Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-13 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом. В обґрунтування заявленого позову посилається на те, що 21 квітня 1999 року шлюб між сторонами було розірвано. Від цього шлюбу з відповідачем [PERSON] у них є донька - [PERSON], [INFO], яка проживає разом з позивачем і знаходиться на повному її утриманні. Незважаючи на те, що позивач є інвалідом III групи, на даний час вона самостійно оплачує всі витрати, пов'язані з забезпеченням дитини, а саме: купує їй необхідні речі, оплачує освітні послуги, купує ліки, відводить доньку на лікування до лікарів, самостійно забезпечує доньку всім необхідним для життя - від їжі до відпочинку та оздоровлення. Таким чином позивач виконує обовязки передбачені ст. 180 СК України, згідно якої батьки зобов'язані утримувати дитину, у повному обсязі. Тривалий час їх донька - [PERSON], [INFO], хворіє та періодично знаходиться на стаціонарному лікуванні, що підтверджується довідками медичних установ та випискою з історії хвороби. Згідно довідки про доходи виданої ПАТ «Волиньгаз», [PERSON], на утримання їх доньки - [PERSON] до досягнення дочкою повноліття, отримувала від [PERSON] аліменти. У звязку з хронічними хворобами та потребою у лікуванні їх дочки - [PERSON], сплачених [PERSON] аліментів не вистачало на здійснення лікування. Зважаючи на те, що позивач є інвалідом III групи, на її утриманні знаходиться її мама - [PERSON], яка також потребує лікування, зважаючи на зміни у її роботі, збільшенням витрат на утримання дочки повязаної із її навчанням та розвитком, матеріальний стан позивача істотно погіршився. Зважаючи на викладені факти, у позивача в належному обсязі немає коштів на здійснення лікування дочки - [PERSON]. Про дані обставини відповідач [PERSON] знав. Позивач неодноразово зверталась до [PERSON] з проханням прийняти участь у додаткових витратах на утримання дочки. Проте, відповідач на її звернення відреагував категоричною відмовою. До відсутності належного матеріального забезпечення їх дочки у звязку з необхідністю тривалого лікування, відповідач ставиться вкрай байдуже. Таким чином, відповідач [PERSON] всупереч положенням ст. 185 Сімейного кодексу України добровільно надати допомогу на лікування дочки відмовляється. Вважає за необхідне зазначити, що нею на лікування доньки [PERSON] було витрачено 2\~835,22 гривень, що підтверджується виписками з історії хвороби та фіскальними чеками. Просить суд стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] додаткові витрати на утримання дочки [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі 2\~835,22 гривень та судові витрати. Представник позивача в судовому засіданні заявлений позов підтримав з підстав, викладених в позовній заяві. Просив позов задовольнити. В подальшому в судове засідання не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Заявлений позов підтримує повністю, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не зявився, про дату, час і місце судового розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини своєї неявки до суду не повідомляв, від нього не надходило заяви про розгляд справи без його участі. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується заявлений позов, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи у їх сукупності і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що заявлений позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно ч. 1 ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Судом при розгляді справи встановлено, що [PERSON] являється батьком [PERSON], [INFO] (а.с. 5-6). Відповідно ч.ч. 1, 2 ст. 185 СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Також судом встановлено, що позивачем по справі понесено додаткові витрати, викликані хворобою, на дитину - [PERSON], [INFO] в розмірі 2\~835,22 гривень (а.с. 12-13). При цьому, судом встановлено, що станом на час понесення позивачем зазначених додаткових витрат, [PERSON] була неповнолітньою. Відповідно до ст. 1 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Згідно з нормами статті 17 Конвенції жодне з положень цієї Конвенції не може тлумачитись як таке, що надає будь-якій державі, групі чи особі право займатися будь-якою діяльністю або вчиняти будь-яку дію, спрямовану на скасування будь-яких прав і свобод, визнаних цією Конвенцією, або на їх обмеження в більшому обсязі, ніж це передбачено в Конвенції. Ратифікуючи зазначену Конвенцію, Україна взяла на себе зобов'язання гарантувати кожній особі права та свободи, закріплені в Конвенції, включаючи право на справедливий судовий розгляд протягом розумного строку. У своєму рішенні у справі «Калашников проти Росії» Європейський суд зазначив, що розумність тривалості провадження визначається залежно від конкретних обставин справи, враховуючи критерії, визначені у прецедентній практиці Суду, зокрема, складність справи, поведінка заявника та поведінка компетентних органів влади. У рішенні Європейського Суду від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьова проти України» зазначено, що сторони вживають заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. З аналізу зазначених норм Конвенції та практики Європейського суду вбачається, що питання про порушення статті 17 Конвенції, яка закріплює один із основоположних принципів Конвенції - принцип неприпустимості зловживання правами, може поставати лише у сукупності з іншою статтею Конвенції, положення якої у конкретному випадку дають підстави для висновку про зловживання особою наданим їй правом Відповідач, будучи належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду справи, в судове засідання не зявився. Відповідач не був позбавлений можливості реалізувати свої процесуальні права та взяти участь у справі, оскільки йому було достовірно відомо про розгляд вказаної справи в суді. Однак небажання надавати докази в обґрунтування своїх заперечень проти позову, дає суду право при ухваленні рішення при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. А тому за таких обставин, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача додаткових витрат на дитину [PERSON], [INFO], понесених позивачем, шляхом покриття після їх фактичного понесення разово та в повному обємі. Приймаючи до уваги викладене та враховуючи, що позивачем по справі понесено додаткові витрати, викликані хворобою, на дитину - [PERSON], [INFO] в розмірі 2\~835,22 гривень. При цьому, [PERSON], зобов'язаний брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами, зокрема, її хворобою. А тому за таких обставин, суд приходить до висновку про задоволення позову та стягнення з відповідача додаткових витрат на дитину [PERSON], [INFO], понесених позивачем, шляхом покриття після їх фактичного понесення разово та в повному обємі, а саме в сумі 2\~835,22 гривень. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Судом при розгляді справи встановлено, що позивачем при зверненні до суду з позовом було понесено та документально підтверджено судові витрати по сплаті судового збору в сумі 551,20 гривень (а.с. 1). А тому за таких обставин, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача понесених і документально підтверджених судових витрат по сплаті судового збору в сумі 551,20 гривень.

Outcome: approved