Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-17 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON], в якому зазначила, що вони уклали шлюб 01.10.2005 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Долинського районного управління юстиції Івано-Франківської області. Від даного шлюбу в них народилося двоє дітей: 11.09.2006 року син [PERSON], а 08.05.2013 року дочка [PERSON]. Однак, одруження з відповідачем виявилося невдалим, оскільки у них виявилися різні погляди на сімейне життя та сімейні відносини, в зв»язку з чим виникали постійні конфлікти. З вини відповідача спільне життя і збереження сімї стало неможливим, сімейні конфлікти в них носять постійний характер. Все це привело до припинення сімейних відносин та фактичного розпаду сімї. Вважає, що їхня сімя остаточно розпалася і подальше спільне проживання з відповідачем є неможливим, в звязку з чим звернулася в суд з даним позовом. В судовому засіданні позивачка повністю підтримала заявлені позовні вимоги, зіславшись на вищевикладені обставини. При цьому додатково пояснила, що вона категорично наполягає на розірванні шлюбу, оскільки він носить тільки формальний характер. Вони з відповідачем вже більш як півроку сімейних відносин не підтримують та зберегти сімю не бажають, тому вона просить не надавати строк для примирення, оскільки він результату не принесене. Просила укладений з відповідачем шлюб розірвати, неповнолітніх дітей Владислава та Валерію залишити на проживанні з нею, її прізвище після розірвання шлюбу не змінювати. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, пояснивши, що протягом спільного проживання з позивачкою у них часто виникали сварки та непорозуміння. На даний час вони твердо вирішили розлучитися, вже більш як півроку проживають окремо та зберегти сім»ю не бажають, тому він просить не надавати строк на примирення і розірвати укладений з позивачкою шлюб, так як надалі перебувати в цьому шлюбі він не бажає. Дослідивши та оцінивши здобуті й перевірені в судовому засіданні докази, суд вважає, що заявлений позов належить до задоволення, виходячи з наступного. Згідно зі ст. 112 ч.2 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Свідоцтво про шлюб серії І-НМ № 008499 від 01.10.2005 року (а.с. 4), підтверджує, що сторони по справі 01 жовтня 2005 року зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Долинського районного управління юстиції Івано-Франківської області, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 183. Про те, що від цього шлюбу у них народилося двоє дітей: син [PERSON], [INFO], та дочка [PERSON], [INFO], свідчать свідоцтва про їх народження, видані відділом державної реєстрації актів цивільного стану Долинського районного управління юстиції Івано-Франківської області серії І-НМ № 046089 від 14.09.2006 року та серії І-НМ № 232769 від 14.05.2013 року (а.с. 8-9). В судовому засіданні встановлено, що між сторонами по справі склалися неприязні стосунки, оскільки в них виявилися різні погляди на сімейне життя та обовязки. Як ствердили сторони, вони вже більше як півроку проживають окремо, сімейних відносин не підтримують, зберегти сімю не бажають і категорично наполягають на розлученні, вказуючи, що строк для примирення результатів не дасть. За таких обставин суд вважає за необхідне позов задоволити, укладений між [PERSON] та [PERSON] шлюб розірвати, неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], та дочку [PERSON], [INFO], залишити на проживанні з матірю, позивачкою по справі, прізвище якої після розірвання шлюбу не змінювати. На підставі викладеного, ст.ст. 105, 109, 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved