Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-17 00:00:00

[PERSON] звернулася до Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Ухвалою Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04 березня 2019 року цивільну справу за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини передано за підсудністю на розгляд Сєвєродонецькому міському суду Луганської області. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що вона уклала шлюб з відповідачем. Сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Дитина проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, в звязку з чим вона змушена звернутися до суду з даним позовом. Просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частки від всіх видів доходу щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з вересня 2017 року і до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, надала суду заяву, в якій просила розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримала. В судове засідання відповідач [PERSON] не зявився, надав суду заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги визнав в частині стягнення аліментів, заперечував проти стягнення аліментів з вересня 2017 року. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступне. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, що була ратифікована\~ Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27.02.1991 року, Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Статтею 51 Конституції України встановлено обовязок батьків утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України (далі СК України) батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст. 182\~ СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоровя та матеріальне становище дитини; 2) стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. З матеріалів справи вбачається, що згідно із копією свідоцтва про шлюб серії 1-ЕД № 044712, виданого 30 червня 2007 року Артемівським відділом реєстрації актів цивільного стану Луганського міського управління юстиції, [PERSON] та [PERSON] 30 червня 2007 року зареєстрували шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 421. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу [PERSON]. Відповідно до копії свідоцтва про народження серії 1-ЕД № 086883, виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Сєвєродонецького міського управління юстиції Луганської області, [PERSON] народився 28 жовтня 2007 року, про що зроблено відповідний актовий запис № 897. Батьком записаний [PERSON], матірю [PERSON]. Таким чином, [PERSON] є батьком неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], а тому зобов'язаний утримувати свого сина до досягнення ним повноліття. Виходячи з визначеного законодавством рівного обовязку батьків щодо утримання неповнолітньої дитини, прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, суд приходить до висновку про те, що розмір аліментів слід визначити, як того вимагають положення ст. 183 СК України, в єдиній частці від заробітку (доходу) батька. При цьому, суд визначає аліменти в розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На думку суду, саме вищевказаний розмір аліментів є співмірним із тими відомостями та доказами, які були надані та повідомлені суду, при цьому такий розмір аліментів забезпечить матеріальні потреби дитини та відповідатиме сталій судовій практиці щодо розміру частки доходу платника аліментів на утримання однієї дитини за звичайних умов. При цьому суд враховує визнання позовних вимог відповідачем в цій частині, яке не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років. Аналізуючи вищенаведені норми права у сукупності з доказами по справі, суд приходить до висновку, що аліменти з відповідача підялгають стягненню з дня звернення позивача до суду з цим позовом, тобто з 13 грудня 2018 року. Суд відзначає, що позивач не надала суду жодних доказів того, що нею вживались заходи щодо одержання аліментів з відповідача, але вона не могла їх одержати у звязку з ухиленням відповідача від їх сплати. Таким чином, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Відповідно до ст. 430 ЦПК України слід допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд враховує, що позивач була звільнена від сплати судового збору за подання позову про стягнення аліментів відповідно до п. 3 ч.1. ст. 5 Закону України «Про судовий збір». Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 704 грн. 80 коп.

Outcome: partial