Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-31 00:00:00

[PERSON] звернулася до Приазовського районного суду Запорізької області з позовною заявою до [PERSON] про позбавлення батьківських прав, в якій просить позбавити його батьківських прав відносно малолітньої дитини - [PERSON], [INFO]. Свої вимоги позивачка обґрунтовує тим, що 27.09.2008 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON], який рішенням Мелітопольського міськрайонного суду від 05 квітня 2011 року був розірваний. Від шлюбу мають дитину - [PERSON], [INFO]. З січня 2009 року вона з відповідачем фактично припинила шлюбні відносини і з цього часу вони спільно не проживають. З народження сина батько не підтримує будь-якого зв'язку з ним, не приймає участі у його вихованні, матеріально не забезпечує, в результаті чого рішенням Мелітопольського міськрайонного суду від 23.03.2010 року було стягнуто з [PERSON] аліменти на утримання сина. Однак, батько дитини продовжує ухилятися від батьківських обов'язків, матеріально не забезпечує, не проявляє інтересу до життя дитини, стану здоров'я та розвитку. Таким чином, вважає, що необхідно [PERSON] позбавити батьківських вправ відносно малолітнього сина - [PERSON]. Позивачка в судове засідання не з'явилася, від її представника надійшла заява про розгляд справи у їх відсутність та що підтримують заявлені вимоги. Крім того, суду надали нотаріально засвідчену згоду [PERSON] на позбавлення його батьківських прав відносно малолітнього сина - [PERSON]. Заперечень проти ухвалення заочного рішення суду не надано. Відповідач в судове засідання не з'явився, належним чином був повідомлений про дати розгляду справ, що підтверджується конвертами, які повернулися на адресу суду, та відповідає положенням ч. 5 ст. 74 ЦПК України, не повідомив суд про причину своєї неявки. Представник 3-ї особи - органу опіки та піклування Приазовської районної державної адміністрації в судове засідання не з'явився, проте надав суду письмову заяву про розгляд справи у їх відсутність та що підтримують заявлені вимоги позивачки. Крім того, надав суду висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] Враховуючи викладене та згідно ст.ст. 157, 169, 224 ЦПК України, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Згідно копії свідоцтва про народження [NUMBER] [PERSON], [INFO], батьком дитини є [PERSON] (а.с. 5). Як вбачається з матеріалів справи, малолітня дитина мешкає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні, що підтверджується довідкою про склад сім'ї від 02 червня 2015 року /а.с. 8/, де зазначено, що [PERSON] проживає разом з малолітнім сином [PERSON] за адресою: [ADDRESS] батько дитини - відповідач по справі з 2011 року участі у вихованні дитини не приймає; відповідач у добровільному порядку матеріально не забезпечує дитину, про що свідчить рішення Мелітопольського міськрайонного суду від 23 березня 2010 року /а.с. 6/, та продовжує не сплачувати аліменти, що підтверджується листом з ВДВС Приазовського районного управління юстиції /а.с. 7/. Відповідно до довідки з ДНЗ «Веселка» від 02.06.2015 року /а.с. 9/ батько дитини [PERSON], [INFO], не приймає участі в житті та вихованні хлопчика (не спілкується, не відводить та не забирає з дитячого садка). Крім того, відповідно до нотаріально засвідченої заяви [PERSON], батько дитини [PERSON] добровільно відмовився від своїх батьківських прав по відношенню до свого малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Висновком органу опіки та піклування Приазовської райдержадміністрації за № 01-34/037 від 01.02.2016 року визнано за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно його малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Згідно ст. 51 Конституції України, сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Такі ж обов'язки на батьків покладені статтею 150 Сімейного кодексу України. Згідно ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Частиною 5 ст. 12 цього ж закону передбачено, що батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров'я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов'язків відповідно до закону. Згідно п.2 ч.1 ст.164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Таким чином, оглянувши всі надані докази, як по одинці так і в сукупності, суд приходить до висновку, що дійсно батько малолітньої дитини - [PERSON] - відповідач по справі, ухиляється від своїх обов'язків по вихованню та розвитку дитини, що передбачені вимогами ст.. 150 СК України. З урахуванням викладеного, суд вважає, що захист прав неповнолітньої дитини шляхом позбавлення відповідача батьківських прав є виправданим і таким, що відповідає інтересам дитини.

Outcome: approved