Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-21 00:00:00

[PERSON] звернулася до Бериславського районного суду Херсонської області із заявою про встановлення факту родинних відносин, яку обґрунтовує наступним: [INFO] померла її мати - [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина за законом. Спадкоємцями, які прийняли спадщину є вона - [PERSON] та її рідна сестра [PERSON] . З метою оформлення спадкових прав, заявниця звернулася до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини, з заявою про прийняття спадщини. Але, оформити спадщину після померлої, не виявляється можливим в зв`язку з тим, що не має можливості надати докази родинних відносин з матір`ю, оскільки прізвище матері в свідоцтві про смерть зазначено « [PERSON] », а в свідоцтві про народження та свідоцтві про укладення шлюбу заявника зазначено « [PERSON] ». У зв`язку з розбіжностями прізвища неможливо встановити факт родинних відносин між померлою [PERSON] та донькою [PERSON] , у зв`язку з чим було рекомендовано звернутися до суду для встановлення факту родинних відносин. В зв`язку з вищевикладеним просить суд встановити факт родинних відносин, а саме те, що [PERSON] , яка померла [INFO] являється матір`ю [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Ухвалою суду від 22.04.2020 року провадження у справі було відкрито та призначено судове засідання. Заявник в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, на задоволенні заяви наполягає з підстав викладених у ній. Заінтересована особа в судове засідання не з`явилися, подали до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, не заперечують проти задоволення заяви. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. У відповідності до ч.1 ст.223 ЦПК України суд визнав за можливе проводити розгляд справи без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків та відповідних ним правовідносин. Відповідно до ст.ст.13, 43, 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом; учасники сторін зобов`язані подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно положень ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до п.п. 3,4 п. 5 ст. 12 ЦПК України - суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи: роз`яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов`язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє захисту їхніх прав у випадках встановлених нормами ЦПК України. Відносно надання суду будь-яких інших доказів сторони до суду заяв та клопотань не надавали. З огляду на вищенаведене, суд розглядає справу на підставі тих доказів, які є у матеріалах справи і вважає, що їх достатньо для розгляду цієї справи по суті. На підставі ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження цивільні справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п.1 ст. 315 ЦПК України суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, тощо. Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану. Відповідно до ст. ст. 293, 294 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Судом встановлено, що [INFO] у віці 86 років померла [PERSON] , (свідоцтво про смерть [NUMBER] видане Запорізьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області 02 січня 2019 року (а.с. 6). Судом встановлено, що [PERSON] [INFO] відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , є донькою померлої [PERSON] , де в графі батьки вказано: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] (а.с. 7). Дослідивши письмові покази свідків [PERSON] , який є сином заявниці та [PERSON] , який є чоловіком [PERSON] вбачається, що після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, спадкоємцями якої є [PERSON] та [PERSON] . Їм відомий той факт, що в свідоцтвах про народження [PERSON] та [PERSON] неправильно зазначено прізвище їх матері, а саме [PERSON] , замість вірного « [PERSON] ». Відповідно до глави 10 частини 4 пунктів 4.1, 4.2 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» Затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5, при видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус обов`язково перевіряє: факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства, якщо має місце спадкування за законом, прийняття спадкоємцем спадщини у встановлений законом спосіб, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. На підтвердження цих обставин від спадкоємців витребовуються документи, які підтверджують вказані факти. Згідно листа приватного нотаріуса Бериславського районного нотаріального округу Херсонської області Литовченко І.А. № 134/02-14, нею за заявою [PERSON] заведена спадкова справа № 52/2019 року щодо майна померлої [INFO] [PERSON] , 1932 року народження, останнє місце проживання та реєстрації якої було: [ADDRESS] . На підтвердження факту родинних відносин було надано свідоцтво серії [NUMBER] видане с. Брагінці, Варвинського району, Чернігівської області [INFO] про народження [INFO] [PERSON] , в якому матір`ю записано [PERSON] ; свідоцтво серії [NUMBER] видане Новорайською сільською радою Бериславського району Херсонської області 22.08.1981 року про укладення шлюбу 22.08.1981 року [PERSON] та [PERSON] , [INFO] . У зв`язку з виявленими розбіжностями у написанні прізвища спадкоємця у свідоцтві про народження, у видачі свідоцтва про право на спадщину було відмовлено та рекомендовано звернутися до суду для встановлення факту (а.с.9). Встановлення факту, що [PERSON] , яка померла [INFO] дійсно була матір`ю [PERSON] , [INFO] має для заявника юридичне значення, оскільки з ним пов`язане отримання спадщини після померлої [INFO] [PERSON] та подальшим її оформленням у нотаріуса. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» (із змінами, внесених згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України №15 від 25 травня 1998 року) , суд може встановлювати факти, що мають юридичне значення. До справ окремого провадження не застосовується вимоги процесуального закону щодо змагальності процесу та меж судового розгляду справи, не діє право на укладення мирової угоди, справа не передається на розгляд третейського суду. Суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину. Суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану. У п. 2, п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Згідно з п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії. За встановлених обставин, зважаючи на те, що [PERSON] в позасудовому порядку не можна вирішити питання щодо встановлення факту родинних відносин, а саме, що [PERSON] , яка померла [INFO] є її матір`ю, тому вона вимушена була звернутися до суду для встановлення даного факту в судовому порядку. Таким чином, суд приходить до висновку, що [PERSON] , яка померла [INFO] являється матір`ю [PERSON] , [INFO] . Підстав для відмови в задоволенні заяви у цій частині у суду немає. Щодо задоволення вимоги в частині встановлення факту родинних відносин між померлою [INFO] [PERSON] та [PERSON] , [INFO] , то вона не підлягає задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до вимог цивільно - процесуального законодавства, чинного на час ухвалення рішення, зокрема ст. 5, 13 встановлено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, встановлений законом або договором. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. [PERSON] є заінтересованою особою по справі, ніяких вимог до суду про встановлення фактів, що мають юридичне значення, суду не заявляла самостійно, [PERSON] не може бути її представником в розумінні ст.60 ЦПК України, а тому суд вважає, що заявлена [PERSON] вимога про встановлення факту родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] , яка померла [INFO] є безпідставною та задоволенню не підлягає. На підставі викладеного,

Outcome: partial