідання повідомлявся належним чином, про що є підтвердження у справі. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ч. 4 ст. 169 та ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] на праві приватної власності володіє житловим будинком №17-А по пров.Кавказькому в м.Звенигородка відповідно до договору дарування (а.с.6) Згідно довідок, виданих виконкомом Звенигородської міської ради Черкаської області 21.07.2015 року, 07.07.2016 року вбачається, що відповідач [PERSON] дійсно зареєстрований за адресою: [INFO], пров.Кавказький 17-А, але за даною адресою не проживає. (а.с.9-10). Відповідно до\~ст.317 ЦК України\~власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном, а\~ст.150 ЖК України\~передбачає, що власник жилого будинку користується ним для особистого проживання та проживання членів своєї сімї і має право\~розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Відповідно до ч.1\~ст.71 Житлового кодексу України\~при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ч.2\~ст.405 ЦК України\~член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Статтею 150 Житлового кодексу України передбачено, що «громадяни», які мають у приватній власності будинок, квартиру, користуються нею для особистого проживання і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. Відповідно до\~ст. 391 ЦК України \~власник \~майна\~має\~право\~вимагати\~усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Зокрема, усунення перешкод можливе шляхом визнання осіб такими, що втратили право на користування житловим приміщенням. З актів від 21.07.2015 року, 09.08.2017 року, складених депутами Звенигородської міської ради вбачається, що відповідач [PERSON], [INFO] в житловому будинку №17-А по пров. Кавказькому в м.Звенигородка не проживає з 19 червня 2014 року. Таким чином судом встановлено, що відповідач, який зареєстрований за адресою [INFO], не проживає в житловому будинку без поважних причин з 2014 року і тому втратив право на користування цим житлом. Добровільно відповідач з реєстраційного обліку не знімається. Враховуючи викладене, суд вважає, що позов слід задовольнити та визнати [PERSON]. таким, що втратив право на користування житловим приміщенням. Стягнути зі відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] понесені нею судові витрати на оплату судового збору в сумі 640 грн. та правову допомогу в сумі 300 грн. На підставі наведеного,\~ст. 167 ЖК України,\~ст. 405 ЦК України\~та

Outcome: approved