Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-19 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з заявою, заінтересована особа: Вільшанський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Голованівському районі Кіровоградської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про встановлення факту смерті. Заяву обґрунтовує тим, що [INFO] помер її чоловік [PERSON] , [INFO] , який був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Маючи в наявності медичне свідоцтво про смерть серії [NUMBER] видане 09.10.2020 року Ялтинським відділенням ГБУЗ РК КРБ СМЕ заявниця звернулася до Вільшанського відділу ДРАЦС у Голованівському районі Кіровоградської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) щодо реєстрації смерті [PERSON] , [INFO] , але їй було відмовлено у проведенні державної реєстрації смерті на підставі пред`явлених документів та додатково роз`яснено, що рішення суду про встановлення факту смерті особи є єдиною підставою для державної реєстрації смерті особи на підставі медичних документів, оформлених медичними закладами на території непідконтрольній українській владі. Встановлення факту, що має юридичне значення, необхідно заявнику для державної реєстрації смерті померлої особи, проведеної державним органом України. Просить встановити факт смерті [INFO] [PERSON] , [INFO] , в м. Ялта. Заявник в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву, в якій просить розглянути справу без її участі. Заявлені вимоги підтримує повністю та просить їх задовольнити. Представник Вільшанського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Голованівському районі Кіровоградської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву, в якій просить справу розглянути без участі представника відділу та вирішити питання по суті на розсуд суду. Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не з`явились, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до п. 8 ст. 315 ЦПК України, суди розглядають справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, зокрема (згідно з п. 8 цієї ж статті), справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Згідно з ч.1 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Судом встановлено, що згідно копії паспорта громадянина України серія [NUMBER] виданого Вільшанським РВ УМВС України в Кіровоградській області 11.01.2000 року, [PERSON] , [INFO] , 12.06.1989 року зареєстровала шлюб з [PERSON] , 1968 року народження (а.с.4-5). Відповідно до медичного свідоцтва про смерть серія [NUMBER] від 09 жовтня 2020 року, виданого Ялтинським відділенням ГБУЗ РК КРБ СМЕ Республіки Крим, [PERSON] , [INFO] , зареєстрований в [ADDRESS] , помер [INFO] в м. Ялта Республіки Крим. Причина смерті: кардіосклероз атеросклеротичний (а.с. 6). Заявниця звернулася до Вільшанського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) щодо реєстрації смерті її чоловіка [PERSON] , [INFO] , однак отримала відмову, яка мотивована тим, що пред`явлений документ, а саме лікарське свідоцтво про смерть не відповідає вимогам статті 17 ЗУ «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», оскільки посвідчує факт смерті померлої особи на території, визначеній ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», тимчасово окупованою територією. У зв`язку з цим, будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. І будь-який акт (рішення, документ), виданий цими органами та/або особами, є недійсним і не створює правових наслідків (а.с.8). Відповідно до ст.ст. 1, 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Тимчасово окупованою територією визначається, зокрема, сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій. Згідно з ч.ч. 1-2 ст. 4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», на тимчасово окупованій території на строк дії цього Закону поширюється особливий правовий режим перетину меж тимчасово окупованої території, вчинення правочинів, проведення виборів та референдумів, реалізації інших прав і свобод людини і громадянина. Правовий режим тимчасово окупованої території передбачає особливий порядок забезпечення прав і свобод громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території. Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Таким чином, медичне свідоцтво про смерть [PERSON] , видане Ялтинським відділенням ГБУЗ РК КРБ СМЕ Республіки Крим, не є підставою для реєстрації смерті на території України, оскільки видане органом, створеним всупереч законодавства України. Частиною 1 статті 17 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» передбачено, що у разі порушення положень цього Закону державні органи України застосовують механізми, передбачені законами України та нормами міжнародного права, з метою захисту миру, безпеки, прав, свобод і законних інтересів громадян України, які перебувають на тимчасово окупованій території, а також законних інтересів держави Україна. Частиною 4 ст.49 ЦК України передбачено, що реєстрація актів цивільного стану проводиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Згідно зі ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація актів цивільного стану у встановлених законом випадках є обов`язковою. Відомості про смерть особи підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. Судом встановлено, що [PERSON] помер на тимчасово окупованій території України в м. Ялта Республіки Крим, медичне свідоцтво про смерть видане на вказаній території є недійсним, не створює правових наслідків і не може бути використане для реєстрації смерті на території України та не визнається державними органами України, оскільки зазначене медичне свідоцтво про його смерть видане за формою, яка не відповідає наказу Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 року №545. Встановлення факту смерті необхідне заявнику для державної реєстрації смерті її чоловіка, проведеної відповідним державним органом України. Враховуючи те, що законом не передбачено іншого порядку встановлення цього факту, встановлення факту смерті [PERSON] дасть заявнику можливість отримати свідоцтво про смерть, видане відповідним державним органом України. Відповідно до ч. 4 ст. 317 ЦПК України, ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження, або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховної Радою України, підлягає негайному виконанню. Рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання. Згідно п.8 ч.1 ст.430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах, зокрема, про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України.

Outcome: approved