Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-17 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення додаткових витрат на неповнолітніх дітей. Позивач свої вимоги обґрунтовує тим, що з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішення Луцького міськрайонного суду від 17.01.2017 року. В шлюбі [INFO] народився син [PERSON] , [INFO] народився син [PERSON] , [INFO] народилася дочка [PERSON] . 01.02.2021 року Луцьким міськрайонним судом Волинської області було винесено рішення про стягнення аліментів на утримання трьох дітей. Відповідач сплачує аліменти відповідно до вищезазначеного судового рішення в розмірі 1500 грн. щомісячно на кожну дитину до досягнення ними повноліття. Як встановлено рішенням суду, то діти відвідують платні гуртки та секції, які по суті є додатковими витратами. Діти мають проблеми зі здоров`ям, старший син та молодша донька потребують спеціального взуття, діти носять окуляри, які необхідно постійно замінювати. У дітей були стоматологічні проблеми, на лікування яких вона витратила значну суму. Позивачка є особою з інвалідністю (ІІІ група інвалідності) посилена праця та фізичне навантаження їй заборонене. У зв`язку з даними обставинами нею понесено додаткові витрати, розмір яких становить 35 152 грн. 18 коп. На її неодноразові звернення до відповідача брати участь у додаткових витратах на утримання дітей останній відмовлявся, сплачував тільки аліменти, які визначені за рішенням суду. Розмір витрат, понесених нею за 2020-2021 роки становить 35 152 грн. 18 коп., вважає обґрунтованим до стягнення з відповідача половини додаткових витрат в розмірі 17 576 грн. 09 коп. Просить суд стягнути з відповідача додаткові витрати в розмірі 17 576 грн. 09 коп. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, зазначивши, що аліменти сплачує він з грудня 2020 року, а до того надавав допомогу на утримання дітей добровільно. Дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення частково. З свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 11 березня 2008 року [PERSON] , з свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 15 липня 2011 року [PERSON] , з свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 23 жовтня 2014 року [PERSON] , вбачається, що відповідач [PERSON] є їх батьком (а.с. 7-9). Рішенням Луцького міськрайонного суду від 01.02.2021 року з [PERSON] в користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання неповнолітніх дітей - сина [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] та доньки [PERSON] [INFO] , в розмірі 1500 грн. на кожну дитину щомісячно, починаючи з 14.12.2020 року і до досягнення дітьми повноліття. Як встановлено рішенням суду, то їх діти мають проблеми зі здоров`ям, старший син та молодша донька мають двобічну плоскостопість, тому потребують спеціального взуття, в зв`язку з поганим зором носять окуляри, які потрібно часто змінювати, наявні стоматологічні проблеми у всіх дітей, окрім того потребують поліпшення житлових умов, всі діти відвідують гуртки та секції, сама позивачка є особою з інвалідністю (ІІІ група інвалідності), посилена праця та фізичне навантаження, якій заборонено.. Згідно із частиною першою статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Отже, виходячи з аналізу статті 185 СК України додаткові витрати присуджуються на дитину за наявності в одного з батьків, з яким проживає дитина, додаткових витрат, викликаних особливими обставинами, зокрема необхідністю в розвитку дитини за наявності в неї здібностей, талантів, у зв`язку з її хронічною хворобою, лікуванням, каліцтвом тощо. Наявність таких витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про стягнення додаткових витрат. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати не є додатковим стягненням коштів на утримання дитини. Аліменти необхідні, щоб забезпечити нормальні матеріальні умови для життя дитини. В окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину. Визначення обставин, що можуть бути визнані істотними, закон відносить до компетенції суду. У будь-якому разі істотними є такі обставини, як стан здоров`я, матеріальне становище відповідача, наявність у нього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних дружини, чоловіка, батьків, повнолітніх дітей тощо. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. У п.18 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства га стягнення аліментів» роз`яснено, що участь у додаткових витратах на утримання дитини, можна притягати лише батьків, у цих випадках йдеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами (наприклад, витрати на спеціальний медичний догляд - довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування - виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо). При стягненні коштів на додаткові витрати, які повинні бути понесені у майбутньому, суду необхідно надати розрахунок або обґрунтування необхідності майбутніх витрат. Судом встановлено, що у зв`язку із поганим здоров`ям дітей, позивачем понесено додаткові витрати, а саме: витрати на лікування зубів трьох дітей у «Стоматкабінеті» на суму 20 973,18 грн. (а.с. 14-20); придбання окулярів двом дітям на суму 4050 грн. (а.с.25-29), сплачено внески для відвідування басейну на суму 5 380 грн. (а.с 30-34); сплата внеску по відвідуванню школи гімнастики для дочки [PERSON] у розмірі 3 265грн. (а.с. 35,36), придбано коврик масажний 05.02.2021 року на суму 625 грн (а.с. 37), придбано спортивні товари для відвідування басейну та відвідування школи гімнастики, на суму 859 грн.. (а.с. 38); загальна сума витрат становить 35 152, 18 грн. Отже, враховуючи, що відповідач не працює та регулярно сплачує аліменти на утримання своїх дітей, а наведений у заяві перелік додаткових витрат частково визнається ним, а саме п.3,4,5, 10 за два місяці та п.11,12,13,14 повністю, загальна сума яких становить 26 934 грн. А також з огляду на те, що обоє батьків зобов`язані утримувати своїх дітей, сума, яка підлягає стягненню з відповідача становить 13 467 грн. Отже, з врахування викладеного, суд вважає, що до стягнення з відповідача підлягають додаткові витрати на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 13 467 грн.

Outcome: partial