Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-06 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з даним позовом мотивуючи тим, що [INFO] помер її чоловік [PERSON], у зв'язку з чим відкрилася спадщина на належне йому майно. Спадщину вона прийняла, оскільки проживала із спадкодавцем на час відкриття спадщини. До спадщини ввійшла ? частина квартири, що розташована в [ADDRESS], яка належала спадкодавцю на праві власності. Власником іншої ? частини цієї квартири є вона. Однак нотаріус не спроможний видати їй свідоцтво про право на спадщину на це майно, так як оригінал відповідного свідоцтва про право власності на житло був втрачений. Крім цього в даному свідоцтві було помилково зазначено прізвище спадкодавця «[PERSON]» замість вірного «[PERSON]». Також, у зв'язку з втратою даного правовстановлюючого документу вона теж, як другий співвласник, не може належним чином здійснювати своє право власності на зазначене нерухоме майно. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] заявлені вимоги підтримав і в своїх поясненнях підтвердив обставини викладені в позовній заяві. Представник відповідача Слобідської сільської ради в задоволенні позову не заперечував, просив справу розглянути без його участі, про що повідомив суд письмово листом. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши обставини справи, представлені докази та давши їм оцінку, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивачка та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі (а.с.11). 01.06.1998 року органом приватизації Першотравневого цукрокомбінату було видано свідоцтво про право власності на житло, яким посвідчено, що позивачці та її чоловіку [PERSON] на праві спільної часткової власності, по ? частині кожному, належить квартира [ADDRESS] (а.с.12). [INFO] один із співвласників квартири - чоловік позивачки [PERSON] помер, що вбачається із свідоцтва про смерть (а.с.20). Таким чином, після смерті останнього відкрилася спадщина, яку прийняла позивачка, в силу ч.3 ст.1268 ЦК України, оскільки будучи спадкоємцем першої черги за законом проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини і протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, не заявила про відмову від неї, що підтверджується показами представника позивача та довідкою Слобідської сільської ради (а.с.14). До складу спадщини ввійшло право власності на ? частини вищевказаної квартири, що належала померлому. 21.12.2016 року нотаріус відмовив позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказану квартиру, оскільки оригінал свідоцтва про право власності на житло, видане органом приватизації Першотравневого цукрокомбінату, було втрачено (а.с.13). Відповідно до ст.1 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», приватизація державного житлового фонду - це відчуження квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках, призначених для проживання сімей та одиноких осіб, кімнат у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, та належних до них господарських споруд і приміщень (підвалів, сараїв і т. ін.) державного житлового фонду на користь громадян України. Статтею 2 цього ж Закону встановлено, що до об'єктів приватизації належать квартири багатоквартирних будинків, одноквартирні будинки, житлові приміщення у гуртожитках (житлові кімнати, житлові блоки (секції), кімнати у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів (далі - квартири (будинки), які використовуються громадянами на умовах найму. Приватизація здійснюється шляхом: безоплатної передачі громадянам квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках з розрахунку санітарної норми 21 квадратний метр загальної площі на наймача і кожного члена його сім'ї та додатково 10 квадратних метрів на сім'ю; продажу надлишків загальної площі квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках громадянам України, що мешкають в них або перебувають в черзі потребуючих поліпшення житлових умов. Згідно з положеннями статті 8 зазначеного Закону приватизація державного житлового фонду здійснюється уповноваженими на це органами, створеними місцевою державною адміністрацією, та органами місцевого самоврядування, державними підприємствами, організаціями, установами, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких знаходиться державний житловий фонд. Передача квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках здійснюється в спільну сумісну або часткову власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім'ї, які постійно мешкають у цій квартирі (будинку), житловому приміщенні у гуртожитку, в тому числі тимчасово відсутніх, за якими зберігається право на житло, з обов'язковим визначенням уповноваженого власника квартири (будинку), житлового приміщення у гуртожитку. Передача житлових приміщень у гуртожитках у власність мешканців гуртожитків здійснюється відповідно до закону. Передача квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках у власність громадян з доплатою, безоплатно чи з компенсацією відповідно до статті 5 цього Закону оформляється свідоцтвом про право власності на квартиру (будинок), житлове приміщення у гуртожитку, яке реєструється в органах приватизації і не потребує нотаріального посвідчення. Аналізуючи вищевказані положення Закону, у суду не має сумнівів, що спадкодавець та позивачка відповідно до Закону набули право власності на ? частину квартири у зазначеному будинку, кожний. При цьому позивачка успадкувала ? частину квартири, що належала її померлому чоловіку. Між тим, судом встановлено, що при в видачі свідоцтва про право власності на житло органом приватизації було допущено помилку в написанні по батькові чоловіка позивачки, записано «[PERSON]» замість вірного «[PERSON]». Також судом встановлено, що рішенням виконавчого комітету Слобідської сільської ради від 09.09.2016 року №28 домогосподарству де розташована дана квартира було присвоєно нову адресу - [ADDRESS] (а.с.15). Відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно до положень ст.1222 цього ж Кодексу, спадкоємцями за заповітом та за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час прийняття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя , який пережив, та батьки (ст.1261 ЦК). Частиною 5 ст.1268 ЦК України, незалежно від часу відкриття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Статтею 392 ЦК України встановлено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який посвідчує його право власності. В силу ч.1 ст.1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Статтею 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» встановлено, що державна реєстрація прав проводиться, в тому числі, на підставі свідоцтва про право власності, виданого органом приватизації наймачам житлових приміщень у державному та комунальному житловому фонді, чи його дубліката; рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно. Частиною 3 статті 1296 ЦК України визначено, що відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 47 Конституції України кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. У відповідності до ст.8 Конвенції про захист прав людини та основних свобод (1950 р.) кожен має право на повагу до його приватного, сімейного життя та до житла. За таких обставин, приймаючи до уваги, що позивачка прийняла спадщину, але не може скористатись в повному обсязі своїм правом власності на спадкове майно шляхом нотаріального оформлення спадщини, а також втратила правовстановлюючий документ, який посвідчує і її право власності на ? частину квартири, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню шляхом визнання права власності на квартиру в цілому.

Outcome: approved