Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-12 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вищезазначеним позовом, який мотивує тим, що [INFO] померла її бабуся - [PERSON], а [INFO] померла її мати - [PERSON], після смерті яких відкрилася спадщина, що складається з будинку [ADDRESS]. Вона прийняла спадщину за ними, так як на час їх смерті і до 15 серпня 2007 року постійно проживала у вказаному будинку. Для оформлення спадщини за покійними бабусею і матір'ю та отримання свідоцтва про право на спадщину на вказаний будинок, вона звернулася до нотаріуса, однак їй було відмовлено в оформленні такої за відсутністю правовстановлюючих документів на даний будинок. Тому просить задовольнити позов та визнати за нею право власності на будинок в порядку спадкування за законом. У судове засідання позивач не з'явилася, однак її представник - адвокат [PERSON] подав заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримав повністю. Представник відповідача в судове засідання також не з'явилася, подала заяву про розгляд справи за її відсутності та не заперечила проти задоволення позову. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. У судовому засіданні встановлено, що [INFO] померла бабуся позивача - [PERSON], що стверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER], виданим відділом реєстрації актів громадянського стану Перечинського районного управління юстиції Закарпатської області 12 вересня 2000 року, а [INFO] померла її мати - [PERSON], що стверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER], виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Перечинського районного управління юстиції Закарпатської області 20 лютого 2007 року (а. с. 11-16). Також встановлено, що рішенням виконкому Перечинської селищної Ради народних депутатів № 21 «Про дозвіл громадянам селища на знос старих будинків і на цих місцях будівництво нових» від 15 лютого 1978 року [PERSON]. дозволено знести будинок в [ADDRESS] побудувати новий (а. с. 5-10, 25). Згідно довідок Перечинської міської ради Закарпатської області № 193 та № 194 від 08 серпня 2014 року, на день смерті [PERSON]., яка померла [INFO], та [PERSON], яка померла [INFO], і до 15 серпня 2007 року за адресою [ADDRESS] була зареєстрована позивач - [PERSON], 1981 року народження (а. с. 26, 27). Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 38649415 від 16 жовтня 2014 року та Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 39091667 від 05 грудня 2014 року, спадкові справи стосовно спадкодавців [PERSON], яка померла [INFO] та [PERSON], яка померла [INFO] у Перечинській нотаріальній конторі не заведені (а. с. 37-38, 43-44). Разом з цим, згідно повідомлення Перечинської державної нотаріальної контори за вих. № 165/01-16 від 10 вересня 2014 року, позивачу [PERSON] було відмовлено у оформленні спадщини, оскільки свідоцтво про право власності на житловий будинок [ADDRESS] за життя спадкодавця [PERSON] виготовлено та зареєстровано, у встановленому законодавством порядку не було (а. с. 24). Як роз'яснено в п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 «Про судову практику в справах про спадкування» від 30 травня 2008 року, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст. ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно норм ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно ч. 3 ст. 1296 цього Кодексу відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. У відповідності до ч. 2 ст. 41 Конституції України право приватної власності набувається у порядку, визначеному законом. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON] постійно проживала з покійними бабусею та матір'ю у спадковому будинку на час відкриття спадщини та продовжує там жити і після їх смерті, протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України не відмовилася від неї, а тому вважається такою, що прийняла спадщину (а. с. 13-23). Отже враховуючи те, що позивач протягом встановленого законом строку прийняла спадщину, однак у неї існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, суд, використовуючи винятковий спосіб їх захисту - визнання права власності на спадкове майно, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. На підставі наведеного та

Outcome: approved