Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-01 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та на її утримання до досягнення дитиною трьохрічного віку. Посилалася на те, що з відповідачем перебуває у шлюбі з 14.05.2014 року, який був зареєстрований виконавчим комітетом Михалківської сільської ради Сокирянського району Чернівецької області за актовим записом №06. Від спільного проживання у них є дитина - [PERSON], [INFO]. Протягом останнього часу їхнє сімейне життя поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин, спільного господарства не ведуть, проживають окремо. Сім'я розпалась по тій причині, що вони не знайшли взаємного порозуміння, втратили повагу одне до одного, так як у них різні погляди на сімейне життя. Майнових спорів між ними немає. Дитина після розірвання шлюбу буде проживати разом з нею, і оскільки відповідач проживає окремо, то в житті сина, його вихованні та розвитку ніякої участі останнім часом на приймає, матеріальної допомоги на його утримання не надає. Дитина часто хворіє, що вимагає додаткових витрат, проте всі витрати несе вона. Відповідач на даний час постійної роботи немає, однак його обов'язком як батька є приймати участь у матеріальному утриманні дитини, на що він має таку можливість, оскільки у його власності є земельний пай, сад, транспортний засіб «Мерседес». Вважає, що відповідач має можливість виплачувати аліменти на дитину у твердій грошовій сумі в розмірі 800 грн. щомісяця з подальшою індексацією даної суми. Крім того, вважає, що з відповідача слід стягнути аліменти на її утримання, як матері дитини до досягнення дитиною трьох років в сумі 400 грн. Просила розірвати шлюб між нею та [PERSON], який зареєстрований 14.05.2014 року виконавчим комітетом Михалківської сільської ради Сокирянського району Чернівецької області, актовий запис №06, а також стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 800 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи із дати подання позову, та аліменти на її утримання в твердій грошовій сумі в розмірі 400 грн. до досягнення дитиною трьох років. Крім цього, просила стягнути з відповідача судові витрати по справі. Позивачка в судове засідання не з'явилась, проте подала до суду письмову заяву, у якій позовні вимоги про розірвання шлюбу повністю підтримала, просила розірвати шлюб та після розірвання шлюбу змінити їй прізвище з «Дорофей» на дошлюбне «Петрюк». При цьому зменшила розмір позовних вимог в частині стягнення аліментів та просила стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 600 грн. щомісячно до повноліття дитини та на її утримання в розмірі 300 грн. щомісячно до досягнення дитиною трьохрічного віку, починаючи з дня подачі позову до суду. Крім цього, просила стягнути з відповідача судові витрати по справі та розглянути справу без її присутності. Відповідач у судове засідання також не з'явився, проте подав до суду письмову заяву, в якій позовні вимоги про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитини в розмірі 600 грн. щомісячно та на утримання дружини до досягнення дитиною трьохрічного віку в розмірі 300 грн. щомісячно повністю визнав. Крім цього, просив розглянути справу без його участі, а також зазначив, що на даний час ніде не працює. У зв'язку із неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, у відповідності до вимог ст.197 ч.2 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Оскільки всі особи, які беруть участь у справі, заявили клопотання про розгляд справи за їх відсутності, суд у відповідності до вимог ст.158 ч.2 ЦПК України вважає за можливе провести судовий розгляд у судовому засіданні за відсутності сторін та вирішити справу на підставі наявних у ній доказів. Відповідно до ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З наведених у позовній заяві обставин, які згідно положень ст.61 ЦПК України, не підлягають доказуванню, оскільки визнані сторонами, встановлено, що з 14.05.2014 року [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, який зареєстрований 14.05.2014 року виконавчим комітетом Михалківської сільської ради Сокирянського району Чернівецької області по актовому запису за №06. Від спільного подружнього життя сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. На даний час сторони подружні стосунки не підтримують, разом не проживають, спільного господарства не ведуть. У зв'язку з цим, їх подальше спільне подружнє життя та збереження шлюбу є неможливим і бажання в подальшому проживати з відповідачем у шлюбі позивачка не має. Таким чином, враховуючи наведені вище обставини та фактичні взаємини сторін, суд приходить до висновку, що сім'я у сторін остаточно розпалась і зберегти її уже неможливо. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Враховуючи зазначені вище вимоги закону, суд вважає, що шлюб між сторонами необхідно розірвати. Неповнолітній [PERSON], батьками якого є сторони, проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. За станом здоров'я дитина перебуває на диспансерному обліку в АЗПСМ с.Михалкове і згідно довідки амбулаторії загальної практики сімейної медицини села Михалкове №167 від 05.05.2016 року [PERSON] два рази на рік обстежується в ЧДЛ м.Чернівці, де проводиться йому відповідне лікування. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Таким чином, враховуючи наведені вище обставини та вимоги закону, суд вважає, що з відповідача підлягають стягненню аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] При цьому, визначаючи вид та розмір аліментів, суд виходить з наступного. Відповідно до вимог ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Як встановлено судом, відповідач не надає належної матеріальної допомоги на утримання дитини, всі витрати по утриманню дитини несе виключно позивачка. Інших утриманців відповідач не має, що підтверджується довідкою відділу Державної виконавчої служби Сокирянського районного управління юстиції №560/02/5 від 05.05.2016 року. Відповідно до ч.1 ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Враховуючи те, що сторонами не надано доказів про те, що відповідач працює, що свідчить про його нерегулярний, мінливий дохід, суд вважає за можливе і доцільне стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання неповнолітньої дитини у твердій грошовій сумі. Згідно частини 1 статті 79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Відповідно до частин 1, 2 статті 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Частиною 2 статті 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ч. 4 ст. 84 СК України, право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч.6 ст. 84 СК України, право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Враховуючи стан здоров'я та матеріальне становища сторін і їх неповнолітньої дитини, відсутність на утриманні у відповідача інших осіб, виходячи з розумності та достатності розміру аліментів, необхідних для задоволення потреб позивачки на утримання неповнолітньої дитини та на своє утримання, а також з реальної можливості відповідача сплачувати щомісячно аліменти, не порушуючи прав останнього, суд вважає, що заявлені [PERSON] позовні вимоги в частині стягнення аліментів в твердій грошовій сумі на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 600 грн. щомісячно та на утримання позивачки до досягнення [PERSON] 3-х річного віку в розмірі 300 грн. є обґрунтованими і підлягають задоволенню. Оскільки рішення в частині стягнення аліментів ухвалено на користь позивачки, яка звільнена від сплати судового збору, суд вважає, що у відповідності до вимог ч.3 ст.88 ЦПК України, судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп. підлягає стягненню з відповідача на користь держави. Крім цього, суд вважає, що з відповідача, у відповідності до ст.88 ЦПК України, на користь позивачки підлягають стягненню понесені нею та документально підтверджені витрати по оплаті судового збору в розмірі 551 грн. 20 коп. за позовну вимогу про розірвання шлюбу.

Outcome: approved