Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-09 00:00:00

[PERSON] звернулася до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області з позовом до [PERSON], третя особа: Новомосковський районний відділ ДМС України в Дніпропетровській області, про визнання особи такою, що втратила право користування житлом, яким просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житлом, а саме: квартирою, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS], а також зобовязати Новомосковський РВ ДМС України зняти відповідача з реєстраційного обліку з даної квартири. В обґрунтування свого позову позивач зазначає, що рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 03.10.2014 року між сторонами розірвано шлюб, який був зареєстрований 01.06.1991 року. Даним рішенням було встановлено, що подружжя остаточно припинило сімейно-шлюбні відносини з березня місяця 2013 року, спільного господраства не ведуть, сімейні відносини не поновлюються, відповідач [PERSON] мешкає з іншою жінкою. Таким чином, відповідач не проживає за місцем реєстрації: [ADDRESS] з березня місяця 2013 року, що підтверджується судовим рішенням від 03.10.2014 року. Таким чином, зазначає позивач, з огляду на те, що відповідач за вищевказаною адресою не проживає більше ніж один рік, особисті речі забрав, ще в 2013 році, коли створив нову сімю з іншою жінкою, з якою проживає по сьогоднішній день в іншому місці, відповідач на даний час не зацікавлений житлом у спірній квартирі, коштів на утримання житла не надає, житлом не користується. Крім того, є судове рішення від 16.09.2014 року, яким суд виділив у власність позивачці зазначену квартиру в цілому. За таких обставин, позивачка вимушена звертатися до суду з даним позовом. В судове засідання позивачка не зявилася, її представник надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився,повідомлений належним чином, причина неявки суду не відома, тому суд, з погодження позивача, відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України, провів заочний розгляд справи. Представник третьої особи Новомосковського РВ ДМС України в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 03.10.2014 року між сторонами розірвано шлюб, який був зареєстрований 01.06.1991 року. Даним рішенням було встановлено, що подружжя остаточно припинило сімейно-шлюбні відносини з березня місяця 2013 року, спільного господарства не ведуть, сімейні відносини не поновлюються, відповідач [PERSON] мешкає з іншою жінкою (а.с.7-8). Рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16.09.2014 року, зокрема, визнано за [PERSON] право власності на квартиру в цілому, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS], зареєстрована на імя [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності (САА № 394848 від 01.06.2007 року), виданого Виконавчим комітетом Новомосковської міської ради депутатів, реєстрація права власності проведена Комунальним підприємством НМБТІ 01.06.2007 року (витяг № 14757959 про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, виданий 01.06.2007 року, реєстраційний номер 5273770) (а.с.9-15). Згідно з відомостями адресно-довідкового підрозділу ГУДМС, УДМС України в Дніпропетровській області від 24.04.2015 року, [PERSON], [INFO], зареєстрований з 15.08.2006 року за адресою: Дніпропетровська область, м. Новомосковськ, вул. Горького, 2-а/1 (а.с.41). Суду надано довідку про склад сімї [PERSON] від 12.03.2015 року, згідно якої остання проживає за адресою: [INFO], і до складу її сімї входять зареєстровані в квартирі: син [PERSON], [INFO], колишній чоловік [PERSON] (а.с.6). Згідно акта обстеження, складеного ОСББ вул. Горького, 2-а, м. Новомосковськ, [PERSON] зареєстрований за адресою: [INFO], але в квартирі не проживає з 2013 року по теперішній час (а.с.5). У відповідності до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним прав користування та розпорядження майном. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦПК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Як встановлено судом, відповідач не проживає в спірному жилому приміщенні більше двох років, підстав для продовження терміну зберігання за ним права користування спірним жилим приміщенням, передбачених ст.405 ЦК України немає, його особистих речей в спірному жилому приміщенні немає, участі в оплаті комунальних послуг будинку відповідач не приймає, що свідчить про втрату ним інтересу до спірного жилого приміщення як до свого постійного місця проживання. Крім того, реєстрація відповідача у квартирі позивача є порушенням прав позивача як власника житлового приміщення на власний розсуд володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном, що є порушенням вимог ст.ст. 319, 321, 383, 391 ЦК України, а тому відповідно до ст.391 ЦК України позивач має право вимагати усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, адже відповідач не проживає у спірній квартирі більше двох років, тобто понад встановлені ст.405 ЦК України строки. Що стосується позовних вимог позивача щодо зобовязання Новомосковського РВ ДМС України зняти відповідача з реєстраційного обліку з даної квартири, то ці позовні вимоги задоволенню не підлягають, оскільки позивачем не надано доказів того, що Відділом ДМС порушено її право, а тому суд не вбачає порушень прав позивача з боку Відділу. У відповідності до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача належить стягнути судові витрати, що складаються з судового збору у розмірі 243 грн. 60 коп. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial