Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-26 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до Білогірської селищної ради Білогірського району Хмельницької області про визнання права власності на будівлю сараю з погребом в порядку набувальної давності, посилаючись на те, що в грудні 1990 року у Білогірському ремонтно-транспортному підприємстві нею було придбано будівлю сараю з погребом, який був побудований підприємством в 1963-1964 роках та розташований по [ADDRESS]. Зазначає, що на протязі 25 років вона та її сім'я користується будівлею сараю з погребом, використовує її за призначенням, самостійно утримує будівлю, здійснює ремонтні роботи за рахунок власних коштів, відкрито та безперервно володіє вказаним нерухомим майном. Вказує, що кошти за будівлю були внесені в касу підприємства, яке на даний час припинило свою діяльність, від імені її батька [PERSON], будь які документи при купівлі приміщення, окрім квитанції до приходного касового ордера, на руки не видавалися, тому вона не може у позасудовому порядку отримати на будівлю правовстановлюючі документи та здійснювати повноваження як власник. Позивач [PERSON] в судовому засіданні свої вимоги, викладені в позовній заяві підтримала повністю, позов просила задовольнити. Відповідач - Білогірська селищна рада Білогірського району Хмельницької області про дату, час та місце розгляду справи повідомлена вчасно, представник в судове засідання не з'явився, однак до суду надійшла заява, в якій вказується, що вимоги позивача необхідно задовольнити, а розгляд справи проводити у відсутності представника селищної ради. Вислухавши пояснення позивача, свідка, вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що згідно квитанції до приходного касового ордера № 764 від 10 грудня 1990 року ВАТ «Білогірське ремонтно-транспортне підприємство» отримало від [PERSON] 1207 рублів 80 копійок за будівлю сараю з погребом. Також факт правомірного заволодіння будівлею сараю з погребом підтверджено показаннями допитаного в судовому засіданні в якості свідка [PERSON], який підтвердив той факт, що в грудні 1990 року його дочкою [PERSON] у ВАТ «Білогірське ремонтно-транспортне підприємство» було придбано будівлю сараю з погребом, кошти за який він особисто вносив в касу підприємства. Та обставина, що [PERSON] є батьком позивачки [PERSON], підтверджується свідоцтвом про її народження серії [NUMBER] та довідкою про реєстрацію, виданою Білогірською селищною радою 30 червня 2015 року № 1639, згідно якої він зареєстрований [ADDRESS] і в склад його сім'ї входять дружина [PERSON] та дочка [PERSON] Згідно виписки з рішення 35-ої сесії 6-ого скликання Білогірської селищної ради № 8 від 19 вересня 2014 року з додатком [PERSON] надано дозвіл на оформлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,01 га і яка знаходиться за адресою [ADDRESS] у власність. Відповідно до виписки з рішення виконавчого комітету від 08 травня 2015 року № 9 нежитловому приміщенню по [ADDRESS], яке належить [PERSON] і розміщене на її власній земельній ділянці, присвоєно адресний номер - 39 «а». Згідно довідки виданої виконавчим комітетом Білогірської селищної ради Хмельницької області від 09 червня 2015 року № 1510 [PERSON] зареєстрована [ADDRESS] і за її господарством рахується 0,01 га земельної ділянки по [ADDRESS], яка не приватизована. Відповідно до технічного паспорту Районного комунального підприємства «Білогірське бюро технічної інвентаризації» від 21 травня 2015 року АЕ № 001281 по [ADDRESS] знаходиться будівля сараю площею 33,6 кв. м. та погріб площею 22,3 кв. м., які побудовані 1963-1964 роках. З витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців від 16 липня 2015 року № 20884354, який наданий на запит суду, вбачається, що державну реєстрацію ВАТ «Білогірське ремонтно-транспортне підприємство» 24 жовтня 2005 року припинено за судовим рішенням, відомості про правонаступників вказаної юридичної особи відсутні. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Частиною 1 ст. 344 ЦК України передбачено, що особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. За таких обставин, суд приходить до висновку про можливість задоволення позову, оскільки в процесі судового розгляду було встановлено, що позивач [PERSON], відповідно до ч. 1 ст. 344 ЦК України добросовісно заволоділа нерухомим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти цим майном понад десять років. Враховуючи вищевикладене, на підставі ст. ст. 5, 328, 344 ЦК України,

Outcome: approved