Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-17 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до Квасівської сільської ради Рахівського району Закарпатської області, третя особа без самостійних вимог: Рахівське районне управління юстиції Закарпатської області в особі реєстраційної служби про визнання права власності на нерухоме майно у порядку спадкування. В обґрунтування позову зазначено, що [INFO] помер її батько, [PERSON], про що в Книзі реєстрацій смертей 2 вересня 2000 року був зроблений відповідний актовий запис за №16, підтвердження чого є Свідоцтво про смерть, видане виконкомом Квасівської сільської ради 2 вересня 2000 року. Постійно проживав за адресою: [ADDRESS]. Після його смерті залишилось майно, в тому числі житловий будинок з надвірними та господарськими спорудами, що знаходиться в [ADDRESS], який за життя був збудований її батьком. Невдовзі, а саме [INFO] року померла і її мати, [PERSON], про що 31 липня 2006 року складено актовий запис про смерть за №4234, підтвердженням чого є Свідоцтво про смерть, видане спеціальним відділом РАЦУ адміністрації Жовтневого району міста Калінінград, Російської Федерації. Спадкоємцем за законом, на спадкове майно, є вона, [PERSON]. З огляду на те, що вона постійно проживала з її померлим батьком, за адресою в [ADDRESS], у відповідності до ч.3 ст.1268 ЦК України, вона вважається такою, що спадщину прийняла. У встановлений законом порядок, 24 грудня 2013 року, з метою отримання спадкового майна, вона звернулася до приватного нотаріуса Рахівського районного нотаріального округу [PERSON] з заявою про отримання на її ім'я - [PERSON], свідоцтва про право на спадщину за законом, після смерті її батька, [PERSON]. Спадкову справу було відкрито, але у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом було відмовлено і 25 грудня 2013 року приватним нотаріусом Рахівського районного нотаріального округу [PERSON] було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, а саме - видачі Свідоцтва на спадщину за законом, у зв'язку з тим, що відсутній документ що підтверджує право власності померлого [PERSON] на житловий будинок за [ADDRESS], Закарпатської області та було пояснено порядок оскарження даної постанови. Окрім цього, приватний нотаріус [PERSON] повідомила, що за даними Спадкового реєстру заведено спадкову справу після смерті [PERSON] та щодо посвідчених заповітів від його імені на нерухоме майно, інформація відсутня, що підтверджено витягами зі спадкового реєстру за №№ 36209236, 36209219 від 24.12.2013 року. Згідно довідки за № 2156 від 27 листопада 2013 року виданої виконкомом Квасівської сільської Ради, в погосподарській книзі Квасівської сільської ради за дворогосподарством в [ADDRESS] числиться житловий будинок з господарськими будівлями. На підставі чого просила визнати за нею , в порядку спадкування, право власності на будинок з надвірними та господарськими спорудами, розташований в [ADDRESS]. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала. Пояснила, що наразі вона являється єдиним спадкоємцем за законом після смерті батька. Її мати [PERSON] після смерті батька виїхала в м. Калінінград Російської Федерації, де в 2006 році померла. Отже вона спадщину, після смерті чоловіка [PERSON] не прийняла. Просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача - Квасівської сільської ради в судове засідання не з'явився. Сільський голова Діміч В.Ю. надав заяву, якою просить справу розглядати без участі представників ради. Позовні вимоги визнають. Представник третьої особи - Реєстраційної служби Рахівського районного управління юстиції Закарпатської області. Петращук І.В. в судовому засіданні проти задоволення позову не заперечив. Заслухавши позивача, представника третьої особи, дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами суд приходить до наступного висновку. Згідно ст.ст.1217, 1258 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Встановлено, що позивачка [PERSON] являється дочкою спадкодавця [PERSON], померлого [INFO], що стверджується свідоцтвом про смерть, а отже є, в силу ст. 1261 ЦК України спадкоємцем першої черги спадкування за законом. Звернення позивачки до суду з вимогою визнання права власності на спадкове майно зумовлене порушенням її права на отримання власності в порядку спадкування згідно відмови нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом в її користь, в зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на право власності на спадковий будинок. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК). Норми ст. 392 ЦК не застосовуються щодо вимог про визнання права власності на об'єкти самочинного будівництва (ч. 3 ст. 376 ЦК), оскільки особа не є власником, а лише заявляє вимогу про встановлення права власності на об'єкт самочинного будівництва. Належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок, споруду, зокрема, відповідно до Переліку правовстановлюючих документів, на підставі яких провадиться реєстрація будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженого Міністерством комунального господарства УРСР 31 січня 1966 року та погодженого з Верховним Судом УРСР 15 січня 1966 року, який втратив чинність згідно з наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 13 грудня 1995 року, та інших нормативно-правових актів. Згідно характеристики будинку, господарських будівель та споруд [ADDRESS] виданої КП «БТІ» Рахівської районної ради, спірний будинок побудований у 1976 році. Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачала обов'язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції). Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. Згідно довідки виконавчого комітету Квасівської сільської ради Рахівського району Закарпатської області № 2156 від 27.11.2013 року, житловий будинок [ADDRESS] дійсно, згідно по господарської книги за № 00673 належав [PERSON], також в наявне свідоцтво на забудову садиби в сільських населених пунктах Української РСР №8 від 25 вересня 1974 року, а отже його не можна розцінювати як об'єкт самочинного будівництва. Якщо спадщина відкрилась у період чинності ЦК УРСР, застосовуванню підлягають норми ЦК УРСР про належність спадщини спадкоємцеві з часу відкриття спадщини незалежно від оформлення права на спадщину. Для набуття спадщини необхідна наявність ряду умов. Першою необхідною умовою є відкриття спадщини, під якою розуміють настання таких юридичних фактів, які обумовлюють виникнення у спадкоємця права на набуття спадщини - права на спадкування. До таких юридичних фактів, передусім, відноситься смерть спадкодавця. Але в момент відкриття спадщини спадкоємець набуває лише право на спадкування, але не право власності на саму спадщину. Для виникнення права власності на спадщину спадкоємець повинен належним чином здійснити (реалізувати) право на прийняття спадщини. Здійснення права на спадкування, передусім, полягає в тому, що спадкоємець має право прийняти спадщину або не прийняти її. Прийняття спадщини можливе двома способами: шляхом пасивної поведінки спадкоємця, яка передбачена п.1 ч.1 ст. 549 ЦК в редакції 1963 року, яка встановлювала, що для прийняття спадщини достатньо того факту, що спадкоємець, фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Такі спадкоємці також подають заяву про видачу їм документа, що підтверджує їх право на успадковане майно, але можуть це зробити незалежно від закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини; шляхом активної поведінки, тобто подачі заяви про прийняття спадщини та видачі їм відповідного свідоцтва. Для такого способу прийняття спадщини, який буде стосуватися всіх інших спадкоємців, існує певний строк для подачі заяви. Судом встановлено, що позивачка фактично прийняла спадщину, оскільки вступила в оперативне управління та володіння спадковим майном, шляхом проживання в ньому, здійснення його обслуговування та утримання. Дане стверджується довідкою виконкому Квасівської сільської ради № 2155 від 27 листопада 2014 року. Таким чином, враховуючи, що позивачка по справі належить до першої черги спадкоємців за законом, фактично прийняла спадщину, майнового спору з приводу спадкування не існує, що стверджено Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі, суд вважає, що позовні вимоги позивачки обґрунтовані і підлягають задоволенню. Питання відшкодування судових витрат позивачкою не ставилось.

Outcome: approved