Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-26 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом. В обґрунтування заявленого позову посилається на те, що вона та відповідач 29 жовтня 2011 року уклали шлюб. У даному шлюбі у неї з відповідачем народилася дочка, [PERSON] - [INFO]. Через постійні сварки та скандали, ініціатором яких є відповідач, на даний час сторони разом не проживають. Позивач перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьохрічного віку, яка проживає разом з нею, і перебуває на її повному утриманні. Відповідач не бере участі у матеріальному забезпеченні дитини та її вихованні ні у грошовій, ні у натуральній формі, нічим матеріально не допомагає. Зазначає, що в неї немає можливості для заробітку, коштів на утримання себе та малолітньої дочки позивачу не вистачає. Їй відомо, що відповідач працює. Офіційно на роботі неоформлений, однак отримує заробіток, що має мінливий характер. Незважаючи на те, що відповідач має грошовий дохід, останній відмовляється добровільно сплачувати у грошовій формі аліменти на малолітню дочку та на її утримання. Просить стягнути з відповідача аліменти та судові витрати. Позивач в судове засідання не з'явилася, про дату, час і місце судового розгляду справи повідомлялася належним чином. Про причини своєї неявки до суду не повідомила, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Заявлений позов підтримує, просить його задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час і місце судового розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомляв, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнає частково. Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову з наступних підстав. Щодо позовної вимоги про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини, [PERSON] - [INFO], в розмірі 1000 гривень щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, то вона підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Відповідно ч. 1-2 ст. 181 СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Судом при розгляді справи встановлено, що [PERSON] являється батьком малолітньої [PERSON], [INFO] (а.с. 4). Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Також судом встановлено, що відповідач [PERSON] є інвалідом 3 групи загального захворювання, не працює, має постійний дохід у вигляді пенсії, його дохід є регулярним. При цьому він спроможний сплачувати аліменти на утримання дитини в розмірі ? частки з усіх видів доходу (заробітку), але не менше 30 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. Також судом встановлено, що [PERSON] не надає [PERSON] коштів на утримання дитини. При цьому матеріальне становище та стан здоров'я платника аліментів та його реальна спроможність сплачувати аліменти, дозволяють сплачувати аліменти на утримання малолітньої [PERSON] - [INFO] у розмірі ? частки з усіх видів доходу (заробітку), але не менше 30 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. Приймаючи до уваги викладене та враховуючи матеріальне становище та стан здоров'я відповідача, його реальну спроможність сплачувати аліменти, його постійний дохід, а також звичайні потреби малолітньої дитини. А також те, що будучи батьком дитини, відповідач не надає позивачу матеріальної допомоги на її утримання, що ставить позивача у скрутне матеріальне становище та залежність від відповідача щодо утримання дитини. А тому за таких обставин, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову та стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання малолітньої [PERSON] - [INFO] у розмірі ? частки з усіх видів доходу (заробітку), але не менше 30 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 28.02.2013 року і до досягнення дитиною повноліття. При цьому не може підлягати до задоволення вимога про стягнення аліментів в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 гривень з підстав, викладених вище. Щодо позовної вимоги про стягнення аліментів на утримання [PERSON] в розмірі 800 гривень щомісячно до досягнення дитиною трьох років, то вона підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч. 2 ст. 84 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Судом при розгляді справи встановлено, що з позивачем проживає малолітня [PERSON] - [INFO], за якою вона здійснює догляд, перебуваючи у декретній відпустці до досягнення нею трирічного віку. Проте [PERSON] не надає [PERSON] грошових коштів на її утримання, при цьому відповідач може утримувати позивача, так як матеріальне становище, стан здоров'я платника аліментів та його реальна спроможність сплачувати аліменти, молодий вік, дозволяють сплачувати аліменти в розмірі ? частки всіх видів заробітку (доходу) на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років. Приймаючи до уваги викладене, враховуючи матеріальне становище та стан здоров'я відповідача, його реальну спроможність сплачувати аліменти, постійний дохід, а також звичайні потреби неповнолітньої дитини. А також те, що відповідач не надає позивачу матеріальної допомоги на її утримання, що ставить позивача у скрутне матеріальне становище та залежність від відповідача. А тому за таких обставин, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову та стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на її утримання в розмірі ? всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 28.02.2013 року і до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ст. 367 ЦПК України суд, вважає можливим допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 80 ЦПК України ціна позову визначається у позовах про стягнення аліментів - сукупністю всіх виплат, але не більше ніж за шість місяців. Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 80 ЦПК України ціна позову визначається у позовах, які складаються з кількох самостійних вимог, - загальною сумою всіх вимог. Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року № 3674-VІ передбачено, що при зверненні до суду із позовною заявою майнового характеру, сплачується ставка судового збору в розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати, що в гривневому еквіваленті становить становить 243,60 - 3 654 гривень. Судом при розгляді справи встановлено, що [PERSON] як позивач по справі звільнена від сплати судового збору відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» при подачі позовної заяви про стягнення аліментів. Також встановлено, що позивачем заявлено дві позовних вимоги майнового характеру. А тому до стягнення з відповідача на користь держави підлягає судовий збір в загальній сумі 487,20 гривень. Приймаючи до уваги викладене та враховуючи, що позивач звільнена від сплати судового збору, тому він стягується з відповідача в дохід держави. При цьому мінімальний розмір судового збору з позову майнового характеру становить 243,60 гривень. А тому за таких обставин, суд приходить до висновку про стягнення з [PERSON] на користь держави судового збору в загальній сумі 487,20 гривень.

Outcome: partial