Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-04 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 26 листопада 2005 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб у Боберківській сільській ради Турківського району Львівської області, актовий запис №5. Від даного шлюбу у них народилося двоє дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Причиною звернення з даною позовною заявою до суду послужило те, що у них з відповідачем різні характери, погляди на сімейне життя, що призводить до непорозумінь та сварок, а також у свою чергу негативно впливає на психіку наших дітей. Незважаючи на всі спроби зберегти сім`ю, у них нічого так і не вийшло. Питання розірвання шлюбу нею обдумане, примирення вважає неможливим, оскільки сімейні відносини відновити не бажає, крім того відповідач проти розірвання шлюбу також не заперечує. На підставі наведеного просить позов задовольнити. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, попередньо подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечила. У судове засіданні відповідач [PERSON] також не з`явився, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причину неявки не повідомив, відзив не подав, а тому суд зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого висновку. У судовому засіданні встановлено, що 26 листопада 2005 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб у Боберківській сільській ради Турківського району Львівської області, актовий запис № 5, про що свідчить свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] , видане Боберківською сільською радою Турківського району Львівської області 26 листопада 2005 року (а. с. 4). Також встановлено, що під час шлюбу у сторін народилося двоє дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується відповідними свідоцтвами про народження серії [NUMBER] та [NUMBER] , виданими виконкомом Т.Пасіцької сільської ради Перечинського району Закарпатської області 02 листопада 2006 року та 16 травня 2011 року відповідно (а. с. 5, 6). Як встановлено у судовому засіданні, подружнє життя у сторін не склалося. Про це свідчать ті обставини, що позивач та відповідач сімейних стосунків не підтримують, спільно не проживають. Неявку сторін у судове засідання суд розцінює як байдуже ставлення до\~\~ шлюбу. Наведене дозволяє суду зробити висновок про те, що сторони повністю втратили почуття поваги, любові та довіри один до одного і їх сім`я розпалася остаточно. Умови для їх примирення відсутні, а цей шлюб є формальним і подальше його збереження суперечить інтересам сторін та інтересам їх дітей. Стаття 51 Конституції України передбачає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Аналогічні приписи викладені у ст. 24 СК України, у якій, крім іншого передбачено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Виходячи зі змісту ч. ч. 3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ст. 24 цього Кодексу шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. За правилами ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу, згідно якої позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 цього Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам та інтересам їх неповнолітніх дітей, суд вважає, що шлюб між ними слід розірвати. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, що відповідає положенням ч. 1 ст. 141 ЦПК України. Тому,

Outcome: approved