Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-10 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із вказаним позовом, мотивуючи заяву тим, що [INFO] помер її батько [PERSON] , по смерті якого залишилося спадкове майно, а саме: житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що знаходяться в [ADDRESS] . Ще за життя спадкодавець посвідчив заповіт, яким все своє майно заповів [PERSON] , яка прийняла спадщину шляхом спільного проживання зі спадкодавцем на час смерті. Коли позивач звернулася до нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право власності на спадкове майно, їй було відмовлено у зв`язку з відсутністю у спадкодавця правовстановлюючих документів про право власності на вказане спадкове майно, а тому просила суд визнати за нею право власності на вказане спадкове майно. В судове засідання позивач [PERSON] , представник позивача [PERSON] , кожен зокрема, не з`явилися, однак подали до суду заяву з проханням проводити розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримали, просили задовольнити. Відповідач Прилісненська сільська рада Маневицького району Волинської області свого представника для участі в розгляді справи не направила, проте подали до суду заяву з проханням проводити розгляд справи у відсутності їх представника, позов визнають, щодо його задоволення не заперечують. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з цим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Інших заяв та клопотань під час підготовчого провадження від сторін не надходило. Відповідачем не було подано відзиву на позовну заяву. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачами. Дослідивши письмові докази у справі та проаналізувавши їх в сукупності, суд приходить наступних висновків. Згідно ст. ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців); спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1233 ЦК України встановлено, що заповіт є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1235, ч. 1 ст. 1236 цього ж Кодексу заповідач може призначати своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Заповідач має право охопити заповітом права та обов`язки, які йому належать на момент складання заповіту, а також ті права та обов`язки, які можуть йому належати в майбутньому. Згідно з ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ст. 1270 Цивільного кодексу України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] помер батько позивача [PERSON] , який ще за життя, а саме 04 грудня 2003 року посвідчив заповіт, яким все своє майно заповів [PERSON] (а.с. 4-7). Згідно витягу з погосподарської книги № 2 за 2006-2010 роки та довідки виконавчого комітету Прилісненської сільської ради Маневицького району Волинської області № 3776 від 17 серпня 2020 року по особовому рахунку № [NUMBER] будинок з надвірними будівлями та спорудами по [ADDRESS] належить [PERSON] , який помер [INFO] . Від імені спадкодавця 4 грудня 2003 року було посвідчено заповіт на ім`я [PERSON] , яка прийняла спадщину шляхом спільного проживання зі спадкодавцем. Пережилого подружжя немає. Іншими спадкоємцями є [PERSON] , [PERSON] (а.с. 8, 9). Із заяв [PERSON] та [PERSON] , посвідчених нотаріально, вбачається, що від спадщини, яка залишилася після смерті батька [PERSON] , вони відмовляються, просять вважати такими, що відмовилися від спадщини. Не заперечують щодо видачі свідоцтва на ім`я сестри [PERSON] (а.с. 14, 15). Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 930/02-31 від 26 листопада 2020 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченим Карасинською сільською радою Маневицького району Волинської області 04 грудня 2003 року за Р№8, після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , у зв`язку з відсутністю документів, що посвідчують право власності на спадкове майно, а саме - житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходяться в [ADDRESS] (а.с. 16). Відповідно до повідомлення Маневицької державної нотаріальної контори Волинської області № 1010/01-16 від 17 грудня 2020 року після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , заведена спадкова справа № 398 за 2020 рік. 10 вересня 2020 року з заявами про пропущений шестимісячний строк для прийняття спадщини звернулись [PERSON] та [PERSON] (а.с. 25-28). Згідно висновку Маневицького архітектурно - планувального підприємства від 1 вересня 2020 року житловий будинок та господарські будівлі, що знаходяться в [ADDRESS] , відповідають діючим державним будівельним, санітарним і пожежним нормам (а.с. 13). Зважаючи на вищевикладене та беручи до уваги те, що [PERSON] є спадкоємцем за заповітом, прийняла спадщину у встановлений законом строк та спосіб, суд приходить висновку про доцільність визнання за позивачем права власності на вказане спадкове майно.

Outcome: approved