Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-10 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON], про розірвання шлюбу. У позові вказувала, що 18.07.1994 року зареєструвала шлюб з відповідачем у виконавчому комітеті Карапчівської сільської ради Вижницького району Чернівецької області, актовий запис №18. Її дівоче прізвище [PERSON]. В шлюбі народилося двоє дітей: дочка - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які знаходяться на її вихованні та утриманні. Спільно нажитого майна немає. Посилалася на те, що сімейні стосунки розладились. Їх нічого не пов'язує, вони абсолютно різні люди, у них різний світогляд та бачення і розуміння сенсу життя, різний критерій життєвих, моральних і духовних цінностей. Відповідач зловживав спиртним, застосовував фізичне та психічне насильство, ображав її людську честь і гідність, виражався на її адресу нецензурними словами, не приділяв належну увагу ні їй, ні дітям, не турбується про інтереси сімї. Подальше спільне життя і збереження шлюбу з відповідачем суперечить її та інтересам та дітей. Сім'я існує формально, вони фактично не підтримують жодних стосунків уже сім років, тому подальше проживання разом та збереження шлюбу неможливі. Вона проживає у фактичних шлюбних відносинах з іншим чоловіком. Просила розірвати шлюб між нею та [PERSON] зареєстрований у виконкомі Карапчівської сільської ради Вижницького району Чернівецької області 18.07.1994 року, актовий запис №18 та покласти на неї судові витрати та витрати пов'язані з наданням їй правової допомоги. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, в адресованій суду заяві просила справу розглядати за її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю. Проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, будучи належно повідомленим про місце, день та годину слухання справи, причини неявки суду не повідомив. Оскільки позивач не заперечує проти винесення заочного рішення по справі, то суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Судом установлено, що 18.07.1994 року [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] зареєстрували шлюб у виконавчому комітеті Карапчівської сільської ради, актовий запис №18, що підтверджується оригіналом повторного свідоцтва про шлюб серія І-МИ №123822 від 23.03.2017 року, виданого Вижницьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області. Після реєстрації шлюбу [PERSON] прийняла прізвище [PERSON]. У шлюбі народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про їх народження серія 1-МИ №116470 від 15.04.2010 року та серія І-МИ №190416 від 15.11.2013 року, виданих виконавчим комітетом Карапчівської сільської ради Вижницького району Чернівецької області. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» міститься роз'яснення про те, що проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Приписами ч.3 ст.10 та ч.ч.1, 4 ст.60 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом установлено, що шлюб між сторонами існує формально, шлюбні відносини фактично припинено більше семи років, спільного господарства сторони не ведуть. Позивач на примирення не згідна, вона довела, що подальше їх спільне життя і збереження шлюбу суперечить її інтересам, їх сім'я розпалась остаточно, а тому позов підлягає задоволенню. Це підтверджено дослідженими в суді належними доказами. Виходячи з наведеного, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. На підставі ст.ст.110, 112, 114 СК України,

Outcome: approved