Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-13 00:00:00

[PERSON] звернулася до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовною заявою до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що вона є власником квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] . У вищезазначеній квартирі разом з нею зареєстрований, але фактично не проживає з вересня 2012 року її син [PERSON] . Наявність реєстрації відповідача у житловому приміщенні порушує її права та інтереси, як власника квартири, оскільки створює перешкоди у здійсненні нею права користування та розпоряджання своїм майном. Позивач звернулася з цим позовом до суду і просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою, розташованою за адресою: [ADDRESS] . Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити, не заперечувала проти винесення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Додатково в судовому засіданні пояснила, що відповідач [PERSON] у квартирі, розташованій за адресою: [ADDRESS] , не проживає, не сплачує комунальні послуги, через це вона не може отримати субсидію. З вересня 2012 року [PERSON] не мешкає з нею в спірній квартирі, де він знаходиться їй невідомо. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про день, час і місце судового засідання справи повідомлявся належним чином, що підтверджується матеріалами справи. Причини неявки суду не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. Відповідач своїм правом на подачу відзиву не скористався. 16.12.2019 року судом було постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона проживає за адресою: [ADDRESS] . З [PERSON] вона має сусідські відносини. У сусідки [PERSON] є син [PERSON] , якого вона востаннє бачила приблизно п`ять, шість років назад. Інна з сином мешкала в квартирі [ADDRESS] . Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона знає [PERSON] - це її сусідка. [PERSON] - син [PERSON] , який не мешкає за адресою: [ADDRESS] приблизно з 2012 року. Він перебуває у розшуку. [PERSON] сина з квартири не виганяла, чи були у них конфлікти не знає. [PERSON] мешкає в квартирі [ADDRESS] сама протягом останніх п`яти років. Заслухавши пояснення позивача, допитавши свідків, дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступне. Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно ст. 47 Конституції України кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав і основних свобод людини, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Частиною 1 статті 319 ЦК України встановлено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. В силу вимог ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно з правовою позицією Постанови Верховного суду України від 16.01.2012 р. по справі за позовом про усунення перешкод у користуванні власністю у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред`явивши разом з тим одну з таких вимог: про позбавлення права власності на житлове приміщення; про позбавлення права користування житловим приміщенням; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою. Відповідно до ст. 150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Відповідно до статті 405 ЦК України передбачено, що члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. В судовому засіданні встановлено, що квартира, розташована за адресою: [ADDRESS] , належить на праві приватної власності [PERSON] , що підтверджується копією договору купівлі-продажу квартири серії АВО №016517 від 27.10.2000 року, посвідченого приватним нотаріусом Сєвєродонецького міського нотаріального округу Кізімою В.В., зареєстрованим в реєстрі за №3817. Право власності на квартиру зареєстроване в Сєвєродонецькому БТІ Луганської області від 13.12.2000 року за реєстровим № 180. Згідно довідки №17623 від 21.08.2019 року, виданої Відділом адміністративних послуг Центру надання адміністративних послуг у м. Сєвєродонецьку, за адресою: [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Згідно з листом Слідчого управління Головного управління Національної поліції в Луганській області №15695/111/18-2019 від 18.12.2019 року [PERSON] , [INFO] , є підозрюваним у кримінальному провадженні №12012030370000090 з правовою кваліфікацією за ч. 1 ст. 121, ч. 4 ст. 296 КК України. Досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні зупинено 08.02.2013 року у зв`язку із розшуком підозрюваного. Аналізуючи обставини, встановлені в судовому засіданні у сукупності з наданими доказами, суд встановив, що відповідач [PERSON] за місцем реєстрації не проживає більше 1 року без поважних причин. Зазначена обставина знайшла своє підтвердження поясненнями позивача, свідченнями свідків та письмовими доказами. Зазначене дає підстави суду зробити висновок про те, що позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Згідно із ч. 1, 3 ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені судові витрати по оплаті судового збору у сумі 768,40 грн. у зв`язку з документальним їх підтвердженням.

Outcome: approved