Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-18 00:00:00

[PERSON] звернулася до Слов'янського міськрайонного суду Донецької області з позовом до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні гаражем, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що їй належить на праві приватної власності належить гараж [ADDRESS]. В серпні 2014 року, замок на дверях її гаражу змінено та від сусідів їй стало відомо, що її гаражем користується [PERSON], який зберігає в ньому свої речі, з-за чого вона не може вільно користуватися та розпоряджатися своїм майном. Добровільно відповідач не звільняє гараж, тому вона просить суд зобов'язати відповідача не чинити їй перешкод у користуванні, що належить їй на праві власності, гаражем[ADDRESS]. та звільнити гараж від майна відповідача, а також стягнути з відповідача на її користь та судові витрати по справі у сумі 2000 грн. за послуги адвоката та 243,60 грн. за сплату судового збору. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, однак до суду надала заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити, справу розглянути у її відсутності за участю її представника [PERSON] Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні вимоги [PERSON] підтримав, посилаючись на те, що за [PERSON] зареєстровано право власності на земельну ділянку за адресою: [ADDRESS], кадастровий № 1414100000:01:001:0959, для будівництва індивідуальних гаражів, площею 0,0066га, а також зареєстровано право власності на гараж [ADDRESS]. За відповідачем право власності на даний гараж не зареєстроване, він займає його самовільно, тому просить суд позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, однак до суду надав заяву, в якій позовні вимоги не визнав, просив суд відмовити у їх задоволенні, справу розглянути у його відсутності за участю його представника [PERSON] У судових засіданнях на яких був присутнім пояснив, що він на законних підставах у 2008 році у свого батька - [PERSON] купив гараж за адресою: [ADDRESS]. Даний гараж збудував його батько [PERSON], тому гараж нікому крім батька не належав. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні вимоги позивача не визнав, просив суд відмовити у їх задоволенні, посилаючись на те, що [PERSON] користується гаражем, що належить йому на праві власності, оскільки відповідно до рішення Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 23.10.2008 року за [PERSON] визнано право власності на гараж, розташований за адресою: [ADDRESS], площа гаражу складає 49,3 кв.м. Гаражем [PERSON] він не користується, оскільки даний гараж розташований за іншою адресою: [ADDRESS], має інші характеристики, оскільки гараж [PERSON] має оглядову яму, гараж має електроосвітлення, та площу розміром 38,6 кв.м., а тому просить суд відмовити у задоволенні вимог позивача, оскільки [PERSON] не довела, що [PERSON] займає гараж, що їй належить та перешкоджає їй користуватися ним. Представник третьої особи: КП «БТІ м. Слов'янська», Бондаренко В.В., в судовому засіданні пояснив, що гараж [ADDRESS], та гараж за адресою: [ADDRESS], це один і той же гараж, оскільки [ADDRESS] взагалі не має. Даний гараж належить на праві власності [PERSON], про що у матеріалах інвентаризаційної справи є свідоцтво про право власності від 25.06.1997 року, виданого [PERSON] на підставі рішення виконкому Слов'янської міської ради. Рішенням виконкому Слов'янської міської ради від 21.05.2008 року № 386/13, [PERSON] було узаконено самовільно збудовану прибудову, площею 18,4 кв.м, до гаражу, розташованого по [ADDRESS], та зобов'язано КП БТІ внести зміни до матеріалів інвентаризаційної справи. Рішення виконкому Слов'янської міської ради КП БТІ м. Слов'янська виконало, внесло зміни до інвентаризаційної справи по гаражу та прибудові до нього, що належить [PERSON], встановлено загальну площу гаражу 38,6 кв.м. Відомостей, що власнику [PERSON] виділялася земля для будівлі гаражу, чи ним самовільно будувався гараж у КП БТІ відсутні. У 2008 році до КП БТІ звернувся [PERSON] з заявою про виготовлення технічного паспорту на гараж по [ADDRESS], у заяві номер гаражу зазначено не було. За даною заявою технік виїхав на місто, здійснив заміри гаражу, на який показав [PERSON], також [PERSON] вказав, що даний гараж має [NUMBER], та на підставі даних замірів йому було видано технічний паспорт на гараж. Розбіжності у розмірах гаражу виникли у зв'язку із технікою зняття розмірів, оскільки у 94-97 роках, діяла інструкція, відповідно до якої розміри знімалися за зовнішніми розмірами будови за допомогою вірьовки та розтяжної рулетки, тому при вимірювані квадратури будови могли бути неточності. Після зміни інструкції у 2008 році квадратура приміщень вимірюється за внутрішніми розмірами будови за допомогою електронної рулетки, тому виникли такі розбіжності у розмірах гаражу. Свідок [PERSON] суду пояснила, що у 2008 році до КП БТІ звернувся [PERSON] з заявою про виготовлення технічного паспорту на гараж по [ADDRESS], у заяві номера гаражу зазначено не було. Вона виїхала на місто, здійснила внутрішні та зовнішні заміри гаражу, на який показав [PERSON], його внутрішню та зовнішню висоту, розміри оглядової ями, також [PERSON] вказав, що даний гараж має [NUMBER]. Розміри знімалися за допомогою електронної рулетки. Суд, вислухавши представника позивача, відповідача та його представника, представника третьої особи, свідка, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] не підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно зі ст.