Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-07 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вищевказаним позовом, в якому просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 1542, вчинений 01.10.2020 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Секістовою Тетяною Іванівною про стягнення з неї на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» заборгованості в сумі 56239,56 гривень. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначила, що 28.11.2020 року вона дізналася, що з її заробітної плати почали здійснювати стягнення за виконавчим листом. Звернувшись до бухгалтерії за місцем роботи, нею було отримано постанову про відкриття виконавчого провадження приватного виконавця Баталіна Сергія Сергійовича, відповідно до якої стягнення з неї проводиться на підставі виконавчого напису № 1542, виданого 01.10.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Секістовою Т.І. Жодних договорів та відносин з ТОВ «Вердикт Капітал» вона ніколи не мала, жодних повідомлень від нотаріуса їй не надходило, щодо зазначеної заборгованості їй взагалі нічого не відомо. Вважає, що виконавчий напис № 1542, виданий від 01.10.2020 року, таким, що вчинений без дотримання вимог чинного законодавства, зокрема, ст.ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат». Нотаріус при вчиненні спірного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, чим порушив норми Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, а відповідач, в свою чергу, пропустив строк, на протязі якого він міг звернутися із заявою про вчинення виконавчого напису. В зв`язку з цими обставинами, просила задовольнити її вимоги. Представник позивача Глигач А.С. у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Представник відповідача ТОВ «Вердикт Капітал» в судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомив. Треті особи приватний виконавець виконавчого округу Херсонської області Баталін С.С. та приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Секістова Т.І. у судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки суду не повідомили, заяву про розгляд справи у їх відсутність не надавали, відзив на позов не подавали. Заслухавши думку представника позивача, дослідивши матеріали справи, надавши оцінку письмовим доказам, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. За загальним правилом статей 15,16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до статті 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з частиною першою статті 39 Закону України «Про нотаріат», порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом та іншими актами законодавства України. Відповідно до статті 87 Закону (у редакції на час вчинення оспорюваного виконавчого напису) для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Главою 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5, передбачено порядок вчинення виконавчих написів. Відповідно до п. п. 1.1, 3.1, 3.2 глави 16 Порядку, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку (підпункт 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Постановою Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» Перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» був доповнений новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.». Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2016 року скасовано. Визнано незаконною та нечинною Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині доповнення новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Відповідно до пункту 1 Переліку (в редакції на момент вчинення виконавчого напису) «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Аналогічного висновку щодо застосування вказаних норм матеріального права у аналогічних правовідносинах дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 29.03.2019 року за наслідками розгляду цивільної справи № 137/1666/16-ц (касаційне провадження № 14-84цс19) та постанови від 15.01.2020 року № 305/2082/14-ц (провадження № 14-557цс19). Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Такий же правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 05.07.2017 року № 6-887цс17 та постанові Верховного Суду у справі № 207/1587/16 від 19.09.2018 року (провадження № 14-12559св18). Безспірною заборгованістю є заборгованість боржника, з якою останній погоджується, що, відповідно, виключає можливість спору щодо її розміру, строку, за який вона нарахована тощо, а відтак, і документи, які підтверджують її безспірність, і на підставі яких нотаріусами здійснюються виконавчі написи, мають бути однозначними, беззаперечними, та такими, що містять вираз волі стосовно наявності певної заборгованості не тільки кредитора, а й самого боржника, або ж стовідсотково підтверджують наявність у боржника перед кредитором заборгованості саме в такому розмірі (висновок Верховного Суду у постанові від 05.03.2018 року, справа № 756/11960/15-ц). Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Судом встановлено, що 01 жовтня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Секістовою Т.І. було вчинено виконавчий напис, зареєстрований у реєстрі за № 1542, про звернення стягнення з [PERSON] , яка є боржником за кредитним договором № 490927986 від 27.11.2014 року, укладеним з АТ «Альфа-Банк», на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» заборгованість за кредитним договором № 490927986 від 27.11.2014 року. Згідно зазначеного виконавчого напису нотаріуса строк платежу за кредитним договором № 490927986 від 27.11.2014 року настав. Боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період з 16.01.2019 року по 11.03.2020 року. Сума заборгованості складає 55739,56 грн., в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту - 9275,80 грн., прострочена заборгованість за комісією - 0,0 грн., прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом - 14813,06 грн., строкова заборгованість за сумою кредиту - 1544,29 грн., строкова заборгованість за комісією - 2187,45 грн., строкова заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом - 18118,96 грн., строкова заборгованість за штрафами і пенею - 9800,00 грн. За вчинення виконавчого напису нотаріусом на підставі статті 31 Закону України «Про нотаріат» стягнуто плату зі стягувача АТ «Альфа-Банк» у розмірі 500,00 грн., які підлягають стягненню з боржника на користь стягувача. Загальна сума, що підлягає стягненню - 56239,56 гривень. 