Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-16 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення 70914 грн. 17 коп. пені за прострочення сплати аліментів. В обгрунтування позовних вимог позивачка посилалася на те, що рішенням Славутського міськрайонного суду від 21 лютого 2011 року з відповідача стягнуто на її користь аліменти на утримання дочки [PERSON],[INFO] в розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 01 лютого 2011 року до повноліття дитини. На підставі вказаного рішення суду було видано виконавчий лист, який перебуває на виконанні у Жмеринському міськрайонному управлінні юстиції Вінницької області. Відповідач злісно ухиляється від сплати аліментів, не з»являється на виклики державного виконавця. Внаслідок цього станом на 01 червня 2015 року заборгованість по сплаті аліментів складає 29901 грн.71 коп. Відповідно до ст.196 ч.1 СК України відповідач повинен сплатити пеню за прострочення сплати аліментів в розмірі 70914 грн.17 коп., тому просить задоволити позов. В судове засідання представник позивачки [PERSON] направила клопотання про розгляд справи у її відсутності та у відсутності позивачки, позов підтримала, не заперечує проти ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідач неодноразово викликався в судові засідання. 06 жовтня 2015 року повістку отримала мати відповідача. В судове засідання, призначене на 17 листопада 2015 року повернулася судова повістка з поштовою відміткою про те, що відповідач в с. Рижавка по вул. Будьонного,1 не проживає. Відповідно до ч.5 ст.74 ЦПК України відповідач вважається таким, що належним чином повторно повідомлений про день і час розгляду справи, оскільки відсутній за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання. Тому за згодою представника позивача суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши представлені письмові докази, суд вважає,що позов підлягає частковому задовленню. Так, судом об»єктивно встановлено, що рішенням Славутського міськрайонного суду від 21 лютого 2011 року з [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання дочки [PERSON],[INFO] в розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 01 лютого 2011 року до повноліття дитини. 24 лютого 2011 року на підставі вказаного рішення суду було видано виконавчий лист про стягнення аліментів, який перебуває на виконанні у відділі ДВС Жмеринського міськрайонного управління юстиції, що стверджується довідкою про розрахунок заборгованості по виконавчому листу від 24 лютого 2011 року про стягнення аліментів з відповідача на користь позивачки, виданою головним державним виконавцем цього відділу. Відповідно до вказаної довідки відповідач перестав повністю сплачувати аліменти з травня місяця 2013 року і його заборгованість по сплаті аліментів станом на 01 червня 2015 року складає 29901 грн.71 коп. Статтею 180 СК України встановлено обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Враховуючи, що відповідач до травня місяця 2013 року періодично сплачував аліменти, суд вважає, що він, будучи обізнаним з покладеним на нього обов'язком щодо сплати аліментів на користь позивачки на утримання дочки [PERSON], не проводив їх сплату, в зв'язку з чим виникла заборгованість. Обов'язок по сплаті аліментів існує у платника з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду і не залежить від того, чи вживалися отримувачем аліментів заходи щодо його примусового виконання. За змістом ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пеню) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Виходячи з аналізу норм глави 49 ЦК України неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов'язання. ЇЇ завдання - сприяти належному виконанню зобов'язання, стимулювати боржника до належної поведінки. За встановлених вище обставин розрахунок пені від суми несплачених аліментів з дотриманням вимог закону та правових позицій Верхового Суду України. Відповідно до ч. 1 ст. 360-7 ЦПК України висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верхового Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верхового Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів. Правова позиція у справі №6-94цс15, викладена у постанові ВСУ від 1 липня 2015 року вказує на те, що з урахуванням правової природи пені, яка є дієвим стимулом належного виконання обов'язку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом статті 196 СК України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів. При цьому сума заборгованості за аліментами за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались. Тобто неустойка (пеня) за один місяць рахується так: заборгованість за аліментами за місць помножена на 1% пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць). При цьому у вищезазначеній постанові ВСУ зазначено, що вирішуючи в конкретному випадку питання щодо усунення розбіжностей у застосуванні судом касаційної інстанції норм матеріального права, Судова палата у цивільних справах Верхового Суду України відступає від правової позиції щодо застосування частини першої статті 196 СК України, викладеної у постановах ВСУ від 11.09.2013 року (справа № 6-81цс13) та 01.10.2014 року (справа №6-149цс14). Тобто, зі змісту вказаної постанови слід зробити висновок про те, що Верховний Суд України змінив правову позицію по відношенню до своєї ж правової позиції, висвітленої у постановах ВСУ від 11.09.2013 року (справа № 6-81цс13) та 01.10.2014 року (справа №6-149цс14). За таких обставин, з урахуванням вимог ч. 1 ст. 360-7 ЦПК України, суд приходить до висновку про необхідність застосування в даному випадку положень постанови Верхового Суду України від 1 липня 2015 року, №№6-94цс15. Таким чином вимоги позивачки про стягнення з відповідача неустойки підлягають частковому задоволенню в розмірі 5522 грн.16 коп. за слідуючим розрахунком: - 720,06 грн. (сума заборгованості по аліментах за травень 2013 року) х 1% х 31 день (кількість днів прострочки) = 223,22 грн.; - 720,06 грн. (сума заборгованості по аліментах за червень 2013 року) х 1% х 30 днів (кількість днів прострочки) = 216,02 грн.; - 727,32 грн. (сума заборгованості по аліментах за липень 2013 року) х 1% х 31 день (кількість днів прострочки) = 225,47 грн.; - 727,32 грн. (сума заборгованості по аліментах за серпень 2013 року) х 1% х 31 день (кількість днів прострочки) = 225,47 грн.; - 727,32 грн. (сума заборгованості по аліментах за вересень 2013 року) х 1% х 30 днів (кількість днів прострочки) = 218,20 грн.; - 730,29 грн. (сума заборгованості по аліментах за жовтень 2013 року) х 1% х 31 день (кількість днів прострочки) = 226,39 грн.; - 730,29 грн. (сума заборгованості по аліментах за листопад 2013 року) х 1% х 30 днів (кількість днів прострочки) = 219,09 грн.; - 730,29 грн. (сума заборгованості по аліментах за грудень 2013 року) х 1% х 31 день (кількість днів прострочки) = 226,39 грн.; - 659,34 грн. (сума заборгованості по аліментах за січень 2014 року) х 1% х 31 день (кількість днів прострочки) = 204,40 грн.; - 659,34 грн. (сума заборгованості по аліментах за лютий 2014 року) х 1% х 28 днів (кількість днів прострочки) = 184,62 грн.; - 659,34 грн. (сума заборгованості по аліментах за березень 2014 року) х 1% х 31 день (кількість днів прострочки) = 204,40 грн.; - 709,17 грн. (сума заборгованості по аліментах за квітень 2014 року) х 1% х 30 днів (кількість днів прострочки) = 212,75 грн.; - 709,17 грн. (сума заборгованості по аліментах за травень 2014 року) х 1% х 31 день (кількість днів прострочки) = 219,84 грн.; - 709,17 грн. (сума заборгованості по аліментах за червень 2014 року) х 1% х 30 днів (кількість днів прострочки) = 212,75 грн.; - 732,60 грн. (сума заборгованості по аліментах за липень 2014 року) х 1% х 31 день (кількість днів прострочки) = 227,11 грн.; - 732,60 грн. (сума заборгованості по аліментах за серпень 2014 року) х 1% х 31 день (кількість днів прострочки) = 227,11 грн.; - 732,60 грн. (сума заборгованості по аліментах за вересень 2014 року) х 1% х 30 днів (кількість днів прострочки) = 219,78 грн.; - 752,73 грн. (сума заборгованості по аліментах за жовтень 2014 року) х 1% х 31 день (кількість днів прострочки) = 233,35 грн.; - 752,73 грн. (сума заборгованості по аліментах за листопад 2014 року) х 1% х 30 днів (кількість днів прострочки) = 225,82 грн.; - 752,73 грн. (сума заборгованості по аліментах за грудень 2014 року) х 1% х 31 день (кількість днів прострочки) = 233,35 грн.; - 752,73 грн. (сума заборгованості по аліментах за січень 2015 року) х 1% х 31 день (кількість днів прострочки) = 233,35 грн. З відповідача підлягають стягненню на користь позивачки судові витрати у порядку, передбаченому ст. 88 ЦПК України відповідно до розміру задоволених позовних вимог (7,79%) в сумі 55 грн. 31 коп.

Outcome: approved