Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-20 00:00:00

[PERSON] звернулася до Словянського міськрайонного суду Донецької області з позовною заявою до Словянської міської ради Донецької області, Першої Словянської нотаріальної контори про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що 26 жовтня 2014 року в м. Донецьку Донецької області померла її мати [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про її смерть серії 1-НО №963106 від 27 жовтня 2016 року, яке видане Словянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 3. Зауважила, що після смерті її матері залишилась спадщина у вигляді нерухомого і рухомого майна і вона, як спадкоємець першої черги за законом має право на її отримання, так як інших спадкоємців немає, а заповіт [PERSON] не складала. 08 лютого 2017 року вона звернулась з заявою до державного нотаріуса Першої Словянської державної нотаріальної контори, для отримання спадщини після смерті її матері, проте їй було відмовлено нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку з тим, що нею був пропущений встановлений шестимісячний строк для подачі заяви про спадкування. Вказала, що вона дійсно пропустила зазначений строк у відповідності до ст.ст. 1220, 1223, 1269, 1270 ЦК України, так як своєчасно заяву до нотаріальної контори вона не змогла подати в силу поважних причин, а саме через проведення антитерористичної операції на території Донецької і Луганської областей, її активної фази і проведення бойових дій, зокрема біля м. Донецька, у звязку з чим вона не мала можливості виїхати з межі міста, а також через поганий стан свого здоровя і похилий вік. Крім того, на той час у неї не було належного, українського свідоцтва про смерть матері і витягу з Державного реєстру до нього, через що не мала можливості оформити спадщину, так як її мати померла на непідконтрольній на цей час території України. Отримала вона належні, зазначені вище документи лише восени 2016 року за рішенням Словянського міськрайонного суду Донецької області від 27 жовтня 2016 року. Просить суд визначити їй додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, що відкрилась після смерті матері [PERSON], яка померла 26 жовтня 2014 року, строком у 6 місяців. До судового засідання позивач [PERSON] не зявилася, хоча належним чином була повідомлена про дату, час та місце розгляду справи. 21 лютого 2017 року надала до суду Заяву, в якій вона просить суд розглянути справу без її участі та задовольнити позовні вимоги (а.с.15). Представник відповідача Словянської міської ради Донецької області до судового засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце судового розгляду справи ( а.с. 18). 16 лютого 2017 року направив до суду заяву, в якій просить суд розглянути справу без участі представника Словянської міської ради Донецької області та постановити рішення на підставі доказів, що є в матеріалах справи. ( а.с.19). Представник відповідача Першої Словянської державної нотаріальної контори до судового засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце судового розгляду справи ( а.с. 17). 21 лютого 2017 року направив до суду заяву, в якій просить суд розглянути справу без участі представника Першої Словянської державної нотаріальної контори та постановити рішення на підставі доказів, що є в матеріалах справи. (а.с.20). Суд, розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги [PERSON] до Словянської міської ради Донецької області, Першої Словянської державної нотаріальної контори про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини підлягають задоволенню з огляду на їх законність та обґрунтованість. Відповідно до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи, часом відкриття спадщини є день смерті особи. Згідно до ч. 1 ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Відповідно до ч. 3 ст. 1223 ЦК України право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Згідно ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст.1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно до ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Таким чином, відповідно до вимог цивільного законодавства спадкоємець, який не мешкав разом зі спадкодавцем на момент його смерті, у разі прийняття спадщини, до складу якої входить нерухоме майно, повинен в шестимісячний термін з часу смерті спадкодавця звернутися до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини та видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до вимог ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови в її прийнятті спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 ЦК України. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Як встановлено у судовому засіданні, позивач [PERSON] доводилася дочкою [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії ЯЯ № 682588 від 22 березня 1950 року (а.с.5). 26 жовтня 2014 року [PERSON] померла у віці 90 років, що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії І-НО № 963106, виданого 27 жовтня 2016 року Словянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 3 (а.с.3). В судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON], 08 лютого 2017 року зверталася до державного нотаріуса Першої словянської державної нотаріальної контори з Заявою про прийняття спадщини, але 08 лютого 2017 року за № 337/02-31 отримала відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері [PERSON], померлої 26 жовтня 2014 року у звязку з пропущенням строку для прийняття спадщини (а.с.7). Згідно з ч.2 ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або оголошення її померлою. Як вбачається із матеріалів справи, відповідно до Свідоцтва про смерть серія I- НО № 963106 від 27 жовтня 2016 року [PERSON] померла 26 жовтня 2014 року ( а.с.3). Згідно зі ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Зі змісту вказаних норм вбачається, що звертатися з позовом про визначення додаткового строку, достатнього для прийняття спадщини мають право спадкоємці за заповітом чи за законом, а суд при вирішенні цього питання повинен перевіряти поважність причин його пропуску. У відповідності до вимог ст. ст.10, 60 ЦПК України « Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень…» «Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі». В обґрунтування поважності причин пропуску позивачем строку для подання заяви про прийняття спадщини, який згідно частині 1 статті 1270 ЦК України встановлюється у шість місяців та починається з дня відкриття спадщини 26 жовтня 2014 року вказано, що через проведення антитерористичної операції на території Донецької і Луганської областей, її активної фази і проведення бойових дій, зокрема біля м. Донецька, позивач [PERSON] не мала можливості виїхати за межі міста, а також через поганий стан свого здоровя і похилий вік. Крім того, у неї не було належного, українського свідоцтва про смерть матері [PERSON], померлої 26 жовтня 2014 року і витягу з Державного реєстру до нього, через що вона не мала можливості оформити спадщину, так як її мати померла на непідконтрольній на цей час території України. Отримала вона належні вище документи лише восени 2016 року за рішенням Словянського міськрайонного суду Донецької області від 27 жовтня 2016 року. Вказана обставина підтверджується Паспортом громадянина України, серії ВА № 192745, виданого 26 грудня 1995 року Куйбишевським РВД МУУМВС України в Донецькій області, з якого вбачається, що [PERSON] зареєстрована у м. Донецьк з 14 серпня 1981 року та відповідно до Довідки від 23 грудня 2014 року № [NUMBER], яка видана 23 грудня 2014 року Управлінням соціального захисту населення, взята на облік як особа, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції (а.с.9,11). У відповідності до Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року « Про практику у справах про спадкування» п.24 ( абзаци 1,2,6) «Особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину ( частина друга статті 1272 ЦК), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій». Приймаючи до уваги той факт, що позивачем [PERSON] надано суду безперечні докази у відповідності до ст.ст. 10,60 ЦПК України, які б свідчили про поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини у період часу з 26 жовтня 2014 року і до 08 лютого 2017 року, то суд приходить до висновку, що її позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved