Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-31 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON] , просить збільшити розмір аліментів, які стягуються із відповідача на підставі рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 29 липня 2011 року у справі №2-5790/11 та стягувати аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] та неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі по 4000 гривень щомісяця на кожну дитину починаючи стягувати з дня вступу рішення в законну силу і до досягнення повноліття. Позов мотивовано тим, що з моменту прийняття судом рішення про стягнення аліментів, змінилися обставини, зокрема, на даний час вона має третю дитину, у зв`язку із чим перебуває в відпустці по догляду до досягнення дитиною трьох років. Відповідач займається ремонтами, є підприємцем, а тому в змозі сплачувати аліменти. Зауважує, що дочка [PERSON] займається в секції з веслуваннях на байдарках та каное, є кандидатом в майстри спорту, та спортивна діяльність потребує значних капіталовкладень. Дочка [PERSON] періодично хворіє та потребує лікарств, [PERSON] в грудні 2020 року перенесла оперативне втручання, в доньки [PERSON] хвороба серця. Багато витрат йде на комунальні послуги, одяг, взуття, лікарства від сезонних захворювань, спортивний інвентар. Відповідач надав суду відзив на позов, в якому не заперечує проти збільшення розміру аліментів до 1200 гривень щомісяця. В заявах по суті зауважує, що постійно спілкується з дітьми, надає їм допомогу та особисті кошти, заборгованість по аліментах відсутня. Він є фізичною особою підприємцем, його задекларований дохід за 2020 рік становить 1000 гривень в місяць. Просить звернути увагу, що має проблеми з хребтом, у зв`язку із чим не може виконувати складну роботу. Крім того, зараз складна ситуація із пандемією, тому доходи мінімальні. Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 11 грудня 2020 року відкрито провадження по справі та призначено її до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження із викликом сторін. В судовому засіданні позивачка позов підтримала з підстав, викладених в ньому. Пояснила, що дочка [PERSON] професійно займається спортом, має значні досягнення, та на це потрібні значні витрати. Раніше утримувати фінансово дітей їй допомагав батько, однак, нещодавно він помер. Вона платить за комунальні послуги про 5300 гривень в місяць. Відповідач займається ремонтними роботами, а такі роботи дорого цінуються, а тому його доходи є значно більшими від задекларованих. Зауважує, що вона перебуває в декретній відпустці з третьою дитиною, та працювати не має можливості. Відповідач проживає з батьком, який працює, оплачує комунальні послуги та купляє продукти. Дочки займаються в репетиторів, що також потребує додаткових затрат. Представник відповідача в судовому засіданні просить врахувати доводи зазначені у заявах по суті. Розглянувши справу, судом досліджено такі докази та встановлено такі обставини. Сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 17 липня 2003 року, який розірвано рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 27 вересня 2011 року у справі №2-5792/11. В цьому шлюбі народилися донька [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] ) та донька [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] ). Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 29 липня 2011 року по справі № 2-5790/11 стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу), однак не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 12 липня 2011 року до досягнення дітьми повноліття. Виконавчий лист №2-5790/11 від 29.07.2011 року звернуто до виконання до Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції. Відповідно до довідки від 24 листопада 2020 року, виданою ФОП [PERSON] , [PERSON] працює продавцем непродовольчих товарів, на цей час перебуває у відпустці по догляду за дитиною до трьох років. Як вбачається із довідки ТзОВ «Мрія» №2720 від 10.12.2020 року [PERSON] зареєстрована та проживає в [ADDRESS] , разом з доньками [PERSON] , 2003 року народження, [PERSON] , 2006 року народження та [PERSON] , 2019 року народження. Згідно довідки КЗ «Комплексна дитячо-юнацька спортивна школа з водних видів спорту», [PERSON] з 01 вересня 2016 року займається в спортивній секції з веслування на байдарках і каное, є кандидатом в майстри спорту України, багаторазова учасниця Всеукраїнських змагань, срібна призерка чемпіонату України 2020 року. Як видно із довідки КНП Тернопільського обласного лікарсько-фізкультурного диспансера» від 13 січня 2021 року, та консультативних висновків лікаря Медичного центру, [PERSON] знаходиться на диспансерному обліку з приводу захворювань постави, а також зверталася за медичною допомогою до лікаря з приводу хвороби шкіри, де їй призначалися медичні препарати. Згідно інформацією Тернопільського міського відділу ДВС від 20.01.2021 року, заборгованість по аліментах станом на 01.02.2021 року [PERSON] перед [PERSON] відсутня. Як вбачається з довідки Головного управління ДПС України в Тернопільській області №25127 від 18.11.2020 року, [PERSON] перебуває на обліку в податкових органах як фізична особа підприємець з 08.02.2018 року на спрощеній системі оподаткування, та за січень-вересень 2020 року задекларував дохід в розмірі по 1000 гривень в місяць. Як видно із висновку лікаря-рентгенолога за результатами магнітно-резонансної томографії поперекового відділу хребта від 07.05.2018 року, в [PERSON] діагностовано хондроз. Всебічно, повно об`єктивно та безпосередньо дослідивши докази по справі, надавши їм оцінку на предмет належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо та достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, суд доходить переконання, що позов слід задовольнити частково, виходячи із таких міркувань. У відповідності до статті 180, 181 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до вимог ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (частина 3 статті 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених із зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки стаття 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). В силу вимог ст. 182 СК суд при визначенні розміру аліментів враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. В силу вимог ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Суд вважає, що після винесення Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області рішення від 29 липня 2011 року про стягнення аліментів, з віком дітей збільшилися потреби дітей, які хворіють, займаються спортом, та, враховуючи інфляційні процеси в державі, а також майновий стан дітей, перебувають на утриманні матері, наявність в позивачки третьої дитини віком до трьох років та у зв`язку із цим перебування у неоплачуваній відпустці, а також зважаючи на вік позивача, те, що він є працездатним, підприємцем, займається ремонтними роботами та вартість ремонтних робіт на ринку, не має інших утриманців, тому розмір аліментів, який стягується на утримання дітей, слід збільшити. Отже, суд доходить переконання, що позов слід задовольнити частково, збільшити аліменти на утримання дітей та стягувати на утримання дочки [PERSON] , [INFO] та неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі по 2100 гривень щомісяця на кожну дитину починаючи стягувати з дня вступу рішення в законну силу і до досягнення повноліття. Такий розмір аліментів є меншим ніж мінімальний рекомендований розмір аліментів встановлений статтею 182 Сімейного кодексу України, - прожиткового мінімум на дитину віком від 6 до 18 років. Ще менший розмір аліментів, на думку суду, не буде достатнім для належного виховання та утримання дочок та забезпечення дітей належним рівнем життя, необхідним для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку, зважаючи на перебування у декретній відпусті матері. Позивачка не надала доказів того, що відповідач зможе платити аліменти в більшому розмірі - по 4000 гривень в місяць, а тому в цій частині позов слід відхилити. Також, зважаючи на те, що позивачка звільнена від сплати судового збору, на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», а відтак, відповідно до ст. 141 ЦПК України, його слід стягнути з відповідача в дохід держави в розмірі 908 (дев`ятсот вісім) грн.

Outcome: partial