Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-27 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування. Свій позов мотивувала тим, що вона є спадкоємцем за законом після смерті свого чоловіка [PERSON], який помер [INFO] року. Інші спадкоємці за законом першої черги: мати померлого та діти, відмовилися від прийняття спадщини на її користь. Вона також є спадкоємцем за заповітом після смерті її свекрухи [PERSON], яка померла [INFO] року. Спадщину вона прийняла, подавши відповідні заяви, і оформляє право на спадщину на будинковолодіння. Разом з тим, в оформленні права на спадщину на земельну ділянку їй відмовлено, зважаючи, що спадкодавці, як померлий [PERSON], так і [PERSON], які прийняли спадщину після [PERSON], отримали свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку, однак на державному акті про право власності на земельну ділянку відсутні відмітки про реєстрацію права власності [PERSON] та [PERSON] За таких обставин просить визнати за нею право приватної власності на земельну ділянку площею 0,0665 га, кадастровий номер 0510100000:02:093:0049, в межах згідно з планом, розташовану по [ADDRESS], з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, в тому числі на ? її частину в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], чоловіка позивача, який помер [INFO] року, та ? частину - в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], яка померла [INFO]. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала на підставах, викладених в позовній заяві. Представник відповідача при розгляді справи покладався на думку суду. Дослідивши матеріали даної цивільної справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено наступні фактичні обставини справи, яким відповідають правовідносини, які регулюються нормами ЦК України, зокрема нормами спадкового права. Судом встановлено, що з 08 грудня 1984 року позивач перебувала в шлюбі з [PERSON], [INFO]. Від шлюбу мають двоє дітей: [PERSON] та [PERSON]. [INFO] року помер [PERSON], батько чоловіка позивача. Спадкоємцями після його смерті були: [PERSON] та [PERSON], які успадкували належне спадкодавцеві майно в рівних долях, а саме: будинковолодіння [ADDRESS] а також земельну ділянку площею 0,06665 га з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, розташовану в [ADDRESS] кадастровий номер 0510100000:02:093:0049, що належала померлому відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ 378352, виданого 13.12.2005 року. [PERSON] та [PERSON] оформили спадщину належним чином, отримали свідоцтва про право на спадщину як на земельну діяльну, так і на будинковолодіння. Їх право власності на будинковолодіння, отримане в порядку спадкування, зареєстроване комунальним підприємством «Вінницьке міське бюро технічної інвентаризації» 15 листопада 2010 року в книзі 57, номер запису 16188. Під час видачі свідоцтв про право на спадщину на земельну ділянку на Державному акті на право власності на земельну ділянку зроблена відмітка про перехід права власності на земельну ділянку згідно вимог постанови Кабінету Міністрів України від 6 травня 2009 року № 439 «Про деякі питання посвідчення права власності на земельну ділянку». При цьому, відмітка органу реєстрації не проведена. [INFO] року помер [PERSON], чоловік позивача. Спадкоємцями за законом першої черги після його смерті є: позивач, [PERSON] - мати померлого, та діти: [PERSON] і [PERSON]. [PERSON] та діти позивача відмовилися від прийняття спадщини на користь позивача. Позивач спадщину прийняла, подавши заяву до нотаріальної контори та оформила право на спадщину за законом на ? частину житлового будинку з відповідною часткою будівель та споруд під [ADDRESS], що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом, виданим Першою вінницькою нотаріальною конторою 27 січня 2014 року, за реєстровим №1-203, зареєстрованим в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 27 січня 2014 року, номер запису 4434400. [INFO] року померла [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина. Спадкоємцем за заповітом є позивач по справі. Інший спадкоємець [PERSON], яка є дочкою померлої [PERSON] та має право на обов'язкову частку у спадщині як непрацездатна за віком, відмовилась відповідно до її заяви до Першої вінницької державної нотаріальної контори від 22 січня 2014 року. Позивач прийняла спадщину після померлої [PERSON], подавши заяву до нотаріальної контори та оформила право на спадщину за заповітом на ? частину житлового будинку з відповідною часткою будівель та споруд під [ADDRESS], що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом, виданим Першою вінницькою нотаріальною конторою 27 січня 2014 року, за реєстровим № 1-200, зареєстрованим в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 27 січня 2014 року, номер запису 4434400. Постановою державного нотаріуса Першої вінницької державної нотаріальної контори від 19.11.2003 року позивачу відмовлено в оформленні права на спадщину на земельну ділянку в зв'язку з відсутністю на Державному акті на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №378 352, виданому виконавчим комітетом Вінницької міської ради 13 грудня 2005 року, відмітки компетентного органу про реєстрацію права власності [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до ст. ст. 1216, 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Умовою для переходу в порядку спадкування прав власності на об'єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством порядку. Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на житловий будинок, земельну ділянку, то спадкоємець також не набуває права власності в порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно,зокрема на земельну діяльну. Відповідно до ст. 1255 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Враховуючи встановлені обставини, а саме належність [PERSON] земельної ділянки на праві власності відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ 378352, виданого 13.12.2005 року, та дії [PERSON] та [PERSON] для прийняття спадщини після померлого [PERSON], суд приходить до висновку, що [PERSON], який помер [INFO] року, та [PERSON], яка померла [INFO] року, при житті набули право на частки в праві власності на земельну ділянку площею 0,0665 га, в межах згідно з планом, з цільовим призначення для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, розташовану по [ADDRESS], кадастровий номер 0510100000:02:093:0049, такого права на час смерті не втратили, тому їх частки в праві власності на вказану земельну ділянку входять до спадкової маси, на яку відкрилась спадщина після їх смерті. Позивачем доведено в судовому засіданні, що вона є спадкоємцем в порядку спадкування за законом після смерті свого чоловіка [PERSON] та в порядку спадкування за заповітом після смерті свекрухи [PERSON] Позивач своєчасно звернулася за оформленням права власності, успадкувала все належне померлим майно, в тому числі і вказану вище земельну ділянку. Враховуючи відсутність відмітки органу реєстрації про право власності на земельну ділянку померлих позивач [PERSON] не може здійснити свої спадкові праві в позасудовому порядку. Разом з тим, позивач спадщину прийняла і свого права на спадщину не втратила. Відповідно до статей 321, 328, 392 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права або обмежений у його здійсненні. Право власності вважається придбаним правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або його незаконність не встановлена судом. Власник може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право не визнається іншою особою. Враховуючи викладене, що суд дійшов висновку, що позивач набула право власності на земельну ділянку по [ADDRESS], в тому числі на ? її частину в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] та на ? частку в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], тому є всі підстави для визнання за позивачем права власності в порядку спадкування. На підставі викладеного,

Outcome: approved