Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-24 00:00:00

[PERSON]звернулася до суду з вищевказаним позовом, просила визнати дійсним договір купівлі-продажу, укладений 15 березня 2007 року між [PERSON] і [PERSON] щодо житлового будинку №77, з надвірними будівлями, розташований за адресою: Кіровоградська область, Знамянський район; с.Дмитрівка, вул.Озерна (колишня Калініна) та визнати за нею право власності на житловий будинок з надвірними будівлями, розташований за адресою: Кіровоградська область, Знамянський район; с.Дмитрівка, вул.Озерна (колишня Калініна), відповідно до договору купівлі-продажу, укладеного у 2007 році між [PERSON] і [PERSON] \~ \~ \~ \~Позов мотивовано тим, що вона з 2007 року почала проживати разом зі своєю сімєю в житловому будинку з надвірними будівлями №77 по вулиці Озерна в селі Дмитрівка Знамянського району Кіровоградської області, який раніше перебував у власності [PERSON] і належав їй на підставі договору дарування від 24.01.1997 року, посвідченого приватним нотаріусом Знамянського нотаріального округу Кіровоградської області, зареєстрованого в реєстрі за №153. Зазначила, що 15 березня 2007 року відбулась письмова\~домовленість про\~те,\~що відповідач\~продає,\~а позивач\~купує житловий\~будинок з\~надвірними будівлями\~№77\~по вулиці\~Калініна в\~селі Дмитрівка\~Знамянського району\~Кіровоградської області.\~Вартість будинку\~відповідно до\~їхньої домовленості\~визначили 7000\~грн.,\~які вона\~передала відповідачу\~при свідках\~[PERSON]\~та [PERSON],\~а відповідач\~в свою\~чергу передала позивачу правовстановлюючі\~\~документи на вказаний будинок та зобовязалась протягом шести місяців нотаріально посвідчити правочин, оскільки за вимогами закону договір підлягає нотаріальному посвідченню. Проте в подальшому договір купівлі-продажу нотаріально посвідчений не був. Отже, з 2007 року позивач заселилася в будинок разом із сімєю, продовжує мешкати та доглядати за зазначеним будинком, постійно робить косметичний ремонт, сплачує комунальні послуги, добросовісно і безперервно проживає за вказаною адресою. Таким чином, між ними були виконані всі істотні умови договору, проте оформити даний правочин в теперішній час нотаріально не можливо, оскільки відповідач виїхала в невідомому напрямку, її місце перебування не відоме, тому звернулась з даним повозом до суду. \~ \~ \~ \~Представник позивача у судове засідання не з'явився, надав заяву, в якій підтримав позовні вимоги [PERSON] у повному обсязі, просив позов задовольнити та розглядати справу за його відсутності. Відповідач у судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином в порядку ч.11 ст.128ЦПК України. Поважність причин неявки суду не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило, відзив не подав. З огляду на зазначене, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, проти чого не заперечує у своїй заяві представник позивача. Ненадання відповідачем відзиву та доказів в обґрунтування своїх можливих заперечень проти позову з причини ухилення від участі в судовому засіданні, дає суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що відповідає положенням ч.1 ст.280 ЦПК України. Представник третьої особи - Дмитрівської сільської ради Знам'янського району Кіровоградської області у судове засідання не зявився, надав заяву, в якій просив розглядати справу за своєї відсутності, не заперечує щодо визнання позовних вимог в повному обсязі. Суд, повно, всебічно та об'єктивно дослідивши матеріали справи, вважає, що позовна заява підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 15 березня 2007 року між [PERSON] і [PERSON] був укладений договір щодо купівлі-продажу житлового будинку №77, з надвірними будівлями, розташований за адресою: Кіровоградська область, Знамянський район; с.Дмитрівка, вул.Озерна (колишня Калініна). Вартість будинку була визначена 7000 гривень. Передача кошів відбувалась в присутності свідків [PERSON] та [PERSON] (а.с. 62). Сторонами угоди була досягнута домовленість щодо істотних умов договору і угода фактично виконана. На виконання угоди [PERSON] передала [PERSON] обумовлену суму вартості будинку натомість отримала будинок разом з правовстановлюючими документами, ключі від даного та книжки по оплаті за комунальні послуги. Як вбачається з наданих квитанцій позивачка сплачує комунальні послуги за вищевказаною адресою і під своїм прізвищем та за власний рахунок проводить поточні ремонти. Таким чином, достовірно встановлено, що позивачка з 2007 року добросовісно володіє та користується будинком, як власник. Судом не встановлено, що сторони договору виказували одна одній претензії щодо будинку. З'ясовано, що відповідач [PERSON] зобов'язалася протягом шести місяців посвідчити нотаріально правочин, однак ухиляється від вирішення питання про укладення в нотаріальному порядку договору купівлі-продажу, виїхала в невідомому напрямку, її місце перебування позивачу не відоме. Зазначена обставина перешкоджає [PERSON] в повному обсязі розпоряджатися вищевказаним майном. Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.\~\~ Відповідно до ст.657 ЦК України, договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. Як роз'яснив у п.13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 листопада 2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», вирішуючи спір про визнання правочину, який підлягає нотаріальному посвідченню, дійсним, судам необхідно враховувати, що з підстав недодержання вимог закону про нотаріальне посвідчення правочину нікчемними є тільки правочини, які відповідно до чинного законодавства підлягають обов'язковому нотаріальному посвідченню. У зв'язку з недодержанням вимог закону про нотаріальне посвідчення правочину договір може бути визнано дійсним лише з підстав, встановлених ст. 218\~та ст. 220 ЦК України. Ч.2 ст. 220 ЦК України визначає, що якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Згідно ч.1 ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ч.3 ст.334 ЦК України, право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. \~\~Відповідач уклавши та посвідчивши попередній договір купівлі-продажу фактично погодилася на укладення договору купівлі-продажу будинку на визначених сторонами умовах та отримала грошові кошти, передала [PERSON] /майно/ будинок, ключі, правовстановлюючі документи та книжки за комунальні послуги, однак ухиляючись від нотаріального посвідчення договору порушує права позивача, як покупця, а отже, суд приходить до висновку про обгрунтованість позовних вимог. Враховуючи вимоги ст.141 ЦПК України, згідно заяви позивача судові витрати вона приймає на себе. На підставі викладеного та

Outcome: approved