Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-24 00:00:00

[PERSON] звернулася до Малиновського районного суду м. Одеси із позовом до Акціонерного товариства «Українська залізниця», в якому позивач просила визнати незаконним, протиправним та скасувати наказ виконуючого обов`язки начальника виробничого підрозділу Пасажирське вагонне депо станції Одеса-Головна філії «Пасажирська компанія» АТ «Українська залізниця» № ПКВЧД-3-04/1641 «Про внесення змін у посадову інструкцію інженера 2 категорії [PERSON] ». Позов обґрунтований такими обставинами. Позивач з 20.02.2017 року працює на посаді інженера ІІ категорії резерву провідників (код КП 2149,2) виробничого підрозділу Пасажирське вагонне депо станції Одеса-Головна філії «Пасажирська компанія» АТ «Українська залізниця» згідно із наказом № 196/ос від 20.02.2017 року. Обсяг трудових прав і обов`язків позивача, а також інші умови праці та кваліфікаційні вимоги закріплені у посадовій інструкції [PERSON] 04.11.2019 року в. о. начальника виробничого підрозділу Пасажирське вагонне депо станції Одеса-Головна філії «Пасажирська компанія» АТ «Українська залізниця» було видано наказ № ПКВЧД-3-04/1641 «Про внесення змін у посадову інструкцію інженера 2 категорії [PERSON] ». Позивач вважає вказаний наказ незаконним, протиправним, дискримінаційним, виданим з порушенням процедури та таким, що підлягає скасуванню. Так, в обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що наказ, який оскаржується, не містить відомостей про конкретні умови праці, механізм ефективної організації роботи та обставини раціонального розподілу праці, що зумовили видання наказу. Крім того, зміни до робочої інструкції не були погоджені з профспілковим комітетом та була відсутня згода позивача на внесення змін до інструкції. Позивач зазначає, що наказ про внесення змін, доповнень до посадової (робочої) інструкції видається у разі зміни назви підприємства, установи, організації, структурного підрозділу або посади (професії); перерозподілу обов`язків між працівниками у зв`язку із скороченням чисельності; раціональним розподілом праці. Разом із цим, в наказі правовими умовами його видання зазначено створення умов для ефективної організації робіт та раціонального розподілу обов`язків між працівниками. Тобто, наказ виданий всупереч вимогам Методичних рекомендацій «щодо формування кваліфікаційних характеристик професій працівників», затверджених спільним наказом Міністерства соціальної політики України та Міністерства освіти і науки, молоді та спорту України від 16.12.2011 року № 547/1438. В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що наказ, який оскаржується, підписаний неуповноваженою на це особою, так як на час видання наказу керівником АТ «Українська залізниця» був Голова правління АТ «Українська залізниця» Кравцов Є.П., а наказ підписаний Зерніним С.В. , який перебував у правовому статусі виконуючого обов`язки начальника виробничого підрозділу Пасажирське вагонне депо станції Одеса-Головна філії «Пасажирська компанія» АТ «Українська залізниця», і який не мав належним чином оформленої довіреності на представлення інтересів АТ «Українська залізниця». Також позивач зазначає, що відповідно до п. 124 Статуту АТ «Українська залізниця» будь-які договори, довіреності, інші правочини та документи, а також банківські і фінансові документи від імені Товариства вважаються належним чином укладеними (вчиненими) та мають юридичну силу для товариства у разі, коли вони скріплені двома підписами, в той час, як наказ скріплений лише підписом виконуючого обов`язки начальника виробничого підрозділу Пасажирське вагонне депо станції Одеса-Головна філії «Пасажирська компанія» АТ «Українська залізниця». Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 17 лютого 2020 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи постановлено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. 03 квітня 2020 року представником АТ «Українська залізниця» подано відзив на позовну заяву із запереченнями проти позову. В обґрунтування заперечень представник відповідача у відзиві зазначив, що наказ № ПКВЧД-3-04/1641 «Про внесення змін у посадову інструкцію інженера 2 категорії [PERSON] » містить всі необхідні реквізити, щоб бути легітимним. Законодавством не передбачена обов`язковість зазначення в наказі відомостей про конкретні умови праці, механізми ефективної організації роботи та обставини раціонального розподілу праці, так як зазначені відомості закріплені в інструкціях, трудових обов`язках, рекомендаціях, порядках та правилах. Зазначений наказ не містить трудових обмежень, відповідно відпадає необхідність вносити додаткові відомості. Внесені зміни спрощують трудові обов`язки, оскільки вилучають пункти з інструкції, а не добавляють. Щодо тверджень позивача про підписання наказу неуповноваженою особою у відзиві зазначено, що 06.09.2019 року директором Філії «Пасажирська компанія» була видана довіреність № 4777, якою уповноважено начальника депо, а також двох заступників начальника депо, один з яких Зернін С.