Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-17 00:00:00

[PERSON] звернулася до Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи тим, що 19.07.2014 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кам`янка-Бузького районного управління юстиції Львівської області зареєструвала шлюб з відповідачем. В шлюбі у них народилася одна дитина - [PERSON] , [INFO] . Причиною розірвання шлюбу є те, що у сторін різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. Між подружжям склались неприязні відносини, а систематичні конфлікти та непорозуміння призвели до припинення подружніх відносин, вони не підтримують шлюбних стосунків, кожен із них живе своїми інтересами. Будь-яких спроб налагодити подружнє життя відповідач не приймає, а тому, подальше перебування у такому шлюбі є недоцільним. Неповнолітня дитина проживає з позивачкою. Просила шлюб розірвати, прізвище при реєстрації розірвання шлюбу на дошлюбне не змінювати. Позивачка в судове засідання не з`явилася, через канцелярію суду заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила задовольнити, розгляд справи проводити без її участі. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений судом про дату та час розгляду справи рекомендованим повідомленням №№ 8040021201236; 8045301097266, не попередив суд про причину неявки. Справу розглянуто в порядку ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, на підставі наявних матеріалів. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , сторони 19.07.2014 року зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кам`янка-Бузького районного управління юстиції Львівської області, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис за №70 (а.с. 4). Від даного шлюбу у подружжя народилась одна дитина - [PERSON] , [INFO] . Позивачка стверджує, що вони з відповідачем не підтримують сімейних стосунків, шлюб їх існує формально, позивачка миритися не бажає, стверджує, що збереження шлюбу суперечить її інтересам. Тому такий шлюб зберігати не доцільно. Крім цього, спору щодо визначення місця проживання малолітньої дитини між подружжям немає, так як вона проживає з позивачкою. Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. За приписами ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Як вбачається з ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до правової позиції Пленуму Верховного Суду України, викладеної в пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»: проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя». З огляду на викладене, суд прийшов до висновку, що оскільки, сторони не підтримують шлюбні відносини, їхній шлюб існує формально, а тому шлюб між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , зареєстрований 19.07.2014 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кам`янка-Бузького районного управління юстиції Львівської області, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис за №70, слід розірвати. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі наведеного, прізвище [PERSON] при реєстрації розірвання шлюбу на дошлюбне не змінювати. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення. На підставі наведеного, відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», ст. ст. 104, 110, 112, 113 СК України,

Outcome: approved