Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-05 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з даним позовом, у якому просила стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі у розмірі 900 грн., а також додаткові витрати у твердій грошовій сумі у розмірі 300 грн. щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. На обґрунтування позову позивачка повідомила, що між нею та відповідачем 21.10.2002 року зареєстровано шлюб, від якого вони мають спільну дитину [PERSON], 01.04.2003року народження. 19.08.2009року шлюб між ними було розірвано. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини добровільно не надає, участі у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами не приймає, хоча має таку можливість. Відповідач окрім офіційного доходу має також нерегулярний дохід. Позивачка та відповідач у судове засідання не зявились, надавши заяви у яких просять розглядати справу у їх відсутність, позовні вимоги, відповідно, підтримують і визнають. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з таких підстав. Правовідносини сторін ґрунтуються на вимогах ст. ст. 180-183, 191 СК України. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно ч. 1 ст. 185 той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). У судовому засіданні встановлено, що позивачка та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі. Від даного шлюбу у них є дитина [PERSON]. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини добровільно не надає, участі у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами не приймає, хоча має таку можливість. Відповідач окрім офіційного доходу має також нерегулярний дохід. Відповідно до ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами, не підлягають доказуванню. У відповідності до ст. 174 ЦПК України позовні вимоги підлягають задоволенню, так як визнання відповідачем позову є безумовним, не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Враховуючи вище викладене, суд приходить до висновку, що можливо стягувати з відповідача аліменти на користь позивачки на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі у розмірі 900 грн., а також додаткові витрати у розмірі 300 грн. щомісячно, щомісячно, починаючи з дня подачі заяви до суду та до досягнення дитиною повноліття. На підставі ст. 367 ЦПК України, рішення в частині стягнення аліментів підлягає обовязковому негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави 551,2 грн. судового збору. На підставі ст. ст. 10, 60, 61, 174, 212, 213- 215, 367 ЦПК України,

Outcome: approved