Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-22 00:00:00

[PERSON] звернулася до Сєвєродонецького міського суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/2 від усіх видів доходу відповідача. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що вона уклала шлюб з відповідачем. Від шлюбу вони мають неповнолітнього сина, [PERSON], [INFO]. Дитина проживає разом з нею, знаходиться на її утриманні та є інвалідом дитинства. Відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання їхньої дитини не надає. На підставі викладеного вона вимушена звернутися до суду з даним позовом. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити. Зазначила, що неповнолітній син проживає з нею і рішення суду потрібно їй для належного виконання відповідачем своїх обовязків по утриманню дитини, дитина є інвалідом дитинства та потребує постійного догляду й додаткових витрат на лікування. Також, позивач вказала, що офіційна заробітна плата відповідача складає суму близько 1200 грн., у звязку із чим вона просить стягнути з відповідача саме 1/2 від усіх його доходів в якості аліментів. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав частково та пояснив, що він згодний на виплату аліментів на користь позивача для утримання свого сина [PERSON], проте не згоден із розміром аліментів у вигляді 1/2 від усіх його доходів. Він працює у Приватному підприємстві «Укрпромхімресурс», його заробітна плата складає близько 1200 грн. У нього також є син від іншого шлюбу, який проживає у м. Одеса і не перебуває на його утриманні. Також зазначив, що він згоден оплатити витрати на правову допомогу в сумі 200 грн., яких зазначла позивач. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню за наступних підстав. У Принципі 6 Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року зазначено, що дитина для повного та гармонічного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона повинна зростати у піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, в атмосфері любові, моральної та матеріальної забезпеченості. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, що була ратифікована Постановою Верховної Ради України N 789-XII від 27.02.1991 року, Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 СК України. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися в якості аліментів на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня предявлення позову. З матеріалів справи вбачається, що згідно із копією свідоцтва про шлюб серії 1-ЕД № 054001, виданого 17 серпня 2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Сєвєродонецького міського управління юстиції, [PERSON] та [PERSON] 17 серпня 2007 року зареєстрували шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 516. Прізвище дружини після одруження Доля. Згідно із копією свідоцтва про народження серії 1-ЕД № 139107, виданого 07 квітня 2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Сєвєродонецького міського управління юстиції Луганської області, [PERSON] народився 27 березня 2009 року, про що зроблено відповідний актовий запис № 311. Батьком записаний [PERSON], матірю [PERSON]. Згідно із копією медичного висновку № 454 на дитину (підлітка) - інваліда з дитинства у віці до 18 років, виданого Комунальним закладом «Сєвєродонецька міська багатопрофільна лікарня» 23 лютого 2015 року, [PERSON], [INFO], має наступне захворювання: наслідки органічного ураження головного мозку зі зниженням інтелектуально-мнестичних функцій з вираженою емоційно-вольовою нестійкістю, синдром аутизму. Загальний недорозвиток мови І рівня. Симптоматична епілепсія, часті поліморфні припадки. Згідно із копією довідки № 1/569 та довідкою № 1/1464, виданими Управлінням праці та соціального захисту населення Сєвєродонецької міської ради 03.04.2015 року та 21.07.2015 року відповідно, [PERSON] має особовий рахунок № 606153 та значиться на обліку в Сєвєродонецькому УПтаСЗН і отримує допомогу дітям-інвалідам до 18 років та інвалідам з дитинства на [PERSON], [INFO]. Період призначення допомоги з 12.03.2013 року по 22.02.2017 року. З довідки КП «Єдиний розрахунковий центр м. Сєвєродонецька» № 3021 від 21.07.2015 року вбачається, що [PERSON] проживає за адресою: [INFO], і разом із нею за вказаною адресою проживає її син [PERSON]. Суд враховує, що відповідач є батьком [PERSON], який є його неповнолітньою дитиною, в той час як дитина є інвалідом дитинства, потребує постійного догляду і лікування, проживає разом з позивачем [PERSON]. Разом з тим, суд також враховує матеріальне становище платника аліментів, який працює в Приватному підприємстві «Укрпромхімресурс» та отримує офіційний щомісячний дохід в розмірі близько 1200 грн., що визнано сторонами по справі та у відповідності до ч. 1 ст. 61 ЦПК України не потребує доказування. Також суд враховує, що у платника аліментів немає інших дітей, непрацездатної дружини, батьків, дочки, сина, які перебувають на його утриманні. Таким чином, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, а справедливим розміром аліментів, які належить стягнути з відповідача на користь позивача утримання дитини, є 2/5 частки від всіх видів доходу щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку. Відповідно до підп. 3 п. 5 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Приймаючи до уваги вимоги ст. 88 ЦПК України та положення Закону України «Про судовий збір», суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 194 грн. 88 копійок пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Вирішуючи питання про стягнення з відповідача на користь позивача суми понесених судових витрат на правову допомогу, суд зазначає наступне. З копії договору про надання юридичної допомоги від 08.07.2015 року вбачається, що доля Н.П. уповноважила [PERSON] на складання позовної заяви про стягнення аліментів і за надану юридичну допомогу погодилася сплатити гонорар у розмірі 200 грн. З копії виписки з ЄДР юридичних осіб та фізичних осіб підприємців вбачається, що [PERSON] зареєстрована в якості фізичної особи-підприємця та здійснює діяльність у сфері права. Копією квитанції № 039018 підтверджується, що [PERSON] 08.07.2015 року отримала 200 грн. за складання позову про стягнення аліментів від [PERSON] Згідно із ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Враховуючи те, що позов задоволено частково, суд вважає необхідним присудити з відповідача на користь позивача суму понесених позивачем витрат на правову допомогу в розмірі 160 грн. пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Також, у відповідності до ст. 367 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: partial