Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-17 00:00:00

[PERSON] звернулася до [PERSON] про розірвання шлюбу, стягнення аліментів на утримання дітей, звільнення від сплати аліментів. [PERSON] просить шлюб розірвати на тій підставі, що стосунки між ним і дружиною погіршились в звязку з тим, що вона зловживає спиртними напоями. Вони проживають окремо, між ними втрачено почуття любові та поваги Примирення є недоцільним, оскільки не матиме наслідком збереження сім'ї. Від шлюбу у подружжя народилося троє дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]., [PERSON], [INFO] Відповідно до судового наказу від 21.05.2018 р. з позивача стягнуто на користь відповідачки аліменти на утримання дітей у розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 16.05.2018 р. до досягнення дітьми повноліття. Позивач зазначає, що через юридичну необізнаність не подав заяву про перегляд вказаного судового наказу. 18.07.2018 р. відповідачка без будь-яких пояснень та попередження про це, залишила сімю. [PERSON] був змушений повідомити про ситуацію, яка склалася в його сімї службу у справах дітей Сарненської РДА та Ремчицьку сільську раду. З позовної заяви також вбачається, що за дітьми доглядає позивач. Позивач в судове засідання не зявився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Проте, через канцелярію суду від його представника надійшла заява з якої вбачається, що він просить справу розглядати у його відсутність , позовні вимоги задоволити. Відповідач, яка викликалася в судове засідання через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України, в судове засідання не з'явилася. Про причини неявки суду не повідомила. Суд, вважає можливим розгляд справи провести у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів з постановленням заочного рішення у справі, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази по справі, дійшов до висновку, що позов обгрунтований та підлягає до повного задоволення, при цьому суд, встановив, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 23.12.2011 року виконавчим комітетом Ремчицької сільської ради Сарненського району Рівненської області, актовий запис №26, про що свідчить свідоцтво про укладення шлюбу серія [NUMBER]. Сторони по справі мають троє дітей [PERSON], [INFO] (Серія [NUMBER]), [PERSON], [INFO]. (Серія [NUMBER]), [PERSON], [INFO] (Серія [NUMBER]). Згідно ст.112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з подружжя. На підставі ч.3 ст.105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього Кодексу. Відповідно до ст.109 Сімейного Кодексу України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Із позовної заяви, встановлено, що спільне подружнє життя у сторін не склалося, вони проживають окремо один від одного, не підтримують шлюбних відносин, примирення не бажають. Суд відповідно до ст.111 Сімейного Кодексу України вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Ні один із подружжя не виявив бажання до примирення, що свідчить про небажання сторін зберегти сім'ю. Шлюб існує формально, що суперечить інтересам обох сторін, а тому його необхідно розірвати. Відповідно до судового наказу від 21.05.2018 р. з [PERSON], [INFO], уродженця та жителя [ADDRESS] на користь [PERSON], проживаючої [ADDRESS], працюючого в ДП «Сарненське лісове господарство» аліменти на утримання дітей : сина [PERSON], [INFO], дочки [PERSON], [INFO], дочки [PERSON], [INFO] у розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви до суду 16.05.2018 р. і до досягнення дітьми повноліття. Згідно ч.1 ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів суд, відповідно до ст.182 СК України повинен враховувати стан здоров'я та матеріальне становище дитини і платника аліментів, а також інші обставини, що мають істотне значення. Проте, суду не надано відповідачем доказів того, що вона є непрацездатною, а також не надано підтвердження того, що на своєму утриманні має інших непрацездатних осіб. Тому, виходячи з вищевказаних норм Сімейного кодексу України, приймаючи до уваги, що неповнолітні діти проживають разом із позивачем та перебувають на повному його матеріальному утриманні і домовленості між ним та відповідачем про способи виконання обов'язку утримувати динити не досягнуто, суд вважає вимоги позивача про стягнення із відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дитини правомірними. Згідно ч.1 ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Згідно ч.3 цієї ж статті за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до частини 2 статті 182 Сімейного кодексу України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Оскільки відповідач не приймає участі у вихованні дітей, не надає матеріальної допомоги, а відповідачем не подано доказів, що матеріальний чи сімейний стан, стан її здоров'я не дозволяє їй працювати або що вона має інших непрацездатних осіб на утриманні, тому з неї слід стягувати аліменти в примусовому порядку в розмірі 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви і до досягнення дітьми повноліття, одночасно звільнивши [PERSON] від сплати аліментів за судовим наказом Сарненського районного суду Рівненської області від 21.05.2018 р. у справі №572/1343/18. Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Позивач просить стягнути з відповідача понесені ним судові витрати, а саме сплачений ним судовий збір. Відповідно до статі 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі наведеного,

Outcome: approved