Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-09 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні квартирою № 48 по вул. Коперніка, 34 у м. Луцьку шляхом визнання його таким, що втратив право користування даним житлом внаслідок відсутності у ньому понад встановлені законом строки. У позовній заяві вказала, що 07 лютого 2017 року уклала договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS]. Договір був укладений з продавцем [PERSON], яка була власником квартири. Згідно даного договору право власності на зазначену квартиру перейшло до позивача та зареєстроване у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, що підтверджується витягом з Державного реєстру від 07.02.2017 року. З 18.08.1993 року та на час укладання договору купівлі-продажу і станом на даний час у квартирі зареєстрований [PERSON] син продавця квартири [PERSON] Під час укладання договору купівлі-продажу він був відсутній, а після переходу права власності на квартиру до позивача не знявся з реєстрації. Позивач вказує, що відповідач у квартирі не зявлявся, будь-яких речей, що належать йому у квартирі немає і не було на час укладання договору купівлі-продажу. Зі слів продавця квартири відповідач не проживає у квартирі більше десяти років, місце його фактичного проживання чи перебування невідоме. Добровільно знятися з реєстрації відповідач не бажає, чим створює перешкоди позивачеві належним чином використовувати свою власність. Його реєстрація у квартирі [ADDRESS] носить формальний характер. Просила усунути перешкоди у розпорядженні майном шляхом визнання [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою № 48 по вул. Коперніка, 34 у м. Луцьку. Позивач [PERSON] в судове засідання подала заяву, в якій позовні вимоги підтримала з вищенаведених підстав, просила позов задовольнити та розгляд справи проводити у її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, хоча був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи. Про причини неявки суд не повідомив. На думку суду в справі є достатньо документів для її розгляду у відсутності відповідача, згідно ч. 4 ст. 169 ЦПК України. Розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Проаналізувавши документи справи суд прийшов до висновку, що позов підставний і підлягає до задоволення з наступних підстав. Стаття 41 Конституції України гарантує право володіти і користуватися своєю власністю, а також вказує на те, що право приватної власності є непорушним. Судом встановлено, що власником спірного житла згідно договору купівлі-продажу від 07 лютого 2017 року (реєстровий № 391) є [PERSON], що підтверджено копією будинкової книги (а.с. 9-11). На даний час у спірному житлі зареєстрований відповідач, однак більше десяти років у ньому не проживає. Добровільно знятися з реєстрації відповідач не бажає, чим створює перешкоди позивачеві належним чином використовувати свою власність. Його реєстрація у квартирі [ADDRESS] носить формальний характер. Відповідно до ст.ст. 383, 391 ЦК України позивач має право користуватися своїм житлом на свій розсуд і має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування і розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 317 цього ж Кодексу власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Своєю реєстрацією у спірному житлі відповідач створює позивачу перешкоди у належному ним користуванні, оскільки плата за комунальні послуги, утримання будинку нараховується, але відповідач участі у витратах на утримання будинку не приймає. Окрім того, позивач не може оформити субсидію та укласти будь яку угоду щодо розпорядження квартирою. Отже, проаналізувавши вищенаведене в сукупності, суд прийшов до висновку, що позивач правомірно звернулася в суд за захистом порушеного зі сторони відповідача безпідставною реєстрацією у спірному житлі свого права власності, яке йому створює відповідач. Визнання особи такою, що втратила право користування житлом є підставою для зняття його з реєстрації. На стягненні судового збору позивач не наполягала.

Outcome: approved