Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-09 00:00:00

[PERSON] звернулася до П'ятихатського районного суду Дніпропетровської області з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, обґрунтовуючи заявлені вимоги тим, що 14 квітня 2014 року зареєстровано шлюб з відповідачем, від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], проте оскільки сімейні стосунки між сторонами припинені, сторони з жовтня 2014 року проживають окремо, спільне господарство не ведуть, дитина проживає разом з позивачем та знаходиться на її повному утриманні, відповідач матеріальної допомоги на дитину не надає, заявник [PERSON] просить суд розірвати шлюб сторін та стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилась, 10.09.2015 року надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримала, просила задовольнити у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, 10.09.2015 року надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнав у повному обсязі, проти задоволення не заперечив. З урахуванням заяв сторін, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії І-КИ №273006, виданого виконавчим комітетом Вишнівської селищної ради Пятихатського району Дніпропетровської області, 14.04.2014 року між сторонами по справі зареєстровано шлюб за актовим записом №2. Згідно свідоцтва про народження серії І-КИ №495718, виданого виконкомом Вишнівської селищної ради Пятихатського району Дніпропетровської області, батьками [PERSON], [INFO], є сторони по справі. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ч.ч.1,2 ст.112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу та інші обставини життя подружжя, при чому якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. суд постановляє рішення про розірвання шлюбу. Оскільки згідно позовної заяви шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені та не поновлювались, сторони з кінця жовтня 2014 року проживають окремо, спільного господарства не ведуть, втратили почуття взаємної любові та поваги, що свідчить про стійкий розлад подружніх стосунків, відповідачем визнано вимоги про розірвання шлюбу, суд вважає подальше збереження сім'ї неможливим, так як це протирічить інтересам обох сторін, у звязку з чим позовні вимоги про розірвання шлюбу сторін підлягають задоволенню. Відповідно вимог ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.1 ст.191 СК України\~аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, при чому ч.1 ст.183 СК України передбачає, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом, при цьому мінімальний розмір аліментів згідно вимог ч.2 ст.182 СК України на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком встановлених випадків. На підставі вищевикладеного, оскільки згідно позову сторони мають малолітню дитину, дитина проживає разом з матірю та знаходиться на її утриманні, проте позивач не може у повному обсязі забезпечувати потреби дитини, оскільки на даний момент не працює, а відповідач як батько зобовязаний надавати дитині матеріальну допомогу, оскільки є особою працездатного віку, проте матеріальної допомоги не надає, доказів іншого до суду не надано і при розгляді справи не встановлено, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених вимог про стягнення \~з відповідача аліментів на утримання малолітньої дитини сторін в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, у звязку з чим суд задовольняє позов також і у цій частині вимог. При цьому на підставі ч.1 ст.367 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання судового рішення в частині стягнення аліментів у межах суми місячного платежу. Згідно положень ст.88 ЦПК України судовий збір за вимоги про стягнення аліментів стягуються з відповідача на користь держави, оскільки позивача звільнено від його сплати в цій частині заявлених вимог, за вимоги про розірвання шлюбу сплачений позивачем судовий збір в розмірі 243,60 грн. підлягає стягненню на його користь з відповідача. На підставі ст.ст.110,112,180-183 Сімейного кодексу України?

Outcome: approved