Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-29 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з зазначеним позовом 18 липня 2014 року, мотивуючи свої вимоги тим, що з 2008 року вона знаходилася в фактичних шлюбних стосунках з відповідачем, від яких [INFO] вона народила доньку - [PERSON]. Відповідач проживає з нею в одному будинку, зловживає спиртними напоями, вчиняє сварки, застосовує щодо неї фізичну силу, уваги сім'ї та доньці не приділяє, у зв'язку з чим фактичні шлюбні відносини між ними припинені. Відповідач працює без офіційного оформлення місця роботи, виконуючи різноманітні будівельні роботи, роботою постійно забезпечений, має значні доходи. Всі кошти він витрачає на власні потреби, доньку матеріально не забезпечує, хоча має таку можливість. Його дохід складає більше мінімального розміру заробітної плати, встановленого законом, інших утриманців він не має. Вона працює, має мінімальний заробіток. Донька відвідує дитячий садок, потребує матеріального забезпечення зі сторони батька. Оскільки в добровільному порядку він не надає матеріальної допомоги на дитину, просить стягнути з нього аліменти в розмірі 600грн. щомісяця з індексацією відповідно до закону до повноліття дитини. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги, посилаючись на підстави своїх вимог, викладені у позові. При цьому пояснила, що з її заробітної плати утримуються аліменти на двох дітей, що складає 50% її заробітку, тому їй важко матеріально самій утримувати спільну з відповідачем дитину. Враховуючи витрати, які несе відповідач на продукти харчування та інше, вона вважає, що він може сплачувати аліменти в розмірі 600 грн. Відповідач позов визнав частково та пояснив, що в квітні 2014 року він звільнився з виправного центру, де відбував покарання. Працевлаштуватися на постійну роботу після звільнення він не зміг, тому він не має постійної роботи та стабільного заробітку. Він дійсно має періодичні заробітки від виконання ним різних будівельних робіт, але його доходи такі, що він не має можливості сплачувати аліменти в розмірі 600 грн. Він розуміє, що по закону має утримувати свою доньку, але просить врахувати, що донька фактично проживає у бабусі, матері позивачки; позивачка сама не приділяє належної уваги доньці. Він змушений буде винаймати житло, забезпечувати себе всім необхідним, тому згоден сплачувати аліменти в межах 300грн. на місяць. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши зібрані по справі докази, суд вважає, що позов слід задовольнити частково. Судом встановлено, що сторони є батьками [PERSON], [INFO] (а. с.5), яка проживає з позивачкою(а.с.8). Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Оскільки спір щодо утримання дітей сторони не вирішили в добровільному порядку, це питання підлягає вирішенню за рішенням суду відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України. Відповідач не має постійної роботи та стабільного доходу, тому відповідно до положень ст. 184 СК України аліменти з відповідача слід стягнути у твердій грошовій сумі. Вирішуючи питання про розмір аліментів, суд з врахуванням пояснень сторін приходить до висновку про те, що позивачка не надала достатніх та належних доказів про розмір таких доходів відповідача, які б були підставою для стягнення з нього аліментів в розмірі 600грн. Дані щодо розмірів доходів відповідача, як вбачається з пояснень позивачки, грунтуються на її припущеннях, що суперечить положенням ст. 60 ЦПК України. Враховуючи пояснення сторін щодо розміру аліментів та надані докази, суд вважає, що розмір аліментів слід визначити в 400грн. на місяць. У відповідності до ч.3 ст.88 ЦПК України суд стягує з відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі 243 грн.60 коп. Відповідно до ст. ст. 180, 181, 182, 184, 191 Сімейного кодексу України,

Outcome: partial