Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-11 00:00:00

[PERSON] звернулася до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з позовом до [PERSON] про стягнення 59 570,00 грн. заборгованості за договором позики від 26.08.2015 року, 217 430,50 грн. пені за прострочення виконання зобовязань, 12 741,69 грн. індексу інфляції та 2 964,50 грн. відсотків; стягнення судових витрат в розмірі 2 927,07 грн., посилаючись на те, що згідно договору позики від 26.08.2015 року відповідач позичив в позивачки грошові кошти в розмірі 52 033,82 грн., що на момент укладення договору становило 2 300,00 дол. США згідно офіційного курсу НБУ, які зобовязався повернути до 01.12.2015 року за офіційним курсом НБУ на день повернення. Однак, свої зобовязання згідно договору позики відповідач не виконав і до теперішнього часу. А тому позивачка просить стягнути суму заборгованості, 3% річних від суми боргу, індекс інфляції, пеню, а всього 292 705,69 грн. в судовому порядку. Крім цього, просила стягнути 2 927,07 грн. витрат по оплаті судового збору. Представник позивача в судове засідання не зявилася, попередньо подала до суду заяву, якою просила розглянути справу без її участі та за відсутності позивачки, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи(а.с. 35). Відповідачка в судове засідання не з'явилася, про причину неявки суд не повідомила, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, що підтверджується матеріалами справи (а.с. 19-21, 25-27, 32-34). З урахуванням думки представника позивача та положень ст. 280 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу порушення права на належне виконання умов договору позики грошових коштів внаслідок чого [PERSON] позивається про його відновлення шляхом стягнення з боржника заборгованості за вказаним договором. Статтею 1046 Цивільного Кодексу України визначено зміст договору позики. За договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Судом встановлено, що 26.08.2015 року між [PERSON] та відповідачем [PERSON] було укладено договір позики грошових коштів. Відповідно до вказаного договору позики грошових коштів відповідач отримав у позивачки грошові кошти в розмірі 52 033,82 грн., що на момент укладення даного договору є еквівалентом 2 300 дол. США, за встановленим курсом НБУ. Згідно вимог п. 2 договору позичальник зобовязався повернути позикодавцеві суму еквіваленту 2 300 дол. США в повному обсязі до 01.12.2015 року за офіційним курсом НБУ на день повернення та в порядку і на умовах, передбачних цим договором (а.с.36). Факт отримання коштів згідно умов договору позики грошових коштів від 26.08.2015 року підтверджується нотаріально посвідченою заявою [PERSON], зареєстрованою в реєстрі за №2418 (а.с.37). Незважаючи на взяті на себе за договором позики грошових коштів зобов'язання, відповідач їх не виконав, отримані грошові кошти і на даний час не повернув. За змістом ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства, в даному випадку розписки позичальника. Згідно ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. В силу дії ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому, у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до офіційного курсу валют НБУ станом на 28.07.2017 року вартість 1 дол. США становить 25,9004 грн. Таким чином, відповідач зобовязаний повернути позивачці 59 570,00 грн., згідно розрахунку: 2 300,00 дол. США*25,90 (грн. за 1 дол.США). Відповідно до ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Статтею 625 Цивільного Кодексу України встановлено відповідальність за порушення грошового зобов'язання. Відповідно до ч.1 цієї статті боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ч. 2 статті 625 ЦК України - боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Пунктом 10 договору позики грошових коштів від 26.08.2015 року передбачено, що за прострочення виконання зобовязань за цим договором Позичальник виплачує пеню в розмірі 1 (одного) відсотка від простроченої суми за кожен день прострочення, а сума позики має бути виплачена з урахуванням офіційно встановленого індексу інфляції (а.с.36). Один відсоток від простроченої суми становить 595,70 грн. (59 570,00 грн. *1%). Відповідач прострочив виконання зобовязання в період з 02.12.2015 року по 28.07.2017 року (час написання позовної заяви), що становить 605 днів. Однак, згідно вимог ч.2 ст. 258 ЦК України до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) затосовується позовна давність в один рік. На підставі вищенаведеного розмір пені, який підлягає до стягнення з відповідача на користь позивачки за невиконання зобовязань згідно договору позики грошових коштів становить 217 430,50 грн. (595,70 грн. (1% від простроченої суми)*365 (днів). Крім цього, позивачкою проведено розрахунок індексу інфляції та трьох відстотків річних станом на 28.07.2017 року, відповідно до якого розмір інфляційних втрат становить 12 741,69 грн., а трьох відсотків річних 2 964,50 грн. (а.с.3). На підставі вищенаведеного, вся сума заборгованості відповідача за договором позики грошових коштів становить 292 706 грн. 69 коп., з яких: заборгованість за договором позики 59 570 грн. 00 коп., заборгованість по процентах за користування позикою в розмірі 2 964 грн. 50 коп., заборгованість по пені 217 430 грн. 50 коп., індекс інфляції 12 741 грн. 69 коп. Будь-яких доказів, які б спростовували проведений позивачкою розрахунок заборгованості за вказаним договором позики грошових коштів відповідачем суду не представлено. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених\~позовних\~вимог. Оскільки, позовні вимоги підлягають до повного задоволення, то з відповідача також слід стягнути на користь позивачки понесені нею судові витрати. На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 526, 527, 533, 612, 625, 1046, 1048-1050 Цивільного Кодексу України, ст. ст. 4, 5, 12, 13, 81, 141 ЦПК України,

Outcome: approved