Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-01 00:00:00

[PERSON] звернулася до Печерського районного суду м. Києва через представника [PERSON] з позовом до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» про визнання недійсним розділу 5 (п.п.5.1,б5.2, 5.3, 5.4, 5.5) іпотечного договору № 62582 від 05.09.2007 року. Свої позовні вимоги мотивує тим, що іпотечне застереження, яке є окремим від іпотечного договору, потребує окремої нотаріальної засвідченої згоди другого з подружжя, якщо предметом цих договорів є спільне майно. Вказаної згоди на укладання договору про задоволення вимог іпотекодержателя, викладеного в п.п. 5, 5.1, 5.2., 5.3., 5.4., 5.5. іпотечного договору позивач не надавала, а тому вважає вказані умови недійсними. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав, просив задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача Решетнік Ю.І. в судовому засіданні проти позову заперечувала, просила відмовити у зв'язку з наявністю в матеріалах справи нотаріально посвідченої згоди позивача від 05 вересня 2007 року. Третя особа [PERSON] у судове засідання не з'явився про час, дату та місце судового засідання повідомлявся у спосіб передбачений ст. ст. 76,77 ЦПК України. Третя особа приватний нотаріус КМНО Марченко О.І. в судове засідання не з'явилась, направила до суду заяву про розгляд цивільної справи без присутності її представника. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, прийшов до наступного висновку. 07 листопада 2003 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] 05 вересня 2007 року між [PERSON] та Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» (правонаступник Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк») укладено іпотечний договір № 62582, відповідно до умов якого, в якості забезпечення виконання умов кредитного договору № 11207916000 від 05 вересня 2007 року, укладеного між тими ж сторонами було передано в іпотеку квартиру [ADDRESS]. Предмет іпотеки, [PERSON] набув 05.09.2007 року на підставі договору купівлі-продаж, посвідченого приватним нотаріусом КМНО Марченко О.І. за № з-997. Розділом 5 договору іпотеки передбачено можливість звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання. Позасудове врегулювання здійснюється відповідно до застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, що містяться в цьому договорі. За змістом частини першої статті 203, частини першої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1-3, 5 та 6 статті 203 цього Кодексу, і, зокрема, коли зміст правочину суперечить ЦК України, іншим актам цивільного законодавства. Отже, підставою недійсності правочину є недодержання стороною (сторонами) вимог щодо відповідності змісту правочину ЦК України та іншим актам цивільного законодавства саме на момент вчинення правочину. Як вбачається з положень ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. За змістом статей 572, 575 ЦК України іпотека є видом забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки. Відповідно до статті 578 ЦК України та статті 6 Закону України «Про іпотеку» майно, що є у спільній власності, може бути передане у заставу (іпотеку) лише за згодою усіх співвласників. Така згода за своєю правовою природою є одностороннім правочином. Згідно із частиною першою статті 219 ЦК України у разі недодержання вимоги закону про нотаріальне посвідчення одностороннього правочину такий правочин є нікчемним. Разом з тим, відсутність такої згоди сама по собі не може бути підставою для визнання договору, укладеного одним із подружжя без згоди другого з подружжя, недійсним. Так, пунктом 6 статті 3 ЦК України до засад цивільного законодавства віднесено, серед іншого, добросовісність. Відповідно до частини другої статті 369 ЦК України та частини другої статті 65 СК України при укладенні одним із подружжя договору щодо розпорядження спільним майном вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Звертаючись до суду з позовом позивач зазначає, що договір про задоволення вимог іпотекодержателя є окремим від іпотечного договору договором, який потребує нотаріального посвідчення, на його укладення повинна бути також надана нотаріально засвідчена згода другого з подружжя, якщо предметом цих договорів є спільне майно. Прирівняння до договору про задоволення вимог іпотеко держателя також відповідного застереження про це в іпотечному договорі вимагає під час укладення іпотечного договору щодо спільного майна отримання окремої згоди другого з подружжя на включення до цього договору іпотеки відповідного застереження. Водночас, відповідно ч.1 ст. 36 Закону «Про іпотеку» сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем і іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, що підлягає нотаріальному посвідченню, який може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки. З матеріалів справи вбачається, що в правовідносинах, що склалися за договором іпотеки, окремий договір про задоволення вимог іпотекодержателя не укладався, а лише один з розділів договору іпотеки містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, а тому згода одного з подружжя необхідна виключно на укладення договору іпотеки, а не на укладення окремого його розділу. Згода позивача на укладення договору іпотеки була надана 05 вересня 2007 року та посвідчена приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Марченко О.І. 05. вересня 2007 року, яка зареєстрована в реєстрі нотаріальних дій № з-975, з-976. Отже, враховуючи, що [PERSON] давала нотаріально засвідчену згоду на передачу в іпотеку квартири [ADDRESS] , а законодавством не передбачено надання нотаріальної згоди другого з подружжя на укладення окремого розділу договору іпотеки, зокрема застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, суд приходить до висновку, що в силу вимог ст. 203, 215 ЦК України відсутні підстави для задоволення позову. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed