Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-01 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з заявою, в якій просить встановити факт, що [PERSON], який помер [INFO] р., є батьком [PERSON], [INFO] р. н., та [PERSON], [INFO] р. н. Вимоги мотивує тим, що вона з лютого 2000 року проживала у цивільному шлюбі з [PERSON] За час спільного проживання у них [INFO] року народилися дочка [PERSON] та син [PERSON]. Заявниця зазначила, що [PERSON] помер [INFO] року. Оскільки шлюб між нею та [PERSON] не був зареєстрований в органах державної реєстрації актів цивільного стану, то записи у Книзі реєстрації народжень було вчинено відповідно до ч.1 ст.135 СК України з її слів. За життя [PERSON] визнавав своє батьківство по відношенню до дітей від дня їх народження і до дня своєї смерті, приймав участь у їх вихованні, матеріально підтримував. Встановлення факту батьківства заявниці необхідно для оформлення пенсії по втраті годувальника. В судове засідання заявниця не зявилася, надала суду заяву, в якій підтримала заявлені вимоги, просила їх задовольнити та справу розглянути у її відсутності. Представник заінтересованої особи в судове засідання не зявився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином судовою повісткою, про що свідчить розписка, причини неявки суду не повідомив. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши та оцінивши докази, наявні в матеріалах справи, суд приходить до висновку, що заява обґрунтована та підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ксерокопій свідоцтв про народження дітей [PERSON] та [PERSON] їх батьком є [PERSON], матірю [PERSON]. Із копій актових записів про народження дітей [PERSON] та [PERSON] №№3, 4 від 14.04.2004 року слідує, що запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено згідно заяви матері від 14.04.2004 року, тобто відповідно до ч.1 ст.135 СК України. Відповідно до ксерокопії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] помер [INFO] року. Згідно довідок №№5, 6 від 24.01.2018 року [PERSON] та [PERSON] проживали у цивільному шлюбі за адресою [ADDRESS], вели спільне господарство. Разом з ними проживали діти [PERSON], 1991 р. н., [PERSON], 2002 р. н., [PERSON], [INFO] р. н., [PERSON], [INFO] р. н. Відповідно до ч. 1 ст.128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено ст.126 СК України, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Згідно ч. 3 ст.128 СК України позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір'ю. Відповідно до ст.130 СК України у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до ч. 1 ст.135 СК України. Пленуму Верховного Суду України в п.15 постанови №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» вказав, що суд розглядає заяви про встановлення факту батьківства в разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини. Заяви про встановлення факту визнання батьківства щодо дитини, народженої до 1 жовтня 1968 року, розглядаються судом у випадках, коли померла особа визнавала себе батьком дитини до цієї дати. Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини. В третьому абзаці п.13 вказаної постанови, Пленум Верховного Суду України вказав, що факт батьківства може бути встановлено за наявності однієї з таких обставин: 1) спільне проживання батьків дитини і ведення ними спільного господарства, яке не припинилось до її зачаття; 2) спільне виховання дитини; 3) спільне утримання дитини; 4) докази, що з вірогідністю підтверджують визнання відповідачем батьківства. Крім цього, Пленум Верховного Суду України в абз.3-5 п.7 постанови №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вказав, що у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір'ю дитини, факт батьківства може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Свідки [PERSON], [PERSON] надали суду заяви, в яких зазначили, що [PERSON] та померлий [PERSON] з 2000 року проживали разом, вели спільне господарство. В 2004 році в них народилося двоє дітей: [PERSON] та [PERSON]. Протягом життя [PERSON] визнавав своє батьківство відносно них, виховував їх та утримував. Таким чином судом встановлено, що за життя померлий [PERSON] визнавав своє батьківство щодо дітей [PERSON] та [PERSON], займався їх вихованням та утриманням, і суд вважає за необхідне встановити факт батьківства. Відповідно до ст.315 ч.1 п.1 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Факт про встановлення якого просить заявниця має для неї юридичне значення, оскільки дає право на оформлення пенсії в звязку з втратою годувальника. В іншому порядку встановити факт батьківства неможливо, тому заява підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved