Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-02 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з зазначеним позовом до Борзнянської міської ради, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що після померлого 30 квітня 2002 року [PERSON] залишилося спадкове майно у вигляді земельної ділянки загальною площею 0,2533га, розташованої в м. Борзна Чернігівської області, вул. Міжнародна, 10/1, посвідченої відповідним державним актом. Спадщину за законом після смерті [PERSON] прийняла його дружина [PERSON], а спадкоємиця за заповітом [PERSON] відмовилась від прийняття спадщини. [PERSON] також померла 03 липня 2015 року, склавши при житті на її користь заповіт на все належне майно. Вона прийняла спадщину після [PERSON], але позбавлена можливості оформити свої спадкові права за заповітом на вказану земельну ділянку через нотаріальну контору, оскільки правовстановлюючий документ на неї за життя спадкодавцем був втрачений. Позивачка, як і її представник, в судове засідання не зявилась, надавши заяву про розгляд справи без її участі, заявлені вимоги підтримує і просить їх задовольнити з вищевказаних підстав. Борзнянська міська рада в судове засідання представника не направила, надавши заяву про розгляд справи в її відсутність, позов визнає. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до слідуючого висновку. Відповідно до ст.524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом; спадкоємство за законом згідно встановленої черговості має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За змістом положень ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті; в разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи за встановленою черговістю. В судовому засіданні встановлено, що 30 квітня 2002 року помер [PERSON], який проживав у [INFO]. При житті [PERSON] 06 листопада 2001 року склав на користь [PERSON] заповіт на все належне йому майно. Спадщину після смерті [PERSON] прийняла шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном (ст.ст.548, 549 ЦК УРСР) його дружина [PERSON], тоді як [PERSON] таким правом не скористалась. [PERSON] також померла 03 липня 2015 року, склавши при житті 31 травня 2013 року на користь [PERSON] заповіт на все належне їй майно. [PERSON] прийняла спадщину після смерті заповідачки, інші спадкоємці на спадщину не претендують, а тому позивачка має право на спадкове майно як спадкоємець за заповітом відповідно до положень ст.1223 ЦК України. Зазначені обставини підтверджуються копіями свідоцтв про укладення шлюбу, смерть, заповітів, рішення Борзнянського районного суду від 01.09.2016р., довідками Борзнянської міської ради №4807 від 22.06.2017р., Борзнянської державної нотаріальної контори №1322 від 29.06.2017р. та приватного нотаріуса Борзнянського районного нотаріального округу [PERSON] №406/01-16 від 26.06.2017р. Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. За змістом положень ст.25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи виникає у момент її народження і припиняється у момент її смерті. Як вбачається з довідки відділу у Борзнянському районі Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області від 25.05.2017р., копії архівного документа, на ім'я [PERSON] був виданий державний акт серії ЧН №00144 від 22.10.1996р. на право приватної власності на земельну ділянку загальною площею 0,2533га, в тому числі: 0,10га для будівництва та обслуговування житлової будівлі, господарських будівель і споруд, 0,1533га для ведення особистого підсобного господарства, за адресою: М. Борзна Чернігівської області, вул. Міжнародна, 10/1. Згідно оголошення в газеті «Вісті Борзнянщини» №23 за 03 червня 2017 року зазначений державний акт вважається недійсним по причині його втрати, а видача його дубліката є неможливою через припинення друку бланків цих документів в зв'язку із внесенням змін до чинного законодавства. Таким чином, оскільки [PERSON] являється спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON], цивільна правоздатність якої припинилася, прийняла спадщину, інші спадкоємці на спадкове майно не претендують, правовстановлюючий документ на земельну ділянку спадкодавцями був втрачений і його відновлення неможливе, що перешкоджає позивачці оформити право власності на спадкове нерухоме майно через нотаріальну контору, то суд вважає за можливе її позов задовольнити. На підставі викладеного,

Outcome: approved