Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-05 00:00:00

[PERSON] звернулася до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом у якому просить розірвати шлюб з відповідачем. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 10.06.2017 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON] . Від шлюбу з відповідачем мають доньку [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначає, що в 2008 році відповідач поїхав в зону АТО і з того часу все змінилося, він став підозрілим, став її контролювати по телефону та перевіряти її стосунки, що призвело до сварок, протиріч та непорозумінь. Вказує, що в кінці 2018 року відповідач переїхав жити до своїх батьків, а потім забрав всі свої речі. З 2019 року шлюбні відносини та будь які інші стосунки з відповідачем припинилися, спільного господарства не ведуть та проживають окремо один від одного. Також позивач зазначає, що вона неодноразово пропонувала відповідачу змінити своє відношення, проте це не давало позитивних наслідків, а тому подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе та суперечитиме її інтересам та інтересам дитини. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 03.08.2021 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін в судове засідання на 06.10.2021 року на 12 год. 30 хв. (а.с. 18-18 зв.). В судове засідання позивач не з`явилася, будучи належним чином повідомлена про день, час та місце розгляду справи. Позивачем [PERSON] до суду подано заяву в якій просить провести судове засідання без її участі, в заяві вказала, що проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов не подавав. Положеннями ч. 1 ст. 280 ЦПК України визначено, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З урахуванням вищевикладеного Дніпровським районним судом м. Києва 06 жовтня 2021 року постановлена ухвала про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Відповідно частини 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши обставини справи, приходить до наступного висновку. Як убачається із матеріалів справи, сторони уклали шлюб 10.06.2017 року, про що в Книзі реєстрації шлюбів Вишгородського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області зроблено актовий запис № 149 (а.с. 8). Від шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] (а.с. 9). Відповідно до ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Згідно ст. ст. 21, 24 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що рішення позивача про розірвання шлюбу є виваженим та свідомим, причини з яких позивач наполягає на задоволенні позову є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя та збереження сім`ї стали неможливими, сторони не підтримують сімейно-шлюбні стосунки, проживають окремо, взаєморозуміння між ними відсутнє, шлюб існує формально, позивач наполягає на розлученні і вважає, що збереження шлюбу бути не може, разом з тим суд не має права примушувати жінку або чоловіка до підтримання, відновлення, або продовження сімейних відносин, а вільність та рівність цих стосунків і можливість припинення шлюбу є їх основою, що законодавчо закріплено у нормах Сімейного кодексу України, тому суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений останньою судовий збір в дохід держави у розмірі 908 грн. 00 коп. (а.с. 11).

Outcome: approved