Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-25 00:00:00

[PERSON] звернулася до Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на дітей. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що має з відповідачем двох спільних дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. З грудня 2015 року позивач з дітьми проживає окремо від відповідача та з того часу відповідач не надає жодної допомоги на утримання дітей, а заробітної плати позивача не вистачає для належного утримання дітей. На підставі вищевикладеного позивач просила суд стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частини від його заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дітьми повноліття. У судовому засіданні позивач підтримала позов та просила суд задовольнити заявлені позовні вимоги, підтвердила обставини, викладені в позовній заяві, проти стягнення аліментів в твердій грошовій сумі не заперечувала. Представник відповідача в судовому засіданні позов визнав частково, просив суд стягувати аліменти в твердій грошовій сумі, оскільки відповідач не працює та не має стабільного щомісячного доходу. Інших дітей на утриманні не має. Суд, заслухавши пояснення позивача та представника відповідача, вивчивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, прийшов до таких висновків. Судом встановлені такі обставини та відповідні їм правовідносини. [PERSON] та [PERSON] мають двох спільних дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження (а.с.2,3). Діти проживають з позивачем та знаходиться на повному її утриманні, що підтверджується довідкою Малоолександрівської сільської ради № 219 від 18 березня 2016 року та не заперечував представник відповідача у судовому засіданні. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Оскільки відповідач є батьком малолітніх дітей, домовленості (договору) щодо сплати аліментів на утримання дітей між сторонами у справі досягнуто не було, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення аліментів підлягають задоволенню. Відповідно до положень ст.ст. 182, 184 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини та сторін, той факт, що діти потребують утримання, та те, що відповідач не має на утриманні непрацездатних батьків, інших дітей, а також ту обставину, що він не має регулярного, стабільного доходу. За таких обставин, суд прийшов до висновку про те, що вбачаються підстави для часткового задоволення заявлених позовних вимог та стягнення з відповідача аліментів на дітей в твердій грошовій сумі, яка, на думку суду, буде достатньою для участі відповідача в утриманні дітей, до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Вирішуючи при ухваленні рішення питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд приймає до уваги, що згідно з п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивача було звільнено від сплати судового збору при зверненні до суду, тому відповідно до ч. 3 ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави у розмірі 551 грн. 20 коп. Згідно п.1 ч.1 ст. 367 Цивільного процесуального кодексу України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial