Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-21 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання повнолітньої дитини - [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму щомісяця, починаючи з 12.09.2014 року і до закінчення його навчання. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала та просила задовольнити заявлені нею вимоги. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав частково, просив зменшити розмір аліментів, оскільки має на утриманні двоє малолітніх дітей від другого шлюбу, які також потребують матеріальної допомоги, а також сплачує аліменти на двох неповнолітніх дітей, які проживають з позивачем. Заслухавши пояснення сторін у справі, проаналізувавши обставини справи та надані докази, суд дійшов до наступного висновку. Згідно ст. 199 СК України, якщо повнолітні діти продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до абз. 1 п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу Укра їни при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 р. обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які про довжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчан ня), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Судом встановлено, що сторони по справі перебували в зареєстрованому шлюбі і мають спільних дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] /а.с. 5, 8-10/, що стверджується довідкою про склад сім'ї № 2149 від 15.09.2014 року та рішенням Ківерцівського районного суду Волинської області від 22.12.2010 року, яке набуло законної сили, у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу /а.с. 8-10/. Рішенням Ківерцівського районного суду Волинської області від 30.11.2010 року присуджено стягувати з [PERSON] в користь [PERSON] аліменти на утримання трьох неповнолітніх дітей по 300 грн. на кожну дитину щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви - 27.10.2010 року, і до досягнення повноліття кожною дитиною відповідно /а.с. 11/. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER], актовий запис № 58, виданого Цуманською селищною радою Ківерцівського району Волинської області 18.09.1996 року [PERSON] народився [INFO], тобто на момент подання позовної заяви до суду досягнув 18-ти річного віку, і його батьком записаний відповідач [PERSON] /а.с. 5/. З довідки № 09/3450 від 15.09.2014 року, [PERSON] є студентом 2-го курсу юридичного факультету денної форми навчання Східноєвропейського національного університету імені Лесі Українки (ІV рівень акредитації), і фінансування навчання проводиться за рахунок коштів фізичної особи /а.с. 6/. Як вбачається з пояснень позивача [PERSON], та даний факт визнав відповідач [PERSON], що їх син [PERSON] проживає разом з матір'ю та перебуває на її утриманні. Вирішуючи питання про розмір аліментів, які необхідно стягувати з відповідача, суд виходить з того, що згідно ст. 200 СК України, аліменти на повнолітніх дочку, сина визначається у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. В свою чергу, згідно ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує, зокрема, стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Разом з тим, згідно ч. 2 ст. 200 СК України, при визначенні розміру аліментів на одного з батьків, суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків. Судом також встановлено, що відповідач [PERSON] працює інспектором ДПС в УДАІ УМВС України у Волинській області і регулярно отримує заробітну плату /а.с. 27/. Разом з тим, згідно довідки про склад сім'ї № 2330, виданої Цуманським ВУЖКГ 20.10.2014 року, відповідач [PERSON] проживає разом із дружиною [PERSON] і мають на утриманні двоє спільних дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] /а.с. 28/. Згідно ч. 1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Враховуючи, що відповідач матеріальної допомоги на навчання [PERSON] не надає, хоча офіційно працює та отримує стабільний дохід, на його утриманні перебувають двоє малолітніх дітей від другого, він сплачує позивачу аліменти на утримання двох їх спільних неповнолітніх дітей, а тому суд вважає за правильне позов задовольнити частково та стягувати з [PERSON] аліменти в користь позивача на утримання повнолітнього [PERSON], який продовжує навчання в розмірі 1/5 всіх видів його доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму щомісяця, починаючи з 16.09.2014 року, на період навчання, до досягнення [PERSON] двадцяти трьох років. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної вимоги. Тому судовий збір, у відповідності до ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» розмір якого складає 243, 60 грн., підлягає стягненню з відповідача в дохід держави для зарахування до спеціального фонду державного бюджету України. На підставі ст. 367 ЦПК України, суд може допустити негайне виконання у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежів за один місяць.

Outcome: partial