Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-25 00:00:00

[PERSON] , звернулася до Немирівського районного суду Вінницької області з позовом до [PERSON] , третя особа без самостійних прав - Немирівська міська рада про визнання недійсним державного акту на право власності на землю та скасування запису про реєстрацію державного акту, відповідно до якого просила, визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 728948 від 04.10.2011 p., за яким у власність [PERSON] передано земельну ділянку за адресою: [ADDRESS] , площею 0,0979 га, та скасувати запис про реєстрацію акту в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 052301011000403. Мотивуючи позов тим, що згідно свідоцтва на забудову садиби в сільських населених пунктах Української РСР, виданого на підставі рішення загальних зборів колгоспників колгоспу «Україна» с. Кірово, їй та її матері - [PERSON] була виділена земельна ділянка площею 0,15 га. Забудова ділянки була дозволена рішенням-виконкому Немирівської районної Ради депутатів трудящих від 12.08.1975 р. Відповідно до акту про відвід в натурі земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] від 20.08.1975 р. позивачці та [PERSON] відведено земельну ділянку загальною площею 1500 м. Відповідно до рішення Немирівської міської ради 26 сесії 5 скликання від 25.11.2009 про уточнення цільового призначення земельних ділянок було уточнено рішення 12 сесії 21 скликання Кіровської сільської ради Немирівського району від 31.03.1994 п. «Про передачу земельних ділянок у приватну власність», а саме передано безкоштовно у приватну власність ділянку площею 0,0750 га для будівництва та господарських будівель і споруд по [ADDRESS] . Відповідачці [PERSON] , Немирівською міською радою був виданий державний акт на право власності на земельну ділянку, згідно якого [PERSON] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] , є власником земельної ділянки площею 0,0979 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] . Даний акт зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю, та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 052301011000403. Земельна ділянка належна відповідачці фактично межує з земельною ділянкою, якою користується позивачка. На її земельній ділянці розташований проїзд до частини земельної ділянки позивачки, що позбавляє її права користуватися її земельною ділянкою. До того ж відповідачка приватизувала земельну ділянку площею 0,0979 га, що є значною більшою площею, ніж первинно їй виділялося. Відповідно до акту комісії Немирівської міської ради від 08.05.2013 р. комісією встановлено, що [PERSON] відповідно до державного акту ЯЛ № 728948 приватизовано земельну ділянку площею 0,0979 га саме по [ADDRESS] , та що рішенням Кіровської сільської ради від 31.03.1994 р. позивачці надано право на безоплатну приватизацію земельної ділянки площею 0,07 га по [ADDRESS] та рішенням Немирівської міської ради від 25.11.2009 р. надано дозвіл «Про уточнення площі та цільового призначення земельної ділянки». Але на даний час умови рішень сесій позивачкою не виконано. Відповідно до акту комісії Немирівської міської ради від 15.10.2015 р. комісією встановлено, що земельна ділянка площею 0,15 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд. відповідно до Свідоцтва на забудову садиби в сільських населених пунктах Української РСР від 24.11.1967, виданого виконавчим комітетом Немирівської районної ради депутатів трудящих, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , виділялась під забудову [PERSON] та [PERSON] . Згідно рішення загальних зборів уповноважених колгоспу «Україна» від 28.12.1974 про виділення земельної ділянки [PERSON] ( [PERSON] ) для будівництва житлового будинку, рішення виконкому Немирівської селищної ради депутатів трудящих від 30.05.1975 p., актом про винесення в натуру земельну ділянку від 30.06.1975 [PERSON] ( [PERSON] ) винесено в натурі земельну ділянку на місцевість по [ADDRESS] площею 0,7 га. У подальшому відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 728948 від 04.10.2011 р. у власність [PERSON] передано земельну ділянку за адресою: [ADDRESS] , площею 0,0979 га. Відповідно до рішення 12 сесії 21 скликання Кіровської сільської ради Немирівського району від 31.04.1994 р. [PERSON] передано у власність земельну ділянку по [ADDRESS] , площею 0,075 га, яка фактично користується земельною ділянкою, площа якої становить 0,0533 га. Згідно Адресної книги домоволодінь міста Немирова, виготовленої Тульчинським МБТІ в 1998 p., поштова адреса домоволодінь по [ADDRESS] наступна: № 143 - [PERSON] , № 145 - [PERSON] , № 147 - [PERSON] . Комісією рекомендовано вирішити питання про невідповідність фактичних обставин юридичним за домовленістю сторін, а у разі недосягнення згоди у судовому порядку. 05.11.2018 до суду надійшов відзив, відповідно до якого, відповідачка [PERSON] , не визнає позов в повному обсязі, вважає його безпідставним, та просить суд застосувати строки позовної давності, вказуючи на те, що позивачка звернулась до суду про визнання її Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯЛ № 728948 від 04 жовтня 2011 року недійсним у вересні 2018 року. Вказаний Державний акт був виданий її відділом Держкомзему (на той час) у Немирівському районі на підставі рішення 4 сесії 6 скликання Немирівської міської ради від 29.06.2011 яким було затверджено відповідну Технічну документацію на земельну ділянку. Одним із важливих документів, які знаходяться Технічній документації на земельну ділянку, є «Акт встановлення та погодження меж земельної ділянки гр. [PERSON] » від 23 лютого 2011 року. Зазначений Акт містить опис меж її [PERSON] земельної ділянки ( повністю відповідає опису меж і оскарженому позивачкою Державному акті ), а також містить підписи суміжних землевласників землекористувачів), які з межами, встановленими в натурі, згідні, вказаному письмовому документі зазначено, що «суміжними землевласниками (землекористувачами)» претензій до існуючих меж не заявлено. В списку зазначених суміжних землевласників знаходиться також і позивачка по справі - [PERSON] , яка двічі своїми підписами засвідчила факт того, що вона жодним чином не має претензій з приводу меж земельної ділянки [PERSON] . Так, в лютого місяця 2011 року позивачка, поставивши свій підпис на Акті погодження меж земельної ділянки [PERSON] , тим самим засвідчивши відсутність претензій до неї . Таким чином, позивачка ще в лютому місяці 2011 року достовірно дізналась про те, що відповідачка приватизовує належну їй земельну ділянку у розмірі 0,0979 га., у межах, визначених в Акті погодження меж, і що отримую оскаржуваний нею сьогодні Державний акт серії ЯЛ № 728948 від 04.10.2011. 22.11.2018 до суду надійшла відповідь на відзив, відповідно до якої представник позивача, адвокат Шеремет Г.А., заперечує проти відзиву та застосування строку позовної давності, вказуючи на те, що позивач не порушила строк позовної давності, так як неодноразово зверталась в первинний орган по розгляду земельних питань - Немирівську міську раду, очікувала вирішення спору без звернення до суду із відповідачкою. Згідно акту від 15.10.2015 року Немирівська міська рада запропонувала звернутися до суду, якщо позивач не досягне згоди із відповідачем. Позивач намагалась, починаючи з жовтня 2015 року (коли отримала акт), вирішити спір мирним шляхом, коли зрозуміла, що спір не вирішується звернулася до суду . Ухвалою від 26.09.2018, вказану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження. Ухвалою від 25.01.2019, закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Ухвалою від 03.07.2020, залишено без розгляду клопотання представника позивача про призначення судової земельно-технічної експертизи. В судовому засіданні позивачка та їх представник позов підтримали в повному обсязі з мотивів наведених в позовній заяві, проти застосування строків позовної давності заперечувати. В судовому засіданні відповідачка та її представник, позов не визнали в повному обсязі, просили в задоволенні позову відмовити та застосувати строки позовної давності. Представник третьої особи Немирівської міської ради, заперечував