Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-31 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та визначення місця проживання неповнолітньої дитини. \~ \~ \~ \~Свій позов обґрунтовує тим, що вони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 24.01.2014 року, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Луцького міського управління юстиції Волинської області, про що було складено відповідний актовий запис №48. В шлюбі народився син [PERSON], [INFO]. Вказує, що подружні відносини між ними припинені. Разом не проживають, спільного господарства не ведуть, шлюб існує формально, дитина проживає з нею. Покликаючись на викладені обставини, шлюб, укладений з відповідачем, просила розірвати, сина залишити проживати з нею. Позивач, представник відповідача, представник третьої особи надали суду заяви про розгляд справи у їх відсутності, позивач позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити. Представник відповідача проти задоволення позову не заперечив. Представник третьої особи не заперечувала проти задоволення позову. У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом за відсутності осіб, які беруть участь у справі не здійснюється. Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. З\~\~матеріалів справи судом встановлено, що шлюб між сторонами укладений 24.01.2014 року, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Луцького міського управління юстиції Волинської області, про що було складено відповідний актовий запис №48, що підтверджується\~\~свідоцтвом про шлюб серії І-ЕГ № 087503, виданим 24.01.2014 року (а.с. 4). В шлюбі народився син [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ЕГ № 235066 від 14.04.2016 року (а.с. 5). Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ст.55 СК України дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобовязаний утверджувати в сімї повагу до матері. Дружина зобовязана утверджувати в сімї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сімї за свою поведінку в ній. \~ \~ \~ \~Як вбачається зі змісту ч.3 та ч.4 ст.56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що сімейне життя між сторонами не склалося, позивач та відповідач подружніх стосунків не підтримують, проживають окремо, спільного господарства не ведуть, шлюб існує формально, дитина проживає з матір'ю, спір між сторонами щодо місця проживання дитини відсутній. \~ \~ \~ \~На основі наведеного та виходячи із вимог\~ст.112 СК України, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, що мають істотне значення, тому шлюб між ними слід розірвати, визначити місце проживання малолітньої дитини [PERSON], [INFO] з матір'ю [PERSON] На підставі ст.ст.104,\~105,\~110,\~112, 160 СК України,

Outcome: approved