Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-16 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із позовною заявою про визнання за нею права власності на майно в порядку спадкування. Позивач посилається на те, що [INFO] померла її мати [PERSON], котра була власником земельних ділянок загальною площею 0,7826га згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER], призначених для ведення особистого підсобного господарства на території с. Задністряни Сусолівської сільської ради. При житті [PERSON] склала заповіт про те, що на випадок смерті все своє майно, де б воно не було і з чого б не складалося, вона заповіла своїй дочці [PERSON]. Позивач звернулася у Рудківську державну нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини, однак їй було відмовлено через відсутність оригіналу Державного акту на право приватної власності на землю, оскільки виходячи з копії акту, він виданий [PERSON], а померла [PERSON] Тому [PERSON] просить в судовому порядку постановити рішення, яким: встановити факт, що [PERSON], яка померла [INFO] належав Державний акт на право приватної власності на землю серії [NUMBER], виданий Сусолівською сільською радою 11.02.2002 року та визнати її власником спадкового майна. У судове засідання [PERSON] не з'явилась, проте подала клопотання про розгляд справи за її відсутності та підтримання позовних вимог. Представник відповідача Сусолівської сільської ради Самбірського району Львівської області Андрушко Л.М. позов по суті визнала та пояснила, що не заперечує проти встановлення факту належності Державного акту на право приватної власності на землю [PERSON] та визнання [PERSON] власником спадкового майна. З'ясувавши обставини справи, заслухавши пояснення представника відповідача, суд вважає, що позов про встановлення факту належності Державного акту на право приватної власності на землю та визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування підлягає задоволенню з наступних підстав: За умовами ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює судове рішення про задоволення позову. Із свідоцтва про смерть серії [NUMBER] вбачається, що [PERSON] померла [INFO]. Відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] [PERSON] при житті належали земельні ділянки загальною площею 0,7826га, - призначені для ведення особистого підсобного господарства на території с. Задністряни Сусолівської сільської ради Самбірського району Львівської області. Акт зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю 11.02.2002 року за №4901, складений у двох примірниках, з яких перший видано [PERSON], другий зберігається у Самбірському РВЗР. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по-батькові якої не збігається з ім'ям, по-батькові, прізвищем цієї особи, зазначеним у паспорті чи свідоцтві про народження. Згідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31.03.1995 року в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення, заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. Тому, заслухавши пояснення представника відповідача та дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що необхідно встановити факт, що [PERSON], яка померла [INFO] належав Державний акт на право приватної власності на землю серії [NUMBER], виданий Сусолівською сільською радою 11.02.2002 року. Із заповіту від 07.12.1989 року видно, що [PERSON] на випадок своєї смерті розпорядилася про все своє майно, де б воно не знаходилося і з чого б не складалося, - відповідно заповіла своїй дочці [PERSON], - позивачу в цивільній справі. З приводу спадкування позивач зверталася до нотаріальної контори, однак їй було відмовлено в оформленні права власності на земельні ділянки через відсутність оригіналу Державного акту на право приватної власності на землю. Відповідно до п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. У відповідності до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно ст. 1233 ЦК України [PERSON] являється спадкоємцем по заповіту майна [PERSON]. У судовому засіданні встановлена необхідність переходу права власності на земельні ділянки, а тому для формального здійснення права особи на спадкування необхідно в судовому порядку визнати за [PERSON], 1957 року народження, яка зареєстрована і проживає в [ADDRESS], - право власності на земельні ділянки загальною площею 0,7826га, - призначені для ведення особистого підсобного господарства на території с. Задністряни Сусолівської сільської ради Самбірського району Львівської області, - по заповіту після смерті матері [PERSON], котра померла [INFO], - оскільки нотаріальна контора не може видати свідоцтво про право на спадщину на дане майно.

Outcome: approved