проти задоволення позову. Суд, заслухавши учасників, дослідивши матеріали справи приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що відповідно до рішення 12 сесії 21 скликання Кіровської сільської ради народних депутатів Немирівського районну Вінницької області, про затвердження рішення виконкому від 14.03.1994 року про передачу безоплатно у приватну власність земельних ділянок громадянам та витягу з рішення 26 (позачергової) сесії 5 скликання Немирівської міської ради Вінницької баласті про уточнення цільового призначення земельних ділянок, [PERSON] , передано безкоштовно в приватну власність, земельну ділянку прощею 0,0750 га., по [ADDRESS] для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (а.с. 9-10); відповідно до Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку Серії ЯЛ № 728948, виданого на підставі рішення Немирівської міської ради 4 сесії 6 скликання від 29.06.2011, [PERSON] , є власником земельної ділянки площею 0,979 га., розташованої за адресою [ADDRESS] (а.с. 19), відповідно до акту від 15 жовтня 2015 року складеного комісією Немирівської міської ради, встановлено, що згідно Адресної книги домоволодінь м. Немирова, виготовленої Тульчинським МБТІ в 1998 р. поштові адреси домоволодінь по [ADDRESS] слідуючі: 143 - [PERSON] , № 145 - [PERSON] , № 147 - [PERSON] (а.с. 35), згідно Свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння від 16 травня 1989 року, виданого виконкомом Немирівської міської ради, [PERSON] , є власником житлового по [ADDRESS] (а.с. 37); відповідно Акт встановлення та погодження меж земельної ділянки гр. [PERSON] від 23 лютого 2011 року, встановлено, що вказаний містить опис меж [PERSON] земельної ділянки ( повністю відповідає опису меж і оскарженому позивачкою Державному акті ) [PERSON] , а також містить підписи суміжних землевласників землекористувачів), які з межами, встановленими в натурі, згідні, вказаному письмовому документі зазначено, що «суміжними землевласниками (землекористувачами)» претензій до існуючих меж не заявлено. В списку зазначених суміжних землевласників знаходиться також і позивачка по справі - [PERSON] , яка двічі своїми підписами засвідчила факт того, що вона жодним чином не має претензій з приводу меж земельної ділянки [PERSON] (а.с. 36.). З позовною заявою позивач звернувся до суду 21.09.2018. Відповідно до ч. 1\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 3 ст.\~12, ч.ч. 1, 6 ст.\~81 ЦПК України\~кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст.ст.\~256,\~257 ЦК України\~загальна позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу, тривалістю у три роки. Згідно\~ст. 261 ЦК України\~перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Так, в лютого місяця 2011 року позивачка, поставила свій підпис на Акті погодження меж земельної ділянки [PERSON] , тим самим засвідчивши відсутність претензій до відповідачки. Таким чином, позивачка ще в лютому місяці 2011 року достовірно дізналась про те, що відповідачка оформлює право власності на належну їй земельну ділянку у розмірі 0,0979 га., у межах, визначених в Акті погодження меж, і що отримую оскаржуваний нею сьогодні Державний акт серії ЯЛ № 728948 від 04.10.2011. Посилання представника позивача на те, що позивачкою не пропущений строк позовної давності, так як позивачка неодноразово зверталась в первинний орган по розгляду земельних питань - Немирівську міську раду, очікувала вирішення спору без звернення до суду із відповідачкою, суд сприймає критично, та не вважає поважною підставою для пропуску строку позовної давності. Статтею 267 ЦК України\~встановлено, що позовна давність застосовується судом за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення, і сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. У зв`язку з пропуском позивачем строку позовної давності та зробленою про це заявою відповідача, слід відмовити у задоволенні позову з цієї підстави. За таких обставин та з наведених підстав позовні вимоги задоволенню не підлягають. На підставі вище викладеного, та

Outcome: dismissed