overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-08 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на такі обставини. З 03.09.2005 року вона перебуває з [PERSON] у зареєстрованому шлюбі, від якого є малолітній син [PERSON], [INFO]. Подружнє життя з відповідачем не склалося через нерозуміння один одного, різні характери, діаметрально протилежні погляди на сімейне життя, небажання відповідача забезпечувати сім'ю, у зв'язку з чим між ними часто виникали сварки та суперечки. З 20.07.2013 року вони фактично припинили подружнє життя та ведення спільного господарства, кожен живе своїм життям. Наразі позивачка твердо вирішила, що сім'ю зберегти неможливо. Дитина проживає з матір'ю. Спору щодо спільно набутого майна не виникає. Оскільки подальше збереження сім'ї суперечить її інтересам, просить шлюб розірвати. Сторони у судове засідання не з'явилися, надавши заяви про розгляд справи за їх відсутності. Згідно заяв, позивачка позовні вимоги підтримує у повному обсязі, відповідач проти розірвання шлюбу не заперечує (а.с.9-11). Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. На підставі ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено у судовому засіданні, 03.09.2005 року сторони уклали шлюб, зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану Нікопольського міського управління юстиції Дніпропетровської області за актовим записом № 609 (а.с.4). Від шлюбу є малолітній син - [PERSON], [INFO] (а.с.7). З 20 липня 2013 року внаслідок відсутності взаєморозуміння, несумісності характерів та поглядів на подружнє життя, обов'язки подружжя, сторони остаточно припинили шлюбні відносини, і після того їх поновлювати не намагалися. Шлюб носить формальний характер. Дитина проживає з матір'ю. Спір щодо поділу спільного сумісного майна наразі відсутній. За таких обставин суд вважає, що збереження сім'ї недоцільне, суперечить інтересам подружжя, а тому шлюб необхідно розірвати. Після розлучення позивачка прізвище змінювати не бажає. Позовна заява оплачена судовим збором (а.с.1).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-29 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на такі обставини. З 03.09.2006 року вона перебуває з [PERSON] у шлюбі, від якого є донька [PERSON], [INFO]. Подружнє життя з відповідачем не склалося через нерозуміння один одного, різні характери, діаметрально протилежні погляди на сімейне життя, у звязку з чим між ними часто виникали сварки та суперечки. З вересня 2014 року вони припинили подружнє життя та ведення спільного господарства, кожен живе своїм життям. Позивачка твердо вирішила, що сімю зберегти неможливо. Дитина, за домовленістю, проживатиме з матірю. Спір щодо поділу спільного сумісного майна відсутній. Оскільки подальше збереження сімї суперечить їхнім інтересам, просить суд шлюб розірвати. Сторони у судове засідання не зявилися, надавши заяви про розгляд справи за їх відсутності. Згідно заяв, позивачка позовні вимоги підтримує у повному обсязі, відповідач проти розірвання шлюбу не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. На підставі ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено у судовому засіданні, 03.09.2006 року сторони уклали шлюб, зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Могилеву-Подільському Могилів-Подільського міськрайонного управління юстиції Вінницької області за актовим записом № 228 (а.с.3). Від шлюбу є малолітня донька [PERSON], [INFO] (а.с.4). З вересня 2014 року внаслідок відсутності взаєморозуміння, несумісності характерів та поглядів на сімейне життя, права та обовязки подружжя, сторони припинили шлюбні відносини, і після того їх поновлювати не намагалися. Кожен живе своїм життям. Шлюб носить формальний характер. Дитина, за домовленістю, проживатиме з матірю. Спір щодо поділу спільного сумісного майна наразі відсутній. За таких обставин суд вважає, що збереження сімї недоцільне, суперечить інтересам подружжя, а тому шлюб необхідно розірвати. Після розлучення позивачка прізвище змінювати не бажає. Позовна заява оплачена судовим збором (а.с.1).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-01 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на такі обставини. З 04.03.2009 року вона перебуває з [PERSON] у зареєстрованому шлюбі, від якого є малолітній син [PERSON], [INFO]. Подружнє життя з відповідачем не склалося через нерозуміння один одного, різні характери, діаметрально протилежні погляди на сімейне життя, у зв'язку з чим між ними часто виникали сварки та суперечки. З початку травня 2014 року вони остаточно припинили подружнє життя та ведення спільного господарства, позивачка твердо вирішила, що сім'ю зберегти неможливо. Дитина проживає з матір'ю. Оскільки подальше збереження сім'ї суперечить її інтересам, просить шлюб розірвати. Позивачка у судове засідання не з'явилася, надавши заяву про розгляд справи за її відсутності. Згідно заяви, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, на розірванні шлюбу наполягає, проти заочного розгляду справи не заперечує. Просить після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «[PERSON]» (а.