Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-14 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на її утримання в період вагітності. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що з 28.04.2007 року вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] На сьогодні позивач вагітна та термін її вагітності складає 31 тиждень у відповідності до довідки жіночої консультації від 02.03.2015 року. З середини січня 2015 року позивач та відповідач мешкають окремо, та з лютого 2015 року матеріально відповідач не утримує вагітну дружину. На даний час позивач знаходиться у відпустці в зв'язку з пологами, а потім по догляду за дитиною і не має можливості працювати та отримувати дохід. У зв'язку з чим вона просить суд винести рішення про стягнення з відповідача на її користь аліменти на її утримання під час вагітності та до досягнення дитиною 3-річного віку в розмірі 5000 грн. щомісячно, починаючи стягнення з дня подачі позову до суду. Позивач 18.05.2015 року надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в заяві про перегляд заочного рішення позовні вимоги визнав частково, при цьому пояснив, що вважає суму, яку просить стягнути позивач завищеною. Суду надав довідку про доходи, з якої вбачається, що він отримує мінімальну заробітну плату. Дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково. Відповідно до ч.1 ст.75 Сімейного Кодексу України, дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Відповідно до положень ч.1,4 ст.84 Сімейного Кодексу України, дружина має право на утримання від чоловіка під час вагітності. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Як встановлено в судовому засіданні, що з 28.04.2007 року вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] На день звернення до суду позивач вагітна та термін її вагітності складає 32-33 тижні, що підтверджується довідкою №34 від 17.03.2015 року. З середини січня 2015 року позивач та відповідач мешкають окремо, та з лютого 2015 року матеріально відповідач не утримує вагітну дружину. На даний час позивач знаходиться у відпустці в зв'язку з пологами, а потім по догляду за дитиною і не має можливості працювати та отримувати дохід. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання позивача в період вагітності. Оскільки відповідач є чоловіком позивача, а позивач знаходиться на лікарняному у зв'язку із пологами, вона позбавлена можливості працювати та отримувати дохід самостійно, то з нього підлягають стягненню аліменти на утримання дружини під час вагітності. Відповідно довідки про доходи, виданої ПП «АВК-Логістік» зазначено, що [PERSON] працює в даному підприємстві на посаді менеджера з логістики підприємства та за період з 01.01.2016 року по 30.06.2016 року отримав дохід в розмірі 6 250 грн. При таких обставинах, суд за власним переконанням, враховуючи положення ст.ст.183,184 СК України, вважає за необхідне, стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на її утримання під час вагітності в розмірі ? частини від заробітку (доходу) відповідача щомісячно починаючи з 17.03.2015 року до народження дитини. Позовні вимоги позивача щодо стягнення аліментів на її утримання до досягнення дитиною 3-річного віку не підлягає задоволенню, оскільки факт народження дитини на момент розгляду справи не підтверджений позивачем документально. У відповідності до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Враховуючи, що з відповідача підлягають стягнення аліменти на утримання дитини, слід допустити виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягнення судового збору у розмірі 243 грн. 60 коп. З урахуванням викладеного,

Outcome: approved