Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-07 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом та просить позбавити батьківських прав свою рідну сестру [PERSON] , [INFO] , відносно її малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] та стягувати щомісячно з [PERSON] , на її користь, аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , з дня подачі позову до суду, у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму встановленого законом на дитину відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Свої вимоги обґрунтовує тим, що відповідач [PERSON] самоусунулась від виконання батьківських обов`язків, зловживає спиртними напоями, дитина проживає в її сім`ї та перебуває на її повному утримання, а відповідач на утримання дитини матеріальної допомоги не надає. В судовому засідання позивач [PERSON] свої позовні вимоги підтримала та просить позов задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явилася вдруге, про дату, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Відповідно до вимог ст. ст. 280, 281 ЦПК України судом ухвалено здійснювати заочний розгляд справи. Представник третьої особи - Органу опіки та піклування Переяславської міської ради в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується розпискою про отримання судової повістки. Судом встановлено наступне. Суд приймає до уваги усі подані позивачем докази, на підставі яких встановлені обставини справи, та вважає їх належними, допустимими, достовірними, а їх сукупність достатньою для встановлення обставин, що мають значення для справи. Зважаючи на те, що правовідносини, що виникли між сторонами по справі регулюються нормами глави 13 Сімейного кодексу України, суд дійшов висновку про необхідність їх застосування. За правилами ч. 2 ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до ч. 3 ст. 155 Сімейного кодексу України відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. За ч. 4 ст. 155 Сімейного кодексу України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Підстави позбавлення батьківських прав наведені у ст. 164 СК України. Зокрема, п.2 ч.1 ст. 164 СК України визначено, що мати, батько, можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. За змістом роз`яснень, викладених у п. п. 15,16,17 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. Не можна позбавити батьківських прав особу, яка не виконує своїх батьківських обов`язків унаслідок душевної хвороби, недоумства чи іншого тяжкого захворювання (крім хронічного алкоголізму чи наркоманії) або з інших не залежних від неї причин. Отже, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом і може мати місце при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав і інтересів дитини, направлений на позитивний результат у долі неповнолітньої дитини. Згідно ст. 166 СК України, особа позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. За правилами ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька, (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків, разом з яким проживає дитина. За правилами ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються від дня пред`явлення позову. При визначенні розміру аліментів суд, на підставі ст. 182 СК України, враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав. Частиною 2 ст. 182 СК України передбачено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до свідоцтва про народження, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Переяслав-Хмельницького міськрайонного управління юстиції у Київській області 23 жовтня 2013 року, актовий запис №364, серія [NUMBER] , [INFO] народилася [PERSON] , де матір`ю дитини зазначено [PERSON] , а батьком - [PERSON] . Відповідно до витягу з державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження [PERSON] , [INFO] , вбачається, що відомості про батька записані відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України. З акту про обстеження житлово-побутових умов громадянки [PERSON] , яка проживає по [ADDRESS] від 06 грудня 2019 року вбачається, що за вказаною адресою проживає [PERSON] , її чоловік [PERSON] , син [PERSON] , мати- [PERSON] , племінниця - [PERSON] . Відповідач [PERSON] зареєстрована за вказаною адресою, але з березня 2019 року у будинку не проживає. Будинок має чотири житлових кімнати, в ньому створені всі необхідні умови для комфортного проживання. [PERSON] повністю займається утриманням та вихованням племінниці [PERSON] , в дитини є окрема кімната, необхідний одяг, іграшки, книги. В дворі побудований дитячий майданчик. З інформаційної довідки дошкільного навчального закладу №7 «Берізка» від 29 листопада 2019 року за №44/01-47 вбачається, що [PERSON] , [INFO] , дійсно відвідує дошкільний навчальний заклад №7 «Берізка» з серпня 2015 року. Мати дитини - [PERSON] участі у вихованні дитини не бере, жодного разу не була в садочку. Вихованням дитини займаються баба - [PERSON] та тітка [PERSON] . Відповідно до характеристики, виданої сільським головою с. Гланишів Переяслав-Хмельницького району Київської області 04 грудня 2019 року, [PERSON] характеризується негативно. З довідки Комунального некомерційного підприємства Переяслав-Хмельницької ЦРЛ від 11 грудня 2019 року вбачається, що [PERSON] [INFO] перебуває на обліку у лікаря-нарколога. З довідки Переяслав-Хмельницького міськрайонного центру зайнятості від 04 грудня 2019 року за №1212 вбачається, що [PERSON] , станом на 04 грудня 2019 року не перебуває на обліку у центрі зайнятості, як безробітна. Відповідно до постанови по справі про адміністративне правопорушення від 28 червня 2016 року та від 25 березня 2019 року [PERSON] було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч 2 ст. 178 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу. 28 лютого 2017 року рішенням Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області [PERSON] , [INFO] , позбавлена батьківських прав відносно неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Рішення набрало законної сили 21 березня 2017 року. Свідок [PERSON] судовому засіданні пояснив, що позивач по справі є його дружиною. Її племінниця [PERSON] проживає з ними фактично з дня народження. Нею опікується вони з дружиною та бабуся дитини. Відповідача не проживає з дитиною, він не бачив її вже більше шести місяців, вона не турбується та не цікавиться долею свої доньки. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вони подруги з позивачем. Племінницю позивача знає, як її дочку, бо дівчинка проживає з позивачем від самого народження. Позивач любить її та опікується нею. Дитину з її матір`ю вона жодного разу не бачила. Загалом матір дитини не бачила вже два або більше роки, коли востаннє бачила її, то вона перебувала в нетверезому стані. Орган опіки та піклування Переяслав-Хмельницької міської ради Київської області згідно висновку №439-23 від 29 жовтня 2019 року вважає доцільним позбавити батьківських прав [PERSON] відносно її неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] . Не погодитись з таким висновком суд немає підстав, оскільки висновок відповідає дослідженим доказам по справі. Таким чином, суд дійшов до висновку, що позов про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дитини підлягає задоволенню в повному обсязі, оскільки, відповідач [PERSON] без поважних причин протягом тривалого часу ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню неповнолітньої дочки та не має наміру виховувати її в майбутньому. Позивач від сплати судового збору за подання позовної заяви до суду першої інстанції в частині стягнення аліментів звільнена на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», а тому, відповідно до положень ст. 141 ЦПК України судовий збір в розмірі 840,80 грн підлягає стягненню з відповідача на користь держави. В силу ст. 141 ЦПК України понесені позивачем судові витрати по справі підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного, згідно ст. ст. 150, 155, 164, 166,180,182, 191 СК України,

Outcome: approved