Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-02 00:00:00

[PERSON] звернулася до рівненського міського суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. Свої вимоги обґрунтовує тим, що перебуває у шлюбі, зареєстрованому відділом реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції, 13 серпня 2013 року про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис за № 1046. Від шлюбу мають син [PERSON] - [INFO]. Причиною звернення до суду є те, що у них з відповідачем несумісні характери та погляди на життя. В результаті даних обставин, виникали суперечності та розбіжності під час спільного проживання. На даний час спільні сімейні правовідносини між ними не підтримуються. Неодноразові намагання налагодити сімейні стосунки шляхом примирення результату не дали. За таких обставин, остаточно дійшла висновку, що шлюб між ними існує лише формально. Добровільно матеріальну допомогу на утримання дитини відповідач не надає, хоча згідно із ст. 180 Сімейного кодексу України зобов'язаний надавати. Відповідач [PERSON] офіційно працевлаштований та отримує регулярний постійний дохід. Просила шлюб між нею та [PERSON], який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції, 13 серпня 2013 року актовий запис за № 1046 -розірвати. Неповнолітнього сина - [PERSON] - [INFO], після розірвання шлюбу залишити на вихованні з матір'ю - [PERSON]. Стягнути з [PERSON] [INFO] уродженця с. Маяки Біляївського району, Одеської області, на мою користь аліменти на утримання сина [PERSON] - [INFO] в розмірі 1/3 частку з усіх видів його заробітку (доходу). В судовому засіданні позивачка підтримала позов в межах позовної заяви та просила задовольнити. Додатково пояснила, що сімейні відносини погрішилися після народження дитини. Відповідач багато часу проводив з друзями, має ігрову залежність. Протягом одного року сімейні відносини припинені та не відновлювалися. Дві неділі тому відповідач залишив квартиру. Відповідач, будучи попередженим про день, час та місце слухання справи повісткою, направленою рекомендованою кореспонденцією, в судове засідання не з'явився повторно . З заявами про причину неявки, щодо слухання справи за його відсутність до суду не звертався. Письмових заперечень на позов не надав. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача на підставі наявних у справі матеріалів з постановленням заочного рішення відповідно до ст.ст. 224-228 ЦПК України, про що не заперечує позивач. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши письмові матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності суд прийшов до наступних висновків. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, зареєстрованому відділом реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції, 13 серпня 2013 року , про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис за № 1046. Від шлюбу мають син [PERSON] - [INFO]. Судом встановлено, що подружні стосунки припинені один рік тому, та не відновлювалися. Виходячи з достовірно встановлених обставин, суд прийшов до висновку, що сімейні відносини погіршилися, а в подальшому і припинилися з вини відповідача. Між сторонама відсутні почуття любові, поваги, взаєморозуміння. Сторони проживають окремо. Примирення не можливе , оскільки взаємної волі сторін на спільне проживання немає. За таких обставин суд прийшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] про розірвання шлюбу підлягають до задоволення, так як подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам подружжя, та неповнолітньої дитини. Шлюб розірвати, дитину залишити проживати з матір'ю. Судом встановлено, що від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] [INFO] народження. Відповідно до вимог ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що відповідач працює, та має дохід у виді заробітної плати, а тому його дохід є стабільним. Відповідач не подав до суду письмових заперечень проти визначеного позивачкою розміру аліментів, які вона просить стягнути на утримання дитини. Оцінивши в сукупності достовірно встановлені судом докази та обставини відповідно до ст.182 СК України, суд прийшов до висновку, що підлягають до стягнення аліменти у частці, у розмірі 1/3 усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 10.01.2014 року і до досягнення дитиною повноліття, згідно ст. 183 СК України. Судові витрати підлягають до стягнення з відповідача. На підставі викладеного, ст..ст. , ст.ст. 110, 112, 115,160 СК України,

Outcome: approved