Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-31 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом. В обґрунтування заявленого позову посилається на те, що вона перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 2002 до 2009 року, про що свідчить свідоцтво про розірвання шлюбу серія 1-ЕГ №024064 від 15.05.09. За час перебування у шлюбі відповідач не хотів працювати, забезпечувати сім'ю, не проявляв будь-якого інтересу до дитини, що призвело до фактичного припинення їх стосунків. Від шлюбу у них з відповідачем є дитина - [PERSON], 21,08.02 року народження, про що в книзі реєстрації народжень 27.10.02 зроблено запис за № 1558 та видано свідоцтво про народження серії 1-ЕГ № 105692 від 12 жовтня 2009 року. Батько дитини, [PERSON], проживав з ними за адресою: м. Луцьк, пр-т. Соборності 25 б, кв. 101 до 2008 року. З 2008 року відповідач не відвідує дитину, не турбується про неї, не забезпечує їй належного піклування та догляду, не виховує її, не створює нормальних умов для розвитку та навчання, не забезпечує матеріально. Так тривало доки в 2009 році він був засуджений до позбавлення волі. Відповідач на початку 2016 року звільнився з місця позбавлення волі, а саме Менської ВК-91 Чернігівскої області, де відбував покарання за вчинений злочин, що підтверджує довідка Менської ВК-91 Чернігівської області від 22.05.2015 року №84. Така особа, відповідно до законодавства є злочинцем, що негативно впливає на духовний та культурний розвиток дитини та її репутацію у суспільстві. На сьогоднішній день [PERSON] з ними не підтримує зв'язок. Позивач самостійно забезпечує матеріально їх дитину та займається її вихованням, бере активну участь у її шкільному та повсякденному житті, забезпечує її духовний та культурний розвиток, готує до самостійного життя, що підтверджує Довідка, видана комунальним закладом «Луцький навчально-виховний комплекс загальноосвітня школа І-ІІ ступенів №10 - професійний ліцей Луцької міської ради» від 11.03.2016 року №103. Відповідно до Довідки про доходи, виданої Менською ВК-91 від 08.05.2015 року матеріальної допомоги сімї відповідач не надавав. Відповідно до довідки, виданої ФОП [PERSON] від 11.03.2016 року донька потребує щорічного оздоровлення на морі. У позивача є матеріальні засоби для поїздок з донькою за кордон на відпочинок та оздоровлення, а також для надання їй доступу до культурних та духовних цінностей, проте не має такої можливості, оскільки не може отримати від відповідача нотаріального дозволу на виїзд дитини за кордон. На скільки відомо позивачу, відповідач на даний час офіційно не працює, має мінливий дохід і про джерела якого нічого не відомо. Таким чином, вважає, що є всі підстави для визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі. Разом з тим, обставинами, які підлягають врахуванню при розгляді заявлених вимог, є те, що відповідач не обтяжений обовязком здійснювати утримання інших осіб. Просить суд стягнути з [PERSON] аліменти на її користь на утримання доньки, [PERSON], [INFO] у розмірі 700 гривень щомісяця, починаючи від дня предявлення позову до суду і до досягнення нею повноліття. Позивач в судове засідання не зявився, про дату, час і місце судового розгляду справи повідомлявся належним чином, представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Просить суд стягнути аліменти в розмірі 780 гривень. Заявлений позов підтримує повністю, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не зявився, про дату, час і місце судового розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини своєї неявки до суду не повідомляв, від нього не надходило заяви про розгляд справи без його участі. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлений позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Відповідно ч. 1-2 ст. 181 СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Судом при розгляді справи встановлено, що [PERSON] являється батьком неповнолітньої [PERSON], [INFO] (а.с. 9). Також судом встановлено, що відповідач [PERSON] не має постійного доходу, його дохід є нерегулярним, за станом здоров'я є працездатним і спроможним сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої [PERSON], [INFO] у розмірі 765,50 гривень, що становить ? частину прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Судом при розгляді справи встановлено, що відповідач не надає позивачу коштів на утримання дитини. При цьому матеріальне становище платника аліментів та його реальна спроможність сплачувати аліменти, його повна працездатність, вік, дозволяють сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі у розмірі 765,50 гривень, що становить ? частину прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Приймаючи до уваги викладене та враховуючи матеріальне становище відповідача та його реальну спроможність сплачувати аліменти, його вік, повну працездатність, а також звичайні потреби неповнолітньої дитини. А також те, що будучи батьком дитини, відповідач не надає позивачу матеріальної допомоги на її утримання, що ставить позивача у скрутне матеріальне становище та залежність від відповідача щодо утримання дитини. А тому за таких обставин, суд приходить до висновку про задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання неповнолітньої [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі у розмірі 765,50 гривень. Відповідно до ст. 367 ЦПК України суд, вважає можливим допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Судом при розгляді справи встановлено, що [PERSON] як позивач по справі звільнений від сплати судового збору відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» при подачі позовної заяви про стягнення аліментів. Відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 80 ЦПК України ціна позову визначається у позовах про стягнення аліментів - сукупністю всіх виплат, але не більше ніж за шість місяців. Відповідно до ч. ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» в редакції від 01 вересня 2015 року № 3674-17 за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, або фізичною особою-підприємцем, сплачується ставка судового збору в розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати, що в гривневому еквіваленті становить не менше 551,20 гривень 6 890,00 гривень. Судом при розгляді справи встановлено, що ціна позову складає 4 593,00 гривень. При цьому 1 % від ціни позову становить 45,93 гривень. Проте мінімальний розмір судового збору за звернення до суду з позовом майнового характеру становить 551,20 гривень. А тому підлягає стягненню з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 551,20 гривень. Приймаючи до уваги викладене та враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору, тому він стягується з відповідача в дохід держави. При цьому мінімальний розмір судового збору з позову майнового характеру становить 551,20 гривень. А тому за таких обставин, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь держави судового збору в сумі 551,20 гривень.

Outcome: partial