В. вчиняти певні дії від імені та в інтересах Товариства. Пункт 10 довіреності містить такі повноваження, як видача та підписання від імені Філії розпорядчі документи (накази) та затверджувати документи з питань, що стосуються діяльності Філії, її структурних підрозділів, які є обов`язковими для всіх працівників Філії, її структурних підрозділів. Крім того, представником відповідача у відзиві зазначено, що вимоги п. 124 Статуту АТ «Українська залізниця» стосуються номенклатури посад тільки Товариства, а сам наказ про внесення змін в посадову інструкцію не відноситься до правочинів та інших документів, передбачених цим пунктом. В судовому засіданні представники позивача позов підтримали в повному обсязі, просили його задовольнити. Представник АТ «Українська залізниця» в першому судовому засіданні заперечував проти позову з посиланнями на обставини, викладені у відзиві. Суд, заслухавши пояснення представників позивача та представника відповідача, вивчивши позовну заяву та матеріали справи, дослідивши та оцінивши докази у справі в їх сукупності вважає, що позов необхідно задовольнити, зважаючи на наступне. Судом встановлені, та підтверджені матеріалами справи такі обставини. [PERSON] з 20 лютого 2017 року працює на посаді інженера ІІ категорії резерву провідників виробничого підрозділу Пасажирське вагонне депо станції Одеса-Головна філії «Пасажирська компанія» АТ «Українська залізниця» згідно із наказом № 196/ос від 20.02.2017 року. Вказані обставини не заперечувалися відповідачем. Умови праці позивача та кваліфікаційні вимоги закріплені в посадовій інструкції інженера 2 категорії резерву провідників [PERSON] ( т. 1 а. с. 14-16). 04 листопада 2019 року виконуючим обов`язки начальника виробничого підрозділу Пасажирське вагонне депо станції Одеса-Головна філії «Пасажирська компанія» АТ «Українська залізниця» видано наказ № ПКВЧД-3-04/1641 «Про внесення змін у посадову інструкцію інженера 2 категорії [PERSON] » (т. 1 а. с. 10). Наказ № ПКВЧД-3-04/1641 від 04 листопада 2019 року виданий з метою створення необхідних умов для ефективної організації робіт та раціонального розподілу обов`язків між працівниками виробничого підрозділу пасажирське вагонне депо станції Одеса-Головна філії «Пасажирська компанія» АТ «Українська залізниця», відповідно до вимог Методичних рекомендацій щодо формування кваліфікаційних характеристик професій працівників, затверджених спільним наказом Міністерства соціальної політики України та Міністерства освіти і науки, молоді та спорту України від 16.12.2011 року № 547/1438. Вказаним наказом з 04.01.2020 року вилучено з посадової інструкції позивача наступні пункти: - з розділу ІІ «Завдання та обов`язки»: пп. 2.1, 2.2, 2.3, 2.4, 2.5, 2.6, 2.9, 2.10, 2.12, 2.13, 12.14, 2.15; з розділу ІІІ «Права»: пп. 3.2, 3.3, 3.4; - з розділу ІV «Відповідальність»: пп. 4.1, 4.2, 4.4, 4.5, 4.6, 4.10. При дослідженні посадової інструкції позивача, затвердженої виконуючим обов`язки начальника пасажирського вагонного депо станції Одеса-Головна філії «Пасажирська компанія» ПАТ «Укрзалізниця» вбачається, що наказом, який оскаржується, відповідачем виключено майже всі завдання та обов`язки [PERSON] , передбачені трудовим договором. Тобто, фактично, вказаним наказом змінено істотні умови праці [PERSON] без наявних на то підстав, передбачених вимогами ст. 32 КЗпП України, а саме, без зміни в організації виробництва і праці. Загальні вимоги до складання посадових (робочих) інструкцій, а також внесення змін до них містяться в Методичних рекомендаціях «щодо формування кваліфікаційних характеристик професій працівників», затверджених спільним наказом Міністерства соціальної політики України та Міністерства освіти і науки, молоді та спорту України від 16.12.2011 року № 547/1438. Так, відповідно до п. 6.1 Методичних рекомендацій конкретний перелік посадових (робочих) обов`язків визначається посадовими інструкціями керівників, професіоналів, фахівців, технічних службовців і робочими інструкціями робітників, які розроблюються роботодавцем на посади (професії) конкретних працівників у відповідності до вимог чинного Класифікатора професій ДК 003 за встановленою структурою, на підставі кваліфікаційних характеристик, викладених у випусках ДКХП за видами економічної діяльності, ураховуючи конкретні завдання та обов`язки, функції, права, відповідальність працівників цих груп та особливості штатного розпису підприємства, установи, організації. Якщо виникає необхідність, завдання та обов`язки, що включені до типової кваліфікаційної характеристики тієї або іншої посади (професії), можуть бути розподілені