Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-26 00:00:00

[PERSON] звернулася до Дзержинського районного суду м. Харкова з заявою про визнання фізичної особи без вісті відсутньою, в якій просить визнати без вісті відсутнім [PERSON] [INFO], який раніше мешкав [ADDRESS]. Свої вимоги [PERSON] обґрунтовує тим, що [PERSON] був її колишнім фактичним чоловіком, з яким вони перебували в шлюбі з серпня 2002 року. Від даного шлюбу мають неповнолітню дитину сина [PERSON] [INFO], який мешкає разом з матір'ю. У 2003 році [PERSON] зібрав свої речі та покинув квартиру, більше жодного разу не повертався, відомостей про своє місце знаходження не направляв, на зязок не виходе. Матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Самостійні пошуки та звернення до правоохоронних органів не призвели до позитивного результату. Факт оголошення [PERSON] без вісті відсутнім потрібен його дружині [PERSON] для можливості отримання державної матеріальної допомоги на утримання дитини. Заявниця в судове засідання не з'явилась, надала до суду заяву, де просила суд розглядати справу за її відсутності, наполягала на задоволенні вимог заяви. Представник зацікавленої особи у судове засідання не з'явилась, про день та час слухання справи була повідомлена своєчасно та належним чином, причини своєї неявки суду не повідомила. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. [PERSON] [INFO] перебував на території України. З 2002 року він передував в фактичних шлюбних стосунках з [PERSON] [INFO]. Відповідно до свідоцтва про зміну прізвища серія [NUMBER], виданого Дзержинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції [PERSON] змінила свої анкетні дані та стала [PERSON]. Від даних шлюбних стосунків [PERSON] та [PERSON] мають сина [PERSON] [INFO], відповідно до свідоцтва про народження від 25 червня 2003 року виданого міським відділом реєстрації актів громадянського стану Харківського обласного управління юстиції серія [NUMBER]. Як стверджує заявниця у листопаді 2003 року її цивільний чоловік [PERSON] зібрав речі та покинув її і більше жодного разу не з'являвся до дому. Відповідно до постанови про відмову в порушенні кримінальної справи від 09 листопада 2012 року виданої Дзержинським РВ ГУМВС України в Харківській області місцезнаходження [PERSON] території України встановити не має можливості. Самостійні пошуки та звернення до правоохоронних органів [PERSON] не призвели до позитивного результату. Відповідно до дубліката паспорта [PERSON] його приватна віза на території України закінчена 10 січня 2004 року, інших віз йому не відкрито. При цьому суд виходить з того, що статтями 10,11,60 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, згідно з якими кожна сторона повинна довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а суд розглядає справу в межах заявлених вимог і вирішує справу на підставі наданих доказів. Даний принцип полягає у прояві в змагальній формі ініціативи та активності осіб, які беруть участь у справі. Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин даної справи. Сторони зобов'язані визначити коло фактів, на які вони посилаються,я к на підставу своїх вимог та заперечень, і довести обставини, якими вони обґрунтовують ці вимоги й заперечення, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК України. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь - які фактичні дані,на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці данні встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко-і відеозаписів, висновків експертів. Згідно ч.1 ст. 64 ЦПК України письмовими доказами є будь - які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи. Згідно частини 1 статті 43 ЦК України фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування.

Outcome: approved