Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-20 00:00:00

[PERSON] звернулася до Ленінського районного суду м. Запоріжжя з позовом до відповідача про стягнення аліментів. В позовній заяві позивачка зазначила, що з 2008 року вона та відповідач [PERSON], проживали однією сім'єю без реєстрації шлюбу, за час сумісного проживання у них народилось двоє дітей: [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO], які проживають з позивачкою та знаходяться на її утриманні. Відповідач не виконує обов'язки батька по піклуванню та утриманню своїх неповнолітніх дітей. Угоди про добровільну сплату аліментів між нами не досягнуто. В зв'язку з цим позивачка просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання [PERSON] у розмірі 2200 грн. та на утримання [PERSON] у розмірі 1800 грн., але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, щомісячно, до досягнення ними повноліття починаючи з дня подання заяви до суду. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі з підстав викладених у позовній заяві. Відповідач у судовому засіданні, позов визнав частково, у частині стягнення з нього аліментів у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, сплачувати аліменти у більшому розмірі не має матеріальної можливості, вважає суму аліментів, зазначену позивачкою недоведеною та значно завищеною. Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, оцінивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони по справі з 2008 року проживали однією сім'єю без реєстрації шлюбу. Від сумісного життя мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO]. Неповнолітні [PERSON] та [PERSON] проживає разом з позивачем (а.с.11-13). Відповідач матеріальної допомоги на утримання доньок в достатньому розмірі не надає. Відповідно до ст. 121 Сімейного кодексу України, права та обов'язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походження дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Відповідно до свідоцтва про народження серія [NUMBER] батьком неповнолітньої [PERSON] є [PERSON], тобто відповідач по справі (а.с.6). Відповідно до свідоцтва про народження серія [NUMBER] батьком неповнолітньої [PERSON] є [PERSON], тобто відповідач по справі (а.с.7). Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з частиною другою статті 181 СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь в її утриманні у грошовій і (або) натуральній формі. Частиною третьою статті 181 СК України передбачено можливість стягнення за рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів). Відповідно до роз'яснень, що містяться у пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківська, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Враховуючи те, що відповідач проживає окремо, при цьому домовленість між позивачем та відповідачем про сплату аліментів на утримання дітей відсутня, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача необхідно стягнути аліменти на утримання їх неповнолітніх доньок. Згідно з частиною третьою статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів, суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають значення. При визначенні величини аліментного платежу суд враховує матеріальне становище платника аліментів, величину прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, встановленого законодавством, а також положення ст. 180 СК України про те, що обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері так і батька. Відповідно до ч.2 ст. 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи викладене суд вважає, що аліменти на утримання [PERSON] у розмірі 813,00 грн. щомісяця є достатніми, не є завищеним та не будуть порушувати майнові права дитини; аліменти на утримання [PERSON] у розмірі 1013,50 грн. щомісяця є достатніми, не є завищеним та не будуть порушувати майнові права дитини. Статтею 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Також, відповідно до ст.141ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 704,80 гривень. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial