Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-10 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON] про зміну розміру аліментів, що стягуються на утримання малолітньої дитини на підставі рішення суду. Зокрема, позивачка просить суд збільшити розмір аліментів, які стягуються за рішенням Кузнецовського міського суду Рівненської області від 22 лютого 2010 року з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дочки - [PERSON] , [INFO] , та стягнути з відповідача в її користь аліменти на утримання дочки - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 (одної третьої) частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до повноліття дитини. У позовній заяві [PERSON] зазначила наступні обставини. Рішенням Кузнецовського міського суду Рівненської області від 22 лютого 2010 року у справі №2/131/10 з відповідача [PERSON] стягнуто в її користь аліменти на утримання малолітньої дочки - [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 300 (триста) грн. щомісячно, починаючи із 04 листопада 2009 року до досягнення дитиною повноліття. Відповідач у серпні-вересні 2012 року змінив своє місце проживання ( [ADDRESS] ) та виїхав на постійне місце проживання в м.Брест (Республіка Білорусь), де прийняв громадянство Білорусії та й проживає по даний час. [INFO] від другого шлюбу у неї народилась донька [PERSON] , яка проживає разом із нею. Позивачка зазначила, що вказана обставина значно змінила її матеріальний стан та існуючу ситуацію, оскільки у зв`язку з перебуванням у відпустці по догляду за дочкою вона не може додатково працювати, щоб отримувати кошти та забезпечити повноцінне харчування дочки [PERSON]. [PERSON] вказала також про те, що на утримання дочки [PERSON] на теперішній час необхідні значні кошти для придбання продуктів харчування, одягу, шкільного приладдя, а також ліків та вітамінів з огляду на часті її захворювання. Згідно з доводами позивачки, кошти в сумі 300 (триста) грн., які сплачує відповідач на утримання дочки [PERSON] відповідно до рішення суду, на теперішній час є меншими ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і їх не вистачає для забезпечення дочки [PERSON] всім необхідним. При цьому [PERSON] зазначила, що їй стало відомо про те, що відповідач із червня 2012 року працює слюсарем п`ятого розряду у філії «Брестські теплові мережі» Республіканського унітарного підприємства електроенергетики «Брестенерго» у м.Брест в Республіці Білорусь та отримує заробітну плату у розмірі (в еквіваленті) понад 10000 (десять тисяч) грн. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] не надав відзив на вказану позовну заяву [PERSON] про зміну розміру аліментів, які стягуються на утримання малолітньої дитини на підставі рішення суду. Натомість відповідач 11 березня 2020 року до початку розгляду справи подав у суд письмові заперечення проти даного позову, в яких вказав, що він не заперечує проти сплати аліментів на утримання дочки [PERSON] , однак просить суд врахувати той факт, що він сплачує аліменти в розмірі 25 відсотків свого заробітку на утримання дочки - [PERSON] , проживаючої в м.Брест. Окрім цього, на даний час перебуває в офіційному шлюбі, в якому у нього є діти: син - [PERSON] та падчериця (дочка дружини) - [PERSON] . Згідно з доводами відповідача збільшення розміру аліментів за позовом [PERSON] призведе до обмеження прав і законних інтересів інших його дітей. При цьому [PERSON] зазначив, що окрім його заробітної плати, його сім`я не має інших джерел доходів, так як дружина перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Відповідач стверджує, що збільшення розміру аліментів на утримання дочки [PERSON] призведе до неможливості забезпечення нормального існування його сім`ї та інших його дітей. У письмових запереченнях [PERSON] просив суд звернути увагу на те, що він перебуває на обліку в кардіодиспансері у м.Брест та за станом здоров`я потребує регулярного прийому і придбання дороговартісних медичних препаратів. Відповідач також вказав про наявність у нього кредитних зобов`язань та необхідність надавати фінансову допомогу батькам похилого віку. При винесенні судом рішення в даній справі [PERSON] просив суд відмовити [PERSON] у задоволенні позову з огляду на те, що у позовній заяві вона не зазначила свого матеріального стану, документально не підтвердила потребу в збільшенні розміру аліментів на утримання малолітньої дитини та в даному випадку не довела заявлені вимоги про збільшення розміру аліментів на утримання малолітньої дитини, що стягуються на підставі рішення суду. Представник позивачки - [PERSON] в судовому засіданні частково підтримала позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про зміну розміру аліментів на утримання малолітньої дитини, що стягуються на підставі рішення суду, та просила суд стягнути з відповідача в користь позивачки аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 (одної четвертої) частини усіх видів заробітку (доходу) батька малолітньої дитини щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з доводами представника позивачки відповідач [PERSON] не бере участі у житті чи вихованні своєї дочки [PERSON] . При цьому [PERSON] вказала, що на праві приватної власності [PERSON] належить 1/2 квартири [ADDRESS] і за вказаною адресою зареєстровано її місце проживання. Проте позивачка і малолітня дитина - [PERSON] , [INFO] , фактично проживають у Російській Федерації в м.Санкт-Петербург, де остання ходить в школу та відвідує гуртки. [PERSON] не назвала суду повної адреси нинішнього місця проживання [PERSON] і малолітньої дитини - [PERSON] . В обґрунтування заявлених позовних вимог представник позивачки зазначила, що [PERSON] не мала відпустки по догляду за дитиною, вона ніде не працює, одружилась із [PERSON] і від цього шлюбу в них народилась донька - [PERSON] . Матеріальне забезпечення нинішньої сім`ї [PERSON] , як пояснила [PERSON] , здійснює її чоловік - [PERSON] , який працює не на державній роботі та отримує дохід, а позивачка займається доглядом за дітьми. Згідно з доводами представника позивачки відповідач [PERSON] регулярно сплачує аліменти на утримання дочки [PERSON] , які присуджені в користь [PERSON] на підставі рішення Кузнецовського міського суду Рівненської області від 22 лютого 2010 року, проте окрім цього, іншої матеріальної допомоги, чи подарунків він не надає, хоча отримує регулярний дохід - заробітну плату, та будь-яких зв`язків із своєю дитиною не підтримує. [PERSON] у судовому засіданні зазначила, що стан здоров`я спільної дитини сторін - [PERSON] в межах норми, в неї бувають лише сезонні простудні захворювання. Малолітня дитина - [PERSON] , [INFO] , раніше разом із своєю матір`ю - [PERSON] проживала в Луганській області, вона не пам`ятає свого батька - [PERSON] , спілкуватися з ним не бажає, бо отримала травму, так як відповідач обманув і не прислав їй на день народження куклу в подарунок, яку обіцяв. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні частково визнав позовні вимоги [PERSON] про зміну розміру розміру аліментів на утримання малолітньої дитини, що стягуються на підставі рішення суду, та висловив свою згоду сплачувати в користь позивачки на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , 16,5 % від свого заробітку. Згідно з твердженнями відповідача він немає можливості сплачувати більший розмір аліментів на утримання малолітньої дитини з огляду на наявність у нього інших утриманців, зокрема: двох рідних дітей, падчериці, батько якої відбуває покарання в місцях позбавлення волі, дружини, яка перебуває у відпустці по догляду за малолітнім сином до досягнення ним трирічного віку - до [INFO] , та необхідністю надавати матеріальну допомогу своїм престарілим батькам-пенсіонерам. При вирішенні даної цивільної справи [PERSON] також просив суд взяти до уваги хворобливий стан його здоров`я, перебування на обліку в кардіодиспансері та потребу в лікуванні, на яке необхідні кошти. У судовому засіданні відповідач повідомив, що він не має власного житла, разом із сім`єю проживає в однокімнатній квартирі, що належить на праві приватної власності його матері. Останній раз бачився з малолітньою дитиною - [PERSON] , [INFO] , як вона проживала в м.Вараш (раніше - м.Кузнецовськ) Рівненської області. Після цього із малолітньою дочкою - [PERSON] зв`язку не мав через те, що вона виїхала в Російську Федерацію разом із своєю матір`ю - позивачкою і місце проживання дитини та будь-які контакти для зв`язку із нею йому невідомі. Заслухавши пояснення представника позивачки і відповідача, дослідивши і оцінивши у сукупності письмові докази, наявні в матеріалах справи, суд прийшов до висновку, що позов [PERSON] до [PERSON] про зміну розміру аліментів, що стягуються на утримання малолітньої дитини на підставі рішення суду, слід задоволити частково та змінити розмір аліментів, які стягуються з [PERSON] в користь [PERSON] на утримання малолітньої дитини - дочки: [PERSON] , [INFO] , на підставі рішення Кузнецовського міського суду Рівненської області від 22 лютого 2010 року, з твердої грошової суми в розмірі 300 (триста) грн. на 1/5 (одну п`яту) частину усіх видіх заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку,починаючи з дня набрання цим рішенням суду законної сили до досягнення дитиною повноліття. Зазначений висновок суду ґрунтується на наступних підставах. 18 березня 2019 року представник позивачки [PERSON] - [PERSON] надала суду належним чином засвідчені копії судових рішень, що набрали законної сили, якими були встановлені обставини, що мають значення для вирішення даної цивільної справи. Зокрема, рішенням Кузнецовського міського суду Рівненської області від 12 лютого 2008 року розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , який зареєстрований 20 липня 2006 року відділом РАЦСу м.Кузнецовська Рівненської області, актовий запис №149, та залишено дочку, [PERSON] , [INFO] , на виховання матері до досягнення нею повноліття. На підставі рішення Кузнецовського міського суду Рівненської області від 22 лютого 2010 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 300 (триста) грн. 00 коп. щомісячно, починаючи з 04 листопада 2009 року і до досягнення дитиною повноліття. Вказане рішення суду ґрунтується на визнанні відповідачем [PERSON] позовних вимог [PERSON] з урахуванням їх зміни. З пояснень сторін судом було встановлено, що відповідач має нерегулярний заробіток, постійних доходів і інших утриманців не має та є працездатним за віком і станом здоров`я. Рішенням Кузнецовського міського суду Рівненської області від 02 червня 2016 року задоволено повністю позов [PERSON] до виконавчого комітету Кузнецовської міської ради Рівненської області про визнання незаконним рішення органу опіки та піклування щодо участі одного з батьків, який проживає окремо, у вихованні малолітньої дитини, визнано незаконним рішення виконавчого комітету Кузнецовської міської ради Рівненської області №55 від 03 березня 2016 року «Про визначення способу участі батька [PERSON] , який проживає окремо від малолітньої дитини [PERSON] , у вихованні та спілкуванні з нею». Зазначене рішення суду ґрунтується на тому, що при винесенні рішення №55 від 03 березня 2016 року «Про визначення способу участі батька [PERSON] , який проживає окремо від малолітньої дитини [PERSON] , у вихованні та спілкуванні з нею» виконавчим комітетом Кузнецовської міської ради Рівненської області не було дотримано вимог чинного законодавства щодо врахування прав та інтересів дитини. Як слідує із письмових доказів справи, сектором опіки та піклування служби у справах дітей виконавчого комітету Кузнецовської міської ради Рівненської області було здійснено обстеження умов проживання матері дитини, що підтверджується актом №182 від 20 листопада 2015 року, згідно з яким умови проживання сім`ї, у якій виховується малолітня дитина - [PERSON] є задовільними, зі слів дитини - [PERSON] відомо, що вона не пам`ятає свого тата, він до неї не телефонує, не цікавиться її життям та здоров`ям, не вітає її з днем народження, забув про її існування, не надає жодних подарунків, зі слів матері - [PERSON] і бабусі - [PERSON] відомо, що [PERSON] не надає жодної допомоги дитині, не приймає участі в її вихованні. З акту відділу освіти, спорту і туризму адміністрації Московського району м.Брест від 09 грудня 2015 року вбачається, що умови проживання [PERSON] в Республіці Білорусь - задовільні. В той же час при визначенні способу участі [PERSON] у вихованні та спілкуванні з малолітньою дитиною - [PERSON] відповідачем не було здійснено жодної перевірки умов проживання [PERSON] на території України та взагалі не визначено місця проживання чи перебування [PERSON] в межах України, за яким має виконуватися рішення виконавчого комітету Кузнецовської міської ради Рівненської області №55 від 03 березня 2016 року «Про визначення способу участі батька [PERSON] , який проживає окремо від малолітньої дитини [PERSON] , у вихованні та спілкуванні з нею». Тобто житлово-побутові умови, в яких батькові - [PERSON] дозволено бачитись і спілкуватись із дочкою - [PERSON] в межах України без присутності матері три дні під час осінніх канікул, чотири дні під час зимових канікул, три дні під час весняних канікул і один місяць під час літніх канікул органом опіки та піклування взагалі не досліджено, місце таких побачень і спілкувань батька з малолітньою дитиною, а фактично їх тимчасового спільного проживання - не встановлено. Визначення такого способу участі батька у вихованні дитини, з врахуванням їх окремого проживання - в різних державах є незрозумілим як для них самих, так і суду. Фактичні обставини свідчать про неможливість його виконання. Так, із пояснень [PERSON] слідує, що він не знає, коли в [PERSON] канікули, у зв`язку із зайнятістю на роботі особисто має змогу приїжджати в Україну на побачення із [PERSON] лише під час відпустки, що не завжди надається у літній період часу, і у вихідні дні. Суд вважає, що визначення періоду для побачень і спілкування [PERSON] із [PERSON] - три дні під час осінніх канікул, чотири дні під час зимових канікул, три дні під час весняних канікул і один місяць під час літніх канікул без зазначення дат є неконкретним і таким, що може викликати різне тлумачення з боку батьків дитини - [PERSON] і [PERSON] та зумовлюватиме труднощі в організації розвитку, відпочинку і дозвілля малолітньої дитини - [PERSON] під час канікул і неможливість його виконання. Окрім того, відповідачем не було взято до уваги інтереси малолітньої дитини та її реальне ставлення до батька - [PERSON] . Так, згідно з характеристикою учениці 3-А класу навчально-виховного комплексу «Дошкільний навчальний заклад - загальноосвітня школа І ступеня» №10 м.Кузнецовськ Рівненської області [PERSON] , [INFO] , її тато - [PERSON] у навчальний заклад до 04 грудня 2015 року не з`являвся, вихованням та навчанням дитини особисто в педагогів не цікавився. Зі змісту даної характеристики слідує, що 04 грудня 2015 року тато звернувся до директора закладу з проханням про зустріч з дитиною. Така зустріч відбулась після закінчення уроків у присутності практичного психолога [PERSON] . Під час спілкування з дитиною [PERSON] був доброзичливий, привітний, цікавився життям дитини, її успіхами в навчанні, друзями та подарував м`яку іграшку, яку дитина забрала додому. Довідка за результатами бесіди з дитиною [PERSON] , ученицею 3-А класу дошкільного закладу - школи №10, щодо її взаємовідносин з батьком - [PERSON] , видана навчально-виховним комплексом «Дошкільний навчальний заклад - загальноосвітня школа І ступеня» №10 м.Кузнецовськ Рівненської області за №263 07 грудня 2015 року, свідчить про те, що при спілкуванні з психологом [PERSON] 02 грудня 2015 року дитина була спокійною, з активним ставленням до бесіди. Особистісний контакт з дитиною встановився легко, невимушено. Під час бесіди [PERSON] надала наступну інформацію: вона проживає з мамою [PERSON] , татом [PERSON] , з бабусею [PERSON] та дідусем [PERSON] , живуть вони дружно і у них народилась маленька сестричка [PERSON] . На запитання психолога хто такий [PERSON] , [PERSON] відповіла, що це її другий тато. Дитина вказала, що не потребує спілкування з татом [PERSON] , бо вона його вже забула і не пам`ятає як він виглядає. Окрім того, дитина повідомила психологу, що [PERSON] до неї не приїжджає, подарунків не надсилає, а найближчими для неї людьми є тато [PERSON] і мама. З листа навчально-виховного комплексу «Дошкільний навчальний заклад - загальноосвітня школа І ступеня» №10 м.Кузнецовськ Рівненської області №16 від 25 січня 2016 року слідує, що на прохання служби у справах дітей виконавчого комітету Кузнецовської міської ради Рівненської області практичним психологом вказаного закладу [PERSON] 25 січня 2016 року була проведена бесіда з [PERSON] з метою врахування думки малолітньої дитини при вирішенні спору між батьками [PERSON] та [PERSON] щодо участі батька у вихованні та спілкуванні з дочкою. Зміст вказаного листа свідчить, що при спілкуванні з психологом дитина була емоційна, весела, доброзичлива. Особистий контакт із дитиною встановлено легко, невимушено. Коли психолог запропонував створити у пісочниці композицію «Мій настрій, моє життя», - Даша швидко почала вибудовувати з кольорового піску сонце, дерево, траву і квіти. Поставила фігурки: мама [PERSON] , тато [PERSON] (вітчим), сестричка [PERSON] та я. Всі фігурки, які обрала дитина, були веселі і сама [PERSON] була задоволена своєю роботою. Як тільки психолог запитала про тата [PERSON] і яку фігурку вона обрала б для нього і де її поставила б, [PERSON] опустила голову, засоромилася, стала невпевненою, після чого дістала з коробки сумну фігурку, показала її та кинула назад у коробку. Таку свою поведінку дитина не пояснила. На запитання чи грає з іграшкою, яку подарував тато [PERSON] [PERSON] відповіла, що вона з нею спить, вона м`якенька, а сьогодні він передав їй цукерки. В даному випадку, судом встановлено, що рішення виконавчого комітету Кузнецовської міської ради Рівненської області №55 від 03 березня 2016 року «Про визначення способу участі батька [PERSON] , який проживає окремо від малолітньої дитини [PERSON] , у вихованні та спілкуванні з нею» було винесено без врахування інтересів малолітньої дитини [PERSON] , її малолітнього віку, особистого ставлення до обох батьків та більшої особистої її прихильності до матері - [PERSON] , що має істотне значення. З огляду на наявність у дитини права на контакт з батьками, дитина не може бути зобов`язана до спілкування з батьками, які проживають окремо, попри свого бажання. За таких обставин, враховуючи пояснення [PERSON] , [PERSON] і показання свідка [PERSON] , надані під час розгляду справи, суд вважає, що в інтересах дитини орган опіки та піклування повинен був обумовити побачення батька - [PERSON] із малолітньою дитиною - [PERSON] присутністю матері - [PERSON] , проти чого не заперечують обоє батьків дитини. Проте з цього питання відповідач не з`ясував позиції батьків дитини та не врахував особистої думки малолітньої дитини і її бажання. З наведених підстав суд прийшов до висновку, що рішення виконавчого комітету Кузнецовської міської ради Рівненської області №55 від 03 березня 2016 року «Про визначення способу участі батька [PERSON] , який проживає окремо від малолітньої дитини [PERSON] , у вихованні та спілкуванні з нею» є незаконним. Вказаним рішенням Кузнецовського міського суду Рівненської області від 02 червня 2016 року встановлено, що із листа відділу державної виконавчої служби Кузнецовського міського управління юстиції у Рівненській області №3185 від 24 грудня 2015 року вбачається, що на виконанні перебуває виконавчий лист №2-131 від 22 лютого 2010 року про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі 300 (триста) гривень, щомісячно. Станом на 24 грудня 2015 року заборгованості по аліментах немає. Довідка відділу державної виконавчої служби Кузнецовського міського управління юстиції у Рівненській області №169 від 26 січня 2016 року вказує на те, що [PERSON] нерегулярно сплачував аліменти на утримання малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , розмір яких становить 300 (триста) гривень, щомісячно, згідно виконавчого листа №2-131 Кузнецовського міського суду Рівненської області від 22 лютого 2010 року. Зокрема, [PERSON] не сплачував аліменти у вищевказаному розмірі в такі періоди часу: з 04 листопада 2009 року до червня 2011 року включно; у червні 2012 року; у вересні 2012 року; з листопада 2012 року до листопада 2013 року включно; в січні і лютому 2014 року; з квітня 2014 року до серпня 2015 року включно; в жовтні і листопаді 2015 ркоу та в січні 2016 року. Станом на 26 січня 2016 року заборгованість по аліментах, що стягуються з [PERSON] в користь [PERSON] на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі 300 (триста) гривень, щомісячно, становить 286 (двісті вісімдесят шість) грн. Зазначеними рішеннями судів також встановлено, що [PERSON] , [INFO] , є спільною дитиною [PERSON] і [PERSON] . Ця обставина підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Кузнецовського міського управління юстиції Рівненської області 25 жовтня 2006 року, відповідний актовий запис за №486 від 25 жовтня 2006 року. Згідно з копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кузнецовського міського управління юстиції у Рівненській облаті 12 лютого 2015 року, відповідний актовий запис №73 від 12 лютого 2015 року, у позивачки [PERSON] і [PERSON] [INFO] народилася дочка - [PERSON] . Місце проживання [PERSON] та її малолітніх дітей: дочки - [PERSON] , [INFO] , і [PERSON] , [INFO] , зареєстровано за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою відділу реєстрації виконавчого комітету Вараської міської ради Рівненської області №6915/03 від 20 грудня 2018 року, та листом відділу реєстрації виконавчого комітету Вараської міської ради Рівненської області №480/15-06 від 29 жовтня 2019 року. Проте із листів Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України №0.184-39265/0/15-19-Вих від 15 листопада 2019 року і №0.184-39801/0/15-19-Вих від 20 листопада 2019 року, одержаних у встановленому законом порядку на підставі ухвали Кузнецовського міського суду Рівненської області від 12 листопада 2019 року, судом встановлено, що позивачка [PERSON] і її дитина - [PERSON] , [INFO] , вибули за межі України 11 серпня 2016 року. Із пояснень представника позивачки - [PERSON] , наданих у судовому засіданні, слідує, що [PERSON] і малолітня дочка сторін - [PERSON] , [INFO] , фактично проживають у Російській Федерації в м.Санкт-Петербург, де остання ходить в школу та відвідує гуртки. Повної адреси нинішнього місця проживання [PERSON] і малолітньої дитини - [PERSON] представник позивачки суду не вказала. Копія довідки житлово-експлуатаційної служби №9 комунального унітарного підприємства «Житлово ремонтно-есплуатаційне управління м.Брест» №4690 від 07 грудня 2015 року свідчить про те, що [PERSON] проживає (зареєстрований) за адресою: [ADDRESS] з 06 квітня 2012 року. Власником квартири є [PERSON] . У копії довідки №03/230, виданої філією «Брестські теплові мережі» республіканського унітарного підприємства електроенергетики «Брестенерго» 07 грудня 2015 року, зазначено, що станом на 07 грудня 2015 року [PERSON] працював у філії «Брестські теплові мережі» РУП «Брестенерго» за професією слюсар з ремонту обладнання котельних і пилоприготувальних цехів 5 розряду котлотурбінного цеху Брестської ТЕЦ. Згідно з копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого відділом запису актів громадянського стану Брестського міськвиконкому 12 лютого 2013 року, запис за 158 від 12 лютого 2013 року, [INFO] у відповідача [PERSON] народилася дочка - [PERSON] . 12 серпня 2017 року [PERSON] уклав шлюб із [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданого відділом запису актів громадянського стану Брестського міськвиконкому 12 серпня 2017 року, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу 12 серпня 2017 року вчинено запис за №359. У період вказаного шлюбу [INFO] у [PERSON] і [PERSON] народився син - [PERSON] . Наведена обставина встановлена із копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого відділом запису актів громадянського стану Брестського міськвиконкому 31 серпня 2019 року, запис за №2657 від 31 серпня 2019 року. Згідно з копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Будинком цивільних обрядів Брестського міськвиконкому 06 лютого 2009 року, запис за №313 від 06 лютого 2009 року, на утриманні в дружини відповідача [PERSON] - [PERSON] перебуває дочка - [PERSON] , [INFO] , батьком якої є [PERSON] . Довідка про місце проживання і склад сім`ї №1554 від 07 березня 2020 року, видана житлово-експлуатаційно службою №9 комунального унітарного підприємства «Житлове ремонтно-експлуатаційне управління м.Бреста», свідчить, що відповідач [PERSON] , його дружина - [PERSON] , падчериця - [PERSON] і син [PERSON] проживають за адресою: [ADDRESS] . Власником вказаного житла є - [PERSON] . Із 27 червня 2012 року [PERSON] працює слюсарем з ремонту обладнання у філії «Брестські теплові мережі» республіканського унітарного підприємства «Брестенерго» та з грудня 2015 року за його заявою із заробітної плати щомісячно утримуються аліменти в розмірі 25 % на утримання малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] . Вказана обставина підтверджується довідкою №09-38 від 09 березня 2020 року, виданою філією «Брестські теплові мережі» РУП «Брестенерго». Згідно з довідкою філії «Брестські теплові мережі» РУП «Брестенерго» №09-37 від 09 березня 2020 року за період часу із 01 січня 2019 року до 31 грудня 2019 року включно із заробітної плати слюсаря з ремонту обладнання котельних і пилоприготувальних цехів філії Брестські теплові мережі» РУП «Брестенерго» [PERSON] було утримано аліменти в користь [PERSON] на утримання дитини - [PERSON] , [INFO] , в розмірі 3460 (три тисячі чотириста шістдесят) білоруських рублів 49 копійок. Довідка №09-39 від 09 березня 2020 року, видана філією «Брестські теплові мережі» РУП «Брестенерго», свідчить про те, що за місцем роботи відповідач [PERSON] за період часу з грудня 2019 року до лютого 2020 року включно отримав 2657 (дві тисячі шістсот п`ятдесят сім) білоруських рублів 65 копійок. Середньомісячна сума його доходів за 3 місяці з урахуванням утримань складає 885 (вісімсот вісімдесят п`ять) білоруських рублів 88 копійок. [PERSON] встановлено діагноз: артеріальна гіпертензія 3 ступеня, ризик 4, гіпертонічний криз 2 порядку неускладнений від 01 березня 2020 року, КГР 01 березня 2020 року, Н0, гіперхолестеринемія, ішемічна нефропатія ХБП 3А, гіпертонічна ретинопатія обох очей з геморрагіями. З 01 березня 2020 року до 09 березня 2020 року відповідач перебував на стаціонарному лікуванні в кардіологічному відділенні Брестської обласної клінічної лікарні. Вказані обставини зазначені в копії епікризу з медичної карти стаціонарного пацієнта №5644 кардіологічного відділення Брестської обласної клінічної лікарні, виданого і підписаного 09 березня 2020 року лікуючим лікарем [PERSON] і завідуючим відділенням [PERSON] . Згідно з консультативним заключенням №626 лікаря установи охорони здоров`я «Брестський обласний кардіологічний диспансер» [PERSON] від 09 березня 2020 року [PERSON] встановлено діагноз: гіпертрофічна КМП без обструкції виносячого тракту ЛЖ.