ст. 316, 317, 319 ЦК України правом власності є право особи на річ ( майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном, власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON] на підставі свідоцтва про право особистої власності від 25.06.1997 року, виданого Слов'янською міською радою на підставі рішення виконкому Слов'янської міської ради від 21.05.1997 року, належить гараж [ADDRESS] ( а.с. 4-17). Відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 29.12.2014 року, за [PERSON], на підставі рішення Слов'янської міської ради від 26.11.2014 року, зареєстровано право власності на земельну ділянку за адресою: [ADDRESS], кадастровий № 1414100000:01:001:0959, для будівництва індивідуальних гаражів, площею 0,0066 га (а.с. 58, 90-91). Відповідно до довідки КП БТІ № 1265-2/0.56/01 від 27.08.2014 року, за даними архівної довідки № 361, право власності на гараж [ADDRESS], зареєстровано за [PERSON] За даними архівної довідки КП БТІ № 835, право власності на вищезазначений гараж станом на 01.01.2013 року за [PERSON] не зареєстровано, однак він у 2008 році був замовником інвентаризації у серпні 2008 року (а.с. 18). Позивач зверталася до відповідача з проханням щодо звільнення гаражу від його речей, що підтверджується письмовою вимогою від 19.08.2014 року направленою на адресу відповідача ( а.с. 19, 20). З технічного паспорту від 29.08.2008 року, виготовленого Слов'янським бюро технічної інвентаризації на гараж [ADDRESS], вбачається, що даний паспорт було виготовлено на замовлення [PERSON] без документів, загальна площа гаражу складала 49,3 кв.м, за внутрішніми розмірами розмір гаражу складає 42.9 кв.м. Розміри гаражу були зняті техніком [PERSON] (а.с 44-45). Відповідно до рішення Слов'янського міськрайонного суду Донецької області №2-5350/2008 від 23.10.2008 року, за [PERSON] визнано право власності на гараж, розміром 49,3 кв.м, розташованого за адресою: [ADDRESS]. Рішення набуло законної чинності 03.11.2008 року (а.с. 46). Згідно ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Статтею 41 Конституції України та статтею 1 Першого протоколу до конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону України від 17 липня 1997 року №457/97 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини 1950 року та основоположних свобод, Першого протоколу та протоколів №2,7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст.10 ЦПК України розгляд і вирішення справ в порядку цивільного судочинства здійснюється на засадах змагальності та свободи сторін у наданні доказів і у доведеності перед судом їх переконливості. Відповідно до ст. 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Звертаючись до суду з позовом [PERSON] зазначила, що [PERSON] самовільно, без її дозволу зайняв гараж, який їй належить на праві власності та під яким земельна ділянка також належить їй на праві власності, при цьому представник позивача не наддала жодного доказу того саме [PERSON] зайняв її гараж, оскільки відповідно до рішенням Слов'янського міськрайонного суду Донецької області №2-5350/2008 від 23.10.2008 року, за [PERSON] визнано право власності на гараж, розміром 49,3 кв.м, розташованого за адресою: [ADDRESS], яке набуло законної чинності 03.11.2008 року та яке ніким не скасовано, та з пояснень представника КП БТІ м. Слов'янська вбачається, що гараж, який належить [PERSON] та який належить [PERSON], це один і той же гараж. Також суд не приймає до уваги посилання представника відповідача [PERSON] на ті підстави, що [PERSON] користується власним гаражем, який розташований зовсім за іншою адресою, має інші технічні характеристики: оглядову яму, інші розміри, ніж гараж [PERSON], оскільки представник КП БТІ м. Слов'янська, [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що [ADDRESS] , як юридичної адреси взагалі не існує, а свідок [PERSON] суду пояснила, що розбіжності розмірів гаражу, які зазначені у технічному паспорті [PERSON] та [PERSON], виникли із - за зміни інструкцій вимірювання площ будівель та споруд. Таким чином, з урахуванням зібраних доказів по справі в їх сукупності, суд приходить до переконань, що позовні вимоги [PERSON] щодо зобов'язати відповідача не чинити їй перешкод у користуванні, що належить їй на праві власності, гаражем[ADDRESS]. та звільнити гараж від майна відповідачам, не підлягають задоволенню, оскільки [PERSON] своїми діями не порушує право власності [PERSON], оскільки користується гаражем на праві власності, яке визнано за ним рішенням суду, яке не скасовано, а тому вимоги [PERSON] не підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed