Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-30 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на своє утримання до досягнення донькою [PERSON], 08.01.2016 року трьох років, а саме до 08.01.2019 року, мотивуючи позов тим, що 27.10.2012 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Івано-Франківського міського управління юстиції зареєструвала шлюб з відповідачем. В шлюбі у них народилася донька [PERSON], [INFO], яка знаходиться на її утриманні. Позивачка перебуває у відпустці по догляду за дитиною, тому доходів не має. [PERSON] в добровільному порядку коштів на її утримання не надає, хоча на даний час працює охоронцем в приватній охоронній фірмі, отримуючи при цьому достойну заробітну плату щомісячно. За наведених обставин просить стягувати з відповідача аліменти на своє утримання в розмірі 500 грн. щомісячно з 08.01.2016 року. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила задоволити. Відповідач в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечив з підстав наведених у письмовому запереченні (а.с.11, 12). Беручи до уваги пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, судом встановлено що спір між сторонами виник з приводу стягнення аліментів на утримання матері до досягнення дитиною трирічного віку. Відповідно до копії повторного свідоцтва про народження серія І-НМ №332540, виданого 24.01.2017 року, батьками [PERSON], [INFO] є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 3). Як вбачається із копії Наказу №799-к від 09.03.2016 року [PERSON], інженер технолог відділу головного технолога, таб №66308, перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з 07.03.2016 року по 08.01.2019 року (а.с.2). Рішенням Івано-Франківського міського суду від 30.01.2017 року шлюб між сторонами розірвано, прізвище Завада [PERSON] змінено на дошлюбне Половка, малолітню доньку [PERSON], [INFO] залишено на проживання з матірю, [PERSON] (а.с.15). Вимога ч. 4 ст. 75 СК України передбачає, що один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. Згідно ч.4. ст. 76 цього кодексу якщо у зв'язку з вихованням дитини, веденням домашнього господарства, піклуванням про членів сім'ї, хворобою або іншими обставинами, що мають істотне значення, один із подружжя не мав можливості одержати освіту, працювати, зайняти відповідну посаду, він має право на утримання у зв'язку з розірванням шлюбу і тоді, якщо є працездатним, за умови, що потребує матеріальної допомоги і що колишній чоловік, колишня дружина може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання у цьому випадку триває протягом трьох років від дня розірвання шлюбу. Дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу (ч.ч. 2, 4 ст. 84 СК України). Відповідач у своєму письмовому запереченні посилається на те, що його заробітна плата становить 1 493,20 грн. Однак, у відповідності до довідки про середню заробітну плату (дохід) №6 відь02.03.2017 року, виданої [PERSON], розмір його заробітної плати за січень 2017 року (з часу звернення до суду з позовною заявою) становить 3 722,81 грн., за лютий 2017 року 3 200,00 грн. (а.с.27). Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що відповідач є працездатним, на його утриманні не перебувають непрацездатні батьки, інші малолітні чи неповнолітні діти, окрім [PERSON], а тому з нього на користь позивачки на її утримання слід стягувати по 500,00 грн. щомісячно до досягнення [PERSON], [INFO] трьохрічного віку. Аліменти за рішенням суду присуджуються від дня пред'явлення позову. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення. Згідно із ч. 3 ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. А тому з відповідача слід стягнути в дохід держави 640,00 гривень судового збору. На підставі вищенаведеного, відповідно до ст.ст. 75, 76, 84 Сімейного кодексу України, ст. 11, 88 Цивільного процесуального кодексу України,

Outcome: approved