Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-05 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із позовною заявою про визнання за нею права власності на спадкове майно. Позивач посилається на те, що [INFO] померла її мати [PERSON]; [INFO] помер її батько [PERSON]. Після їхньої смерті відкрилася спадщина на належну кожному ? частину житлового будинку з належними до нього будівлями та спорудами по [ADDRESS] При житті [PERSON] склала заповіт відповідно до якого заповіла ? частину житлового будинку [ADDRESS] своїй дочці [PERSON] Так як при житті [PERSON] не склав заповіту, то спадкування його майна здійснюється по закону відповідно до черговості спадкоємців. Позивач є спадкоємцем майна матері за заповітом, а батька за законом першої черги, а тому будучи спадкоємцем майна батьків звернулася до Самбірської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак, їй було відмовлено через те, що титульним власником спадкового майна був [PERSON] Оскільки іншого порядку переходу права власності немає, позивач просить у судовому порядку постановити рішення, яким визнати її власником спадкового майна. У судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала свої позовні вимоги, просила позов задовольнити, зіславшись на викладені у ньому обставини. Представник відповідача Самбірської міської ради Львівської області Янів М.І. у судовому засіданні позов визнав та не заперечив проти його задоволення. Заслухавши пояснення учасників, дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного: Судом установлено, що згідно свідоцтва про смерть [NUMBER] [PERSON] померла [INFO], а [PERSON] помер [INFO]., що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER]. Відповідно до реєстраційного посвідчення від 28.01.1970 року житловий будинок з господарськими спорудами розташований в [ADDRESS] є зареєстрований за [PERSON] на підставі договору на забудову земельної ділянки, посвідченого Самбірською держнотконторою від 16.08.1956 року за реєстром №4088, - був набутий подружжям [PERSON] та [PERSON] за період шлюбу, оскільки згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу від 08.11.2017 року [PERSON] та [PERSON] із 09.07.1951 року перебували у зареєстрованому шлюбі. У відповідності до ст. ст. 22, 28 КпШС України майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. У разі поділу майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, їх частки визнаються рівними. Спадкоємцем майна після смерті [PERSON], [PERSON] за заповітом та законом відповідно, є їх дочка [PERSON], - позивач у цивільній справі. Із приводу спадкування позивач зверталася до Самбірської державної нотаріальної контори про прийняття спадщини за законом, однак їй було відмовлено в оформленні права власності, оскільки титульним власником спадкового майна був [PERSON] Згідно п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Також відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст.ст. 529, 534 ЦК УРСР (у редакції 1963р.) [PERSON] є спадкоємцем за заповітом ? частини майна [PERSON] та за законом першої черги другої ідеальної частини майна [PERSON] Ураховуючи вище наведені норми законів, аналізуючи пояснення учасників, зокрема позивача, котра суду ствердила, що інших спадкоємців крім неї немає, що фактично вступила в управління спадковим майном; у сукупності з дослідженими матеріалами справи, суд дійшов до переконання, що позов [PERSON] є підставний та підлягає до задоволення.

Outcome: approved