Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-19 00:00:00

[PERSON] звернулася до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] , в якій просить визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим будинком [ADDRESS] та зобов`язати їх знятися з реєстрації місця проживання за вказаною адресою, посилаючись на наступне. [PERSON] є власником житлового будинку, який розташований за адресою: [ADDRESS] , на підставі договору дарування житлового будинку серії НОК № 705118, посвідченого 20.02.2020 приватним нотаріусом Сєвєродонецького міського нотаріального округу Луганської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Єпіфанцевою Н.В., зареєстровано в реєстрі № 278. У зв`язку зі зміною власника будинку позивач просить визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим будинком та зобов`язати їх знятися з реєстрації місця проживання. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити. Додатково вказала, що [PERSON] є її сестрою, а [PERSON] є її племінником. Вони живуть в Росії з 2014 року та стали громадянами РФ. Відповідачі в судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили, заяви про розгляд справи без їх участі до суду не надходило, відзиву на позов від відповідачів також не надходило. Допитана в якості свідка в судовому засіданні [PERSON] пояснила, що вона з 2010 року постійно проживає за адресою: [ADDRESS] . Сторони по справі були її сусідами з будинку навпроти. З 2014 року вона не бачила [PERSON] або [PERSON] в будинку по [ADDRESS] , в якому вони жили до 2014 року. Їй відомо, що відповідачі проживають десь в Росії. Допитана в якості свідка в судовому засіданні [PERSON] пояснила, що вона протягом 24 років постійно проживає за адресою: [ADDRESS] . Сторони по справі були її сусідами з будинку навпроти. Протягом 10 останніх років вона не бачила [PERSON] або [PERSON] в будинку по [ADDRESS] , в якому вони жили до цього. Їй відомо, що відповідачі проживають десь в Росії. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Позивач не заперечувала проти заочного розгляду справи за відсутності відповідача. У зв`язку з наведеним, суд вважав за можливе слухати справу за відсутністю відповідача, а матеріали, що є у справі, достатніми для цього, про що було постановлено ухвалу, яка відображена в протоколі судового засідання. Вислухавши пояснення позивача, допитавши свідків, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно з ст. 47 Конституції України кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. З положень ст. 156 ЖК України вбачається, що члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. В судовому засіданні встановлено, що житловий будинок [ADDRESS] належить на праві приватної власності [PERSON] , що підтверджується копією договору дарування житлового будинку серії НОК № 705118, посвідченого 20.02.2020 приватним нотаріусом Сєвєродонецького міського нотаріального округу Луганської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Єпіфанцевою Н.В., зареєстровано в реєстрі № 278, та копією Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 201068884, наданого 20.02.2020 приватним нотаріусом Сєвєродонецького міського нотаріального округу Луганської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Єпіфанцевою Н.В. Відповідно до копії довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб станом на 17.05.2021 № 9648, виданої 17.05.2021 Центром надання адміністративних послуг у м. Сєвєродонецьку Сєвєродонецької міської Військово-цивільної адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області, в житловому будинку, який розташований за адресою: [ADDRESS] , станом на 17.05.2021, зареєстровані: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] (відповідач по справі), [PERSON] , [INFO] (відповідач по справі). Суд враховує правову позицію, яка викладена в постанові Верховного Суду України від 05 листопада 2014 року у справі № 6-158цс14 та яка зводиться до того, що право членів сім`ї власника будинку користуватись цим жилим приміщенням може виникнути та існувати лише за наявності права власності на будинок в особи, членами сім`ї якого вони є; із припиненням права власності особи втрачається й право користування жилим приміщенням у членів його сім`ї. Таким чином, враховуючи вищенаведені показання свідків, а також те, що відповідачі не проживають у спірному будинку щонайменше з 2014 року, а їх реєстрація в житловому будинку обмежує право позивача на вільне користування всім житловим будинком та призводить до необхідності сплати надмірного обсягу комунальних послуг, суд прийшов до висновку про те, що позовні вимоги стосовно визнання відповідачів такими, що втратили право користування житловим будинком, підлягають задоволенню. Разом з тим, суд зазначає, що відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації за місцем проживання здійснюється в день звернення особи, зокрема, на підставі заяви особи або її законного представника, судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Таким чином, відповідачі підлягають зняттю з реєстрації за місцем проживання на підставі рішення суду про визнання їх такими, що втратили право користування житловим приміщенням, у зв`язку із чим необхідно відмовити у задоволенні позовної вимоги стосовно зобов`язання зняти відповідачів з реєстрації місця проживання в житловому будинку. Крім того, ця позовна вимога звернута до СГІРФО Сєвєродонецького РВ УМВС України в Луганській області, який не є учасником справи та не був вказаний у позовній заяві в якості відповідача. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у відповідності до ст. 141 ЦПК України, суд враховує, що понесення позивачем судових витрат підтверджується квитанцією № 70 від 17.05.2021 про сплату судового збору у сумі 908 грн. 00 коп. Разом з тим, позивач у судовому засіданні просила не стягувати з відповідачів на її користь судові витрати, у зв`язку із чим суд вважає справедливим не стягувати з відповідачів на користь позивача суму сплаченого судового збору в розмірі 908 грн. 00 коп.

Outcome: partial