КАГ від 01 березня 2020 року - без стентування, МАРС: функціонуюче овальне вікно Н0.ФВ-61%, артеріальна гіпертензія ІІ, ризик 3, хр.пієлонефрит, особливості будови нирок, камінь лівої нирки, персистуюча протеінурія ХПН 0-1 ст. Із графіку погашення кредиту «Довгостроковий споживчий кредит під неустойку «Хочу все!» (додаток №1 до кредитного договору №100-63466/18 від 12 вересня 2018 року), укладеного між кредитодавцем - ВАТ Ощадбанк» РД №100 у Брестькій області і кредитоотримувачем - [PERSON] , слідує, що [PERSON] має зобов`язання щодо погашення кредиту в загальній сумі 10000 (десять тисяч) білоруських рублів по 166 (сто шістдесят шість) білоруських рублів 67 копійок щомісячно у період часу з вересня 2018 року до вересень 2023 року включно. Згідно з ст.180 СК України (в редакції, чинній як на момент пред`явлення позову, так і станом на час розгляду і вирішення даної справи) батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України (в редакції, чинній на момент пред`явлення позову) за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частиною 3 ст.181 СК України (в редакції, чинній на момент розгляду і вирішення даної справи) передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Згідно з ч.1 ст.192 СК України (в редакції, чинній як на момент пред`явлення позову, так і станом на час розгляду і вирішення даної справи) розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Надавши правову оцінку всім доказам справи, суд встановив наявність у даному випадку підстав для зміни розміру аліментів, які стягуються відповідно до рішення Кузнецовського міського суду Рівненської області від 22 лютого 2010 року з [PERSON] у користь [PERSON] на утримання малолітньої дочки - [PERSON] , [INFO] , із твердої грошової суми на частку від заробітку (доходу) платника аліментів. На момент прийняття рішення Кузнецовського міського суду Рівненської області від 22 лютого 2010 року було встановлено, що [PERSON] постійних доходів не мав, одержував мінливий дохід від неофіційних робіт, переважно у регіонах України. На теперішній час зазначені обставини змінилися, так як відповідач [PERSON] одержує регулярний, щомісячний дохід у виді заробітку. За таких обставин, позовні вимоги [PERSON] в частині визначення розміру аліментів на утримання малолітньої дитини у частці від заробітку (доходу) відповідача є обґрунтованими. Адже, по перше, це забезпечить належне утримання малолітньої дитини, і по-друге, врегулює спірні правовідносини сторін з максимальним врахуванням як інтересів малолітньої дитини, так і інтересів її батька (платника аліментів), тому що в такому випадку грошовий вираз аліментів буде прямо пропорційним від грошового виразу заробітної плати (доходу) відповідача. Проти такого порядку та способу стягнення аліментів відповідач не заперечує. Статтею 182 СК України (в редакції, чинній на момент пред`явлення позову) передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.182 СК України (в редакції, чинній на час розгляду і вирішення даної справи) при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно з ч.1 ст.183 СК України (в редакції, чинній як на момент пред`явлення позову, так і станом на час розгляду і вирішення даної справи) частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Отже, закон не передбачає конкретного розміру аліментів при вирішенні справи в позовному провадженні, оскільки в кожному випадку він визначається судом з урахуванням потреб дитини і можливостей її матері, батька. Відповідно до вказаних норм матеріального права в даному випадку суд при визначенні розміру аліментів на утримання малолітньої дитини у частці від заробітку (доходу) її батька врахував матеріальне становище малолітньої дитини і обох її батьків (сторін по справі), наявність у них інших утриманців та хворобливий стан здоров`я платника аліментів. В обґрунтування заявлених вимог у позовній заяві [PERSON] зазначила, що від другого шлюбу в неї народилась донька [PERSON] і це змінило її матеріальний стан та поставило у скрутне матеріальне становище, оскільки вона перебуває у відпустці по догляду за дитиною і не може додатково працювати. Позивачка також вказала, що донька [PERSON] дуже часто хворіє і що відповідач отримує заробітну плату у розмірі (еквіваленті) більше 10000 (десять тисяч) грн. Відповідно до вимог ч.2 ст.119 ЦПК України (в редакції, чинній на момент пред`явлення позову) [PERSON] повинна була зазначити в позовній заяві докази, які підтверджують кожну викладену нею обставину, якими вона обґрунтовує свої вимоги. Проте таких доказів у позовній заяві [PERSON] не зазначила. Відомостей про наявність підстав для звільнення від доказування цих обставин позовна заява також не містить. Позивачка та її представник - [PERSON] не надали суду жодних доказів, які б свідчили про те, що [PERSON] перебуває у відпустці по догляду за дитиною, має скрутне матеріальне становище, що спільна малолітня дитина сторін - [PERSON] дуже часто хворіє і що відповідач отримує заробітну плату у розмірі (еквіваленті) більше 10000 (десять тисяч) грн. Клопотань про витребування доказів про розмір заробітної плати відповідача позивачка [PERSON] та її представник - [PERSON] не заявляли. Рішення Кузнецовського міського суду Рівненської області від 22 лютого 2010 року не містить викладу обставин, які б свідчили про матеріальне становище [PERSON] на момент прийняття вказаного судового рішення. Згідно з поясненнями представника позивачки, наданими в судовому засіданні, [PERSON] у відпустці по догляду за дитиною не перебувала і на теперішній час вона ніде не працює. Таким чином, обставин, які б вказували про зміну матеріального становища позивачки в сторону погіршення в порівнянні з її станом, який існував на момент постановлення рішення Кузнецовського міського суду Рівненської області від 22 лютого 2010 року, судом не встановлено. Народження в [PERSON] другої дитини - [PERSON] , [INFO] , є свідомим та відповідальним рішенням позивачки і [PERSON] , які зобов`язані утримувати цю малолітню дитину. Отже, цей факт свідчить про збільшення кількості утриманців у позивачки. Проте сама по собі ця обставина не вказує на погіршення матеріального становища [PERSON] у зв`язку з ненаданням суду будь-яких даних про наявність в позивачки доходу та його розмір станом на момент постановлення рішення Кузнецовського міського суду Рівненської області від 22 лютого 2010 року і станом на теперішній час, що унеможливлює проведення відповідного порівняння та встановлення будь-яких змін. Доводи [PERSON] про дуже часті захворювання малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , наведені в позовній заяві, не підтверджені. Згідно з поясненнями представника позивачки, наданими в судовому засіданні, стан здоров`я спільної дитини сторін - [PERSON] в межах норми, в неї бувають лише сезонні простудні захворювання. Позивачка та її представник - [PERSON] не надали суду доказів про розмір заробітної плати відповідача і клопотань про витребування вказаних доказів не заявляли. Натомість відповідач [PERSON] 11 березня 2020 року до початку розгляду справи самостійно надав суду докази у підтвердження його матеріального становища та розміру заробітку (доходу). Цих даних, які підлягають врахуванню при вирішенні даного спору сторін, відповідач не приховує. Матеріали справи не містять відомостей про наявність у [PERSON] на праві власності майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав, здійснення ним витрат, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, за кошти, джерело походження яких не доведено. Таких даних позивачкою [PERSON] і її представником - [PERSON] не зазначено і судом не здобуто. Проаналізувавши надані відповідачем докази, суд прийшов до висновку, що [PERSON] є працездатним і за своїм матеріальним становищем і хворобливим станом здоров`я він спроможний сплачувати аліменти на утримання малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , з якою спільно не проживає, в розмірі 1/5 (одної п`ятої) частини усіх видів свого заробітку (доходу) щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При визначенні цього розміру аліментів суд врахував, що згідно з ч.1 ст.141 СК України (в редакції, чинній як на момент пред`явлення позову, так і станом на час розгляду і вирішення даної справи) мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Отже, позивачка [PERSON] і відповідач [PERSON] в рівній мірі зобов`язані піклуватися про свою малолітню дочку - [PERSON] , [INFO] , та утримувати її. Разом з цим, суд зважає на те, що відповідач має хворобливий стан здоров`я, у зв`язку з чим потребує відповідного лікування та несе витрати на придбання ліків і медичних препаратів. Судом також встановлено, що окрім малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , на утриманні в [PERSON] перебувають інші його діти: дочка - [PERSON] , [INFO] , з якою він спільно не проживає, та син - [PERSON] , [INFO] , з яким він разом з дружиною - [PERSON] проживають однією сім`єю. Суд взяв до уваги виконання відповідачем свого батьківського обов`язку щодо утримання ним малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , та сплату ним аліментів в розмірі 25 % заробітної плати, починаючи з грудня 2015 року. З огляду на те, що аліменти на утримання малолітньої дочки - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] сплачує на підставі поданої ним заяви за місцем роботи, а із малолітнім сином [PERSON] , [INFO] , спільно проживає, то суд робить висновок, що утримання цих дітей відповідач здійснює добровільно на власний розсуд. Таким чином, визначення розміру аліментів на утримання малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/5 (одної п`ятої) частини усіх видіх заробітку (доходу) [PERSON] щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, не обмежує прав інших дітей відповідача на належне їх утримання. Доводи відповідача про те, що він здійснює утримання своїх батьків-пенсіонерів, дружину, яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення дитиною трирічного віку, та падчерицю - [PERSON] , [INFO] , є