між окремими виконавцями або коло завдань та обов`язків окремих працівників може бути розширене з дорученням їм робіт, передбачених для різних груп посад (професій), рівних за складністю, виконання яких не потребує іншої спеціальності, кваліфікації. Відповідачем не доведено під час розгляду справи необхідності розподілу завдань та обов`язків [PERSON] , передбачених її посадовою інструкцією, між працівниками підприємства, із наданням належних та допустимих доказів. Крім того, відповідно до п. 6.1 Методичних рекомендацій робоча інструкція та зміна до неї погоджується профспілковим комітетом або іншим уповноваженим робочим органом трудового колективу. Посадові (робочі) інструкції після їх затвердження керівником підприємства, організації, установи або за дорученням його заступниками, доводяться до працівника під розписку. До посадових (робочих) інструкцій може бути внесено зміни, доповнення лише на підставі наказу керівника підприємства, установи, організації за згодою працівника. Наказ про внесення змін, доповнень до посадової (робочої) інструкції видається в разі зміни назви підприємства, установи, організації, структурного підрозділу або посади (професії), перерозподілу обов`язків між працівниками у зв`язку зі скороченням чисельності, раціональним розподілом праці. Матеріали справи не містять відомостей про те, що зміни до посадової інструкції [PERSON] , закріплені наказом № ПКВЧД-3-04/1641 від 04 листопада 2019 року, були погоджені із профспілковим комітетом, не містять відомостей про згоду [PERSON] щодо внесення змін до посадової інструкції а також відомостей щодо передумов зміни до посадової інструкції позивача, таких, як змін назви підприємства, установи, організації, структурного підрозділу або посади (професії), перерозподілу обов`язків між працівниками у зв`язку зі скороченням чисельності, раціональним розподілом праці. При таких обставинах, суд вважає, що наказ № ПКВЧД-3-04/1641 від 04 листопада 2019 року не відповідає вимогам Методичних рекомендацій «щодо формування кваліфікаційних характеристик професій працівників», затверджених спільним наказом Міністерства соціальної політики України та Міністерства освіти і науки, молоді та спорту України від 16.12.2011 року № 547/1438 та вимогам КЗпП України в частині регулювання виконання трудового договору, укладеного між працівником та роботодавцем. Вирішуючи спір, суд не має можливості надати відповідну оцінку обставинам, на які посилається позивач про те, що наказ, який оскаржується, підписаний неуповноваженою на це особою, так як на час видання наказу керівником АТ «Українська залізниця» був Голова правління АТ «Українська залізниця» Кравцов Є.П., а наказ підписаний Зерніним С.В. , який перебував у правовому статусі виконуючого обов`язки начальника виробничого підрозділу Пасажирське вагонне депо станції Одеса-Головна філії «Пасажирська компанія» АТ «Українська залізниця», і який не мав належним чином оформленої довіреності на представлення інтересів АТ «Українська залізниця». 16 березня 2020 року судом було забезпечено докази у справі шляхом витребування у відповідача копії довіреності АТ «Українська залізниця», виданої правлінням АТ «Українська залізниця» на ім`я виконуючого обов`язки начальника виробничого підрозділу Пасажирське вагонне депо станції Одеса-Головна філії «Пасажирська компанія» АТ «Українська залізниця» Зерніна С.В., яким було видано та підписано спірний наказ. Разом із цим, ухвала суду відповідачем в цій частині виконано не було. Таким чином, матеріали справи не містять копії відповідної довіреності, що унеможливлює перевірку та надання відповідної оцінки фактам щодо відсутності повноважень у Зерніна С.В. на видання та підписання наказу № ПКВЧД-3-04/1641 від 04 листопада 2019 року. Задовольняючи позов, суд не погоджується із доводами позивача про те, що відповідно до п. 124 Статуту АТ «Українська залізниця» будь-які договори, довіреності, інші правочини та документи, а також банківські і фінансові документи від імені Товариства вважаються належним чином укладеними (вчиненими) та мають юридичну силу для товариства у разі, коли вони скріплені двома підписами, в той час, як наказ скріплений лише підписом виконуючого обов`язки начальника виробничого підрозділу Пасажирське вагонне депо станції Одеса-Головна філії «Пасажирська компанія» АТ «Українська залізниця». Наказ про внесення змін в посадову інструкцію не відноситься до переліку документів, передбачених пунктом 124 Статуту АТ «Українська залізниця», а є розпорядчим документом підприємства, який видається керівником в межах його повноважень, а тому вказаним пунктом Статуту не регулюється. Вирішуючи питання про стягнення судових витрат, суд керується вимогами ч. 6 ст. 141 ЦПК України, відповідно до якої, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Outcome: approved