15.10.2020 року приватним виконавцем виконавчого округу Херсонської області Баталіним С.С. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 63313908 з примусового виконання виконавчого напису № 1542, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Секістовою Т.І., про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» заборгованість в розмірі 56239,56 грн. В рамках виконавчого провадження № 63313908, приватним виконавцем виконавчого округу Херсонської області Баталіним С.С. було винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника. Позивач вважає виконавчий напис нотаріуса таким, що винесений з порушенням вимог чинного законодавства, тому не підлягає виконанню. До суду не надано належних письмових доказів розміру заборгованості позивача та її складових, які б містили суми та дати, з яких можливо було б встановити, коли боржник отримала кредит та в якому розмірі, коли проводила оплату, якщо проводила, за вказаним кредитним договором, скільки днів прострочення сплати заборгованості, тобто чи є сума, заявлена банком до стягнення безспірною. Суд вважає, що сам факт заявлення стягувачем вимог до боржника свідчить про наявність між сторонами спору щодо заборгованості. Таким чином, у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Секістової Т.І. не було достатніх підстав вважати, що розмір заборгованості [PERSON] перед ТОВ «Вердикт Капітал» (правонаступником первісного кредитора), а також сума відсотків зазначених у виконавчому написі, є безспірними. Крім того, [PERSON] у позовній заяві вказує, що нею не було отримано письмової вимоги (повідомлення) від банку чи відповідача про усунення порушень (сплати боргу) за кредитним договором. Данні обставини також не спростовуються наданими суду матеріалами. Неотримання позивачем вимоги об`єктивно позбавило її можливості бути вчасно проінформованою про наявність заборгованості та можливості надати свої заперечення щодо неї або оспорити вимоги відповідача або ж виконати їх, що не може свідчити про безспірність суми, пред`явленої до стягнення. Нотаріус, у свою чергу, не повідомив боржника про те, що до неї звернулися з заявою про вчинення виконавчого напису та не перевірив надіслання вимоги про усунення порушень за кредитним договором та отримання її позивачем, що унеможливило подання останньою нотаріусу обґрунтованих заперечень щодо вчинення виконавчого напису або письмової згоди чи повідомити про наявність спору між нею та відповідачем щодо суми заборгованості, що об`єктивно виключає можливість вчинення нотаріусом виконавчого напису. Наслідки такого неповідомлення зазначені у п. 10 інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про судову практику розгляду справ про оскарження нотаріальних дій або відмову в їх вчиненні», прийнятого на підставі постанови ВССУ № 2 від 07.02.2014 року, а саме вказано, що неповідомлення боржника про вимогу кредитора є підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Таким чином, вчиняючи виконавчий напис, нотаріусом порушено вимоги законодавства, оскільки відповідачем взагалі не направлялося [PERSON] будь-якого повідомлення - письмової вимоги про усунення порушень. Зі змісту оспорюваного виконавчого напису вбачається, що приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Секістова Т.І. у день його вчинення - 01 жовтня 2020 року керувалася пунктом 2 Переліку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, який був доповнений до Переліку постановою Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року. Проте, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 було визнано нечинною та незаконною постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року в частині положень, які доповнювали пункт 2 Переліку. Для одержання виконавчого напису стягувач має надати нотаріусу оригінал нотаріально посвідченого договору, за яким може здійснюватися стягнення у безспірному порядку. Наданий відповідачем приватному нотаріусу кредитний договір № 490927986 від 27.11.2014 року не є нотаріально посвідченим договором, а отже не міг бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису. За таких обставин, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Секістовою Т.І не було дотримано умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Такий висновок узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від 12.03.2020 року у справі № 757/24703/18-ц, та з правовою позицією, яка міститься у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 15 квітня 2020 року у справі № 158/2157/17. Виходячи з викладеного, встановивши, що стягнута за виконавчим написом заборгованість є спірною, приймаючи до уваги, що нотаріус при вчиненні виконавчого напису не мав повного обсягу документів, зокрема: доказів підтвердження отримання боржником претензії про погашення заборгованості за кредитним договором; не перевірив відсутність спору між кредитором та позичальником щодо розміру заборгованості, суд приходить до висновку, що оспорюваний виконавчий напис було вчинено нотаріусом з порушенням чинного законодавства, а тому позовні вимоги позивача щодо визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, підлягають задоволенню.

Outcome: approved