Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-16 00:00:00

[PERSON] звернулася до Антрацитівського міськрайонного суду з позовом до [PERSON], [PERSON] та Управління державної міграційної служби України в Луганській області про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження жилим приміщенням за адресою [ADDRESS], належним на праві власності, шляхом зняття з реєстрації місця проживання. На підтвердження своїх вимог, позивач посилається на те, що відповідно до Договору дарування житлового будинку від 13 листопада 2008 року їй на праві власності належить житловий будинок розташований за адресою: [ADDRESS]. Вказаний житловий будинок їй подарувала мати _ [PERSON] та дядя [PERSON]. До оформлення права власності на вказаний будинок, тобто з часу, коли власником вищевказаного житлового будинку була її бабуся - [PERSON], яка померла [INFO], її двоюрідний брат [PERSON] проживав і був зареєстрований за місцем проживання в цьому житловому будинку проживала та була зареєстрована її двоюрідна сестра [PERSON] з 10.07.2001 року. Влітку 2002 року відповідачі виїхали з житлового будинку за адресою [ADDRESS] та забрали з цього будинку всі свої речі і стали там проживати, але на теперішній час місце проживання їх невідоме. Реєстрація в належному на праві власності житловому будинку за місцем проживання позивачки, сторонніх осіб для неї становить перешкоди в користуванні та розпорядженні належному їй житловому будинку. Зазначає, що те, що відповідачі зареєстровані в належним їй на праві власності житловим будинком створює для неї додаткові матеріальні зобов'язання та перешкоди в користуванні та розпорядженні належним їй будинком, порушує її право власності. А також це створює перешкоди при відчуженні належного їй будинку. Добровільно знятися з реєстрації місця проживання за адресою: [ADDRESS] відповідачі не бажають. Відповідачі - [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не з'явилися, причину неявки суду не повідомили, про слухання справи повідомлені належним чином, через засоби масової інформації, заяви про розгляд справи за їх відсутності не надходило, тому суд розглядає справу згідно зі ст. 225 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів, оскільки проти цього не заперечує позивач. Відповідач - Управління державної міграційної служби України в Луганській області надав заяву про розгляд справи за відсутності їх представника, у вирішенні спору покладається на розсуд суду. Від позивача надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. 18 квітня 2014 року постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до Договору дарування житлового будинку від 30 листопада 2008 року [PERSON] є власником будинку розташованого за адресою: [ADDRESS] (а.с.6), право власності на який відповідно до Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно [PERSON] зареєстровано 21.11.2008 року (а.с.7). В зазначеному будинку зареєстровані, окрім інших, [PERSON] та [PERSON] (а.с.8-10) Згідно довідки №243 від 25.02.2014 року [PERSON] та [PERSON] за вищезазначеною адресою не мешкають з 2002 року (а.с.11). Відповідно до акту складеного депутатом міської ради від 27.02.2014 року в будинку розташованому за адресою [ADDRESS] [PERSON] та [PERSON] не мешкають з 2002 року, їх речі в будинку відсутні (а.с.13). Відповідно до ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання, або оспорювання. Згідно ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого майнового права та інтересу. Відповідно до ст.316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Статтею 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти до свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений в його здійсненні. Згідно до ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Статтею 71 Житлового кодексу України встановлено, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно ст.. 72 Житлового кодексу України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Таким чином, є всі підстави для усунення перешкод у здійсненні позивачкою права користування та розпорядження будинком розташованим за адресою: [ADDRESS] належного їй на праві приватної власності шляхом визнання відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням, які не мешкають в зазначеному будинку понад шести місяців, чим порушують права позивачки. На підставі викладеного,

Outcome: approved