Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-04 00:00:00

[PERSON] звернулася до Балтського районного суду Одеської області з позовом про стягнення аліментів з [PERSON] на утримання повнолітньої доньки [PERSON], [INFO], яка продовжує навчання в твердій грошовій сумі по 600 грн. щомісячно, починаючи з 29.08.2016 року і до закінчення нею навчання, але не більше як до досягнення нею 23 років. Свої вимоги позивач мотивує тим, що згідно виконавчого листа з [PERSON] стягувалися аліменти на утримання неповнолітньої доньки до досягнення нею повноліття, тобто до 28.07.2016 року. На даний момент [PERSON] являється курсантом 1-го курсу [PERSON], навчається на денній формі навчання та перебуває на не повному державному утриманні. У звязку з навчанням [PERSON] утримувати сама себе не в змозі, позивач теж не в змозі в повному обсязі покривати витрати на її утримання та навчання, а відповідач добровільної допомоги не надає, в зв'язку з чим позивач змушена звернутися до суду. Позивач в судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі та просила його задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав, посилаючись на те, що в нього на утриманні перебуває малолітня дитина та вказав, що виплатив аліменти в повному обсязі і позивач має можливість сама утримувати доньку. Також зазначив, що він хворіє, у звязку з чим не може влаштуватися на фізичну роботу, тобто на даний момент не працевлаштований та знаходиться у скрутному матеріальному становищі. В позові просить відмовити. Суд, заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав. Відповідно до ст. 199 СК України, батьки зобовязані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON], яка є донькою відповідача, являється курсантом 1-го курсу [PERSON], що підтверджується довідкою №201 від 25.07.2016 року, виданою Академією Державної пенітенціарної служби і потребує матеріальної підтримки з боку відповідача, так як позивач не має можливості повністю покривати витрати на навчання дитини. Відповідно до свідоцтва про народження серії 1-ЖД №241241 виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Балтського районного управління юстиції Одеської області від 18.01.2011 року [PERSON] являється батьком [PERSON], [INFO]. Згідно висновку ВКК №114 від 06.09.2016 року виданого КУ «Балтський центр ПМСД» відповідач [PERSON] перебуває на диспансерному обліку при КУ «Балтський центр ПМСД» з діагнозом - виразкова хвороба цибулини дванадцятипалої кишки. Згідно з вимогами ст.. ст.. 198, 199 СК України батьки зобовязані надавати утримання своїм повнолітнім дочці чи сину, які продовжують навчання і потребують в звязку з цим матеріальну допомогу, до досягнення ними 23-річного віку. Відповідно до положень ст.. 182 СК України мають враховуватися стан здоровя дитини та платника аліментів, їх матеріальне становище, наявність у платника аліментів інших дітей та/або непрацездатних осіб, яких він має утримувати. Відповідач, як встановлено судом, на даний час офіційно мясця роботи не має й відповідно його доходи мають нерегулярний, мінливий характер. При цьому, доказів наявності у відповідача боргових зобовязань судом не встановлено й відповідно суду не надано. Визначаючи розмір аліментів, суд бере до уваги матеріальний стан відповідача, який ніде не працює, відсутність у нього заробітку, та те, що відповідач хворіє, на його утриманні перебуває малолітня дитина, отже, відповідач не має доході, які б дозволяли сплачувати аліменти у розмірі 600 грн. щомісячно, виходячи із засад виваженості, розумності та справедливості, суд вважає можливим призначити аліменти в розмірі 300 грн. щомісячно. На підставі викладеного,

Outcome: partial