Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-19 00:00:00

[PERSON] звернулася до Київського районного суду м. Одеси з позовом про стягнення з [PERSON] аліментів на сина [PERSON], [INFO], та на [PERSON], [INFO], в розмірі 1000,00 грн. щомісячно. Позивач посилається на те, що вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. 29 квітня 2000 року у них народився син, [PERSON] та 4 січня 2005 року народилась донька, [PERSON]. На теперішній час з відповідачем вони проживають окремо, відповідач грошової допомоги на утримання дітей не надає, дійти згоди по утриманню дітей вони не можуть, у зв'язку з чим вона вимушена була звернутися до суду. У судовому засіданні позивач підтримав позовну заяву. Відповідач у судовому засіданні визнав частково позовні вимоги, а саме згоден виплачувати аліменти на дітей в розмірі 700,00 грн. щомісячно. Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Згідно з п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Аналогічне міститься в п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» відповідно до якого за змістом частини четвертої статті 174 ЦПК у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. Вислухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що відповідно до свідоцтва про одруження від 17 січня 1997 року було укладено шлюб між [PERSON] та [PERSON], про що відділом реєстрації актів громадянського стану Київської райадміністрації виконкому Одеської міської ради зроблено актовий запис № 25. Відповідно до свідоцтва про народження, виданого 15 лютого 2005 року третім відділом реєстрації актів цивільного стану Приморського районного управління юстиції м. Одеси, актовий запис № 52, батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON]. Згідно зі свідоцтвом про народження, виданого 6 червня 2000 року відділом реєстрації актів громадського стану Київської райадміністрації виконкому Одеської міської ради, актовий запис № 576, батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON]. Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною першою статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України аліменти присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України та п.17. постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч.2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. При викладених обставинах суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, а саме стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на [PERSON], [INFO], та на [PERSON], [INFO], в розмірі 700 (сімсот) грн. щомісячно, починаючи з 23 січня 2014 року до [INFO] та стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на [PERSON], [INFO], в розмірі 400 (чотириста) грн. щомісячно, починаючи з 30 квітня 2018 року до [INFO].

Outcome: partial