Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-25 00:00:00

[PERSON] звернулася до Приморського районного суду\~м. Одеси з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, що зареєстрований 19 квітня 2018 року Приморським районним у м. Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, що підтвержується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , актовий запис № 711. В позовній заяві позивач зазначає, що подружнє життя з відповідачем не склалось через розходження поглядів на життя, та не сумісністю характерів, що суперечить подальшому сумісному проживанню та інтересам кожного з подружжя. Необхідність розірвання шлюбу через суд виникла за причиною того, що відповідач проти розірвання шлюбу у добровільному порядку. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON] [INFO] . Ухвалою суду від 22 січня 2021 року по справі відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін на 14 квітня 2021 року. 19 березня 2021 року до суду надійшла заява від позивача [PERSON] про надання строку для примирення, адже після звернення до суду, сторони вирішили спробувати відновити шлюбні відносини. Строк для примирення позивач [PERSON] вказала протягом 6 місяців. У судове засідання 14 квітня 2021 року сторони не з`явилися, про день, місце та час розгляду справи повідомлені належним чином. Про причини неявки суд не повідомили. Розгляд справи було відкладено на 20 липня 2021 року. У судове засідання 20 липня 2021 року сторони не з`явилися, про день, місце та час розгляду справи повідомлені належним чином. Про причини неявки суд не повідомили. Протокольною ухвалою суду розгляд справи було відкладено на 26 жовтня 2021 року. У судове засідання 26 жовтня 2021 року сторони не з`явилися, про день, місце та час розгляду справи повідомлені належним чином. До суду від позивача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, проти винесення заочного рішення заперечень не має. Від відповідача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позивних вимог не заперечував. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Згідно зі ст. ст. 110, 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Тоді суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що між [PERSON] та [PERSON] , 19 квітня 2018 року Приморським районним у м. Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області був зареєстрований шлюб, актовий запис № 711, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON] [INFO] . Подружнє життя у сторін не склалось через розходження поглядів на життя, та не сумісність характерів, що суперечить подальшому сумісному проживанню та інтересам кожного з подружжя. Спору з приводу проживання та утримання дитини немає. Загальна декларація прав людини у ч. 2 ст. 16 містить положення, за яким шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються, а за ст. 23 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, жоден шлюб не може бути укладений без вільної і цілковитої згоди тих, що одружуються. За аналогією можливо зробити висновок, що й подальше існування сім`ї як добровільного союзу у разі відсутності добровільної згоди чоловіка чи жінки на такий союз - сім`ю - шлюб, не може мати місце, а також, приймаючи бажання й право одного з них розірвати шлюб не може бути незаконно порушене або одного з подружжя не можливо насильно, без його волі змусити перебувати у таких зареєстрованих як шлюб відносинах. Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії реєстрації шлюбу. Добровільність шлюбу, тобто наявність вільної згоди, - це його довічна риса. Саме добровільністю шлюбу зумовлена можливість його розірвання. Відповідно до ст. 51 Конституції України та ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. За ч. 3 ст. 109 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. За таких обставин суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя суперечить інтересам сторін та унеможливлює їх примирення, тому його слід розірвати.

Outcome: approved