Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-28 00:00:00

[PERSON] звернулася до Лановецького районного суду з позовом до Лановецької міської ради Тернопільської області про визнання права власності на спадкове майно після померлої [INFO] [PERSON], а саме на виробничий будинок - пункт штучного осіменіння, що знаходиться в [ADDRESS], який було виділено померлій в натурі на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства Агрофірми «Лановецька». Заявлені вимоги позивачка мотивує тим, що вона є спадкоємцем за заповітом після смерті матері. Померлій за життя належав виробничий будинок - пункт штучного осіменіння, згідно свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) з відміткою про виділення майна в натурі. Рішенням Виконавчого комітету Лановецької міської ради Тернопільської області від 27 лютого 2014 року пункту штучного осіменіння було присвоєно погосподарський номер - [ADDRESS] Після смерті спадкодавця вона у встановленому порядку прийняла спадщину, оскільки зверталася до нотаріальної контори для оформлення своїх спадкових прав. Однак, у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом їй було відмовлено у зв'язку із відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно (свідоцтва про право власності). В судовому засіданні позивачка заявлені вимоги підтримала, зіславшись на мотиви, викладені в позовній заяві. Представник відповідача - Лановецької міської ради в судове засідання не з»явився. Надіслав суду заяву, в якій позов визнав повністю та просить слухати справу без його участі. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши докази по справі, суд з'ясував наступні обставини. [PERSON] померла [INFO], що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER], виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Лановецького районного управління юстиції у Тернопільській області 07 травня 2014 року, актовий запис №44. [PERSON], 1934 року народження, 14 червня 1968 року уклала шлюб з [PERSON], 1911 року народження, після реєстрації одруження їй було присвоєно прізвище [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про одруження [NUMBER], виданим 14.06.1968 року Лановецьким рай. ЗАГС Тернопільської області та свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим 22 січня 1968 року. [PERSON], [INFO], є дочкою [PERSON], що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим 30 серпня 1985 року відділом ЗАГС Лановецького райвиконкому Тернопільської області. 23 квітня 1988 року було укладено шлюб між [PERSON] та [PERSON], після укладення шлюбу їй було тприсвоєно прізвище «[PERSON]», що стверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER], виданим 23 квітня 1988 року відділом ЗАГС Лановецького райвиконкому Тернопільської області. Відповідно до заповіту, посвідченого 15 березня 2014 року приватним нотаріусом Лановецького нотаріального округу Доротюк Р.Р. та зареєстрованого в реєстрі за №211, [PERSON] все своє майно, яке на день її смерті виявиться їй належним, де б воно не знаходилося та з чого б не складалося, і взагалі все те, на що вона за законом матиме право, заповіла [PERSON]. За життя спадкодавця було видано свідоцтво про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) серії [NUMBER], видане 17 грудня 2003 року Лановецькою міською радою Тернопільської області на прізвище [PERSON] з відміткою про виділення майна в натурі. З довідки, виданої ПП ім.Матросова вбачається, що згідно свідоцтва на право власності на майновий пай [PERSON] було виділено сільський пункт штучного осіменіння, який знаходиться в [ADDRESS], на суму 2300 грн. Рішенням №17 Лановецької міської ради Тернопільської області від 27 лютого 2014 року, пункту штучного осіменіння було присвоєно погосподарський номер: [ADDRESS]. 16 серпня 2014 року позивачка звернулася до приватного нотаріуса Лановецького районного нотаріального округу із письмовою заявою про прийняття спадщини. Постановою приватного нотаріуса Лановецького районного нотаріального округу від 07 квітня 2015 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв'язку з тим, що нею не подано відомості та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії, які б підтверджували право власності [PERSON] на спадкове майно. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. В судовому засіданні встановлено, що підтверджується матеріалами справи, що спірне нерухоме майно - виробничий будинок - пункт штучного осіменіння, що знаходиться в [ADDRESS], було виділено померлій [PERSON], як майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства. Спадкодавець на день смерті мала право на отримання документа про право власності на спадкове майно, однак не встигла цього зробити. Статтею 1236 ЦК України визначено, що заповідач має право охопити заповітом права та обов'язки, які йому належать на момент складання заповіту, а також ті права та обов'язки, які можуть йому належати в майбутньому. Проаналізувавши докази, надані сторонами і ті, що здобуті у судовому засіданні, суд вважає, що позивач [PERSON] набула право власності на спірне майно в порядку спадкування на підставі заповіту, оскільки прийняла спадщину у встановленому законом порядку, а оформити свої спадкові права в нотаріальній конторі можливості не має через відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно на ім»я спадкодавця.

Outcome: approved