overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-26 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вищезазначеним позовом, в якому просила визнати [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою № 6 в будинку 10 по вул. Шкільна в с. Княжичі, Броварського району Київської області. Обґрунтовуючи заявлені вимоги, зазначила, що їй на праві власності належить зазначена квартира, в якій також зареєстрований її колишній чоловік [PERSON], який починаючи з 2014 року в квартирі не проживає. Позивач в судовому засіданні позов підтримала, з викладених в позовній заяві підстав та просила його задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, про його проведення повідомлений. Суд, заслухавши пояснення позивача, оцінивши докази, що ґрунтуються на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, прийшов до наступного. Відповідно до договору купівлі-продажу від 04.09.2000р. позивачу на праві власності належить квартира [ADDRESS]. Згідно довідки форми № 3, виданої виконавчим комітетом Княжицької сільської ради від 06.08.2015р., в квартирі зареєстровані [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Відповідно до рішення Броварського міськрайонного суду Київської області 01.02.ю2005 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Відповідно до ч. 1 ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Ч.2 ст. 405 ЦК України закріплює, що член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст.72 ЖК Української РСР\~ в судовому порядку особа може бути визнана такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки. Судом встановлено, що на час розгляду справи відповідач [PERSON] не проживає у спірній квартирі більше року. Разом з тим, суд не виявив обставин, передбачених ч. 2 ст. 405 ЦК України\~та будь-яких інших поважних причин, за наявності яких житлове приміщення могло б бути збережене за відповідачем більше одного року. Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку, що відповідача необхідно визнати таким, що втратив право користування квартирою\~№ 6 в будинку 10 по вул. Шкільна в с. Княжичі, Броварського району Київської області. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення суд присуджує з другої сторони понесені нею судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-03 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вищезазначеним позовом, в якому просила визнати [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою № 87 , вул. М. Лагунової, 18 Б в м. Бровари Київської області. Обгрунтовуючи заявлені вимоги, зазначила, що проживає з донькою в квартирі за адресою вул. М. Лагунової, 18 Б кв. № 87 в м. Бровари Київської області. На даний час в квартирі зареєстровано: [PERSON] (донька) та [PERSON] (її колишній чоловік). Однак шлюб між нею та відповідачем розірвано 09 грудня 2013 року рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області. З 2012 року відповідач добровільно в зазначеній квартирі не проживає, не сплачує комунальні платежі особистих речей в квартирі немає та взагалі квартирою не користується понад 6 місяців.Тому просила визнати його таким, що втратив право користування житловим приміщенням. Позивач в судовому засіданні позов підтримала, з викладених в позовній заяві підстав та просила його задовольнити. Відповідачі в судове засідання не зявилися, про його проведення повідомлений належним чином, відповідно до ч.9 ст. 74 ЦПК України. Суд, заслухавши пояснення позивача, заслуцхавши свідка [PERSON], оцінивши докази, що ґрунтуються на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, прийшов до наступного. Згідно актів обстеження житлово-побутових умов від 27 листопада 2013 року, від. 13 березня 2014 року, від 15 травня 2014 року складений депутатом Броварської міської ради [PERSON] встановлено , що за адресою зареєстровані [PERSON] [INFO], [PERSON] 1983 р.н та [PERSON] [INFO] Останній хоча і зареєстрований за даною адресою, але в квартирі не проживає. Згідно рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 09 грудня 2013 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Відповідно до ч. 1 ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Ч.2 ст. 405 ЦК України закріплює, що член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст.72 ЖК Української РСР\~ в судовому порядку особа може бути визнана такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки. Судом встановлено, що на час розгляду справи відповідач [PERSON] валентинович не проживає у спірній квартирі більше трьох років. Разом з тим, суд не виявив обставин, передбачених ч. 2 ст. 405 ЦК України\~та будь-яких інших поважних причин, за наявності яких житлове приміщення могло б бути збережене за відповідачем більше одного року. Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку, що відповідача необхідно визнати таким, що втратив право користування квартирою\~№ 87 , вул. М. Лагунової, 18 Б в м. Бровари Київської області.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-15 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вищезазначеним позовом, в якому просила визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за законом. Свої вимоги обґрунтовує тим, що проживала разом з матір'ю, а тому вважала, що їй не потрібно звертатися із заявою про прийняття спадщини та, що вона прийняла спадщину. Разом з тим, в подальшому звернулася до Броварської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, але їй було відмовлено, оскільки вона пропустила визначений законом строк для прийняття спадщини. Позивач в судовому позов підтримала та просила його задовольнити, з викладених в позовній заяві підстав. Представник Калинівської селищної ради в судове засідання не з'явився, просив розглядати справу за відсутності їхнього представника. Суд, заслухавши пояснення позивача, повно і всебічно з'ясувавши обставини в справі, об'єктивно дослідивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, приходить до наступного. [INFO] померла [PERSON] (свідоцтво Серії [NUMBER]) яка була матір'ю позивача. 15 березня 2014 позивач звернулася до Броварської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Листом Броварської районної державної нотаріальної контори від 15.03.2014р. № 777/02-14 позивача було повідомлено, що вона пропустила визначений законом строк для прийняття спадщини, а тому повинна звернутися до суду з позовом про визначення їй додаткового строку для прийняття спадщини. Судом встановлено, що позивач не подала вчасно заяву до Броварської районної державної нотаріальної контори, оскільки проживала із спадкодавцем та вважала, що їй не потрібно звертатися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1218 ЦК України закріплено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтею 1270 ЦК України встановлено строк для прийняття спадщину у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. П.24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз'яснено, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Виходячи з наведено, позивачем не доведено, що причини пропуску строку для прийняття спадщини є поважними та пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій, а тому позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-10 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вищезазначеним позовом, в якому просила розірвати її шлюб з відповідачем. Обгрунтовуючи заявлені вимоги зазначила, що 06 серпня 1994 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Виконавчого комітету Гагарінської районної ради м. Севастополя зареєстровано її шлюб з відповідачем, про що свідчить актовий запис № 530 в книзі реєстрації шлюбів. Від шлюбу народилося двоє дітей - [PERSON] та [PERSON]. Разом з тим, через різні погляди на сімейні відносини, відсутність взаєморозуміння та постійні приниження з боку відповідача, сімейне життя між ними не склалося. Позивач в судовому засіданні позов підтримала та просила його задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнав. Суд, заслухавши пояснення сторін, повно і всебічно з'ясувавши обставини в справі, об'єктивно дослідивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, знаходить позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. 06 серпня 1994 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Виконавчого комітету Гагарінської районної ради м. Севастополя зареєстровано шлюб між позивачем та відповідачем, про що зроблено актовий запис № 530. [INFO] в подружжя народився син [PERSON], а [INFO] - син [PERSON]. Під час судового засідання встановлено, що через різні погляди на сімейні відносини, відсутність взаєморозуміння та постійні приниження з боку відповідача, сімейне життя між подружжям не склалося. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановлює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановлює ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Виходячи з наведеного, позов підлягає задоволенню, оскільки подружжя спільного господарства не веде, від застосованих заходів примирення категорично відмовилися, а тому збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення суд присуджує з другої сторони понесені нею судові витрати, а тому з відповідача необхідно стягнути на користь позивача судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-18 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вищезазначеним позовом, в якому просила розірвати шлюб з відповідачем. Обгрунтовуючи заявлені вимоги зазначив, що 06 вересня 2003 року Виконкомом Красилівської сільської ради Броварського району Київської області зареєстровано його шлюб з відповідачем, про що свідчить актовий запис № 09 в книзі реєстрації шлюбів. Від шлюбу народилися сини - [PERSON] та [PERSON]. Разом з тим, сімейне життя не склалося, шлюб наразі існує лише формально, оскільки з лютого 2013 року вони не проживають разом та не ведуть спільного господарства. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, з викладених в позовній заяві підстав та просив задовольнити. Відповідач в судовому засіданні не заперечувала щодо розірвання шлюбу. Суд, заслухавши пояснення сторін, повно та всебічно з'ясувавши обставини в справі, об'єктивно дослідивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, знаходить позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. 06 вересня 2003 року Виконкомом Красилівської сільської ради Броварського району Київської області зареєстровано шлюб між позивачем та відповідачем, про що зроблено актовий запис № 09. [INFO] в подружжя народився син - [PERSON], а [INFO] - [PERSON]. Під час судового засідання встановлено, що з лютого 2013 року подружжя не веде спільного господарства та проживає окремо. Також ними погоджено, що діти будуть проживати з [PERSON]. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановлює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановлює ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Виходячи з наведеного, судом встановлено, що подружжя спільного господарства не веде, від застосування заходів примирення відмовилася та враховуючи, що відповідач позовні вимоги визнає, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову, оскільки збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-09 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вищезазначеним позовом, в якому просила розірвати шлюб з відповідачем. Обгрунтовуючи заявлені вимоги зазначила, 20 вересня 2003 року Чернігівським міським відділом реєстрації актів громадянського стану Чернігівського обласного управління юстиції зареєстровано її шлюб з відповідачем, про що свідчить актовий запис № 1561 в книзі реєстрації шлюбів. Від шлюбу народилися діти - [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO]. Разом з тим, через постійні конфлікти, суперечки спільне життя стало неможливим та нестерпним. Також зазначила, що сім'я фактично розпалась та примирення є неможливим, оскільки його збереження буде суперечити її інтересам. В судове засідання позивач не з'явилася, подала через канцелярію суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про його проведення повідомлена належним чином, відповідно до ч.5 ст. 74 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, об'єктивно дослідивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, знаходить позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. 20 вересня 2003 року Чернігівським міським відділом реєстрації актів громадянського стану Чернігівського обласного управління юстиції зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], про що зроблено актовий запис № 1561в книзі реєстрації шлюбів. [INFO] року в подружжя народився син - [PERSON], а [INFO] року син - [PERSON]. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановлює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Виходячи з наведеного, судом встановлено, що подружжя не веде спільного господарства, позивач від застосування заходів примирення категорично відмовилася, а тому збереження шлюбу буде суперечити її інтересам. Згідно ч. 1 ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище, у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення суд присуджує з другої сторони понесені нею судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-04 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вищезазначеним позовом, в якому просила розірвати шлюб з відповідачем. Обгрунтовуючи заявлені вимоги зазначила, що 01 березня 2013 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції м.