Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-02 00:00:00

[PERSON] звернулася до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи тим, що 21.03.1998 року у відділі реєстрації актів громадянського стану виконкому Жовтневої районної ради м.Дніпропетровська зареєструвала шлюб з відповідачем. В шлюбі у них народилася дочка [PERSON] , [INFO] . Причиною розірвання шлюбу є те, що спільне життя між сторонами не склалось через різні погляди на шлюб. Сторони втратили взаєморозуміння та добрі почуття одне до одного, що призвело до фактичного примирення між ними шлюбних відносин. Шлюб існує формально, сторони з 2010 року спільно не проживають. Подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе. Просила шлюб розірвати, дочку залишити на проживання з нею, стягнути з відповідача на її користь витрати по оплаті судового збору. Позивачка в судове засідання не зявилась, попередньо подала до суду заяву, відповідно до якої просила розгляд справи проводити без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує щодо заочного розгляду справи (а.с.16). Відповідач в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином (а.с. 23-25). З урахуванням думки позивачки та положень ст. 280 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Згідно свідоцтва про шлюб Серія [NUMBER] , сторони 21.03.1988 року зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів громадянського стану виконкому Жовтневої районної ради м.Дніпропетровська, про що зроблено запис за №207 (а.с. 5). Від даного шлюбу у подружжя народилася [PERSON] , [INFO] (а.с.6). Позивачка стверджує, що вони з відповідачем не підтримують сімейних стосунків, шлюб їх існує формально, позивачка миритися не бажає, стверджує, що збереження шлюбу суперечить її інтересам. Тому такий шлюб зберігати не доцільно. Крім цього, спору щодо визначення місця проживання неповнолітньої дочки [PERSON] між сторонами немає, так як з часу фактичного припинення між сторонами шлюбних відносин, вона проживає з позивачкою. Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. За приписами ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Як вбачається з ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до правової позиції Пленуму Верховного Суду України, викладеної в пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»: проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя». З огляду на викладене, суд прийшов до висновку, що оскільки, сторони не підтримують шлюбні відносини, їхній шлюб існує формально, а тому шлюб між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , зареєстрований 21.03.1998 року у відділі реєстрації актів громадянського стану виконкому Жовтневої районної ради м.Дніпропетровська, про що зроблено запис за №207, слід розірвати. Неповнолітню дочку [PERSON] , [INFO] залишити на проживання з матір [PERSON] , [INFO] . З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обгрунтованими та підлягають до задоволення. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому, з відповідача слід стягнути на користь позивачки понесені нею судові витрати в розмірі 768,40 грн. по оплаті судового збору згідно квитанції №0.0.14471404327.1 від 20.09.2019 року (а.с. 1). На підставі наведеного, відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», ст. ст. 104, 110, 112 СК України,

Outcome: approved