Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-28 00:00:00

[PERSON] звернулася до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та стягнення аліментів на утримання дружини, в якому зазначила, що 02.11.2012 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Під час шлюбу у сторін народився син [PERSON], [INFO]. Спільне сімейне життя з відповідачем не склалося з причини різних поглядів на спосіб життя та відсутності взаєморозуміння і довіря. Шлюбно-сімейні відносини припинені з листопада 2013 року. Спору щодо поділу спільного сумісного майна не має. Дитина після розірвання шлюбу залишається проживати із позивачем. Відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання дитини та дружини не надає. На підставі викладеного вона вимушена звернутися до суду з даним позовом. В судове засідання позивач не зявилася, про день, час та місце слухання справи повідомлялася належним чином, проте надала суду заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності та підтримала позовні вимоги. В судове засідання відповідач не зявився, про день, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, проте надав суду заяву, в якій позовні вимоги визнав в частині розірвання шлюбу та стягнення з нього аліментів на утримання дитини у розмірі 1/4 частки від всіх видів доходу щомісячно. Причин неявки суду відповідач не повідомив. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Позивач не заперечувала проти розгляду справи за відсутності відповідача. У звязку з наведеним, суд вважає за можливе слухати справу за відсутністю відповідача, а матеріали, що є у справі, достатніми для цього. У звязку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. У Принципі 6 Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року зазначено, що дитина для повного та гармонічного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона повинна зростати у піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, в атмосфері любові, моральної та матеріальної забезпеченості. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, що була ратифікована Постановою Верховної Ради України N 789-XII від 27.02.1991 року, Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ч. 2, 4, 6 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 СК України. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися в якості аліментів на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня предявлення позову. З матеріалів справи судом встановлено, що згідно із копією свідоцтва про шлюб серії І-ЕД № 158733, виданого 02 листопада 2012 року виконкомом Дзержинської селищної ради міста Ровеньки Луганської області, [PERSON] та [PERSON] 02 листопада 2012 року зареєстрували шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 116. Прізвище дружини після одруження [PERSON]. Згідно із копією свідоцтва про народження серії І-ЕД № 285509, виданим 19 вересня 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ровеньківського міського управління юстиції у Луганській області [PERSON] народився 10 вересня 2013 року, про що зроблено відповідний актовий запис № 359. Батьком записаний [PERSON], матірю [PERSON]. Суд враховує, що відповідач є батьком [PERSON], який є його неповнолітньою дитиною та залишається проживати із позивачем, а також те, що фактичні взаємовідносини подружжя припинені, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, сторони не бажають примиритися і строк для примирення їм не потрібен, Суд також враховує повідомлення позивача про те, що відповідач працює у м. Ровеньки на шахті імені Фрунзе. Перевірити достовірність вказаних відомостей у суду немає можливості внаслідок відсутності будь-якого поштового звязку із містом Ровеньки Луганської області, проте суд звертає увагу на те, що вказані відомості не були спростовані відповідачем у його заяві, яку він надав засобами електронного звязку. Таким чином, позов в частині розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дружини заявлено обґрунтовано, доводи, викладені позивачем на підтвердження своїх вимог знайшли своє обґрунтування в ході судового засідання, у звязку із чим позов в частині розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дружини в розмірі 1/6 частини від усіх доходів відповідача підлягає задоволенню. Саме такий розмір аліментів є справедливим з огляду на вік, стан здоровя та працездатність відповідача. Стосовно позовної вимоги про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн. суд зазначає наступне. Згідно із ч. 1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Позивачем не було наведено доказів того, що відповідач [PERSON] має мінливий, нерегулярний дохід або одержує частину доходу в натурі. Факт наявності у відповідача місця праці у м. Ровеньки, яке не контролюється органами влади України, не свідчить про мінливість чи нерегулярність доходу відповідача, а навпаки свідчить про наявність у нього постійного місця роботи. У звязку із викладеним, враховуючи стан здоровя, вік та працездатність відповідача, відсутність відомостей про мінливий чи нерегулярний дохід відповідача, суд вважає справедливим частково задовольнити позовну вимогу про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та стягнути з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON] у розмірі 1/4 частки від всіх видів доходу щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, починаючи з дати подання позову до суду, тобто з 13 липня 2015 року, і до досягнення дитиною повноліття 10 вересня 2031 року Відповідно до підпункту 3 п. 5 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Приймаючи до уваги вимоги ч. 1 та ч. 3 ст. 88 ЦПК України, положення Закону України «Про судовий збір», суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 243 грн. 60 коп. у звязку із задоволенням позовної вимоги про розірвання шлюбу, а також стягнути з відповідача на користь держави суму судових витрат у розмірі 121 грн. 80 коп. пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в частині стягнення аліментів на утримання дитини та дружини. У відповідності до ст. 367 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: partial