с.9). Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце судового розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду невідомі. Суд вважає можливим розглянути справу у порядку ст. 224 ЦПК України, з винесенням заочного рішення. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. На підставі ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено у судовому засіданні, 04.03.2009 року сторони уклали шлюб, зареєстрований у Відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Нікополю Нікопольського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області за актовим записом № 101 (а.с.5). Від шлюбу є малолітній син - [PERSON] [INFO] (а.с.6). З початку травня 2014 року внаслідок відсутності взаєморозуміння, несумісності характерів та поглядів на подружнє життя, сторони остаточно припинили шлюбні відносини, і після того їх поновлювати не намагалися. Шлюб носить формальний характер. Дитина проживає з матір'ю. За таких обставин суд вважає, що збереження сім'ї недоцільне, суперечить інтересам подружжя, а тому шлюб необхідно розірвати. Після розлучення позивачка прізвище змінювати не бажає.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-27 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на такі обставини. З 04.06.2008 року вони з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого є малолітня донька [PERSON], [INFO]. Шлюбні стосунки між сторонами припинено. Позивачка мешкає окремо, дитина знаходиться на її повному утриманні, [PERSON] матеріальної допомоги не надає, через що вона вимушена звернутися до суду. Позивачка у судове засідання не з'явилася, подавши заяву про розгляд справи за її відсутності, на позовних вимогах наполягає, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився, був повідомлений належним чином, причини неявки суду невідомі. Суд вважає можливим розглянути справу в порядку ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. На підставі приписів ст.ст.181, 183 СК України за рішенням суду кошти на утримання дітей (аліменти) присуджуються у частці від доходу їх батька, матері, яка встановлюється судом. Як встановлено судом, 04.06.2008 року сторони уклали шлюб, зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Нікополю Нікопольського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області за актовим записом № 226 (а.с.3). [INFO] року у них народилася донька - [PERSON] (а.с.4). Наразі шлюбні стосунки припинено. Дитина проживає з матір'ю (а.с.5), знаходиться на її повному утриманні, [PERSON] матеріальної допомоги на утримання [PERSON] не надає, тому позивачка просить стягнути з нього аліменти на утримання доньки в розмірі 1/4 частини його заробітків (доходів). Суд, даючи оцінку доказам, наявним у матеріалах справи, дійшов висновку про те, що [PERSON] має обов'язок надавати допомогу на утримання своєї дитини, однак у добровільному порядку від надання такої допомоги ухиляється. За таких обставин, суд вважає, що аліменти в силу ст. ст. 180-183 СК України мають бути стягнуті з нього у примусовому порядку. Також в силу ст. 88 ЦПК України з відповідача мають бути стягнуті судові витрати по справі на користь держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-01 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на такі обставини. З 04.07.2007 року вона перебуває з [PERSON] у шлюбі, від якого є син [PERSON], 30.12.2007 народження. Подружнє життя з відповідачем не склалося через нерозуміння один одного, різні характери, протилежні погляди на сімейне життя, у звязку з чим між ними часто виникали сварки та суперечки. З грудня 2014 року вони припинили подружнє життя та ведення спільного господарства, кожен живе своїм життям. Наразі позивачка твердо вирішила, що сімю зберегти неможливо. Дитина, за домовленістю, залишиться проживати з матірю. Спору щодо спільно набутого майна не виникає. Оскільки подальше збереження сімї суперечить її інтересам, просить шлюб розірвати. Позивачка у судове засідання не зявилася, надавши заяву про розгляд справи за її відсутності. Згідно заяви, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, на розірванні шлюбу наполягає, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не зявився, про час та місце судового розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду невідомі. Суд вважає можливим розглянути справу у порядку ст. 224 ЦПК України, з винесенням заочного рішення. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. На підставі ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено у судовому засіданні, 04.07.2007 року сторони уклали шлюб, зареєстрований у Відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Нікополю Нікопольського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області за актовим записом № 368 (а.с.3). Від шлюбу є малолітній син [PERSON], [INFO] (а.с.4). З грудня 2014 року внаслідок відсутності взаєморозуміння, несумісності характерів та поглядів на сімейне життя, права та обовязки подружжя, сторони припинили шлюбні відносини, і після того їх поновлювати не намагалися. Шлюб носить формальний характер. Дитина проживає з матірю. Спору щодо поділу спільного майна наразі немає. За таких обставин суд вважає, що збереження сімї недоцільне, суперечить інтересам подружжя, а тому шлюб необхідно розірвати. Позовна заява оплачена судовим збором (а.с.1).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-02 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на такі обставини. З 04.08.2003 року вона перебуває з [PERSON] у зареєстрованому шлюбі, від якого є малолітній син [PERSON], [INFO]. Подружнє життя з відповідачем не склалося через нерозуміння один одного, різні характери, діаметрально протилежні погляди на сімейне життя, небажання відповідача забезпечувати сім'ю, у зв'язку з чим між ними часто виникали сварки та суперечки. З грудня 2013 року вони фактично припинили подружнє життя та ведення спільного господарства, кожен живе своїм життям. Наразі позивачка твердо вирішила, що сім'ю зберегти неможливо. Дитина проживає з матір'ю. Оскільки подальше збереження сім'ї суперечить її інтересам, просить шлюб розірвати. Сторони у судове засідання не з'явилися, надавши заяви про розгляд справи за їх відсутності. Згідно заяв, позивачка позовні вимоги підтримує у повному обсязі, відповідач проти розірвання шлюбу не заперечує (а.с.10-11). Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. На підставі ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено у судовому засіданні, 04.08.2003 року сторони уклали шлюб, зареєстрований у Менжинській сільській раді Нікопольського району Дніпропетровської області за актовим записом № 13 (а.с.3). Від шлюбу є малолітній син - [PERSON], [INFO] (а.с.4). З грудня 2013 року внаслідок відсутності взаєморозуміння, несумісності характерів та поглядів на подружнє життя, обов'язки подружжя, сторони остаточно припинили шлюбні відносини, і після того їх поновлювати не намагалися. Шлюб носить формальний характер. Дитина проживає з матір'ю (а.с.6). За таких обставин суд вважає, що збереження сім'ї недоцільне, суперечить інтересам подружжя, а тому шлюб необхідно розірвати. Після розлучення позивачка прізвище змінювати не бажає. Позовна заява оплачена судовим збором (а.с.8).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-14 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на такі обставини. З 04.08.2007 року вона перебуває з [PERSON] у шлюбі, від якого є сини [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Подружнє життя з відповідачем не склалося через нерозуміння один одного, різні характери, протилежні погляди на сімейне життя, у зв'язку з чим між ними часто виникали сварки та суперечки. З травня 2014 року вони припинили подружнє життя та ведення спільного господарства, кожен живе своїм життям. Наразі позивачка твердо вирішила, що сім'ю зберегти неможливо. Діти залишаться проживати з матір'ю. Спору щодо спільно набутого майна наразі не виникає. Оскільки подальше збереження сім'ї суперечить її інтересам, просить шлюб розірвати. Позивачка у судове засідання не з'явилася, надавши заяву про розгляд справи за її відсутності. Згідно заяви, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, на розірванні шлюбу наполягає, проти заочного розгляду справи не заперечує (а.с.13). Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце судового розгляду справи був повідомлений належним чином (а.с.12), причини неявки суду невідомі. Суд вважає можливим розглянути справу у порядку ст. 224 ЦПК України, з винесенням заочного рішення. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. На підставі ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено у судовому засіданні, 04.08.2007 року сторони уклали шлюб, зареєстрований у Відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Нікополю Нікопольського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровській області за актовим записом № 505 (а.с.3). Від шлюбу є малолітні сини - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] (а.с.4-5). З квітня 2014 року внаслідок відсутності взаєморозуміння, несумісності характерів та поглядів на сімейне життя, права та обов'язки подружжя, сторони припинили шлюбні відносини, і після того їх поновлювати не намагалися. Шлюб носить формальний характер. Діти проживатимуть з матір'ю. Спору щодо поділу спільного майна наразі немає. За таких обставин суд вважає, що збереження сім'ї недоцільне, суперечить інтересам подружжя, а тому шлюб необхідно розірвати. Позовна заява оплачена судовим збором (а.