Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-02 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із позовною заявою до відповідачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , треті особи: Черкаська міська рада, Комунальне підприємство «Черкаське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації» про виділ у натурі частки з об`єкта нерухомого майна. В обґрунтування позову зазначено, що відповідно до договору дарування частки нежитлових приміщень від 18.11.2013 року № 4997 та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 18.11.2013 року [PERSON] стала власником 17/100 частини 1-го поверху в нерухомому майні - нежитлових приміщень гуртожитку [ADDRESS] , загальна площа приміщень 85,40 м2. З врахуванням нових власників на даний час право власності за вказаними приміщеннями зареєстровано за наступними особами: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Для оформлення права власності на приміщення у позивача виникла необхідність в виділі його в натурі з об`єкту нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та припинення права спільної часткової власності. З цією метою позивачка як співвласник майна звернулася до нотаріуса для укладення договору про виділ частки з об`єкту нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та припинення права спільної часткової власності відповідачів. Частку яку позивачка хоче виділити в натурі становить 17/100 частини, що відповідає 85,40 м кв від загальної площі і складається з нежитлових приміщень будівлі 1 го поверху № 2-5 загальною площею 85,40 м кв, загальною балансовою вартістю 67830,00 грн.. Згідно розрахунку частки для відчуження вбудованих в гуртожиток приміщень, розташованих за адресою: [ADDRESS] ) виданому 14.11.2013 року КП «ЧООБТІ», технічно можливий виділ в натурі частки 17/100 з об`єкта нерухомого майна. З зазначеного висновку слідує, що за технічними показниками 17/100 частина об`єкта є відокремленою і може бути виділена в натурі. Виділення частки не перешкоджає праву користування нежитловими приміщеннями іншими співвласниками. З метою укладення нотаріального договору про виділ частки з об`єкту нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та припинення права спільної часткової власності позивач письмово звернулася до всіх співвласників нерухомого майна - нежитлових приміщень, розташованих за адресою: [ADDRESS] , загальна площа приміщень 85,40 м2 з пропозицією до 10.12.2018 року письмово повідомити про свою згоду (незгоду) чи готовність на укладення нотаріально посвідченого договору про виділ частки 17/100 з об`єкту нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та припинення права спільної часткової власності [PERSON] .. Однак станом на сьогодні жодної відповіді від співвласників позивачем не отримано. Посилаючись на норми ст. 358, 364, 369, 370 та 372 ЦК України та зазначаючи, що на даний час між приміщеннями, які належать позивачу на праві спільної часткової власності, та приміщеннями, які належать відповідачам на праві спільної часткової власності стоять стіни, проведені окремі конструкції, і у кожного свій вхід до приміщення, тому вважає, що об`єкт нерухомості, що знаходиться в загальній частковій власності, можливо розділити без втрати його цільового використання, тому звернулася до суду з даним позовом, в якому просила виділити їй в натурі, як окрему одиницю (1/1) - окремий об`єкт нерухомості, частку спільного майна, яка становить 17/100, що відповідає 85,40 м від загальної площі і складається з нежитлових приміщень 1-го поверху будівлі № 2- 5, розташованих за адресою: [ADDRESS] та припинити їй право спільної часткової власності на нежитлові приміщення 1-го поверху будівлі № 2-5, загальною площею 85,40 м, розташованих за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою суду від 28 січня 2019 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків. \~ \~ \~ \~Ухвалою суду від \~ \~ \~ \~13 березня 2019 року відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження з викликом сторін та призначено підготовче судове засідання з розгляду даної справи. \~ \~ \~ \~11.07.2019 позивач [PERSON] подала до суду заяву про уточненя позовних вимог в якій зазначила, що згідно договору дарування частки нежитлових приміщень від 02.09.2015 № 5575 та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 02.09.2015 нею було подаровано [PERSON] 1/50 частини 1-го поверху в нерухомому майні нежитлових приміщень, які належать їй на підставі договору дарування частки нежитлових приміщень від 18.11.2013 № 4997 та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 18.11.2013 та просить суд виділити їй в натурі, як окрему одиницю (1/1) - окремий об`єкт нерухомості, частку спільного майна, яка становить 15/100, що відповідає 115,45 м кв від загальної площі і складається з нежитлових приміщень 1-го поверху будівлі № 2- 5, розташованих за адресою: [ADDRESS] та припинити їй право спільної часткової власності на нежитлові приміщення 1-го поверху будівлі № 2-5, загальною площею 85,40 м кв, розташованих за адресою: [ADDRESS] . \~ \~ \~ \~Позивач та її представник в судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити. \~ \~ \~ \~Відповідачі в судове засідання не з`явились. Про день та час розгляду справи були повідомлені належним чином. Надали суду заяви про розгляд справи за їх відсутності та зазначили, що проти задоволення позовних вимог не заперечують. Представник третьої особи - Черкаської міської ради, по довіреності Горшанова В.