Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-11 00:00:00

[PERSON] звернулася до Бахмацького районного суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 25.06.2011 року між ними було укладено шлюб. Протягом двох останніх років сімейне життя між сторонами поступово погіршувалося, що призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Від даного шлюбу сторони дітей не мають. На даний час ведення між ними сільського господарства та спільне проживання припинено. Сторони не зустрічаються і жодним чином не спілкуються. Кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб та сімю. За глибоким переконанням позивача подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини не має а тому просить шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити, на примирення не згодна. Проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчить направлення судового виклику за адресою його місця проживання, зареєстрованого у встановленому законом порядку. Відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України, у разі відсутності осіб які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Згідно ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Судом на підставі ч.2 ст. 197 ЦПК України, у зв'язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши матеріали справи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає за необхідне задовольнити позов. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Як вбачається з матеріалів справи, позивач та відповідач 25 червня 2011 року уклали між собою шлюб, який був зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Бахмацького районного управління юстиції у Чернігівській області за актовим записом №64. Дана обставина підтверджуються свідоцтвом про шлюб серії І-ЕЛ № 060426 виданим 25.06.2011 року відділом реєстрації актів цивільного стану Бахмацького районного управління юстиції. Від даного шлюбу сторони дітей не мають. На даний час, разом не проживають, спільне господарство разом не ведуть. Майнових спорів не мають, шлюб між ними носить формальний характер. Позивач переконана, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе. Судові витрати просить покласти на відповідача. Таким чином, виходячи з викладеного, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя неможливе, буде суперечити їхнім інтересам, а тому заявлений позов необхідно задовольнити. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідач в судове засідання не з»явився, заперечень проти позову не надіслав, своїм правом подати суду докази та надати пояснення не скористався. Враховуючи положення статті 113 СК України, відповідно до якої особа, яка змінила прізвище у зв»язку з реєстрацією шлюбу, має право після його розірвання надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище, а також прохання позивачки, останній залишити післяшлюбне прізвище „Василенко . Позивачем понесена та документально підтверджена сплата судового збору, яка відповідно до ст. 88 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved