Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-08 00:00:00

[PERSON] звернулася до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації, треті особи - Сєвєродонецький міський відділ Управління Державної міграційної служби України у Луганській області, Комунальне підприємство «Єдиний розрахунковий центр м. Сєвєродонецька», посилаючись на наступне. [PERSON] є власником квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS], на підставі свідоцтва про право власності на житло № 1787, виданого Відділом приватизації житла УЖКГ міськвиконкому від 23.12.1997 року згідно з розпорядженням (наказом) № 1814 від 22.12.1997 року. В спірній квартирі зареєстрований відповідач, чоловік позивача, [PERSON], який з липня 2014 року не проживає в спірній квартирі без поважних причин. У зв'язку із викладеним позивач просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS] та зобов'язати його знятися з реєстрації місця проживання за вказаною адресою. В судове засідання позивач не з'явилася, надала до суду заяву, в якій просила розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. В судове засідання представник третьої особи не з'явилася, проте надала пояснення, що на даний час до компетенції УДМС не відносяться питання щодо реєстрації, зняття з реєстрації місця проживання особи, тому Сєвєродонецький МВ УДМС не може бути залучено в якості третьої особи. В судове засідання представник третьої особи не з'явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, просив вирішити питання на розсуд суду. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Позивач не заперечувала проти розгляду справи за відсутності відповідача. У зв'язку з наведеним, суд вважає за можливе слухати справу за відсутністю відповідача, а матеріали, що є у справі, достатніми для цього. У зв'язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно із ст. 47 Конституції України кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. В силу ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до статті 405 ЦК України передбачено, що члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно положень ст. 156 ЖК України члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Конституцією України (ст. 41) та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.97 відповідно до Закону № 475/97-ВР від 17.07.97 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб В судовому засіданні було встановлено, що [ADDRESS] належить на праві приватної спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про право власності на житло № 1787, виданого Відділом приватизації житла УЖКГ міськвиконкому від 23.12.1997 року згідно з розпорядженням (наказом) № 1814 від 22.12.1997 року. Згідно із копією свідоцтва про одруження [NUMBER], виданим 18 січня 2002 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Сєвєродонецького міського управління юстиції в Луганській області, [PERSON] та [PERSON] 18 січня 2002 року одружилися, про що складено відповідний актовий запис № 24. Прізвище дружини після одруження - [PERSON]. Згідно із копією Акту, затвердженого КП «Єдиний розрахунковий центр м. Сєвєродонецька» від 06.04.2016 року, відповідач [PERSON] не проживає за місцем реєстрації в квартирі [ADDRESS] з липня 2010 року. Таким чином, враховуючи, що відповідач [PERSON] за місцем реєстрації не проживає з липня 2014 року без поважних причин, суд прийшов до висновку про те, що позовні вимоги позивача стосовно визнання [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS], є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Разом з тим, суд зазначає, що відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації за місцем проживання здійснюється в день звернення особи, зокрема, на підставі заяви особи або її законного представника, судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Таким чином, відповідач підлягає зняттю з реєстрації за місцем проживання на підставі рішення суду про визнання його таким, що втратив право користування житловим приміщенням, у зв'язку із чим необхідно відмовити у задоволенні позовної вимоги стосовно зобов'язання Сєвєродонецького МВ УДМС України в Луганській області зняти відповідача з реєстрації місця проживання в квартирі [ADDRESS].

Outcome: partial