Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-28 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із позовною заявою про визнання за нею права власності на спадкове майно, а саме на житловий будинок, господарські будівлі та споруди по вул. Б. Хмельницького, 65 в с. Викоти Самбірського району Львівської області. Позивач посилається на те, що 23 березня 2015 року помер її батько [PERSON], після смерті котрого на все його майно, яке належало йому на праві власності та на майно, на яке він мав право на день смерті, відкрилася спадщина. При житті 15.01.2007 року [PERSON] склав заповіт, яким заповів все своє майно позивачу. Звернувшись до приватного нотаріуса Самбірського районного нотаріального округу [PERSON] про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право власності на житловий будинок №65 по вулиці Б. Хмельницького у селі Викоти Самбірського району Львівської області, так як будинок належить до суспільної групи колгоспний двір та належав іншим членам колгоспного двору на праві спільної власності. Позивач та її представник до суду не зявилися подали до суду заяву в якій позов підтримали просили його задовольнити, справу слухати у їхній відсутності. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Самбірського району Львівської області на виклик в суд не зявився; хоча належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи у встановленому законом порядку; сільський голова подав клопотання про розгляд справи у відсутності представника та підтримання вимог позивача. Зясувавши обставини справи, суд вважає, що позов слід задовольнити повністю з наступних підстав: Судом установлено, що [PERSON] помер 23 березня 2015 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-СГ №378185. Згідно довідки Самбірського МБТІ №1190 від 17 липня 2017 року станом на 01.01.2013 року право власності на житловий будинок №65 по вулиці Б. Хмельницького у с. Викоти зареєстроване за головою колгоспного двору [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житловий будинок, виданого на підставі рішення Самбірського райвиконкому від 17 березня 1988 року за №80. У відповідності до ст. 120 ЦК Української PCP 1963 року, який був чинним на момент припинення колгоспного двору, майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Ч. 2 ст. 123 цього Кодексу розмір частки члена двору встановлюється, виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. У п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 року №20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» розяснено, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Загальні правила спадкування щодо частки члена колгоспного двору в майні двору застосовуються з 1 липня 1990 року. Із довідки, виданої 11.07.2017 за №166 виконавчим комітетом [PERSON] сільською радою Самбірського району, вбачається, що тип двору був колгоспний, членами якого були: [PERSON] та [PERSON] (дружина). Згідно свідоцтва про смерть І-СГ №265507 виданого Викотівською сільською радою 24 січня 2012 року [PERSON] померла 21 січня 2012 року в селі Викоти. На випадок своєї смерті вона склала заповіт, яким вона належну частку житлового будинку №65 по вулиці Богдана Хмельницького в селі Викоти Самбірського району Львівської області та все майно, де б воно не було і з чого б не складалося і взагалі все, що буде належати їй на момент смерті заповіла позивачу. Після її смерті [PERSON] прийняла спадщину, що підтверджується заявою №166 від 11 липня 2017 року. До дня смерті [PERSON] була зареєстрована за адресою: [INFO]. Разом з нею був зареєстрований її чоловік [PERSON]. Факт реєстрації шлюбу між ними підтверджується свідоцтвом про одруження серії ЯР№161170, виданого 29 квітня 1998 року Викотівською сільською радою. Відповідно до п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. У відповідності до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1233 ЦК України [PERSON] являється спадкоємцем по заповіту спірного майна. Ураховуючи вище наведені норми законів у сукупності із дослідженими матеріалами справи суд прийшов до переконання, що позов [PERSON] є підставний та підлягає до задоволення.

Outcome: approved