с.1).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-26 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на такі обставини. З 04.08.2012 року вона перебуває з [PERSON] у шлюбі, від якого є малолітні діти: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Подружнє життя з відповідачем не склалося через нерозуміння один одного, різні характери, протилежні погляди на сімейні відносини. З січня 2019 року сторони припинили подружнє життя та ведення спільного господарства, кожен живе своїм життям. Діти проживають та після розірвання шлюбу будуть проживати з матір`ю. Майновий спір вирішуватимуть окремо. Оскільки подальше збереження сім`ї суперечить її інтересам, [PERSON] просить суд шлюб розірвати. Позивач у судове засідання не з`явилася, надавши заяву про розгляд справи за її відсутності. Згідно заяви, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, на розірванні шлюбу наполягає, проти заочного розгляду справи не заперечує (а.с.34). Відповідач був допитаний за місцем свого мешкання Орджонікідзевським міським\~судом Дніпропетровської\~областів порядку виконання окремого доручення. У судовому засіданні позовні вимоги визнав у повному обсязі, проти розгляду справи за його відсутності не заперечив (а.с.21-32). Враховуючи, що [PERSON] у повному обсязі визнав позов [PERSON] , суд вважає доцільним за результатами підготовчого провадження ухвалити рішення, що відповідає положенням ч. 3 ст. 200 ЦПК України, та розглянути справу на підставі наявних доказів, без фіксування судового засідання звукозаписувальними технічними засобами, що передбачено ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд приходить до наступного. Згідно ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України (далі СК України) кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. На підставі ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено судом, 04.08.2012 року сторони уклали шлюб, зареєстрований у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Орджонікідзевського міського управління юстиції у Дніпропетровській області за актовим записом № 112 (а.с.3). Від шлюбу є малолітні діти: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с.4-5). З січня 2019 року внаслідок відсутності взаєморозуміння, несумісності характерів та поглядів на сімейне життя, права та обов`язки подружжя, сторони припинили шлюбні відносини, і після того їх поновлювати не намагалися. Шлюб носить формальний характер. Діти, за домовленістю сторін, проживають та після розірвання шлюбу проживатимуть з матір`ю [PERSON] , [INFO] . За таких обставин суд вважає, що збереження сім`ї недоцільне, суперечить інтересам подружжя, а тому шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-02 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на такі обставини. З 04.10.1997 року по 27.12.2010 року вони з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого є син [PERSON], [INFO]. Дитина проживає з позивачкою, знаходиться на її утриманні, [PERSON] матеріальну допомогу надає несистематично, через що вона вимушена звернутися до суду. Просить стягнути з відповідача аліменти на утримання сина. Сторони у судове засідання не з'явилися, надавши заяви про розгляд справи за їх відсутності. Згідно заяв, позивачка позовні вимоги підтримує у повному обсязі, відповідач проти задоволення позову не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. На підставі приписів ст.ст.181, 183 СК України за рішенням суду кошти на утримання дітей (аліменти) присуджуються у частці від доходу їх батька, яка встановлюється судом. Як встановлено судом, з 04.10.1997 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Нікопольського міськрайонного суду від 27.12.2010 року було розірвано (а.с.2). Від шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO] (а.с.3). Дитина знаходиться на утриманні матері, [PERSON] матеріальну допомогу на утримання [PERSON] надає несистематично та в недостатньому розмірі, тому позивачка просить стягнути з нього аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частини його заробітків (доходів). Інші аліментні зобов'язання у відповідача відсутні. Суд, даючи оцінку доказам, наявним у матеріалах справи, дійшов висновку про те, що [PERSON] має обов'язок і можливість надавати допомогу на утримання своєї дитини, однак у добровільному порядку від надання такої допомоги ухиляється. За таких обставин, суд вважає, що аліменти в силу ст. ст. 180-183 СК України мають бути стягнуті з нього у примусовому порядку. Також в силу ст. 88 ЦПК України з відповідача мають бути стягнуті судові витрати по справі на користь держави.

Outcome: approved