Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-15 00:00:00

[PERSON] звернулася до суд з позовом до Корнівської сільської ради та просить визнати за нею право власності на житловий будинок та господарські споруди по [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Позовні вимоги позивачка мотивувала тим, що після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно - житловий будинок та господарські споруди загальною площею 60,8 кв.м., житловою площею 23,8 кв.м. по [ADDRESS] . За даним житловим будинком закріплена земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку площею 0,25 га. Згідно архівних даних Коломийського ОКП МБТІ станом на 31.12.2014 право власності на житловий будинок в [ADDRESS] не зареєстровано. На випадок смерті [PERSON] 13.07.2007 склала заповіт на користь позивачки на все належне їй майно, з чого б воно не складалося та де б воно не знаходилося. Заповіт посвідчено секретарем Корнівської сільської ради та зареєстрований в журналі реєстрації дій за № 5. На день смерті [PERSON] була зареєстрована та поживала одна по [ADDRESS] . На сьогоднішній день в даному житловому будинку проживає позивачка. Будучи спадкоємицею за заповітом, позивачка в грудні 2020 р. звернулася до приватного нотаріуса Яшана Р.Р. із заявою про прийняття спадщини, однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом з причин відсутності правовстановлюючих документів та державної реєстрації права власності на спадкове майно, що стало причиною звернення позивачки до суду з даним позовом. Звітом про оцінку житлового будинку по [ADDRESS] визначено його ринку вартість, яка становить 87 525 грн. Ухвалою суду від 09 лютого 2021 р. задоволено клопотання представника позивачки - адвоката Паньківа В.Д., до участі у справі залучено правонаступника відповідача Корнівської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області Чернелицьку селищну раду Коломийського району Івано-Франківської області. Позивачка та її представник у судове засідання не з`явилися. Представник позивачки - адвокат Паньків В.Д. подав до суду заяву про проведення судового засідання за його відсутності та за відсутності позивачки, позов підтримує, просить задовольнити. Представник відповідача Чернелицької селищної ради Коломийського району Івано-Франківської області в судове засідання не з`явився. Чернелицька селищна рада надіслала до суду заяву про розгляд справи без представника селищної ради. Дії учасників справи не суперечать вимогам ст.211 ЦПК України, відповідно до якої учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Передбачених ч.2 ст.223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності учасників справи. Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази, дійшов наступного висновку. Ч.3 ст.5 Цивільного кодексу України (2003) визначено, що якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювались актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав і обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. За ст.ст. 120, 123, 563 ЦК УРСР (1963) майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності, включаючи неповнолітніх і непрацездатних; у разі смерті члена колгоспного двору спадкоємство в майні двору не відкривалось до смерті останнього члена колгоспного двору, а залишалось на праві сумісної власності в рівних частках членів двору, що в ньому проживають. Відповідно до роз`яснень, що містяться в п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. На витребування частки з майна колишнього колгоспного двору, що збереглося на 15 квітня 1991 року, поширюється загальний трирічний строк позовної давності. Станом на 15.04.1991 в господарстві по [ADDRESS] були зареєстровані: голова господарства [PERSON] , [INFO] , дружина [PERSON] , [INFO] ; суспільна група господарства - колгоспна, що стверджується випискою із погосподарської книги № 1 Корнівської сільської ради за 1991-1995 роки, виданою 15 січня 2021 р. за № 71, та копією довідки № 357, виданої 23.02.2021 виконавчим комітетом Чернелицької селищної ради Коломийського району Івано-Франківської області. [PERSON] помер [INFO] у віці 66 років в м. Городенка Івано-Франківської області, запис за № 12 від 27 грудня 1994 р. в книзі реєстрації актів про смерть, що стверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Корнівською сільською радою Городенківського району Івано-Франківської області. Внаслідок його смерті відкрилася спадщина. Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику в справах про спадкування», відносини спадкування регулюються правилами Цивільного кодексу України, якщо спадщина відкрилась не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР (далі - ЦК УРСР), у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом тощо. Оскільки [PERSON] помер до [INFO] , застосовується Цивільний кодекс УРСР 1963 р. Згідно з ст. 524 згаданого кодексу спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом; спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Відповідно до вимог ст. 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій. Згідно зі ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Відповідно до ст. 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Згідно ст. 526 ЦК УРСР місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця (стаття 17 цього Кодексу), а якщо воно невідоме, - місцезнаходження майна або його основної частини. Відповідно до ст.525 згаданого кодексу часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. [PERSON] , 1928 року народження, на день смерті ( [INFO] ) проживав у господарстві разом з дружиною [PERSON] , 1926 року народження, що стверджується копією довідки № 205, виданою 19.06.2008 виконкомом Корнівської сільської ради. Те, що [PERSON] , 1928 року народження, та [PERSON] , 1926 року народження, були подружжям, свідчить копія свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , виданого 25 квітня 1979 р. Раковецькою сільською радою Городенківського району Івано-Франківської області, запис за № 11 від 25 квітня 1979 р. в книзі записів актів громадянського стану про одруження. Наведене свідчить, що спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON] є його дружина [PERSON] , яка прийняла спадщину, оскільки фактично вступила в управління та володіння спадковим майном. Інших спадкоємців першої черги за законом після смерті [PERSON] , які б прийняли спадщину, судом не встановлено. Згідно копій спадкових справ № 357/1997 та № 566/2008, наданих суду державним нотаріусом Городенківської районної державної нотаріальної контори, [PERSON] , як спадкоємцю першої черги за законом після смерті чоловіка [PERSON] , 25.06.1997 видано свідоцтво про право на спадщину за законом, зареєстроване в реєстрі за № 442, на спадкове майно, що складається з грошових вкладів з процентами в ощадбанку; 26 червня 2008 р. видано свідоцтво про право на спадщину за законом, зареєстроване в реєстрі за № 1198, на спадкове майно, що складається з майнового паю в сумі 2 487 грн у власності спілки селян власників «Дністер» в с. Корнів Городенківського району, що належав померлому на підставі свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) серії ІВ-ХІІ № 015095. За заповітом, посвідченим 13 липня 2007 р. секретарем виконкому Корнівської сільської ради, зареєстрованим в журналі для реєстрації дій за № 5, [PERSON] , 1926 року народження, жителька [ADDRESS] , належний їй житловий будинок, господарські будівлі, земельну ділянку, земельну частку (пай), майновий пай та все майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті і на що вона за законом матиме право заповіла [PERSON] .. Заповіт чинний, зареєстрований у спадковому реєстрі за № 43708626 (номер в реєстрі нотаріальних дій 5), що підтверджується копією Інформаційної довідки № 55154114 зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори), виданої 15.02.2019 приватним нотаріусом Яшаном Р.Р. у зв`язку з відкриттям спадкової справи. [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] у віці 87 років в с. Корнів Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис № 5 від 16 травня 2014 р., що стверджується копією повторного свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 19 вересня 2018 р. Городенківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області. Внаслідок її смерті відкрилася спадщина. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкоємцями можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини, вказано в ч. 1 ст. 1222 ЦК України. Згідно з ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. За ст.ст. 1268-1269 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Прийняття спадщини це: постійне проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подання спадкоємцем, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, нотаріусу заяви про прийняття спадщини. Ч.1 ст.1270 згаданого кодексу визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Часом відкриття спадщини є день смерті особи, визначено ч.2 ст.1220 ЦК України. [PERSON] , [INFO] , на день смерті проживала та була зареєстрована в господарстві по [ADDRESS] одна, що стверджується довідками № 261 та № 262, виданими 18.11.2020 виконкомом Корнівської сільської ради. Рішенням Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 17 грудня 2018 р. в справі № 342/1180/18 (провадження № 2/342/778/2018), що набрало законної сили 17 січня 2019 р., [PERSON] , [INFO] , визначено додатковий строк - два місяці з часу набрання рішенням законної сили для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Частиною 4 статті 82 ЦПК України визначено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Згідно копії спадкової справи № 28/2019 р., наданої суду приватним нотаріусом Городенківського районного нотаріального округу Яшаном Р.