Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-26 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, укладеного 02.03.2007р. у відділі реєстрації актів цивільного стану Кузнецовського міського управління юстиції Рівненської області, актовий запис №48 та стягнення аліментів у її користь на утримання дітей: [PERSON], 29.07.2007р.н., та [PERSON], 06.04.2007р.н., в розмірі 1/2 частки всіх видів заробітку (доходу) щомісячно. Позов обґрунтовується тим, що 02.03.2007р. позивач уклала шлюб із відповідачем. Сторони мають дітей: [PERSON], 29.07.2007р.н., [PERSON], 06.04.2007р.н. Протягом останніх півроку сімейне життя подружжя [PERSON] поступово погіршувалося, що в результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Між сторонами зникли почуття поваги та любові, відсутнє взаєморозуміння, вони мають протилежні погляди на життя, шлюб та сімю. Через непорозуміння виникають постійні суперечки та конфлікти, склалися неприязні відносини. [PERSON] зазначає, що у звязку із постійними сварками, неповагою, утиском честі та гідності позивача, спільне проживання із відповідачем стало неможливим. Намагання позивача зберегти шлюб виявились безрезультатними. Відповідач не прикладає будь-яких зусиль до збереження сімейних взаємовідносин. Крім того, допомагати матеріально позивачу утримувати двох малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] відповідач відмовляється, хоча має таку можливість, оскільки працює у ВП РАЕС в ЕРЦ-2 на посаді старшого оператора та отримує стабільний дохід. Інших осіб на утриманні у відповідача немає. В той час позивач змушена самостійно утримувати та виховувати малолітніх дітей, хоча доходів, які вона отримує від здійснення підприємницької діяльності недостатньо для належного забезпечення і утримання дітей. У судовому засіданні позивач [PERSON] повністю підтримала позовні вимоги про розірвання шлюбу, стягнення аліментів у зазначеному в позові розмірі та обґрунтування цих вимог. З її пояснень слідує, що істотні негаразди в сімї тривають понад півроку. Подружжя в 2007р. зареєструвало шлюб вдруге, так як перший їхній шлюб був розірваний раніше. [PERSON] категорично проти надання судом строку для примирення, оскільки переконана, що це нічого вже не змінить. У разі розірвання шлюбу сподівається відшукати спокій. При укладенні шлюбу позивач прізвище не змінювала. Пояснювала, що її дохід становить приблизно 11000 грн. на місяць, а на дітей в середньому витрачається приблизно по 3000 грн. на кожного. Тому, просить про стягнення аліментів із відповідача. Відповідач [PERSON] позовні вимоги про розірвання шлюбу не визнав повністю, заперечував проти розірвання шлюбу. При цьому, не оспорюючи доводів позовної заяви щодо наявності негараздів між подружжям, покликався на те, що позивач може передумати і змінити свою думку щодо розірвання шлюбу. [PERSON] повністю визнав вимогу про стягненя із нього аліментів на утримання двох дітей в розмірі ? частки його доходу. Заробіток відповідача складає приблизно 10000 грн. на місяць. Інших утриманців він не має. Суд, заслухавши та проаналізувавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши інші докази, які наявні в матеріалах справи, прийшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. Судом встановлено, що 02.03.2007р. [PERSON] уклала шлюб із [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії I-ГЮ №020529. Шлюбне життя сторін не склалося. Негаразди в сімї є тривалими. Подружжя у 2007р. реєструвало шлюб повторно. Необхідність розірвання шлюбу позивач обґрунтовує особистісними інтересами, і категорично заперечує проти надання строку для примирення. Позивач покликається, що виважено підійшла до подачі позову про розірвання шлюбу і вже було достатньо часу для налагодження відносин сторін, але на краще відносини не змінилися. [PERSON] твердо переконана в необхідності розірвання шлюбу. Статтею 112 ч.2 СК передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Отже, суд вбачає підстави для розірвання шлюбу, так як його збереження суперечить інтересам позивача. Суд, враховуючи категоричну позицію позивача, яка наполягає на розірванні шлюбу, приходить до висновку про недоцільність надання сторонам строку для примирення, так як зазначена обставина лише відстрочить вирішення питання розірвання шлюбу, при тому, що [PERSON] не бажає його збереження. Копіями свідоцтв про народження серії І-БК №343795 та серії І-ГЮ №054212 підтверджується, що сторони записані батьками [PERSON], 06.04.2007р.н., та [PERSON], 29.07.2007р.н. Діти проживають з матірю. Спору щодо місця проживання дітей немає. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.ст.183, 191 СК України частка заробітку ( доходу ) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом починаючи з дня предявлення позову. Отже, суд знаходить підстави для присудження аліментів із відповідача. Вирішуючи питання про розмір стягнення аліментів суд приймає повне визнання позову відповідачем. Аліменти слід присудити в користь позивача у частці від доходу, оскільки [PERSON] має постійний дохід. При визначенні розміру стягнення аліментів суд враховує, що у відповідача інших утриманців немає, він повністю визнає вимогу про стягнення аліментів. Обовязок утримувати дітей покладено на обох батьків.

Outcome: approved