Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-13 00:00:00

[PERSON] звернулася до Ленінського районного суду м. Запоріжжя з позовною заявою до [PERSON], третя особа: Відділ по Ленінському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради про позбавлення батьківських прав. Свої позовні вимоги позивачка обґрунтовує тим, що 26 жовтня 2002 року між нею та відповідачем був зареєстрований шлюб. Від даного шлюбу у них народилась донька - [PERSON], [INFO]. 17 січня 2008 року шлюб було розірвано. З моменту народження доньки [PERSON] відповідач не проявляв піклування за дитиною, поступово відділявся від сім`ї, а з 2006 року зовсім припинив відношення з родиною. Останній раз [PERSON] бачив доньку 31 грудня 2006 року. На протязі семи років матеріально не утримує, не приймає жодної участі у вихованні та духовного розвитку доньки, з дитиною не спілкується, не сприяє засвоєнню загальновизнаних норм моралі. Донька не отримує від батька жодного привітання та подарунку з днем народження. Фактично вихованням дитини займається її чоловік, [PERSON], якого донька [PERSON] кличе батьком. На підставі вищевикладеного, позивачка була вимушена звернутись до суду з позовною заявою про позбавлення батьківських прав. Просить позбавити [PERSON] батьківських прав у відношенні неповнолітньої [PERSON], [INFO] для можливості сумлінно і повно захищати права і інтереси неповнолітньої дитини, так як відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків. У судовому засіданні позивачка позов підтримала, просила його задовольнити повністю з наведених вище підстав. Третя особа - представник відділу по Ленінському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради не заперечувала проти заявленого позову, до суду надала висновок районної адміністрації Запорізької міської ради по Ленінському району щодо доцільності позбавлення [PERSON] батьківських прав. Прокурор Ленінського району м. Запоріжжя позовні вимоги підтримала повністю, оскільки позбавлення батьківських прав відповідає інтересам дитини. Відповідач до судового засідання не з'явився за невідомих суду причин, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, заперечень щодо позову не надав. Суд вважає можливим, за згодою позивача, провести заочний розгляд справи на підставі матеріалів справи відповідно до ст. 224 ЦПК України, за відсутності відповідача. Заслухавши учасників процесу, розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши надані докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У ст. 3 Конвенції про права дитини, прийнятої 20.11.1989 року, підписаною Україною 21.02.1990 року і ратифікованої 27.02.1991 року закріплено, що «У всіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, чи адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється найкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави - сторони зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, чи опікунів інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих й адміністративних заходів». У відповідності до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини. У ст. 150 СК України зазначені обов'язки батьків по вихованню і розвитку дитини «Батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов'язані поважати дитину». Згідно ст. 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. У відповідності зі ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 20.11.1989 року, підписаною Україною 21.02.1990 року і ратифікованої 27.02.1991 року «Держави-сторони визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального та соціального розвитку дитини. Батько(и) чи інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини». Згідно зі ст. 164 Сімейного Кодексу України мати та батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо буде встановлено, що вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, жорстоко поводяться з дитиною, є хронічним алкоголіком або наркоманом, вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва, засуджена за вчинення умисного злочину щодо дитини. Судом встановлено, що 26.10.2002 року було укладено шлюб між [PERSON] та [PERSON]. Однак, 17.01.2008 року, згідно свідоцтва про розірвання шлюбу, виданого Хортицьким відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 9, шлюб було розірвано. Від даного шлюбу у сторін народилась донька - [PERSON], [INFO], згідно свідоцтву про народження, її батьками є [PERSON] та [PERSON]. З 2006 року сторони припинили проживати однією сім`єю, вести спільне господарство. Дитина проживає з позивачкою і перебуває на її утриманні, що підтверджується довідкою з місця проживання. Доводи позивачки у тій частині, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по утриманню, вихованню своєї дитини відповідачем не спростовувалися, а також були підтвердженні характеристикою з Соколівського навчально-виховного комплексу та письмовими поясненнями свідків, з яких вбачається, що у загальних та виховних закладах приймає участь тільки мати дитини. Згідно висновку районної адміністрації Запорізької міської ради по Ленінському району про позбавлення [PERSON] батьківських прав від 17.07.2014 року, з урахуванням встановлених обставин орган опіки та піклування районної адміністрації дійшов висновку, що батько самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків, і про доцільність позбавлення його батьківських прав. Таким чином, в судовому засіданні було встановлено, що відповідач ухиляється від батьківських обов'язків по вихованню та розвитку дитини, не надає матеріальної допомоги на утримання доньки, не спілкується з нею, не цікавляться її внутрішнім світом, не розвивають культурні та духовні цінності доньки. Відповідач повністю ухиляються від виховання дитини. Таке ігнорування інтересів дитини, на думку суду, є вагомою підставою для позбавлення відповідача батьківських прав відносно доньки [PERSON]. Враховуючи та аналізуючи у сукупності надані докази в обґрунтування позову, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. З урахуванням вищезазначеного,

Outcome: approved