Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-17 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON], [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно посилаючись на те, що 16 травня 2000 року померла мати - [PERSON], про що виконавчим комітетом Стрілковицької сільської ради складено актовий запис № 22 та видано свідоцтво про смерть І-СГ № 472476. На випадок своєї смерті 19 липня 1998 року [PERSON] склала заповіт, згідно якого заповіла належні їй земельні частки (паї) та земельну ділянку для обслуговування житлового будинку, свої дочці - [PERSON] Позивачка зазначає. що відповідно до вказаного заповіту вона реалізувала своє право на спадщину та отримала свідоцтва на спадщину. 24 листопада 1989 року [PERSON] був складений заповіт, згідно якого все своє майно заповіла [PERSON] Дочка позивачки Маланяк (дівоче прізвище [PERSON]) Р.М. не виявила бажання отримувати спадщину після смерті [PERSON] та відмовилася від спадщини. [PERSON] звернулася до органів нотаріату з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON], однак нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки дане майно належало померлій та іншим членам колгоспного двору на праві спільної власності. 25 березня 1989 року виконкомом Стрілковицької сільської ради на підставі рішення Самбірської міської ради № 159 від 23 березня 1989 року [PERSON], як голові колгоспного двору видано свідоцтво на право особистої власності на жилий будинок №3 3 по вулиці Центральна в селі Дубрівка. Із довідки № 2170 від 30 листопада 2017 року виданої Самбірським МБТІ вбачається, що станом на 1 січня 2013 року право власності на житловий будинок № 33 по вулиці Центральна в селі Дубрівка зареєстроване за [PERSON], як головою колгоспного двору на підставі свідоцтва про право власності, видане на підставі рішення виконкому Самбірської міської ради від 23 березня 1989 року за № 159. У п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» розяснено, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Загальні правила спадкування щодо частки члена колгоспного двору в майні двору застосовуються з 1 липня 1990 року. Із довідки № 1875 від 31 жовтня 2017 року виданої Стрілковицькою сільською радою встановлено, що станом на 1 липня 1990 року по вулиці Центральна 33 в селі Дубрівка були зареєстровані: [PERSON] та [PERSON] Із довідки № 1880 від 31 жовтня 2017 року виданої Стрілковицькою сільською радою відомо, що [PERSON] з 4 травня 1949 року по теперішній час проживає без реєстрації по вулиці Центральна 33 в селі Дубрівка. Із технічного паспорту, складеного Самбірським МБТІ 15 листопада 2017 року та довідки про технічну характеристику нерухомого майно складену 12 грудня 2018 року видно, що будинок є 1933 року побудови. Житловий будинок знаходиться на земельній ділянці кадастровий номер 46242879006:03:005:0139, цільове призначення якої для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка належить мені на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом виданого 23 листопада 2018 року приватним нотаріусом Самбірського районного нотаріального округу за реєстровим № 950. Вказана земельна ділянка належала [PERSON] на підставі державного акту про право приватної власності на землю ІУ-ЛВ № 084172, виданого 10 вересня 1996 року Стрілковицькою сільською радою на підставі рішення III сесії Стрілковицької сільської ради від 21 березня 1995 року, зареєстрованого в книзі записів державних актів на право власності на землю № 115. Враховуючи вищевикладене позивачка вважає, що за нею може бути визнано право власності на цілий житловий будинок в порядку спадкування після смерті [PERSON], а тому просить ухвали відповідне рішення. [PERSON] у підготовчому судовому засіданні підтримала заявлені вимоги, посилаючись на обставини зазначені у позовній заяві. [PERSON]\~подав до\~суду відзив\~на позовну\~заяву,\~в якій\~повністю визнає\~позов,\~не заперечує проти його задоволення та просить розглянути справу у його відсутності. [PERSON] у підготовчому судовому засіданні повністю визнала позов. Згідно з ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, розглянувши справу в порядку ч. 4 ст. 206 ЦПК України, вважає, що позов підлягає до задоволення. При цьому суд виходить з того, що згідно цієї статті у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, якщо визнання позову не суперечить закону або не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. З урахуванням\~наведеного,\~суд дійшов\~висновку про\~те,\~що визнання\~позову не\~суперечить закону,\~не порушує\~права,\~свободи чи\~інтереси інших\~осіб,\~а тому\~необхідновизнати за [PERSON], у порядку спадкування майна після смерті матері [PERSON], яка померла 16 травня 2000 року, право власності на житловий будинок № 33 на вул. Центральній в с. Дубрівка Самбірського району Львівської області.

Outcome: approved