Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-23 00:00:00

[PERSON] звернулася до Дергачівського районного суду Харківської області з позовом до [PERSON] , [PERSON] про встановлення факту що має юридичне значення та про визнання права власності на спадщину за законом. В обгрунтування позову [PERSON] посилається на те, що з 1970 року її батько [PERSON] працював в радгоспі «Дергачівський» об`єднання «Харківплодоовічхоз» Харківської області і йому була виділена земельна ділянка для будівництва житлового будинку за адресою: [ADDRESS] . В 1978 році її батьки за вказаною адресою побудували будинок, загальною площею 95,6 кв.м. Фактично земельна ділянка у розміру 0,06 га за адресою: [ADDRESS] була закріплена за її батьком [PERSON] наказом по радгоспу «Дергачівський» об`єднання «Харківплодоовічхоз» №61 від 13.03.1990, у зв`язку з оформленням документів на вже забудоване домоволодіння. Згідно рішення Дергачівського виконкому від 11.04.1989, її батьку була надана згода на газифікацію житлового будинку як власнику. Згідно відповіді Дергачівського відділення АТ «Харківгаз» замовником на газопостачання домоволодіння за адресою: [ADDRESS] , був [PERSON] . Рахунок за користування електроенергією також був оформлений на останнього. В Бюро технічної інвентаризації Дергачівської районної ради від 06.05.1989, був виготовлений технічний паспорт на домоволодіння за адресою: [ADDRESS] , на ім`я власника - [PERSON] , однак з незрозумілої причини у технічному паспорті відсутні інвентарний та реєстровий номери, тобто в БТІ він не був зареєстрований. Згідно відповіді Комунального підприємства технічної інвентаризації «Інвенрос №68268 від 20.11.2019, за адресою [ADDRESS] будинок в експлуатацію не прийнятий і відомості щодо оформлення права власності в КПТІ «Інвенрос» - відсутні. [INFO] , її батько [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER] , виданим Дергачівським міськвиконкомом за актовим записом № 416. Її мати [PERSON] з батьком у зареєстрованому шлюбі не перебувала. Мати померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Дергачівським міськвиконкомом за актовим записом № 21. Після смерті батька залишилась спадщина: житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами за адресою: [ADDRESS] . На день смерті батька вона фактично проживала і вела з ним спільне господарство за адресою: [ADDRESS] , здійснила його поховання та фактично вступила в управління та володіння спадковим майном. На протязі тривалого часу вона відкрито, безперервно, добросовісно володіє та користується житловим будинком, розташованим за адресою: [ADDRESS] , неодноразово проводила капітальні та поточні ремонти житлового приміщення, доглядає за присадибною ділянкою. Місце її реєстрації - [ADDRESS] . Її брат та сестра відповідачі по справі, [PERSON] та [PERSON] , після смерті батька у встановлений законом 6-місячний строк звернулися до Дергачівської державної нотаріальної контори Харківської області із заявою про прийняття спадщини. Однак, тривалий час, тобто більше 24 років, право власності на успадковане майно не оформляють, за домоволодінням не доглядають. Вона одна несе всі витрати з обслуговування та утримання батьківського домоволодіння. Згідно відповіді Дергачівської державної нотаріальної контори Харківської області від 08.08.2019, в оформленні спадщини їй відмовлено. Крім того, вищевказаний житловий будинок в КП «БТІ Дергачівської районної ради» - не зареєстрований. Відповідно до п.1 постанови №7 Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української PCP, в редакції 1963 року, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. Згідно наказу № 404 від 09.08.2012 Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства, а саме будівлі, які побудовані до 05 серпня 1992 року не є самовільними. Звіт про оцінку нерухомого майна, наданий ФОП [PERSON] підтверджує, що ринкова вартість майна - житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS] , станом на 06.03.2020 становить 409900,00 гривень. У зв`язку з вищезазначеним, просить суд встановити факт спільного проживанням з батьком на час відкриття спадщини та визнати за нею право власності на Ѕ частину спадкового майна, після смерті батька [PERSON] , померлого [INFO] . Згідно ухвали суду від 15 вересня 2020 року, провадження по справі відкрито та призначено підготовче судове засідання на 15 жовтня 2020 року на 09 годин 00 хвилин. Позивач [PERSON] та представники позивача адвокат Дорохов О.П., адвокат Селіванова В.О. в підготовче засідання не з`явилися, надали суду заяви в яких позов підтримують повністю, просять його задовольнити та справу розглядати по суті за їх відсутності в підготовчому засіданні. Відповідач [PERSON] в підготовче засідання не з`явився, надав суду заяву в якій позов визнає повністю, не заперечує проти його задоволення та просить справу розглядати по суті за його відсутності. Відповідач [PERSON] в підготовче засідання не з`явилася, надала суду заяву в якій позов визнає повністю, не заперечує проти його задоволення та просить справу розглядати по суті за її відсутності. Згідно ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч.4 ст.200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому ст.206 ЦПК України. Всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши обставини, на які посилалися сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень, оцінивши ці докази на належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позову з наступних мотивів. Згідно зі ст.ст. 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. У відповідності до ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як вбачається з матеріалів справи, позивач [PERSON] ( дівоче прізвище [PERSON] ) народилася [INFO] і її батьками є: батько [PERSON] та мати [PERSON] , згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] . В 1978 році батьки позивача за вказаною адресою побудували будинок, загальною площею 95,6 кв.