Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-14 00:00:00

[PERSON] звернулася до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з позовом до Івано-Франківської міської ради, в якому просила визначити Позивачу 4-х місячний додатковий строк для прийняття спадщини за заповітом. Позов мотивовано тим, що 30.07.2014 померла її бабуся [PERSON], яка 07.10.2003р. склала заповіт, за змістом якого все своє майно, в тому числі 1/2 квартири за адресою м. Івано-Франківськ, вул. Набережна ім.. Стефаника, 4-А/19, що належала їй на підставі свідоцтва про право власності на житло. Позивач звернулася із заявою до Першої Івано-Франківської державної нотаріальної контори про прийняття спадщини, однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом в зв'язку із пропущенням встановленого законом шестимісячного строку для її прийняття. Даний строк Позивачем пропущено по тій причині, що після смерті баби знаходилася в пригніченому статі, болісно пережила її смерть, а також у звязку із віддаленим місцем її проживання та праці ( м.Київ), що обєктивно ускладнювало оформлення спадщини в м. Івано-Франківську. 08 лютого 2016 року Позивачем подано через канцелярію суду клопотання про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримувала в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Представник Івано-Франківської міської ради до суду не зявився повторно, про причини неявки суду не сповістив, про дату та час судового засідання повідомлений належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи повідомленнями про вручення поштових відправлень ( а.с. 32, 41). Письмового відношення Відповідача до заявлених позовних вимог до суду не надходило. Частиною 4 статті 169 ЦПК України визначено, що у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до частини 1 статті 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відтак, виходячи зі змісту частини 4 статті 169 та частини1 статті 224 ЦПК України, а також того, що Відповідач про причини неявки суд не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності до суду не подав, зважаючи на заяву Позивача, в якій вона не заперечувала проти винесення заочного рішення, з огляду на подання Позивачем достатньо матеріалів, які свідчать про взаємовідносини сторін, Суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, Судом встановлено наступне. Згідно свідоцтва про смерть серії 1-НМ № 193270, виданого 04 серпня 2014 року (а.с.7) [PERSON] померла 30 липня 2014 року. Відповідно до ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Отже, днем відкриття спадщини після померлої [PERSON] є 30 липня 2014 року. Згідно із статтею 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Частина 1 статті 1223 ЦК України передбачає, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до Заповіту [PERSON] від 07 жовтня 2003 року (а.с.11), посвідченого державним нотаріусом Першої Івано-Франківської державної нотаріальної контори [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за №6-1335, [PERSON], [INFO], уродженка с.Моспаново Чугуївського району Харківської області, проживаюча в [INFO] на випадок смерті зробила розпорядження: належне майно заповіла [PERSON]. Статтею 1270 ЦК України встановлено шестимісячний строк для прийняття спадщини з часу її відкриття. Листом нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 23.03.2015 №919/02-14/6 (а.с.8) підтверджено, що Позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на спадщину за заповітом з мотивів пропуску ним установленого ст.1270 ЦК України строку для прийняття спадщини. Як зазначила Позивач, вона не подала заяву про прийняття спадщини після смерті своєї бабусі у встановлений законом строк, оскільки після її смерті знаходилася в пригніченому статі, болісно пережила її смерть, а також у звязку із віддаленим місцем проживання та праці в місті Києві, що обєктивно ускладнювало оформлення спадщини в м. Івано- Франківську Саме ці обставини, за словами Позивача, були перепоною для своєчасного звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Відповідно до ч.1 ст.1270, ч.1 ст.1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом шестимісячного строку не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Однак, положенням ч.3 ст.1272 ЦК України визначено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. При цьому Верховний Суд України на засіданні Судової палати у цивільних справах 26 вересня 2012 року розглянув справу № 6-85 цс 12, предметом якої був спір про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. При розгляді цієї справи Верховний Суд України зробив правовий висновок про те, що право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобовязує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; ці обставини визнані судом поважними. Якщо ж у спадкоємця перешкод не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про спадкову масу, то положення ч. 3 ст. 1272 ЦК України не застосовуються. Наведене вказує на те, що Позивач повинна представити суду докази, які вказують на наявність перешкод для вчасного подання такої заяви до нотаріуса, та обставин, які могли б бути визнані судом поважними. Зважиши на викладенні обставини, враховуючи, що питання про те, чи є поважними обставини, які спричинили пропуск подання заяви про прийняття спадщини віднесено на розсуд суду, то в даному випадку, суд з урахуванням усіх обставин справи, визнає такі причини поважними, оскільки на переконання суду твердження Позивача, в якому вона зазначає про свій пригнічений стан після смерті бабусі, а також віддалене її місцем проживання та праці, а саме в м.Києві, що обєктивно ускладнювало оформлення спадщини в м. Івано-Франківську, які стали причиною пропуску такого строку, не повинні становити перепону для реалізації Позивачем своїх прав. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] слід задовольнити, визначивши додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини чотири місяці. На підставі наведеного, відповідно до ст. ст. 1217, 1220, 1223, 1270, 1272 ЦК України,

Outcome: approved