Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-15 00:00:00

[PERSON] звернулася до Рогатинського районного суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. У позовній заяві зазначено, що 28 серпня 2009 року між сторонами по справі у виконавчому комітеті Пуківської сільської ради було зареєстровано шлюб, про що було зроблено актовий запис за №4. Від спільного проживання в шлюбі [INFO] народився син [PERSON], який проживає разом з позивачкою. Спільне проживання між нею і відповідачем не склалося. Відповідач не дбає про матеріальне забезпечення сім'ї, вживає спиртні напої, влаштовує сварки, які відбуваються в присутності малолітнього сина. На даний час вони проживають окремо, не підтримують жодних стосунків, спільне господарство не ведуть. Примирення між ними неможливе. Просила шлюб розірвати. У судовому засіданні позивачка позов підтримала повністю із підстав, наведених у заяві. Крім того, пояснила, що примирення між ними неможливе. За термін, наданий судом для примирення поведінка відповідача не змінилася, він продовжує вживати спиртні напої. Просила шлюб розірвати, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище [PERSON]. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав. Просив шлюб розірвати. . Суд, вислухавши доводи сторін по справі, дослідивши та перевіривши всі докази в їх сукупності, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Як вбачається з свідоцтва про укладення шлюбу [NUMBER], виданого 28 серпня 2009 року виконавчим комітетом Пуківської сільської ради, цього дня було зареєстровано шлюб між [PERSON], [INFO] і [PERSON], [INFO], актовий запис за №4. Після реєстрації шлюбу дружині було присвоєно прізвище [PERSON]. [PERSON] народився [INFO] в с.Пуків Рогатинського району. Батьки дитини - [PERSON] і [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER], виданим 09 червня 2010 року виконавчим комітетом Пуківської сільської ради Рогатинського району Івано-Франківської області. Згідно довідки №8 від 12 січня 2017 року, виданої виконавчим комітетом Пуківської сільської ради [PERSON] зареєстрована і проживає у с.Пуків разом з малолітнім сином [PERSON], 2010 року народження. За ч.1 ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Дані положення закріплені у ст.55 Сімейного кодексу України. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність. За ст.113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. У судовому засіданні позивачка просила після розірвання шлюбу залишити їй прізвище [PERSON]. За статтею 114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Судом встановлено, що сторони припинили подружні стосунки, тривалий час спільно не проживають, у обох наявне стійке волевиявлення, направлене на припинення сімейних відносин. За термін, наданий судом для збереження сім'ї - примирення не відбулося. Викладені обставини свідчать, що подальше спільне проживання подружжя і збереження сім`ї неможливе, суперечитиме інтересам сторін, що має істотне значення, а тому позов підлягає до задоволення. Відповідно до п.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved