Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-11 00:00:00

[PERSON] звернулася до Рівненського міського суду з позовом до [PERSON] про виділення в натурі частки нерухомого майна, в якому просить суд виділити їй, [PERSON] , 45/100 частин будинковолодіння з надвірними будівлями та спорудами розташованого по [ADDRESS] в натурі в окремий об`єкт нерухомості котре складається з наступних приміщень будинку та прибудинкових споруд: 2-1 коридор, 7,7м?; 2-2 житлова, 13, 3м?; 2-3 житлова, 12,5м?; 2-4 кухня-котельня, 9,1м?; 2-5 вбиральня, 1,5м?; 2-6 ванна, 3,5м?; 2-7 кімната відпочинку(мансарда), 20,3м?; 2-8-кімната відпочинку(мансарда) 18,9 м?.; загальна площа приміщень 86,8 м?, в тому числі житлова 25,8 м?; вхідні східці «а3»; підвалу «Пг/А?»; вхід у підвал «а4»; гараж «Г»; ворота з хвірткою №3; огорожа №4 в цілу ідеальну частку, як окремий об`єкт нерухомого майна, за адресою: [ADDRESS] . Припинити право спільної часткової власності на будинковолодіння котре розташоване по [ADDRESS] для [PERSON] та [PERSON] ; визнати за нею, [PERSON] , право власності на новостворений об`єкт нерухомості, а саме будинковолодіння з надвірними будівлями та спорудами, яке розташоване по [ADDRESS] котре складається з наступних приміщень будинку та прибудинкових споруд: 2-1 коридор, 7,7м?; 2-2 житлова, 13, 3м?; 2-3 житлова, 12,5м?; 2-4 кухня-котельня, 9,1м?; 2-5 вбиральня, 1,5м?; 2-6 ванна, 3,5м?; 2-7 кімната відпочинку(мансарда), 20,3м?; 2-8-кімната відпочинку(мансарда) 18,9 м?.; загальна площа приміщень 86,8 м?, в тому числі житлова 25,8 м?; вхідні східці «а3»; підвалу «Пг/А?»; вхід у підвал «а4»; гараж «Г»; ворота з хвірткою №3; огорожа №4; В обґрунтування позовних вимог [PERSON] посилається на те, що відповідно до договору дарування від 14 січня 1989 року посвідченого державним нотаріусом Червук В.М. Першої ровенської державної нотаріальної контори, їй належить 45/100 частин жилого будинку котрий розташований по [ADDRESS] . Згідно вищезазначеного Договору дарування у її користування перейшли наступні приміщення: 2-1 коридор, 7,7 м?; 2-2 жила кімната, 13, 3 м?; 2-3 жила кімната, 12,5 м?.; 2-4 кухня, 9,1 м?.; 2-5 туалет, 1,5 м?.; 2-6 ванна, 3,5 м?; пг льох; а3вх.крило, - загальної площі 47, 6 м? з них 25,8 м? житлова, 21,8 м? допоміжна. Інші 55/100 частин спірного будинку належать відповідачці, [PERSON] на підставі договору поділу від 29 липня 1991 року посвідченого приватним нотаріусом Першої ровенської державної нотаріальної контори , - [PERSON] . За час проживання нею над її частиною житлових приміщень облаштовано мансардний поверх у зв`язку із чим розмір допоміжних приміщень збільшились з 21,8 м? до 61 м?. На сьогодні між ними встановлений порядок користування житловими приміщеннями в житловому будинку розташованому по [ADDRESS] , які є ізольованими одне від іншого, має окремі входи, в моїй та відповідача частині будинку встановлено окремі лічильники газу, електроенергії та водопостачання. Враховуючи те, що вона не має можливості реалізувати своє право виділу в натурі частки з нерухомого спільного майна в позасудовому порядку, вимушена звертатися з даним позовом до суду. Позивач [PERSON] та її представник позовні вимоги повністю підтримала у повному обсязі і просить їх задовольнити з підстав викладених в позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] визнала і не заперечує проти задоволення позову. Дослідивши письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню повністю, оскільки позовні вимоги є доведеними та обґрунтованими. Судом встановлено, що позивачу [PERSON] на підставі договору дарування від 14 січня 1989 року посвідченого державним нотаріусом Червук В.М. Першої ровенської державної нотаріальної контори, належить 45/100 частин жилого будинку котрий розташований по [ADDRESS] . Згідно вищезазначеного Договору дарування у її користування перейшли наступні приміщення: 2-1 коридор, 7,7 м?; 2-2 жила кімната, 13, 3 м?; 2-3 жила кімната, 12,5 м?.; 2-4 кухня, 9,1 м?.; 2-5 туалет, 1,5 м?.; 2-6 ванна, 3,5 м?; пг льох; а3вх.крило, - загальної площі 47, 6 м? з них 25,8 м? житлова, 21,8 м? допоміжна. Інші 55/100 частин спірного будинку належать відповідачці, [PERSON] на підставі договору поділу від 29 липня 1991 року посвідченого приватним нотаріусом Першої ровенської державної нотаріальної контори - Квасиловець Г.А . За час проживання позивачем над її частиною житлових приміщень облаштовано мансардний поверх у зв`язку із чим розмір допоміжних приміщень збільшились з 21,8 м? до 61 м?. В користуванні позивача перебувають наступні приміщення житлового будинку розташованого по [ADDRESS] , а саме: 2-1 коридор, 7,7м?; 2-2 житлова, 13, 3м?; 2-3 житлова, 12,5м?; 2-4 кухня-котельня, 9,1м?; 2-5 вбиральня, 1,5м?; 2-6 ванна, 3,5м?; 2-7 кімната відпочинку(мансарда), 20,3м?; 2-8-кімната відпочинку(мансарда) 18,9 м?.; загальна площа приміщень 86,8 м?, в тому числі житлова 25,8 м?; вхідні східці «а3»; підвалу «Пг/А?»; вхід у підвал «а4»; гараж «Г»; ворота з хвірткою №3; огорожа №4. Інші приміщення та надвірні будівлі, які визначені в технічному паспорті на спірний житловий будинок перебувають в користуванні відповідачки. Відповідно до наказу управління містобудування та архітектури виконавчого комітету Рівненської міської ради №108 від 24.02.2016 року 45/100 чистин житлового будинку котрий перебуває в користуванні позивача, та належать їй на праві приватної власності на підставі Договору дарування р.№3-160, виданого Першою ровенської державною нотаріальною конторою присвоєно поштову адресу: [ADDRESS] . \~ \~ \~ \~ Земельні ділянки: площею 0.0450га, кадастровий номер 5610100000:01:020:0296, житлового будинку та поруч приватизовані позивачем, цільове призначення земельної ділянки для будівництва та обслуговування частини житлового будинку, господарських будівель та споруд, та 0,0166га, кадастровий номер 5610100000:01:020:0320, цільове призначення земельної ділянки для індивідуального садівництва. Відповідно до висновку за результатами проведення судової будівельно-технічної оціночно-будівельної експертизи від 09.12.2019 року №0912 вказано, що технічно можливо виділити в натурі 45/100 частин будинковолодіння, розташованого за адресою: [ADDRESS] , а саме 2-1 коридор, 7,7м?; 2-2 житлова, 13, 3м?; 2-3 житлова, 12,5м?; 2-4 кухня-котельня, 9,1м?; 2-5 вбиральня, 1,5м?; 2-6ванна, 3,5м?; 2-7 кімната відпочинку(мансарда), 20,3м?; 2-8-кімната відпочинку(мансарда) 18,9 м?.; загальна площа приміщень 86,8 м?, в тому числі житлова 25,8 м?; вхідні східці «а3»; підвалу «Пг/А?»; вхід у підвал «а4»; гараж «Г»; ворота з хвірткою №3; огорожа №4 в цілу ідеальну частку з присвоєнням нової поштової адреси - [ADDRESS] (відповідно до Наказу управління містобудування та архітектури Рівненської міської ради від 24.02.2016 року за №108). Частиною першою статті 356 ЦК України встановлено, що власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Згідно вимог\~частин першої\~-\~третьої статті\~358\~ЦК України\~право спільної\~часткової власності\~здійснюється співвласниками\~за їхньою\~згодою. Співвласники\~можуть домовитися\~про порядок\~володіння та\~користування майном,\~що є\~їхньою спільною\~частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. У відповідності до частини першої статті 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Порушення цього права не дає можливості позивачу у повній мірі реалізувати свої права власника майна, а саме, в частині розпорядження на власний розсуд належним об`єктом нерухомості. Згідно вимог частини другої статті 364 ЦК України, обмеження права співвласника на виділ своєї частки в натурі може мати місце лише у випадках, коли такий виділ не допускається згідно із законом або є неможливим у зв`язку з неподільністю речі, що по справі не встановлено. Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Частиною другою статті 124 Конституції України встановлено, що юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Згідно Рішення Конституційного Суду України від 09 липня 2002 року № 15-рп/2002 положення частини другої статті 124 Конституції України щодо поширення юрисдикції судів на всі правовідносини, що виникають у державі, в аспекті конституційного звернення необхідно розуміти так, що право особи (громадянина України, іноземця, особи без громадянства, юридичної особи) на звернення до суду за вирішенням спору не може бути обмежене законом, іншими нормативно-правовими актами. Встановлення законом або договором досудового врегулювання спору за волевиявленням суб`єктів правовідносин не є обмеженням юрисдикції судів і права на судовий захист. У відповідності до пунктів 54, 56 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 р. № 1127 державна реєстрація права власності на нерухоме майно, утворене шляхом виділення окремого об`єкта нерухомого майна із складу нерухомого майна, що складається з двох або більше об`єктів, проводиться за умови наявності технічної можливості такого виділу та можливості використання майна як самостійного об`єкта цивільних правовідносин. Для державної реєстрації права власності на нерухоме майно, що створюється шляхом виділу в натурі частки майна, що перебуває у спільній власності, та має наслідком припинення права спільної власності для усіх або одного із співвласників,подаються,зокрема, договір про виділ у натурі частки із спільного майна або відповідне рішення суду. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є невід`ємною частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд. У пункті 35 рішення від 12 березня 2009 року у справі «Плахтєєва та Плахтєєв проти України» (заява № 20347/03; рішення від 12 березня 2009 року) Європейський суд з прав людини вкотре наголосив на гарантованому кожній особі праві на звернення до суду з позовом щодо її прав та обов`язків цивільного характеру. Відповідно до вимог частини першої статті 82 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно статті 77 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Статтями 78,79,80,81 ЦПК України встановлені вимоги щодо належності, допустимості, достовірності та достатності доказів. Враховуючи встановлені по справі обставини, з метою захисту прав позивача, суд вважає необхідним позов задоволити. При цьому суд приймає до уваги як технічну можливість виділу частки в натурі, про що свідчить досліджена судом технічна документація, так і фактичну відсутність заперечень на це з боку інших співвласників відповідача по справі.

Outcome: approved