Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-07 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з даним позовом, у якому просла стягнути з відповідача борг за договором позики у розмірі 188800 грн., а також судові витрати. Позовні вимоги позивач обґрунтовані наступним. 24.12.2015 [PERSON] позичила у [PERSON] 24000 грн., про що написала відповідну розписку. Відповідачка зобов`язалася повернути 8000 грн. 22.01.2016, а 16000 грн. 22.04.2016. Потім відповідачка позичила ще 8000 грн., які зобов`язалася повернути 22.04.2016. Загальна сума позичених відповідачкою у [PERSON] коштів склала 32000 грн. У вказаний строк [PERSON] борг не повернула, через відсутність у неї коштів та зобов`язалася повернути до 2020 року, хоча до цього час так і не повернула. У 2020 році відповідачка написала ще одну розписку, відповідно до якої, вона взяла у [PERSON] в борг 32\~000 грн. під 10% місячних за користування коштами з 24.12.2015 по 22.01.2020. Борг не повернуто, в результаті чого загальний розмір заборгованості склав 188800 грн. Вказану суму відповідачка зобов`язалася повернути восени 2020. Але через скрутне матеріальне становище [PERSON] не бажала чекати, коли відповідачка поверне належні їй кошти, та просила їх повернути. \~ \~ \~ \~Ухвало суду від 03.09.2020 залучено до участі у справі в якості правонаступника позивачки [PERSON] , яка померла [INFO] , актовий запис №124, її чоловіка, спадкоємця за законом першої черги [PERSON] (а.с.27). Позивач в судовому засіданні підтримав вимоги позовної заяви, просив задовольнити у повному обсязі. Проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання повторно не з`явилася, хоча була повідомлена про час, дату та місце його проведення у встановленому законом порядку. Відповідач не повідомила суд про причини неявки, заяви про розгляд справи без її участі чи відзиву на позов не надала. За вказаних вище обставин, відповідно до положень ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, заслухавши позивача, вивчивши і дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов обґрунтований і підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з розписки від 24.12.2015 (а.с.6), [PERSON] позичила у [PERSON] 24000 грн. Відповідачка зобов`язалася повернути 8000 грн. 22.01.2016, а 16000 грн.- 22.04.2016. З ще з однієї доданої до матеріалів справи розписки (а.с.5), вбачається, що [PERSON] взяла у [PERSON] в борг 32000 грн. під 10 % щомісяця. Зобов`язалася повернути 22.01.2020. У визначений у розписці строк, борг відповідачем повернуто не було. 18.03.2020 [PERSON] було направлено на адресу [PERSON] претензію (а.с.4), у якій просить відповідачку розрахуватися з боргами. Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона передає у власність другій стороні грошові кошти, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві\~\~таку ж суму грошових коштів. Стаття 1047 ЦК України передбачає, що договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громодян. Крім того зазначено, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми. Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Зобов?язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ч.1 ст.526 ЦК України). Частиною 2 ст. 625 ЦК України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1 ст. 13 ЦПК України). Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідачка у розписці зобов`язалася повернути борг позивачу в строк, що у ній зазначений - 22.01.2020, з урахуванням щомісячних 10 %. Згідно розрахунку позивача борг склав 188800 грн., однак, як встановлено судом, на день винесення рішення суду кошти повернуто не було, а отже відповідачем було порушено зобов`язання передбачені договором позики. З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі та є доцільним стягнути з [PERSON] на користь позивача, як правонаступника [PERSON] , суму боргу за розпискою, а також вказані відсотки, що, у загальному розмірі становить 188800 грн. У відповідності до ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені витрати на сплату судового збору у розмірі 1888,00 грн.

Outcome: approved