Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-08 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі на утримання дітей: [PERSON], [INFO], - в розмірі 1000 грн. щомісячно, [PERSON], [INFO], - в розмірі 1000 грн. щомісячно, до досягнення ними повноліття; [PERSON], [INFO] в розмірі 1000 грн. щомісячно, як на повнолітню дочку, яка продовжує навчання, до досягнення 23 років. Позов обґрунтовується тим, що 23.01.1999р. сторони уклали шлюб. Вони мають спільних дітей: [PERSON], 06.07.1999р.н., [PERSON], 05.10.2002р.н., [PERSON], 31.01.2011р.н. Відповідно до рішення Кузнецовського міського суду Рівненської області від 21.08.2013р. шлюб сторін розірвано і з відповідача стягнуто аліменти на утримання дітей в розмірі 1700 грн. до досягнення найстаршою дитиною повноліття. 06.07.2017р. [PERSON] виповнилося 18 років і відповідач припинив виплату аліментів. Діти проживають із позивачем та вона несе витрати на їх утримання, однак самостійно утримувати дітей не має можливості. Посилається позивач на те, що діти підросли та потребують більших витрат на своє утримання, мінімальний розмір аліментів на дітей на теперішній час має становити не менше ніж 888, 50 грн. на кожну дитину. [PERSON] самостійно не може утримувати дітей, оскільки 01.09.2017р. була звільнена з роботи і не має постійного заробітку. Повнолітня [PERSON] навчається на денній платній формі навчання у Національному університеті «Львівська політехніка» і у звязку із цим вона потребує майнової допомоги, оскільки є витрати повязані із оплатою навчання, проживання, харчування та придбанням повсякденних речей. Відповідач [PERSON] інших утриманців не має, у нього є дохід у виді пенсії по інвалідності ІІІ групи та він працює без офіційного оформлення на двох робочих місцях у приватного підприємця і в службі таксі. Тому, позивач вважає, що [PERSON] має можливість надавати утримання неповнолітнім дітям і повнолітній дочці. У судовому засіданні позивач [PERSON] повністю підтримала позовні вимоги про стягнення аліментів, а також підтримувала обґрунтування цих вимог, зазначені в заяві. Крім того, з її пояснень слідує, що із літа 2017р. відповідач не надає допомоги в утриманні дітей. Визначаючи розмір позовних вимог щодо надання на кожного з дітей аліментів по 1000 грн. щомісячно позивач враховувала, окрім іншого і рівень цін. На утримання повнолітньої дочки [PERSON] надає допомогу частково, у недостатньому розмірі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги про стягнення аліментів на двох дітей визнавав у встановленому законом мінімальному розмірі. Вимогу про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки не визнав повністю. Давав пояснення про те, що він є інвалідом ІІІ групи інвалідності та отримує пенсію в розмірі 1497 грн. Дохід від періодичних заробітків становить приблизно 2-3 тисячі гривень на місяць, на зазначених позивачем роботах він постійно не працює, а тільки періодично, по можливості, як позволяє здоровя. Покликався на те, що на власне щорічне стаціонарне лікування несе витрати в загальній сумі 6000 грн. [PERSON] має чотирирічну дитину із іншою жінкою і утримує зазначену дитину. Також допоміг дочці в оплаті за перший семестр навчання та за проживання у гуртожитку. Відповідач заявляє про те, що не має фінансової можливості надавати утримання повнолітній дочці у виді аліментів. Нерухоме чи рухоме майно, що мало б значну вартість, відсутнє. Суд, заслухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши інші докази, які наявні в матеріалах справи, прийшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню частково. Судом з копій свідоцтв про народження серії 1-ГЮ №069488, 1-ГЮ №136778, 1-ГЮ №135632 встановлено, що батьками [PERSON], 06.07.1999р.н., [PERSON], 05.10.2002р.н., [PERSON], 31.01.2011р.н., записані сторони. З копії рішення Кузнецовського міського суду Рівненської області від 21.08.2013р. вбачається, що сторони розірвали шлюб і з [PERSON] у користь позивача стягнуто аліменти на утримання трьох дітей [PERSON], [PERSON], [PERSON] в розмірі 1700 грн. щомісячно, починаючи з 02.08.2013р. і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Позивач тоді обрала дошлюбне прізвище [PERSON]. Нормою ст.192 ч.1 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно ст. 182 ч.2 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи наведене, та зважаючи, що одна із трьох дітей сторін досягла повноліття і зобовязання відповідача надавати їй утримання як на дитину припинене, а також приймаючи до уваги часткове визнання [PERSON] заявлених позовних вимог та визначений на сьогодні законом мінімальний розмір аліментів на одну дитину, суд вбачає підстави для присудження із відповідача в користь позивача аліментів на утримання неповнолітніх дітей у розмірі по 1000грн. щомісячно на кожну дитину. Тому, є підстави для збільшення розміру аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей сторін. Вирішуючи вимогу про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки [PERSON] суд виходив із такого. Нормою ст.199 ч.1 СК України врегульовано відносини щодо обов'язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Як розяснив Пленум Верховного Суду України в п.20 Постанови від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Таким чином, із наведеної норми права слідує, що обов'язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років обумовлюється також можливістю батьків надавати таку матеріальну допомогу. Згідно із довідкою Національного університету «Львівська політехніка» від 04.09.2017р. №964 [PERSON] дійсно навчається у цьому закладі на другому курсі стаціонарної форми навчання і закінчує навчання у червні 2020р. Відповідно до ч.3 ст.10, ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідач заперечує наявність у нього майнової спроможності надавати утримання повнолітній дочці. Названі [PERSON] розмір пенсії та його витрат на власне лікування не оспорюється і визнається позивачем. [PERSON] не подала до суду доказів, що підтверджували б інший, у більшому розмірі дохід відповідача, ніж зазначений ним (1497 грн. пенсії та дохід від періодичних заробітків в розмірі 2000-3000 грн. на місяць). Суд також враховує, що [PERSON] зобовязаний надавати утримання неповнолітнім дітям [PERSON] та [PERSON], які в силу неповноліття, на відміну від повнолітніх осіб, не спроможні самостійно забезпечити собі утримання. Лише та обставина, що на батьків покладено обов'язок утримувати повнолітніх дочку чи сина, які продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, сама по собі є недостатньою для стягнення аліментів із відповідача. Отже, позивач [PERSON] не подала до суду доказів, що свідчили б про наявність реальної можливості відповідача надавати майнову допомогу повнолітній дочці. За таких обставин суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] в частині вимог про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки [PERSON]

Outcome: partial