Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-24 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивачка, [PERSON] в судове засідання не зявилася подала до суду заяву в якій просить справу розглядати без її участі. Позовні вимоги підтримує повністю та просить позов задоволити. Позовні вимоги мотивує тим, що 11 червня 2013 року вона вийшла заміж, зареєструвавши шлюб з відповідачем у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Косівського районного управління юстиції в Івано-Франківській області. Спільне життя з відповідачем у них не склалося, оскільки до шлюбу вони знали один одного всього кілька днів. В них з чоловіком різні погляди на життя. Вважає, що шлюб існує формально, подальше збереження сімї суперечить її інтересам. Просить шлюб розірвати. Відповідач по справі, [PERSON], в судове засідання не зявився подав до суду заяву в якій просить справу розглядати без його участі. Позовні вимоги визнає. Суд, вивчивши матеріали справи вважає, що позов підлягає до задоволення, із таких підстав. Згідно з ч. 4\~ст. 174 ЦПК України\~у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як вбачається із матеріалів справи, сторони зареєстрували шлюб 11.06.2013 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Косівського районного управління юстиції в Івано-Франківській області про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено актовий записом № 41 (а.с.3). Причиною розпаду сімї стало те, що шлюб носить формальний характер. Згідно з ч. 1 ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно до ч. 3 та ч. 4 ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя.\~ Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до роз'яснень, які містяться у пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» № 11 від 21.12.2007 р., вбачається, що проголошена Конституцією України охорона сімї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. З урахуванням наведеного суд вважає, що сімя [PERSON] та [PERSON] розпалася, а тому їхній шлюб слід розірвати. На підставі наведеного, ч. 1 ст. 51 Конституції України, ст.ст. 56, 104, 109-112 Сімейного Кодексу України, п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» та

Outcome: approved