м. Домоволодіння, що розташоване за адресою: [ADDRESS] належало [PERSON] , батькові позивача, згідно наказу №61 від 13 березня 1990 року, про виділення йому радгоспом «Дергачівський» об`єднання «Харківплодоовочхоз» Харківської області, земельної ділянки для будівництва житлового будинку за адресою: [ADDRESS] . Згідно рішення Дергачівського виконкому від 11.04.1989, [PERSON] була надана згода на газифікацію житлового будинку, як власнику. Згідно відповіді Дергачівського відділення АТ «Харківгаз», замовником на газопостачання домоволодіння за адресою: [ADDRESS] , був [PERSON] . В Бюро технічної інвентаризації Дергачівської районної ради від 06.05.1989, був виготовлений технічний паспорт на домоволодіння за адресою: [ADDRESS] , на ім`я власника - [PERSON] , однак у технічному паспорті відсутні інвентарний та реєстровий номери, тобто в БТІ він не був зареєстрований. Згідно повідомлення комунального підприємства технічної інвентаризації «Інвенрос» за №68268 від 20.11.2019, [PERSON] дійсно була виділена та закріплена за ним земельна ділянка в [ADDRESS] під будівництво житлового будинку та надвірні будівлі. На цій земельній ділянці було самочинно збудовано житловий будинок та надвірні будівлі. Будинок в експлуатацію не прийнятий і відомості щодо оформлення права власності в КПТІ «Інвенрос» відсутні. [PERSON] помер [INFO] , згідно свідоцтва про смерть серія [NUMBER] , видане Дергачівським міськвиконкомом. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, у вигляді житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами за адресою: [ADDRESS] . Мати позивача [PERSON] з [PERSON] у зареєстрованому шлюбі не перебувала. [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Дергачівським міськвиконкомом за актовим записом № 21. На день смерті батька позивач фактично проживала і вела з ним спільне господарство за адресою: [ADDRESS] , здійснила його поховання та фактично вступила в управління та володіння спадковим майном. Син [PERSON] та рідний брат позивача на даний час відповідач по справі зареєстрований та проживаєза адресою: [ADDRESS] , який після смерті батька у встановлений законом 6-ти місячний строк звернувся з заявою до Дергачівської державної нотаріальної контори про прийняття спадщини. Донька померлого відповідач по справі [PERSON] , після смерті батька у встановлений законом 6-ти місячний строк звернулася з заявою до Дергачівської державної нотаріальної контори про прийняття спадщини. Згідно відповіді державного нотаріуса Дергачівської державної нотаріальної контори Харківської області А.Маслій після померлого [INFO] [PERSON] , Дергачівською державною нотаріальною конторою Харківської області була заведена спадкова справа № 288/96. З заявою про прийняття спадщини звернулась донька померлого, [PERSON] , про що надала відповідну заяву до нотаріальної контори в установлений законом строк. Дружина спадкодавця, [PERSON] , та син спадкодавця, [PERSON] , від прийняття спадщини відмовились на користь доньки померлого - [PERSON] , про що надали відповідну заяву до нотаріальної контори в установлений законом строк. Більше із заявами про прийняття спадщини або про відмову від прийняття спадщини до нотаріальної контори ніхто не звертався, свідоцтва про право на спадщину нікому не видавалися. Позивач спадщину прийняла фактично, оскільки проживала та користувались часткою домоволодіння належної батькові, на час його смерті, що передбачене ст.549 Цивільного Кодексу в редакції 1963 року, який діяв на час відкриття спадщини. Як роз`яснено в постанові Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995р.«Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» такі справи розглядаються якщо: відповідно до закону, такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих або майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; встановлення факту не пов`язане з подальшим вирішенням суперечки про право. Згідно ст. 529 ЦК УРСР. при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Згідно п.1 ч.1 ст. 549 ЦК УРСР, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1220, ч. 1 ст. 1221, ч. 1 ст. 1222, ч. 1 ст. 1258, ст. 1261, ч. 1 ст. 1266 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Тобто, після смерті [PERSON] , позивач прийняла спадщину протягом встановленого строку. Отже, [PERSON] , як спадкоємиці належить 1/2 частина спадкового майна, в порядку спадкування за законом, після смерті її батька [PERSON] , померлого [INFO] . Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Пленум Верховного Суду України в п.4 своєї Постанови №5 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства, що регулюють провадження у справі до судового розгляду» від 12.06.2009 року роз`яснив судам, що ухвалюючи в попередньому судовому засіданні рішення у зв`язку з визнанням відповідачем позову, суди повинні враховувати положення статей 174, 175 ЦПК України та до ухвалення відповідного судового рішення роз`яснювати сторонам наслідки вчинення відповідних процесуальних дій. У разі визнання відповідачем (або його представником за відсутності у дорученні відповідних обмежень) позову можливе лише ухвалення рішення про задоволення позову, а не про задоволення позову частково чи про відмову в його задоволенні. Ухвалюючи рішення по суті спору чи постановляючи ухвали в попередньому судовому засіданні, суд у мотивувальній частині судового рішення зазначає лише про дії сторін щодо розпорядження своїми процесуальними і матеріальними правами та здійснені судом заходи з перевірки таких дій. Як вбачається з заяв відповідачів, вони позов визнали повністю, не заперечують проти його задоволення. Тому, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ч.1. статті 1267 ЦК України, частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Відповідно до ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217, ч.2 ст. 1223 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Як роз`яснено в п. 22 Постанови № 7 Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 р року «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно відповіді Дергачівської державної нотаріальної контори Харківської області від 08.08.2019, в оформленні спадщини позивачу [PERSON] відмовлено. При таких обставинах, з урахуванням доказів, наданих по справі, а також спірних правовідносин між сторонами, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ст. 259 ЦПК України суди ухвалюють рішення іменем України негайно після закінчення судового розгляду. Рішення суду приймаються, складаються і підписуються в нарадчій кімнаті складом суду, який розглянув справу. На підставі ст.ст. ч. 1 ст. 1265, ч. 1 ст. 1267, ч.1 ст.1268, ч.1 ст.1270 ЦК України,

Outcome: approved