І. в судове засідання не з`явивлась, надала суду письмову заяву, в який просила провести розгляд справи за відсутності представника Черкаської міської ради та при вирішенні даного спору покладається на розсуд суду. Представник третьої особи КП «ЧООБТІ» в судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив. \~ \~ \~ \~Дослідивши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають до задоволення за таких підстав: \~ \~ \~ \~Відповідно до\~договору дарування\~частки нежитлових\~приміщень від\~18.11.2013\~року №\~4997\~та витягу\~з Державного\~реєстру речових\~прав на\~нерухоме майно\~від 18.11.2013\~року [PERSON] \~є власником\~15/100\~частини 1-го\~поверху в\~нерухомому майні\~-\~нежитлових приміщень\~гуртожитку [ADDRESS] ,\~загальна площа\~приміщень \~85,40\~м кв. \~ \~ \~ \~Згідно відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 19.06.2019р. право власності за вказаними приміщеннями зареєстровано за позивачем та відповідачами [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . \~ \~ \~ \~Позивач зазначає, що звернення до суду з даним позовом, зумовило необхідність виділення в натурі об`єкту нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та припинення права спільної часткової власності, задля подальшого оформлення права власності на таке приміщення. \~ \~ \~ \~Як передбачено ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК). Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (ч.ч. 3, 4 ст. 77 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України). Так, позивачем надано завірену копію робочого проекту реконструкції нежитлових приміщень 2-5 прим. 2-8, ІV, VІІІ (у спільному користуванні) 1 поверху гуртожитку під житлову квартиру [ADDRESS] зам. [PERSON] без зміни зовнішніх геометричних розмірів будівлі по [ADDRESS] , з якої вбачається, що загальна площа спірна квартира [ADDRESS] після реконструкції буде складати85,40 м.кв. (житлова площа 37,40 кв.м., будівельний об`єм 207,60куб.м.). Зазначено у плані про те, що у квартирі влаштовуються перегородки, виконані необхідні зміни в системі водопроводу та каналізації визнані реконструкцією. Також, позивачем надано завірену лише ним копію плану спірної квартири, яка міститься в технічному паспорті, станом на 30.07.2019 року, що обстежено прим. 2-25, 2-26, з 3-1 по 3-8; з 4-1 по 4-5; з 5-1 по 5- 6; з 6-1 по 6-8; ІV, VІІІ, ІХ, КП «Черкаське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації», з якої вбачається, що спірна квартира (виділена позивачем на плані зеленим кольором а.с. 137) після реконструкції має 8 приміщень, загальною площею 48, 40м. кв. Однак, досліджуючі вказані докази, вбачаються розбіжності у площі, а саме 85,4 кв.м., згідно із робочим проектом реконструкції частини нежитлових приміщень, які перебувають у спільному користуванні 1-го поверху гуртожитку під житлову квартиру під [ADDRESS] , та яку просить виділити позивач в уточнеих позовних вимогах, та 48, 4 кв.м., відповідно до даних технічного паспорту. Аналізуючи вказане, суду не доведено того, що проведене позивачемможливе перепланування та перебудова (реконструкція) приміщень із нежитлових у житлові здійснена на підставі дозволів, введена в експлуатацію відповідно до вимог чинного законодавства і не є самочинним нерухомим майном. Згідно ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Суб`єктами права спільної часткової власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, держава, територіальні громади. Відповідно до ч. 2 ст. 358 ЦК України, співвласники можуть домовитись про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Статтею 364 ЦК України визначено право співвласників на виділ у натурі частки із майна, що с у спільній частковій власності. Відповідно до ч. 3 ст. 364 ЦК України у разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадках, встановлених законом, таке право підлягає державній реєстрації. Відповідно до\~ст. 182 ЦК України державна реєстрація прав на нерухомість є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобов`язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом. Відмова у державній реєстрації права на нерухомість, ухилення від реєстрації, відмова від надання інформації про реєстрацію можуть бути оскаржені до суду. Згідно зі\~ст. 2 Закону України від 1 липня 2004 року № 1952-IV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»\~державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього\~Закону, виникають з моменту такої реєстрації. У відповідності до пунктів 54, 56 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 р. № 1127 державна реєстрація права власності на нерухоме майно, утворене шляхом виділення окремого об`єкта нерухомого майна із складу нерухомого майна, що складається з двох або більше об`єктів, проводиться за умови наявності технічної можливості такого виділу та