Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-02 00:00:00

[PERSON] звернулася до Красноармійського міськрайонного суду Донецької області з вказаною позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб, укладений між нею та [PERSON], залишити їй шлюбне прізвище [PERSON]. В обґрунтування позовних вимог вказує, що 18.02.2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Калінінського районного управління юстиції у м. Донецьку було зареєстровано шлюб між нею та [PERSON], актовий запис № 41. Від цього шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Позивач зазначає, що шлюбне життя з відповідачем не склалося. Шлюбні відносини між ними припинені з жовтня 2014 року, у звязку з несумісністю характерів. Вони з відповідачем не знайшли спільної мови, у них різні погляди на сімейне життя. Позивач також вказує, що подальші відносини між ними суперечать її інтересам, збереження сімї неможливо. Спору щодо місця проживання дитини немає. На підставі вищевказаного просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, на позовних вимогах наполягає. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заяву про розгляд справи у його відсутність не подавав, тому відповідно до п. 4 ст. 169, ст. 224 ЦПК України, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних доказів за відсутності особи, яка бере участь у справі та без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Дослідивши докази у справі у їх сукупності, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Згідно свідоцтва про шлюб серії 1-НО № 275539, 18.02.2012 року між [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище Нестеренко) укладено шлюб, реєстрацію якого здійсненоВідділом державної реєстрації актів цивільного стану Калінінського районного управління юстиції у м. Донецьку, актовий запис № 41 (а.с. 7). Від цього шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], про що свідчить свідоцтво про народження від 14.08.2012 року, серії 1-НО № 470802, видане Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Калінінського районного управління юстиції у м. Донецьку, актовий запис № 682 (а.с. 8). Відповідно до ч.2 ст.104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно ст.112 Сімейного Кодексу України, суд може розірвати шлюб, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Сумісне життя у сторін не склалося, сімейні та шлюбні відносини припинились, сторони на даний час проживають окремо, сімя остаточно розпалася.Спільне господарство не ведеться, примирення між ними неможливо. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до ч.2 ст.109 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Позивач наполягає на розірванні шлюбу і своєму небажанні проживати з відповідачем однією сім'єю. Розриваючи шлюб між сторонами, суд враховує інтереси неповнолітньої дитини сторін, повноцінний розвиток та виховання якої у сім'ї, у якій існують постійні непорозуміння є неможливим. На підставі наведеного, суд приходить до висновку, що спільне життя подружжя та збереження шлюбу стали неможливими й суперечили б інтересам подружжя, сімя розпалась остаточно і можливість її збереження втрачена, а тому суд вважає, що формально існуючий шлюб слід розірвати. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч.8 ст.235 ЦПК України, у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. З огляду на вищенаведене, вимогу позивача про залишення їй шлюбного прізвище, у звязку із розірванням шлюбу, також слід задовольнити.

Outcome: approved