Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-18 00:00:00

[PERSON] звернулася до суд із позовом до [PERSON] , в якому просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на навчання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини зі всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 10.11.2020 і до закінчення навчання або досягнення дитиною двадцятитрьохрічного віку, посилаючись на те, що вона з [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі, який вони розірвали у 07.07.2006 року. Від даного шлюбу у них [INFO] народився син [PERSON] . На даний час дитина є повнолітньою, однак продовжує навчання у Професійно-технічному училищі №4 м. Бердичів Житомирської області на денній формі навчання. Оскільки син самостійних джерел для життя та навчання не має, тому на період навчання він потребує матеріальної допомоги. [PERSON] є працездатним, офіційно працевлаштований і тому має можливість утримувати їхню спільну дитину, проте в добровільному порядку відмовляється надавати матеріальну допомогу на період його навчання. Відповідач відзив на позовну заяву у встановлений строк суду не надав. Ухвалою Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 25.11.2020 провадження у справі відкрито, справу призначено за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано 07.07.2006 (а.с.2). Від спільного проживання сторони мають сина [PERSON] , [INFO] (а.с.3). [PERSON] є студентом денної форми навчання Професійно-технічного училища №4 м. Бердичів Житомирської області, і знаходиться на неповному державному забезпеченні, термін навчання до 30 червня 2021 року (а.с.4). Відповідно до запису в трудовій книзі від 14.07.2020 позивачеві [PERSON] припинено виплату допомоги по безробіттю (а.с.6). Згідно\~з ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Положеннями\~ст. 200 СК України\~передбачено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у\~статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків. Відповідно до\~ст.182 Сімейного кодексу України\~при призначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з п. 20\~постанови Пленуму ВСУ № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батька можливість надавати таку допомогу. Таким чином, у зазначеній нормі права законодавець пов`язує обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років із розрахунку наявності такої можливості у батьків надавати таку матеріальну допомогу. Оскільки відповідач є особою працездатного віку, доказів неможливості надавати матеріальну допомогу суду надано не було, а тому він може та повинен надавати матеріальну допомогу на утримання свого повнолітнього сина, який продовжує на теперішній час навчання. Згідно із\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Враховуючи те, що батьки обоє повинні приймати участь у матеріальному утриманні та вихованні дітей, суд вважає, що з відповідача слід стягнути аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частини зі всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно до закінчення навчання або досягнення дитиною двадцятитрьохрічного віку, що буде відповідати вимогам закону та принципам справедливості. На підставі наведеного та

Outcome: approved