Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-30 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивувала тим, що їх шлюб із відповідачем було зареєстровано 06.02.2010р. Відділом РАЦС Снятинського РУЮ Івано-Франківської області, актовий запис №10, від шлюбу у сторін є дочка [PERSON] [PERSON], [INFO]. Причиною розлучення послужило те, що вони втратили почуття поваги одне до одного, у них з відповідачем різні характери і погляди на сімейне життя. Фактично шлюбні відносини між ними припинені, подружжя разом не проживає. Позивачка вважає, що збереження сімї неможливе, просить шлюб розірвати, дочку просить залишити проживати із нею. Представник позивачки адвокат [PERSON] подала до суду заяву, якою позовні вимоги підтримала повністю, позов просила задоволити, справу просила розглядати у відсутності позивачки та її представника та зазначила, що сторона позивачки згідна на заочний розгляд справи за відсутності відповідача. Відповідач повторно в судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи судом, про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином у суду є підстави для розгляду справи заочно у відсутності відповідача. Суд, аналізуючи обставини встановлені під час судового розгляду та дослідивши зібрані докази, вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення за наступних підстав. Відповідно до ч.2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Судом встановлено, що сторони після укладення шлюбу міцної сім'ї не створили, протиріччя між ними набули стійкого характеру, перебування у шлюбі суперечить інтересам сторін, шлюб існує формально, а тому суд приходить до висновку, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] слід розірвати. На підставі ч.1 ст.160 СК України, оскільки спору між батьками відносно місця проживання їх неповнолітньої дитини немає, тому суд, враховуючи, що дитина постійно проживає біля матері та знаходиться на її утриманні, вважає, що дитину слід залишити проживати із матірю [PERSON] Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище, тому, враховуючи, що позивачка при реєстрації шлюбу прізвища не змінівала та не заявляла вимог, щодо прізвища, яке їй присвоїти після розірвання шлюбу, суд вважає, що їй слід залишити прізвище «Річкинда». Згідно з вимогами ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. В звязку з цим, суд приходить до висновку що з відповідача слід стягнути на користь позивачки понесені нею витрати, а саме судовий збір у розмірі 640,00 грн. На підставі викладеного та ст. ст. 104, 105, 110, 112, 113 СК України,

Outcome: approved