Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-02 00:00:00

[PERSON] звернулася до Оболонського районного суду м. Києва зі скаргою на дії старшого державного виконавця Вишгородського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Хмелєва Марина Володимирівна, стягувач: [PERSON], в якій просила скасувати постанову старшого державного виконавця про стягнення з боржника виконавчого збору від 17.03.2016 р. ВП № 36171424 та стягнення витрат на проведення виконавчих дій у виконавчому провадження ВП № 36171424. Свої вимоги мотивує тим, що дані постанови про стягнення з боржника виконавчого збору та стягнення витрат на проведення виконавчих дій у виконавчому провадження є незаконними, оскільки були винесені з порушенням вимог, які встановлені Законом України «Про виконавче провадження», тому і звернулась до суду з даною скаргою. Представник заявниці у судовому засіданні просив задовольнити скаргу з підстав, викладених в ній. Представник зацікавленої особи у судовому засіданні заперечував та просив відмовити у задоволенні скарги. Заслухавши представника скаржниці, представника зацікавленої особи, дослідивши письмові докази, що містяться в матеріалах справи, суд вважає скаргу такою, що не підлягає задоволенню з наступних підстав. Перевіряючи обставини справи, судом встановлено, що відповідно до рішення Оболонського районного суду м.Києва від 05.10.2009 року, на підставі якого стягувачу було видано виконавчий лист від 26.11.2009 року в цивільній справі №2-3205/2009, яким стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] заборгованість в розмірі 298 840,78гривень шляхом звернення на майно магазин продовольчих товарів за адресою [ADDRESS]. Виконавчий лист, виданий на виконання цього рішення, був пред'явлений для примусового виконання до Вишгородського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області шляхом подання до відділу примусового виконання рішень заяви про прийняття до примусового виконання та відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого листа №2-3205/2009 від 26.11.2009 року. Відповідно до ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби (ч.1). Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом. За заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова (ч.2). 21.01.2013 року старшим державним виконавцем Вишгородського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській областівинесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 36171424 з виконання виконавчого листа № 2-3205/2009, виданого Оболонського районним судом м.Києва 26.11.2009 року, відповідно до якої боржнику надано семиденний строк з моменту винесення постанови про відкриття виконавчого провадження для добровільного виконання рішення. Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 06.08.2014року по справі № 363/2882/14-ц визнано мирову угоду між [PERSON] та [PERSON] Згідно ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження», у разі невиконання боржником рішення майнового характеру у строк, встановлений частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного його виконання, постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню чи поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом. У разі невиконання боржником у той самий строк рішення, за яким боржник зобов'язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавчий збір стягується в розмірі шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з боржника - фізичної особи і в розмірі ста двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з боржника - юридичної особи. У зазначених розмірах виконавчий збір стягується з боржника також у разі повернення виконавчого документа без виконання за письмовою заявою стягувача та у разі виконання рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки та виконання боржником рішення після закінчення строку для самостійного його виконання, зокрема шляхом перерахування коштів безпосередньо на рахунок стягувача. Постанова про стягнення виконавчого збору може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом. Виконавчий збір стягується незалежно від вчинення державним виконавцем заходів примусового виконання, передбачених цим Законом (ч.1). Виконавчий збір не стягується за виконавчими документами про конфіскацію майна, стягнення періодичних платежів, накладення арешту на майно для забезпечення позовних вимог, стягнення виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, штрафів, накладених відповідно до вимог цього Закону, за виконавчими документами, які підлягають негайному виконанню, а також у разі перерахування коштів стягувачу у випадку, передбаченому частиною другою статті 27 цього Закону, та у разі виконання рішень у порядку, встановленому Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень». У разі закінчення виконавчого провадження у зв'язку із скасуванням рішення, що підлягало виконанню на основі виконавчого документа, виконавчий збір не стягується, а стягнутий виконавчий збір повертається боржникові (ч.5). [PERSON] звернулася до Вишгородського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області з заявою про закінчення виконавчого провадження ВП №36171424. Однак як з'ясувалося станом на 15.07.2016р. дане виконавче провадження не закінчено. Відповідно до п.2ч.1ст.49 Закону України « Про виконавче провадження» від 21.04.1999року, який втратив чинність 05.10.2016р. на підставі Закону України « Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року, виконавче провадження підлягає закінченню у разі визнання судом мирової угоди між стягувачем та боржником у процесі виконання. Як вбачається з матеріалів виконавчого провадження 03.10.2016р. старшим державним виконавцем Вишгородського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Хмелєвої Марини Володимирівни винесено постанову про закінчення виконачого провадження ВП №36171424 на підставі п.2ч.1ст.ст.49,50 Закону України « Про виконавче провадження»( а.с.45). Оскільки рішення суду боржником в добровільному порядку виконано не було, в строк встановлений держвиконавцем, 17.03.2016 року старшим державним виконавцем Вишгородського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Хмелєвою Мариною Володимирівноювинесено постанову про стягнення з боржника [PERSON] виконавчого збору в розмірі 29884,07 грн. та витрати пов'язані з виконанням виконачих дій в розмірі 100,00грн. За таких обставин, оскільки судом було встановлено, що на даний час виконавче провадження закінчено, однак боржником в межах якого держвиконавцем винесено оскаржувану постанову про стягнення виконавчого збору та витрат пов'язаних з виконанням виконачих дій, триває, держвиконавець при винесенні оскаржуваної постанови діяв відповідно до вимог закону, в межах повноважень, тому суд вважає, що з його боку права чи свободи заявника вказаною постановою не були порушені, а тому відмоляє в задоволенні скарги. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed