Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-09 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з зазначеним позовом, який обґрунтовувала тим, що є власником 1/2 частини житлового будинку по провулку 8 Березня, 1 в с. Бобине Путивльського району Сумської області, в якому, крім неї, також зареєстрований її онук [PERSON] Оскільки останній ніколи не проживав у будинку, не несе витрат по його утриманню, а вона не може оформити житлову субсидію, тому просить визнати відповідача таким, що втратив право користування цим житлом. Позивачка у судове засідання не з'явилася, подала заяву, в якій заявлені позовні вимоги підтримала та просила судовий розгляд здійснювати без її участі. Відповідач в судове засідання не з'явився, направив заяву, в якій позов визнав. Правові наслідки визнання позову йому зрозумілі. Третя особа пояснення щодо позову не подала. В силу ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Підтверджується відповідними документами те, що на підставі свідоцтва про право власності від 11.11.2013, зареєстрованого в реєстрі за № 1585, позивачка є власником 1/2 частки житлового будинку з відповідною частиною надвірних господарсько-побутових будівель, розташованих по провулку 8 Березня, 1 в с. Бобине Путивльського району Сумської області. Власником іншої частки цього домоволодіння на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 11.11.2013, зареєстрованого в реєстрі за № 1588, є [PERSON], третя особа в справі. Довідкою Бобинської сільської ради Путивльського району Сумської області від 23.05.2018 № 143 підтверджено те, що у згаданому будинку, окрім його співвласників, також зареєстрований онук позивачки - [PERSON], відповідач у справі. Відповідно до даних комісійного акта від 29.05.2018, завіреного печаткою цієї сільської ради, [PERSON] фактично в будинку не проживає з січня 2013 року. За приписами частини 4 статті 9 ЖК України ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим примушенням інакше, як з підстав і порядку передбачених законом. Статтею 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що судове рішення про позбавлення права користування житловим приміщенням є підставою для зняття з реєстрації місця проживання особи. У постанові від 16.01.2012 у справі № 6-57цс11 Верховний Суд України дійшов правового висновку про те, що вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (ст.ст. 71,72, 116, 156 ЖК України; ст. 405 ЦК України). Відповідно до частини 1 статті 156 ЖК України, члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Статтею 405 ЦК України визначено, що члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. В силу статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до статті 383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб. За приписами статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. За тих обставин, що відповідач понад встановлений ст. 405 ЦК України строк не проживає у будинку без поважних причин, він втратив право на користування цим житлом. Таким чином, визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує прав чи інтересів інших осіб. Понесені судові витрати суд не розподіляє враховуючи відповідне клопотання позивачки. Виходячи з навелденого,

Outcome: approved