Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-05 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Посилалася на те, що з відповідачем перебуває у шлюбі з 01.08.2009 року, який зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану Сокирянського районного управління юстиції Чернівецької області. Від спільного проживання у них є дитина [PERSON], [INFO]. З жовтня 2009 року вони з відповідачем подружні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть, проживають окремо. У зв'язку з цим їх подальше спільне подружнє життя є неможливим. Спору стосовно поділу майна, що є їх спільною власністю, не має. Дитина проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. Домовленості між позивачкою та відповідачем про добровільну сплату аліментів не досягнуто. Відповідач участі в утриманні сина не приймає, відомостей про місце його роботи їй невідомо. Просила розірвати шлюб між нею та [PERSON], який зареєстрований 01.08.2009 року відділлом реєстрації актів цивільного стану Сокирянського районного управління юстиції Чернівецької області, актовий запис №56, а також стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON],[INFO], у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 01.04.2014 року і до досягнення дитиною повноліття, допустивши негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів за один місяць. Справа слухалась у відсутність сторін, які в судове засідання не з'явились, незважаючи на те, що належним чином судом повідомлялися про час і місце розгляду справи. Позивачка направила до суду письмову заяву, у якій позовні вимоги в частині розміру аліментів, які вона просила стягнути, змінила з 1/4 частини від усіх видів на тверду грошову суму в розмірі 400 грн. щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову і до повноліття дитини. Позовні вимоги про розірвання шлюбу та стягнення аліментів повністю підтримала, просила їх задовольнити, а справу розглядати у її відсутності. Після розіврання шлюбу просила залишити їй прізвище «[PERSON]», судові витрати по справі в частині стягнення аліментів стягнути з відповідача. Не заперечила проти ухвалення заочного рішення по справі. Відповідач про причини своєї неявки суду не повідомив і заяви про розгляд справи за його відсутності не подав. У зв'язку із неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, у відповідності до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи наведені вище норми закону, суд вважає за можливе постановити по справі заочне рішення. Дослідивши подані позивачкою письмові докази на підтвердження своїх позовних вимог, оцінивши вказані докази щодо їх належності та допустимості, суд вважає, що позов [PERSON] є обґрунтованим та підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Так, судом встановлено, що з 01.08.2009 року сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 01.08.2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Сокирянського районного управління юстиції Чернівецької області по актовому запису за №56, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 01.08.2009 року. Від спільного подружнього життя сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 22.10.2009 року. Позивачка з відповідачем з жовтня 2009 року не підтримують подружні стосунки, спільно не проживають, інтересами один одного не цікавляться. У зв'язку з цим, їх подальше спільне подружнє життя та збереження шлюбу є неможливим і бажання в подальшому проживати з відповідачем у шлюбі позивачка не має. Таким чином, враховуючи наведені вище обставини та фактичні взаємини сторін, суд приходить до висновку, що сім'я у сторін остаточно розпалась і зберегти її уже неможливо. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Враховуючи зазначені вище вимоги закону, суд вважає, що шлюб між сторонами необхідно розірвати. Малолітній [PERSON] проживає разом з позивачкою та перебуває на її утриманні, що підтверджується довідкою комунального підприємства «Сокиряни-благоустрій» Сокирянської міської ради Сокирянського району Чернівецької області від 10.01.2014 року за №2. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Таким чином, враховуючи наведені вище обставини та вимоги закону, суд вважає, що з відповідача підлягають стягненню аліменти на утримання неповнолітньої дитини. При цьому, визначаючи вид та розмір аліментів, суд виходить з наступного. Відповідно до вимог ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Як встановлено судом, відповідач не надає належної матеріальної допомоги на утримання дитини, всі витрати по утриманню неповнолітнього сина несе виключно позивачка. Інших утриманців відповідач не має. Відповідно до ч.1 ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Враховуючи те, що позивачкою не надано доказів про те, що відповідач працює, що свідчить про його нерегулярний, мінливий дохід, суд вважає за можливе і доцільне стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання неповнолітньої дитини у твердій грошовій сумі. Враховуючи стан здоров'я та матеріальне становища сторін і їх неповнолітньої дитини, відсутність на утриманні у відповідачана інших осіб, виходячи з розумності та достатності розміру аліментів, необхідних для задоволення потреб позивачки на утримання неповнолітньої дитини, а також з реальної можливості відповідача сплачувати щомісячно аліменти, не порушуючи прав останнього, суд вважає, що заявлені [PERSON] позовні вимоги в частині стягнення аліментів в твердій грошовій сумі в розмірі 400 грн. щомісячно також є обгрунтованими і підлягають задоволенню. Оскільки рішення в частині стягнення аліментів ухвалено на користь позивачки, яка звільнена від сплати судового збору, суд вважає, що у відповідності до вимог ч.3 ст.88 ЦПК України, судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп. підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: approved