Києва, зареєстровано її шлюб з відповідачем актовий запис № 240 в книзі реєстрації шлюбів. Від шлюбу народилася донька - [PERSON] [INFO]. Разом з тим, через різні погляди на сімейне життя та сімейні обов'язки сім'я розпалася. З 20 квітня 2015 року припинилися подружні стосунки з відповідачем, подружжя проживає окремо та не веде спільне господарство. За таких обставин просила шлюб розірвати, надання строку для примирення вважає недоцільним і неможливим. Позивач в судове засідання позов підтримала, просила його задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позову не заперечує. Суд, заслухавши пояснення позивача, повно і всебічно з'ясувавши обставини в справі, об'єктивно дослідивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, знаходить позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. 01 березня 2013 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції м.Києва зареєстровано шлюб між позивачем та відповідачем, про що зроблено актовий запис № 240. [INFO] в подружжя народилася донька - [PERSON]. Під час судового засідання встановлено, що через втрату почуття любові та поваги подружжя не веде спільне господарство, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дитині, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановлює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановлює ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Згідно ч. 1 ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище, у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Виходячи з наведеного, судом встановлено, що подружжя спільного господарства не веде, від застосування заходів примирення категорично відмовилися, за таких умов збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення суд присуджує з другої сторони понесені нею судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-03 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вищезазначеним позовом, в якому просила розірвати шлюб з відповідачем. Обгрунтовуючи заявлені вимоги зазначила, що 02 серпня 2008 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Попілянського районного управління юстиції Житомирської області, зареєстровано її шлюб з відповідачем актовий запис № 48 в книзі реєстрації шлюбів. Від шлюбу народиввся син - [PERSON] [INFO]. Разом з тим, через різні погляди на сімейне життя, між подружжям постійно виникали суперечки, що призвели до відчуження та втрати почуттів. Влітку 2014 року припинилися подружні стосунки з відповідачем, за цей час були спроби до примирення, але вони не дали бажаних результатів. За таких обставин просила шлюб розірвати, надання строку для примирення вважає недоцільним і неможливим. Позивач в судове засідання позов підтримала, просила його задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав. Суд, заслухавши пояснення сторін, повно і всебічно з'ясувавши обставини в справі, об'єктивно дослідивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, знаходить позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. 02 серпня 2008 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Попілянського районного управління юстиції Житомирської області зареєстровано шлюб між позивачем та відповідачем, про що зроблено актовий запис № 48. [INFO] в подружжя народився син - [PERSON]. Під час судового засідання встановлено, що через нерозуміння та суперечки подружжя не веде спільне господарство, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дитині, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановлює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановлює ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Виходячи з наведеного, судом встановлено, що подружжя спільного господарства не веде, від застосування заходів примирення категорично відмовилися, за таких умов збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення суд присуджує з другої сторони понесені нею судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-02 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вищезазначеним позовом, в якому просила розірвати шлюб з відповідачем. Обгрунтовуючи заявлені вимоги зазначила, що 03 липня 2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у м. Києві зареєстровано її шлюб з відповідачем, про що свідчить актовий запис № 876 в книзі реєстрації шлюбів. 21 серпня 2014 року від шлюбу народилася донька Віолетта. Разом з тим, з вересня 2015 року стосунки подружжя припинилися, стали виникати постійні сварки, перестали вести спільне господарство та проживають окремо. Відновлення сімейних стосунків неможливе, оскільки буде суперечити її особовим інтересам. В судовому засіданні позивач позов підтримала в повному обсязі та просила задовольнити, від надання строку на примирення відмовилася. Відповідач в судовому засіданні не заперечував щодо розірвання шлюбу, від надання строку на примирення відмовився. Суд, заслухавши пояснення позивача, відповідача, повно і всебічно зясувавши обставини в справі, обєктивно дослідивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, знаходить позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. 03 липня 2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у м. Києві зареєстровано шлюб між позивачем та відповідачем, про що зроблено актовий запис № 876. 21 серпня 2014 року в подружжя народилася донька Віолетта . Під час судового розгляду встановлено, що подружжя припинили ведення спільного господарства, через постійні сварки та непорозуміння, на даний час проживають окремо. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановлює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч. ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановлює ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до ст. 113 СК України, особа яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Виходячи з наведеного, судом встановлено, що подружжя спільного господарства не ведуть, від застосування заходів примирення категорично відмовилися, а тому за таких умов збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення суд присуджує з другої сторони понесені нею судові витрати.

Outcome: approved