Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-30 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON] , просить встановити факт проживання однією сім`єю із [PERSON] з 01 грудня 2017 року по 10 жовтня 2020 року та стягнути з відповідача в її користь аліменти на своє утримання в розмірі 2000,00 (дві тисячі) гривень щомісячно до досягнення молодшою донькою трирічного віку. Позов мотивовано тим, що вона є неповнолітньою, та у зв`язку із тим, що має двох дітей до трьох років не може працювати та потребує утримання. Відповідач надав суду відзив на позов, в якому заперечив проти задоволення позовних вимог. Зауважує, що він із позивачкою не перебував у шлюбі. Звертає увагу суду, що він не має можливості надавати допомогу позивачці, оскільки не працює, підприємницькою діяльністю не займається. Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 31 березня 2021 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження із викликом сторін. Суд постановив перейти до розгляду справи за правилами загального позовного провадження та ухвалою від 02 червня 2021 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала з підстав, викладених в позовній заяві. Відповідач заперечив проти задоволення позовних вимог. Не заперечив факт спільного проживання із позивачкою, однак звертає увагу суду, що він не має можливості платити аліменти. Дослідивши докази, судом встановлено такі обставини. Позивачка [PERSON] [INFO] , є неповнолітньою. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 30 серпня 2018 року, [INFO] народилася [PERSON] , батько - [PERSON] , мати - [PERSON] . Також, відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 26 листопада 2019 року [INFO] народилась [PERSON] , батько - [PERSON] , мати - [PERSON] . Позивачка [PERSON] разом з доньками [PERSON] та [PERSON] зареєстровані та проживають по [ADDRESS] . Відповідно до довідки Тернопільської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №10 Тернопільської міської ради від 25 листопада 2020 року №130 [PERSON] навчається в 12-А класі на вечірній формі навчання. Сторони підтверджують, що [PERSON] та [PERSON] до жовтня 2020 року проживав з нею однією сім`єю без реєстрації шлюбу. Однак, 10 жовтня 2020 року зібрав усі свої речі та покинув сім`ю, пішов проживати до іншої жінки. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] підтвердили факт спільного проживання [PERSON] та [PERSON] . Згідно копії трудової книжки [PERSON] , наявні записи про його роботу в квітні-травні 2017 року в ТОВ «Тервікнопласт». Розглянувши справу, суд доходить висновку, що позов слід задовольнити частково, зважаючи на таке. Згідно статті 21 Сімейного кодексу України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя. Згідно частин другої та четвертої статті 184 Сімейного кодексу України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Із аналізу вказаних норм можна зробити висновок, що саме дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років, а також дружина, з якою проживає дитина, в разі розірвання шлюбу. Водночас, законом не передбачено право вимагати утримання від батька дитини, з якою матір дитини не перебувала в шлюбі, тобто не була його дружиною. При цьому не має значення для справи і факт спільного проживання, оскільки особи, які проживали та мають спільних дітей не є чоловіком і дружиною. Отже, факт спільного проживання чоловіка та жінки, навіть наявності у них спільних дітей, без реєстрації шлюбу на дають підстав для утримання від батька дітей, з яким матір дитини не перебувала в шлюбі, тобто не була його дружиною. Як видно із матеріалів справи, позивачка та відповідач не перебували в шлюбі. Тому, позов не підлягає до задоволення.

Outcome: dismissed