неспроможними, так як у підтвердження цих обставин [PERSON] не надав суду доказів, які б свідчили, що його батьки є непрацездатними за віком чи станом здоров`я, і його дружина перебуває у відпустці до досягнення дитиною трирічного віку. Відповідач не є батьком малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , тому за законом не має зобов`язань щодо утримання цієї дитини. Здійснення відповідачем матеріального забезпечення своєї падчерці є його доброю волею та не підлягає врахуванню при визначенні розміру аліментів на утримання його малолітньої дитини. Рішення суду має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, з дотриманням засад цивільного судочинства, в тому числі диспозитивності та змагальності сторін. Суд взяв до уваги, що в позовній заяві [PERSON] просила здійснити стягнення з [PERSON] аліментів на утримання малолітньої дитини у новому розмірі, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до повноліття дитини, що відповідно є межами заявлених [PERSON] позовних вимог, в рамках яких відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає дану цивільну справу. Згідно з роз`ясненням, викладеним у п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3 від 15 травня 2006 року, у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Що стосується дії та виконання попереднього рішення Кузнецовського міського суду Рівненської області від 22 лютого 2010 року, на підставі якого здійснюється утримання малолітньої дитини сторін - [PERSON] , [INFO] , до набрання законної сили цим рішенням суду, ухваленим в даній цивільній справі, то суд звертає увагу сторін на наступне. Згідно з вимогами ч.2 ст.184 СК України у всіх її редакціях розмір аліментів, який визначений рішенням Кузнецовського міського суду Рівненської області від 22 лютого 2010 року в твердій грошовій сумі 300 (триста) грн., підлягає індексації відповідно до закону упродовж всього періоду часу дії рішення Кузнецовського міського суду Рівненської області від 22 лютого 2010 року до набрання законної сили цим рішенням суду, ухваленим в даній цивільній справі, яким визначений новий розмір аліментів на утримання малолітньої дитини сторін - [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ч.3 ст.184 СК України (в редакції Закону України «Про внесення змін до Сімейного кодексу України щодо збільшення розміру аліментів на дітей» №2901-IV від 22 вересня 2005 року, чинній з 01 січня 2006 року до 08 липня 2017 року) якщо розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, менше мінімального розміру, передбаченого частиною другою статті 182 цього Кодексу, то дитині призначається відповідно до закону державна допомога в розмірі різниці між визначеним розміром аліментів і 30 відсотками прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Отже, у 2016 році та в 2017 році малолітня дитина сторін - [PERSON] , [INFO] , на підставі ч.3 ст.184 СК України у зазначеній редакції мала право на одержання державної допомоги в розмірі різниці між визначеним розміром аліментів у твердій грошовій сумі 300 (триста) грн. і 30 відсотками прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У подальшому Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» №2037-VIII від 17 травня 2017 року ч.2 ст.182 СК України викладено в новій редакції, якою визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Вказаний мінімальний розмір аліментів на одну дитину зафіксований на законодавчому рівні і вказана норма права, зазначена в ч.2 ст.182 СК України є прямою нормою та діє до теперішнього часу. У п.17 постанови «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3 від 15 травня 2006 року Пленум Верховного Суду України надав роз`яснення з питань застосування законодавства при вирішенні справ про те, що розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч.2 ст.182 СК. При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. Таким чином, з дня набрання чинності Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» №2037-VIII від 17 травня 2017 року до набрання законної сили цим рішенням суду, ухваленим в даній цивільній справі, розмір аліментів на утримання малолітньої дитини сторін - [PERSON] , [INFO] , відповідно до наведеної редакції ч.2 ст.182 СК України повинен становити суму не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З огляду на це, суд вважає за належне позов [PERSON] до [PERSON] про зміну розміру аліментів, які стягуються на утримання малолітньої дитини на підставі рішення суду, задоволити частково та змінити розмір аліментів, які стягуються з [PERSON] в користь [PERSON] на утримання малолітньої дитини - дочки: [PERSON] , [INFO] , на підставі рішення Кузнецовського міського суду Рівненської області від 22 лютого 2010 року, з твердої грошової суми в розмірі 300 (триста) грн. на 1/5 (одну п`яту) частину усіх видіх заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку,починаючи з дня набрання цим рішенням суду законної сили до досягнення дитиною повноліття. Наявності підстав для задоволення решти позовних вимог [PERSON] до [PERSON] про зміну розміру аліментів, які стягуються на утримання малолітньої дитини на підставі рішення суду, позивачкою та її представником не доведено. Враховуючи викладені обставини, на підставі ст.180, ч.ч.1, 2 ст.182, ч.3 ст.181, ч.1 ст.183, 192 СК України,

Outcome: approved