Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-16 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що з 02.04.2012 року по 26.09.2016 року вона працювала в СК «Першотравневець». Відповідно до наказу №09-01к від 26.09.2016 року вона була звільнена за ст. 38 КЗпП України за власним бажанням. При звільненні їй було видано трудову книжку з відміткою про звільнення, але до теперішнього часу вона не отримала остаточного розрахунку. Просила стягнути на її користь заборгованість з заробітної плати в сумі 8000,00 грн. та середній заробіток у сумі 4547,79 грн. за затримку розрахунку при звільненні. В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник підтримали позовні вимоги, просили позов задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не зявився, причину неявки суду не повідомив, заяву про розгляд справи у його відсутність до суду не подав. Ухвала суду про витребування доказів по справі від 27.02.2017 року відповідачем не виконана. За згодою позивача, суд розглядає справу у відсутність представника відповідача в заочному порядку відповідно до Глави 8 Розділу ІІІ ЦПК України. \~\~Заслухавши учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає \~\~\~задоволенню з наступних підстав. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~З наданих до суду документів видно, що [PERSON] працювала в СК «Першотравневець» з 02.04.2012 року по 26.09.2016 року. У відповідності до ч.1 ст. 115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним трудовим договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Згідно ч. 1 ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після предявлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Частиною 1 ст. 117 КЗпП України встановлено, що в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, визначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. \~Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх позовних вимог, або заперечень. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб , що беруть участь у справі. Відповідно до пояснень позивача та її розрахунків заборгованість з заробітної плати складає 8000,00 грн. Середньоденна заробітна плата позивача, обрахована відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №100 від 08.02.1995 року та з урахуванням розміру мінімальної заробітної плати складає 65,91 грн. Отже, середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за 69 днів складає 4547,79 грн. З огляду на викладене суд приходить до висновку, що відповідач не виконав покладений на нього законом обовязок щодо виплати позивачу належних йому сум при звільненні у строки, визначені ст. 116 КЗпП України, а отже позовні вимоги про стягнення заборгованості з заробітної плати в сумі 8000,00 грн. та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 4547,79 грн. основані на законі та підлягають задоволенню. У відповідності до ст. 88 ЦПК України судовий збір в розмірі 640,00 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь держави. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: approved