Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-05 00:00:00

[PERSON] звернулася до Верхньодніпрвоського районного суду Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 7 серпня 2004 року було зареєстровано шлюб між нею та [PERSON]. Вони мають двох спільних неповнолітніх дітей: доньку [PERSON], [INFO], та доньку [PERSON] - [INFO]. В лютому 2015 року припинено шлюбні відносини з відповідачем. Діти мешкають разом з нею та знаходяться на повному її утриманні. Відповідач працює, отримує заробітну плату близько 2000 грн., інших осіб на утриманні не має, а тому може надавати матеріальну допомогу на утримання дітей. На підставі вищевикладеного позивач просила суд стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини від його заробітку, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, починаючи з дня подання заяви до повноліття дітей. Також позивач просила суд стягнути з відповідача на її користь понесені нею судові витрати. У судовому засіданні позивач підтримала позов та просила суд задовольнити заявлені позовні вимоги. Суду пояснила, що шлюб з відповідачем не розірвано, добровільно матеріальну допомогу на утримання дітей відповідач не надає. Вона не працює, утримувати дітей їй допомагають батьки. Відповідач позов визнав, проти задоволення позовних вимог не заперечував. Суду пояснив, що з того часу, як вони не проживають разом з позивачем він надавав допомогу на утримання дітей по можливості, а також коли позивач зверталася до нього за допомогою. Він працює, інших дітей та непрацездатних батьків на утриманні не має. Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, прийшов до таких висновків. Судом встановлені такі обставини та відповідні їм правовідносини. [PERSON] та [PERSON] мають двох спільних малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження (а.с.3-4). Діти проживають з позивачем та знаходяться на її утриманні, що підтверджується довідкою Верхівцевської міської ради (а.с.5). Відповідач працює, отримує щомісяця заробітну плату. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Оскільки відповідач є батьком малолітніх дітей, домовленості (договору) щодо сплати аліментів на утримання дітей між сторонами у справі, досягнуто не було, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення аліментів підлягають задоволенню. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дітей та сторін, той факт, що діти потребують утримання, та те, що відповідач не надав суду доказів про наявність у нього на утриманні інших дітей, непрацездатних батьків та про проведення з нього стягнень на утримання зазначених осіб, а також ту обставину, що відповідач працює, має стабільний дохід. У зв'язку з цим суд вважає позовні вимоги [PERSON] законними та обґрунтованими. Відповідно до ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Вирішуючи при ухваленні рішення питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд приймає до уваги, що згідно з п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивача було звільнено від сплати судового збору при зверненні до суду, тому відповідно до ч. 3 ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави у розмірі 243 грн. 60 коп. Позивачем було понесено судові витрати на правову допомогу в сумі 200 грн. (а.с.8), які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Згідно п.1 ч.1 ст. 367 Цивільного процесуального кодексу України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved