Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-30 00:00:00

[PERSON] звернулася до Кам'янського районного суду Черкаської області з позовом до Радиванівської сільської ради Кам'янського району Черкаської області, третя особа- [PERSON] про визнання незаконним та скасування розпорядження сільського голови с. Радиванівка Кам'янського району Черкаської області [PERSON] про притягнення до дисциплінарної відповідальності. Свої позовні вимоги Позивач обґрунтовує тим, що вона працює бібліотекарем Радиванівської сільської бібліотеки. Розпорядженням Відповідача № 50 від 16.04.2013 року Позивачу було оголошено догану за безпричинну відсутність на робочому місці 05.01.2013 та 06.02.2013 року, відмову в підписанні розпорядження № 21к від 25.03.2013 року в оформленні робочого табелю, а також в наданні письмових пояснень про невиконання розпорядження сільського голови про зміну графіка роботи бібліотекаря від 27.03.2013 року, самовільну зміну графіку роботи від 02.01.2013 року, відмову в наданні сільському голові статистичної звітності про виконання планових показників роботи бібліотеки 24.01.2013 та 27.03.2013 року, не дозволі увійти у бібліотеку сільського лови, директору будинку культури, рахівнику сільської ради 27.03.2013 року, відмові в надані пояснень, не повідомлення сільської ради про перебування на лікарняному з 04.02.2013 по 08.02.2013 року, відмову від ознайомлення та підписання колективного договору та правил внутрішнього трудового розпорядку, спілкування з працівниками апарату сільської ради через по сторонніх осіб. Однак, на робочому місці вона була відсутня з поважних причин, а саме через перебування на лікарняному та необхідністю виконання службових обов'язків поза місцем роботи. Інші факти, які були підставою для її притягнення до дисциплінарної відповідальності, вважає непідтвердженими та такими, що не тягнуть за собою дисциплінарних наслідків. Крім того, на її думку, догану їй оголошено поза строком накладення дисциплінарного стягнення. У судовому засіданні представник Позивача [PERSON] підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві та стягнути з Відповідача на користь позивача понесені судові витрати по оплаті юридичних послуг в сумі 2500 грн. згідно розрахунку понесених стороною Позивача витрат. Представник Відповідача Цвіркун О.С. та третя особа [PERSON] позов не визнали, посилаючись не те, що розпорядження про оголошення догани було винесено обґрунтовано, просили у задоволенні позову відмовити. 2 Свідкі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] пітвердили факти, які зазначені в актах від 05.01.2013 року, 06.02.2013 року, 27.03.2014 року, 16.04.2013 року, які складались у їх присутності. Вислухавши пояснення представників Позивача, Відповідача, третю особу, свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: - догана; - звільнення. Згідно зі ст. 149 КЗпП України до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попереджено роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку. Відповідно до ст. 148 КЗпП України дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявлення проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку. Як встановлено в судовому засіданні, підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності Позивача слугували акти про її відсутність на робочому місці без поважних причин від 05.01.2013 та 06.02.2013 року більше трьох годин. В свою чергу дослідження в судовому засіданні цих актів показало, що вони констатують відсутність Позивача на робочому місці не на протязі трьох годин, а на конкретний час їх складання. При цьому суд не може погодитись з твердженнями Відповідача та третьої особи про безпричинність такої відсутності, так як за поясненнями представника Позивача 05.01.2013 року [PERSON] не була певний час на робочому місці, бо мала виконувати свої посадові обов'язки в іншому місці, яке не знаходиться в безпосередньому місці розташування робочого місця (перенесення книг), а 06.02.2013 року хворіла, про що наявний листок непрацездатності на період з 04.02.2013 по 18.02.2013 року. Крім того, перелічені в розпорядженні інші фактичні відомості щодо поведінки Позивача, в розумінні глави Х КЗпП України не свідчать про порушення нею трудової дисципліни, так як розпорядження не містить конкретних зазначень про порушенні Позивачем положення Правил внутрішнього розпорядку, Статути і Положення про дисципліну установи, а тому у суду відсутні і підстави вважати, що подібні дії повинні нести за собою дисциплінарну відповідальність. Сторона Відповідача та третя особа доводи представника Позивача ніякими доказами не спростували. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК України. Відповідно до вимог ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Наведене дає суду підстави вважати про недотримання Відповідачем встановленої чинним законодавством процедури застосування дисциплінарного стягнення. Оцінивши належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності, суд приходить до висновку, що Відповідачем було незаконно застосовано до Позивача дисциплінарне стягнення у вигляді догани, що тягне за собою скасування розпорядження Відповідача № 50 від 16.04.2013 року. 3 Суд вважає також обґрунтованою та підтвердженою матеріалами справи суму понесених стороною Позивача витрат по оплаті юридичної допомоги, що підлягають стягненню з Відповідача на користь Позивача. На підставі ст.ст. 147-149, 233 КЗпП України,

Outcome: approved