Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-18 00:00:00

[PERSON] звернулася до Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. В обґрунтування позовної заяви зазначено, що має спільну дитину з [PERSON] - [PERSON], [INFO]. На підставі рішення Верхньодніпровського районного суду від 25 травня 2011 року з відповідача стягуються аліменти на утримання дитини в розмірі ? частини заробітку доходу. У зв'язку з тим, що відповідач офіційно не працює, стягнення аліментів із заробітної плати не проводилось, а тому позивач просила суд змінити розмір аліментів та стягувати з [PERSON] на її користь аліменти на утримання дитини в твердій грошовій сумі 1000 грн. щомісяця до повноліття дитини. В судовому засіданні позивач позов підтримала, проте просила суд стягнути з відповідача аліменти в сумі 700 грн. Суду пояснила, що відповідач не сплачує аліменти в добровільному порядку. Вона надсилала виконавчий лист до виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції за минулим місцем роботи відповідача, проте рішення суду не виконувалось. Зараз [PERSON] працює не офіційно, стабільного та регулярного доходу не має. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяву про розгляд справи без його участі не надав. У відповідності до ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України судом було постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до наступних висновків. Судом встановлено такі обставини та відповідні їм правовідносини. [PERSON] та [PERSON] мають спільну малолітню дитину - [PERSON], [INFO] (а.с.4). 25 травня 2011 року Верхньодніпровським районним судом Дніпропетровської області було ухвалено рішення, яким було задоволено позовні вимоги [PERSON] та стягнуто з [PERSON] на її користь аліменти на утримання сина, [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі ? частини його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з 26 квітня 2011 року і до досягнення дитиною повноліття. Дане рішення суду набрало законної сили (а.с. 6). Відповідно до ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Судом встановлено, що рішення суду про стягнення аліментів не виконується, аліменти в добровільному порядку відповідач не сплачує, разом з тим відповідач не має стабільного офіційного доходу, з якого можуть проводитись відрахування аліментів. Доказів на спростування даних обставин відповідачем не надано. Частиною 1 ст. 184 Сімейного кодексу України передбачено, що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. З урахуванням вищевикладеного суд вважає доводи позивача про зміну розміру аліментів на тверду грошову суму законними та обґрунтованими. Разом з тим, з урахуванням прояснень позивача щодо суми аліментів, яку вона просить суд стягнути з відповідача, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає частковому задоволенню. Також суд вважає за необхідне зупинити стягнення аліментів, які стягуються на підставі рішення Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 25 травня 2011 року. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, приймаючи до уваги, що позивача було звільнено від сплати судового збору,

Outcome: partial