Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-17 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, що продовжує навчання посилаючись на те, що 1998 року по 2000 рік вони з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі. Від цього шлюбу у подружжя є дочка [PERSON], [INFO]. Сімейні стосунки між ними не склалися, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин та 27.08.2000 року шлюб між ними розірвано, та в судовому порядку [PERSON] зобов»язано сплачувати аліменти на утримання дочки. З 2014 року [PERSON] навчається в Гусятинському коледжі Тернопільського національного технічного університету ім.І.Пулюя на денній державній формі навчання. У зв»язку з важким матеріальним становищем, оскільки сама вона ніде не працює, одна утримує дитину, та доглядає свою 87 річну матір, а також те, що відповідач зобов»язаний утримувати свою дитину до досягнення нею 23 років, просить суд стягнути з [PERSON] аліменти на її користь на утримання доньки [PERSON] в розмірі 30% від розміру прожиткового мінімуму до закінчення дитиною навчання. Позивач [PERSON] в судовому засіданні, звернулась до суду із заявою про уточнення позовних вимог та просить суд винести рішення яким зобовязати стягувати з [PERSON] в її користь на утримання повнолітньої дочки [PERSON], аліменти в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму до досягнення дитиною 23-х річного віку. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився попередньо подав письмову заяву про визнання позовних вимог. Дослідивши матеріали справи суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. У сторін по справі є дочка [PERSON], [INFO]. Як вбачається із свідоцтва про розірвання шлюбу серії І-ИД № 010970 від 06.02.2002 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, про що в книзі реєстрації актів розірвання шлюбу 27.08.2000 року зроблено запис за №67. (а.с.6). Згідно довідки № 15/17 від 14.03.2017 року, виданої Гусятинським Коледжем Тернопільського Національного Технічного Університету, [PERSON] є студенткою ІІІ курсу Б-31 групи навчається з 01.09.2014 року по спеціальності 5.03050901 «Бухгалтерський облік» на денній державній формі навчання в Гусятинському коледжі ТНТУ ім..[PERSON].. (а.с.2). Відповідно до ст.ст.199,200 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Суд визначає розмір аліментів на повнолітню дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частині від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин зазначених у ст. 182 цього Кодексу. Пункт 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів розяснює, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. За змістом ст.199 СК України обовязок утримувати повнолітню дочку, яка продовжує навчання покладено на обох \~ батьків. Перевіривши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що відповідач в добровільному порядку не виконує свій батьківський обовязок надавати матеріальну допомогу повнолітній дочці, яка продовжує навчання та потребує такої допомоги, хоча може її надавати. Із матеріалів справи видно, що відповідач в центрі зайнятості не зареєстрований, являється працівником в Гусятинській ЦКРЛ, займає посаду столяра, та має стабільний дохід, тому слід позов задовольнити та стягувати аліменти з відповідача в користь позивача в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму до закінчення навчання, але не більше як до досягнення [PERSON] 23-х років. На підставі наведеного та

Outcome: approved