Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-27 00:00:00

[PERSON] звернулася до Кремінського районного суду Луганської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову [PERSON] посилається на те, що між нею та [PERSON] було укладено шлюб 08.01.2000. З 2016 року між ними припинені фактичні шлюбні стосунки через непорозуміння один з одним та неможливість налагодити спільні подружні відносини. [PERSON] переконана, що подальше сімейне життя та збереження шлюбу з відповідачем неможливе, на примирення не згодна. Від спільного подружнього життя сторони мають неповнолітніх дітей доньок [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які залишаються проживати разом із позивачем. Також позивач просила після розірвання шлюбу залишити їй прізвище чоловіка. В судове засідання позивачка не зявилася, надала суду заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності, в якій також зазначила, що проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив, відзиву чи заперечень проти позову не надав. У звязку із повторною неявкою в судове засідання відповідача, який був належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, та від якого не надійшло заяви відзиву чи заперечень проти позову, причини неявки ним не повідомлялися, а позивач не заперечувала проти вирішення справи у заочному порядку, розгляд справи здійснювався за відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів, про що судом була постановлена відповідна ухвала. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Враховуючи, що сторони не скористалися правом брати участь у судовому засіданні, суд розглядає цивільну справу за відсутності сторін за наявними у справі матеріалами та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Розглянувши цивільну справу в межах заявлених позовних вимог, всебічно та обєктивно дослідивши та оцінивши за своїм внутрішнім переконанням докази, які містяться в матеріалах справи, як окремо, так і в їх сукупності, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що [PERSON] (дошлюбне прізвище Курінна) [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, який було зареєстровано 08 січня 2000 року Оріхівською сільською радою Лутугинського району Луганської області, актовий запис № 1, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ЕД № 049484 (а.с. 9). Від цього шлюбу сторони мають двох дітей неповнолітню доньку [PERSON], [INFO] та малолітню дочку [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями відповідних свідоцтв про народження серії 1-ЕД № 191350 та серії І-ЕД № 006300 (а.с. 10, 11). Відповідно до\~ст. 24 Сімейного кодексу України\~шлюб має ґрунтуватись на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч.ч. 3, 4\~ст. 56 СК України\~кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, примушування подружжя до припинення шлюбних відносин чи їх збереження є неприпустимим і є порушенням права на свободу та особисту недоторканість. З позовної заяви судом встановлено, що з 2016 року між подружжям припинені фактичні шлюбні стосунки через непорозуміння один з одним та неможливість налагодити спільні подружні відносини. Позивач переконана, що подальше сімейне життя та збереження шлюбу з відповідачем неможливе, на примирення вона не згодна. Діти залишаються проживати з позивачем. В той же час, відповідачем суду не надано доказів, які спростовують доводи позивача, також не надано доказів, які підтверджують можливість подальшого спільного життя подружжя та збереження їх шлюбу. Згідно з ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 1\~ст. 110 СК України\~позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. У ч. 3 ст. 105 СК України зазначається, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу. У відповідності до ст. 112 СК України\~шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Оскільки судом встановлено, що дана родина розпалася, позивач наполягає на розлученні, а належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи відповідач в судове засідання не зявився, тим самим виявивши небажання вжити заходів для збереження сімї та шлюбу з позивачем, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження їх шлюбу суперечить інтересам позивача, яка не має бажання зберегти сімю, тому суд вважає за необхідне розірвати шлюб між ними. Також суд вважає за необхідне залишити позивачу після розірвання шлюбу прізвище «Вороніна», оскільки згідно зі ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі викладеного,

Outcome: approved