Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-28 00:00:00

[PERSON] звернулася до Дергачівського районного суду Харківської області з позовом до [PERSON] про визнання права власності на житловий будинок з надвірними будівлями в порядку спадкування за законом. В обгрунтування своїх позовних вимог позивач [PERSON] посилається на те, що згідно довідки від 21.12.2013 року, виданої КП БТІДРР житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований за адресою: [ADDRESS] належить на праві власності в 12 частині її прадіду [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності, виданого виконкомом Вільшанської селищної ради депутатів працюючих від 19.01.1966 року на підставі рішення виконкому Вільшанської селищної ради депутатів працюючих від 19.01.1966 року № 2, та ще 12 частина вищезазначеного житлового будинку з надвірними будівлями належить [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого нотаріусом Дергачівської держнотконтори 11.08.1955 року (р.№1116). Однак згідно з договором купівлі-продажу, посвідченим секретарем виконкому Вільшанської селищної ради 15 травня 1979 року [PERSON] продала, а [PERSON] купив у неї 12 частину житлового будинку з надвірними будівлями, але в органах БТІ [PERSON] право власності згідно вищезазначеного договору за собою не зареєстрував. [PERSON] помер [INFO]. Спадкоємцями 1 черги за законом після смерті [PERSON] були його дочки [PERSON] та [PERSON]. Відповідачка по справі - [PERSON] спадщину після смерті батька не прийняла. [PERSON] спадщину після смерті батька прийняла шляхом фактичного вступу в правління та володіння спадковим майном, ремонтувала будинок, сплачувала платежі за будинок, комунальні послуги та інше, користувалась речами померлого. [PERSON] померла [INFO]. Спадкоємцем 1 черги за законом після смерті [PERSON] був її син, а позивача чоловік [PERSON]. [PERSON] спадщину після смерті матері [PERSON] прийняв у відповідності з ч. 3 ст. 1268 ЦК України, як спадкоємець, який постійно проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. [PERSON] помер [INFO]. Спадкоємцем 1 черги за законом після смерті [PERSON] були його дочка [PERSON], яка прийняла спадщину після смерті батька у відповідності з ч. 3 ст. 1268 ЦК України, як спадкоємець, який постійно проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. [PERSON] звернулася до Дергачівського районного суду Харківської області з позовом до [PERSON], [PERSON] про визнання права власності на 1/2 частину житлового будинку з надвірними будівлями в порядку спадкування за законом. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач [PERSON] посилається на те, що житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований за адресою: [ADDRESS] належить на праві власності в 12 частині діду позивача чоловіка [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності, виданого виконкомом Вільшанської селищної ради депутатів працюючих від 19.01.1966 року на підставі рішення виконкому Вільшанської селищної ради депутатів працюючих від 19.01.1966 року № 2, та ще 12 частина вищезазначеного житлового будинку з надвірними будівлями належить [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого нотаріусом Дергачівської держнотконтори 11.08.1955 року (р.№1116). Однак згідно з договором купівлі-продажу, посвідченим секретарем виконкому Вільшанської селищної ради 15 травня 1979 року [PERSON] продала, а [PERSON] купив у неї 12 частину житлового будинку з надвірними будівлями, але в органах БТІ [PERSON] право власності згідно вищезазначеного договору за собою не зареєстрував. [PERSON] помер [INFO]. Спадкоємцями 1 черги за законом після смерті [PERSON] були його дочки [PERSON] та [PERSON]. Відповідачка по справі - [PERSON] спадщину після смерті батька не прийняла. [PERSON] спадщину після смерті батька прийняла шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном, ремонтувала будинок, сплачувала платежі за будинок, комунальні послуги та інші, користувалась речами померлого. [PERSON] померла [INFO]. Спадкоємцем 1 черги за законом після смерті [PERSON] був її син, а позивача чоловік [PERSON]. [PERSON] спадщину після смерті матері [PERSON] прийняв у відповідності з ч. 3 ст. 1268 ЦК України, як спадкоємець, який постійно проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. [PERSON] помер [INFO]. Спадкоємцем 1 черги за законом після смерті [PERSON] були його дочка [PERSON] та позивач - його дружина [PERSON]. Спадщина була прийнята ними шляхом подачі заяви про прийняття спадщини в Дергачівську державну нотаріальну контору. 19.03.2010 року позивачу та її дочці [PERSON] було видане свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований за адресою: [ADDRESS]. Вказаний будинок на час смерті позивача чоловіка був зареєстрований за ним на праві власності, а будинок, що розташований в [ADDRESS] на час смерті позивача чоловіка був зареєстрований на праві власності за його дідом [PERSON] Тому позивач вважає, що так як після смерті [PERSON] спадкоємців було двоє - позивач та її дочка [PERSON], то кожен з них має право на 12 частину спадкового майна. