Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-14 00:00:00

[PERSON] звернулася до Автозаводского районного суду м. Кременчука з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. В позові зазначила, що до серпня 2006 року перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу вони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], яка проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. Оскільки відповідач добровільно не надає коштів на утримання доньки, позивач просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення ним повноліття. Позивач в судове засідання не прибула, подала заява про розгляд справи у її відсутність, на позовних вимогах наполягала. Відповідач в судове засідання не прибув по невідомій суду причині, про день слухання справи повідомлявся у відповідності до положень ст. 74 ЦПК України - за адресою місця проживання чи місця перебування фізичної особи, зареєстрованої у встановленому законом порядку. Згідно ч.5 ст. 74 ЦПК України у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Так відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України, з якої слідує, що особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. А тому, суд розглядає зазначену цивільну справу та приймає відповідне рішення у відсутності сторін на підставі тих доказів, які маються у матеріалах справи. Суд, дослідивши матеріали справи, надані суду докази, приходить до висновку про необхідність задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони до серпня 2006 року перебували в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу вони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], яка проживає разом з позивачкою та перебуває на її утриманні. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини не надає. В добровільному порядку сплачувати аліменти відмовляється. Можливість сплачувати аліменти в нього є. Він має задовільний стан здоров'я, аліментів на утримання інших осіб не сплачує. Згідно зі ст. 180 Сімейного кодексу, батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ч.ч.1,2 ст.80 Сімейного кодексу України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошові сумі. Відповідно до ч.1 ст. 183 Сімейного кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно зі ст. 182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Відповідач не надав суду належних доказів, підтверджуючих необхідність стягнення аліментів у меншому розмірі, ніж просить позивач, або звільнення його від сплати аліментів. Враховуючи, що відповідач не виконує належним чином батьківський обов'язок по утриманню неповнолітньої дитини, хоча є працездатним, не має інших утриманців, суд на підставі встановлених фактів приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На підставі 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved