Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-30 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом. В обґрунтування заявленого позову посилається на те, що 21 вересня 1991 року між ним та відповідачем було зареєстровано шлюб. Від даного шлюбу вони мають одну дитину. Одруження з відповідачем виявилось невдалим. Спільне життя не склалось з причин невідповідності їхніх характерів, оскільки ще під час їхнього спільного проживання, вони зовсім перестали розуміти один одного, проживали разом, однак не жили як чоловік і жінка, спілкувалися дуже рідко, кожен із них жив своїм власним життям і життям сина. Оскільки це все продовжувалось тривалий період, ніяких зрушень з їхнього боку в кращу сторону не було, вони розуміючи ситуацію, що склалася, вже більше двох років проживають окремо. Все це з розумінням сприймає відповідач і не заперечує проти розірвання шлюбу. Внаслідок цього у неї відсутні будь-які підстави формально зберігати фактично не існуючого між ними шлюбу, а також є свідченням того, що відповідач для неї є зовсім чужою людиною і можливість подальшого спільного проживання і збереження сім'ї є практично неможливим. Оскільки вона дуже часто виїжджає за кордон, вони з відповідачем домовились, що за її відсутності син буде проживати з ним, а тому питання про визначення місця проживання сина не ставиться. Просить розірвати шлюб. Позивач в судове засідання не з'явилася, про дату, час і місце судового розгляду справи повідомлялася належним чином, про причини своєї неявки до суду не повідомила, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, просить суд задовольнити позовну заяву повністю, не заперечує проти заочного розгляду справи . Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час і місце судового розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомляв, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, просить позов задовольнити. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлений позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України суд, з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом при розгляді справи встановлено, що 21 вересня 1991 року між сторонами було укладено шлюб (а.с. 3). Сімейне життя подружжя не склалося, сторони проживають окремо. Спільного бюджету та домашнього господарства не ведуть, сім'я існує формально. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що мають істотне значення. Приймаючи до уваги викладене та враховуючи, що сімейне життя подружжя не склалося, шлюбні відносини між сторонами припинено, кожен з них проживає окремо. Спільного бюджету та домашнього господарства не ведуть, сім'я існує формально, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що мають істотне значення. А тому за таких обставин, суд приходить до висновку про розірвання шлюбу.

Outcome: approved