Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-15 00:00:00

[PERSON] звернулася до Київського районного суду міста [PERSON] з позовною заявою до [PERSON], в якій просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON], 19 грудня 2006року народження, та аліменти на утримання малолітньої доньки [PERSON], 18 жовтня 2009року народження, у розмірі 1/3 частини з усіх видів доходу, але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня предявлення позову й до досягнення [PERSON] повноліття, тобто до 19 грудня 2024року, а також стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання [PERSON], 18 жовтня 2009року, у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу, але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 20 грудня 2024року, тобто з досягнення сином - [PERSON] повноліття, й до досягнення [PERSON] повноліття, тобто до 18 жовтня 2027року. В обґрунтування заявленого позову позивачка посилається на те, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від даного шлюбу у них народилось двоє дітей [PERSON], 19 грудня 2006року народження, та [PERSON], 18 жовтня 2009року. Позивачка зазначає, що діти проживають з нею, свої батьківські обовязки щодо утримання дітей відповідач не виконує, коштів на дітей не надає, домовитись з відповідачем стосовно виконання обовязків по утриманню дітей неможливо. Також позивачка вказує на те, що діти зростають, син навчається у школі, а донька відвідує дошкільний дитячий заклад садочок, їх мінімальні потреби у харчуванні, одягу збільшуються. Крім того, позивачка зазначає, що відповідач має спеціальність, працює, має дохід та можливість надавати грошові кошти на утримання дітей у визначеному у позовній розмірі. У звязку з тим, що матеріальної допомоги на утримання дітей відповідач не надає, [PERSON] звернулася до суду із відповідним позовом. У судове засідання 16.07.2015року позивачка не зявилась, але надіслала на адресу суду заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності та зазначила, що заявлені позовні вимоги підтримує у повному обсязі, а також вказала, що не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судові засідання не зявився, про час, місце і дату судових засідань повідомлявся належним чином, в тому числі шляхом публікації оголошення в газеті «Одеські вісті» від 04 липня 2015року, а тому відповідно до ст.ст. 224, 225 ЦПК України Київським районним судом м. Одеси постановлена ухвала про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову, виходячи з наступного. Як встановлено судом у судовому засіданні, позивачка [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] Від даного шлюбу, 19 грудня 2006року у них народився син [PERSON], про що свідчить копія свідоцтва про народження (а.с. 2), та 18 жовтня 2009року у них народилася донька [PERSON], про що свідчить копія свідоцтва про народження (а.с. 4). Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 23.04.2014року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано (а.с. 7). З довідки (з місця реєстрації про склад сімї та реєстрацію) №107 від 15.06.2015р. (а.с.17) вбачається, що [PERSON], 19 грудня 2006року народження, та [PERSON], 18 жовтня 2009року народження, зареєстровані та проживають за адресою: [INFO], разом з ними зареєстровані: їх мати [PERSON] та їх дідусь [PERSON] (а.с. 18). Судом встановлено, що на теперішній час сторони проживають окремо, а їх діти проживають разом з позивачкою - [PERSON] та знаходяться на її утриманні. При вирішенні спору суд має виходити з положень ст. 8 Закону України „Про охорону дитинства, за якою кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою . Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Згідно ст. 180, ч. 2 ст. 181 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Згідно ч. 1 та ч. 2 ст. 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Відповідно до ст. 184 Сімейного кодексу України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Якщо розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, менше мінімального розміру, передбаченого частиною другою статті 182 цього Кодексу, то дитині призначається відповідно до закону державна допомога в розмірі різниці між визначеним розміромаліментів і 30відсотками прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Враховуючи викладене, приймаючи до уваги, що вищезазначеними нормами закону передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, з урахуванням того, що у суду відсутні докази того, що відповідач офіційно працює, а також враховуючи положення ст. 182 СК України, суд вважає за необхідне позов задовольнити повністю, а саме: стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON], 19 грудня 2006року народження, та аліменти на утримання малолітньої доньки [PERSON], 18 жовтня 2009року народження, у розмірі 1/3 частини з усіх видів доходу, але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня предявлення позову й до досягнення [PERSON] повноліття, тобто до 19 грудня 2024року, а також стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання [PERSON], 18 жовтня 2009року, у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу, але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 20 грудня 2024року, тобто з досягнення сином - [PERSON] повноліття, й до досягнення [PERSON] повноліття, тобто до 18 жовтня 2027року. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судовий збір у розмірі 243, 60 грн. підлягає стягненню з відповідача до державного бюджету України.

Outcome: approved