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, згідно заяви підтримує свої позовні вимоги частково і просить визнати за нею право власності на 12 частину житлового будинку з надвірними будівлями, що розташований за адресою: Харківська область Дергачівський район [ADDRESS] та не заперечує проти позову [PERSON], просить розглянути справу за її відсутності. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, згідно заяви підтримує свої позовні вимоги та не заперечує проти визнання за [PERSON] права власності на 12 частину житлового будинку з надвірними будівлями, що розташований за адресою: [ADDRESS], просить розглянути справу у її відсутність. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, згідно наданої до суду заяви позовні вимоги [PERSON] та [PERSON] визнала в повному обсязі, не заперечувала проти їх задоволення і проти розгляду справи за її відсутністю. Суд, вважає можливим справу розглянути за відсутності сторін по справі. На підставі ст. 197 ч.2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши надані суду докази, приходить до наступного. Як вбачається з матеріалів справи житловий будинок з надвірними будівлями, що житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований за адресою: [ADDRESS] належить на праві власності в 12 частині діду позивача чоловіка [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності, виданого виконкомом Вільшанської селищної ради депутатів працюючих від 19.01.1966 р. на підставі рішення виконкому Вільшанської селищної ради депутатів працюючих від 19.01.1966 р. №2, та ще 12 частина вищезазначеного житлового будинку з надвірними будівлями належить [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого нотаріусом Дергачівської держнотконтори 11.08.1955 р. (р.№1116). Однак згідно з договором купівлі-продажу, посвідченим секретарем виконкому Вільшанської селищної ради 15 травня 1979 року [PERSON] продала, а [PERSON] купив у неї 12 частину житлового будинку з надвірними будівлями, але в органах БТІ [PERSON] право власності згідно вищезазначеного договору за собою не зареєстрував. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] помер [INFO]. Спадкоємцями 1 черги за законом після смерті [PERSON] були його дочки [PERSON] та [PERSON]. Відповідачка по справі - [PERSON] спадщину після смерті батька не прийняла. [PERSON] спадщину після смерті батька прийняла шляхом фактичного вступу в правління та володіння спадковим майном, ремонтувала будинок, сплачувала платежі за будинок, комунальні послуги та інші, користувалась речами померлого. Згідно свідоцтва про смерть серія [NUMBER] [PERSON] померла [INFO]. Спадкоємцем 1 черги за законом після смерті [PERSON] був її син, а позивача чоловік [PERSON]. [PERSON] спадщину після смерті матері [PERSON] прийняв у відповідності з ч. 3 ст. 1268 ЦК України, як спадкоємець, який постійно проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] помер [INFO]. Спадкоємцем 1 черги за законом після смерті [PERSON] були його дочка [PERSON] та позивач - його дружина [PERSON]. Спадщина була прийнята ними шляхом подачі заяви про прийняття спадщини в Дергачівську державну нотаріальну контору. 19.03.2010 року позивачу та її дочці [PERSON] було видане свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований за адресою: [ADDRESS]. Вказаний будинок на час смерті позивача чоловіка був зареєстрований за ним на праві власності, а будинок, що розташований в [ADDRESS] на час смерті позивача чоловіка був зареєстрований на праві власності за його дідом [PERSON] Згідно ст. 529 ЦК України в редакції 1963 року (який діяв на той час), при спадкуванні за законом спадкоємцями першої черги в рівних частинах є діти, подружжя та батьки померлого. Онуки та правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з батьків, який був би спадкоємцем; вони спадкують порівну в тій частині, яка б належала при спадкуванні за законом їхнім померлим батькам. Відповідно до ст. 548 ЦК України в редакції 1963 року, спадщина, яка була прийнята, визнається належною спадкоємцю з часу відкриття спадщини. Згідно з вимогами ст. 549 ЦК України в редакції 1963 року, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Згідно зі ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив та батьки. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ст. 1268 ЦК України). Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. При таких обставинах, з урахуванням доказів, наданих по справі, а також спірних правовідносин між сторонами, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] та [PERSON] підлягають задоволенню у повному обсязі. На підставі ст.ст. 529, 534, 548, 549 ЦК України (в редакції 1963 року), ст.ст. 1216 -1218, 1220-1223, 1258, 1261, 1268, 1270 ЦК України (в редакції 2004 року),

Outcome: partial