можливості використання майна як самостійного об`єкта цивільних правовідносин. Для державної реєстрації права власності на нерухоме майно, що створюється шляхом виділу в\~натурі частки майна, що перебуває у спільній власності, та має наслідком припинення права спільної власності для усіх або одного із співвласників, подаються, зокрема, договір про виділ у\~натурі частки із спільного майна або відповідне рішення суду. Отже суд при наявності порушеного права та вирішенні такого спору повинен встановлювати обставини технічної можливості виділу майна та можливості його використання як самостійного об`єкта цивільних відносин. Пунктом 6 Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна, затвердженої\~наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України № 127 від 24 травня 2001 року, встановлено, що перед проведенням державної реєстрації права власності на об`єкт нерухомого майна, що утворився в результаті виділення частки з об`єкта нерухомого майна, проводиться технічна інвентаризація, яка включає комплекс робіт з обмірювання об`єкта нерухомого майна з визначенням його складу, фактичної площі та об`єму, технічного стану та/або з визначенням змін зазначених характеристик за певний період часу (у разі наявності попередньої інвентаризаційної справи) із виготовленням необхідних матеріалів технічної інвентаризації та технічного паспорта. Пунктами 1.2, 3.10, 3.11 Інструкції щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об`єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України № 55 від 18 червня 2007 року, передбачено, що виділ частки в натурі здійснюється відповідно до законодавства з наданням висновку щодо технічної можливості виділу в натурі частки з об`єкта нерухомого майна, який готує суб`єкт господарювання. За наявності самочинно збудованих (реконструйованих, перепланованих) об`єктів нерухомого майна документи щодо виділу готуються тільки після визнання права власності на них відповідно до закону. Самочинно збудовані об`єкти нерухомого майна до розрахунку не включаються. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач зазначає, що згідно технічного паспорту на групу приміщень в гуртожитку, розташованого за адресою: [ADDRESS] ) виготовленого станом на 30.07.2019, технічно можливий виділ в натурі частки 15/100 (приміщення першого поверху з № 2-5) з об`єкта нерухомого майна. Також зазначає, що за технічними показниками 15/100 частина об`єкта є відокремленою і може бути виділена в натурі. Виділення частки не перешкоджає праву користування нежитловими приміщеннями іншими співвласниками. Відповідно жо ч. 8 ст. 83 ЦПК України докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї. Так як зазначений вище технічний паспорт на групу приміщень в гуртожитку, розташованого за адресою: [ADDRESS] поданий позивачем в якості доказу до суду лише 09.09.2019, а тому зазначений документ не може бути прийнятий судом в якості доказу. Таким чином, фактичних даних про проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна при виділі частки в натурі, виготовлення відповідних матеріалів та технічного паспорта, надання висновку про технічну можливість такого виділу, відсутності самочинно збудованих, реконструйованих, перепланованих об`єктів в складі спільного майна на момент розгляду справи позивачка суду не надала. Разом з тим, суд звертає увагу і на те, що питання виділу майна у натурі із частки майна, що є у спільній частковій власності, носить договірний характер з метою врахування інтересів всіх співвласників майна, і його вирішення в судовому порядку допускається лише у виключних випадках, а саме у разі порушення, невизнання чи оспорення прав одного із співвласників іншими. В даному випадку позивачкою [PERSON] не доведено порушення, невизнання чи оспорення його прав як співвласника майна, іншими відповідачами - співвласниками, якими, як вбачається із їхніх письмових заяв на адресу суду, визнаються позовні вимоги, що не перешкоджає сторонам виконати вимоги закону та добровільно укласти спільний договір про поділ майна. Також слід зазначити, між співвласниками підписано спільну заяву про згоду на виділ частки [PERSON] з об`єкту спільного нерухомого майна, що також вказує на відсутність спору про право (а.с. 152). А відповідно до вимог\~ст.ст. 12, 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Так, відповідно з частинами першою-третьою статті\~\~12, частиною першою статті 81 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Тягар доведення обґрунтованості вимог позову за загальними правилами процесуального закону покладається саме на позивача, а не реалізовується у спосіб спростування доводів пред`явлених вимог стороною відповідача, як беззаперечних. Якщо позивач, розпоряджаючись своїми правами на власний розсуд, доведе суду обґрунтованість пред`явлених вимог, то у випадку їх неспростування стороною відповідача у спосіб, визначений законом, такі вимоги підлягають задоволенню. А тому, з огляду на викладене, враховуючі наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову [PERSON] про виділ у натурі частки з об`єкта нерухомого майна, що є у спільній частковій власності.

Outcome: dismissed