Р., позивачка [PERSON] , як спадкоємець за заповітом, прийняла спадщину після смерті [PERSON] , оскільки у строк, визначений судом, подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини ( [INFO] ). Спадкоємців, які відповідно до ч.1 ст. 1241 ЦК України, мають обов`язкову частку в спадщині [PERSON] та прийняли спадщину, - судом не встановлено. Відповідно до ч.1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно з вимогами ч.1 ст. 1297 згаданого Кодексу спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Позивачка, прийнявши спадщину після смерті [PERSON] , як спадкоємець за заповітом, 23 вересня 2020 р. подала нотаріусу заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Їй 25 вересня 2020 р. видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом, зареєстроване в реєстрі за № 1470, на земельну ділянку площею 0,4108 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 2621681500:04:003:0036, розташовану на території Корнівської сільської ради, що належала спадкодавцю на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 155644. До складу спадщини спадкодавця [PERSON] входить також житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] . Постановою приватного нотаріуса Городенківського районного нотаріального округу Яшана Р.Р. № 438/02-31 від 23.12.2020 позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок [ADDRESS] після смерті [PERSON] з посиланням на те, що спадкоємцем не подано документи, які підтверджують право власності спадкодавця на вищезгаданий житловий будинок. Довідкою про об`єкт нерухомого майна № 68, виданою 16.10.2020 ФОП [PERSON] , стверджується, що згідно архівних даних Коломийського ОКП «МБТІ» станом на 31.12.2012 право власності на житловий будинок в [ADDRESS] не зареєстровано. Про те, що [ADDRESS] свідчить довідка № 264, видана 18.11.2020 виконкомом Корнівської сільської ради. Відповідно до роз`яснень, що містяться в п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.10.1991 № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», право власності на жилий будинок, збудований громадянином на відведеній в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради. Про реєстрацію будинку по [ADDRESS] у виконкомі місцевої ради свідчить виписка з погосподарських книг Корнівської сільської ради за 1950-1951, 1953-1955, 1955-1957, 1958-1960, 1961-1963, 1964-1966, 1967-1970, 1971-1973, 1974-1976, 1977-1979, 1980-1982, 1983-1985, 1986-1990, 1991-1995, 1996-2000, 2001-2005, 2006-2010, 20 11-2015 роки, видана 01.02.2021 Чернелицькою селищною радою за № 182, згідно якої головою вищезгаданого господарства був [PERSON] , [INFO] , після його смерті головою господарства була дружина [PERSON] , [INFO] ; суспільна група господарства - колгоспники. Для будівництва та обслуговування житлового будинку по [ADDRESS] виділено земельну ділянку площею 0,25 га, що стверджується довідкою № 265 , виданою 18.11.2020 виконкомом Корнівської сільської ради. До часу набрання чинності Цивільним кодексом України (2003) та Законом України від 01.07.2004 «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» виникнення права власності на збудоване нерухоме майно не залежало від державної реєстрації такого права. Згідно п. 3.1. Порядку прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства від 24.06.2011 № 91, документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05.08.1992 житлових будинків, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації права власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації. Згідно копії технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] , виготовленого станом на 16.10.2020, житловий будинок споруджено в 1950 р., господарські будівлі та споруди - в 1957, 1980, 1985, 1989 роках. Їх ринкова вартість станом на 31.10.2020 становить 87 525 грн., що стверджується копією звіту про оцінку житлового будинку № 31102020_00791/С, складеного ФОП [PERSON] . На даний час в житловому будинку по [ADDRESS] зареєстрованих осіб немає, без реєстрації місця проживання проживає [PERSON] , що підтверджується довідкою № 263, виданою 18.11.2020 виконкомом Корнівської сільської ради. Судом встановлено, що позивачка, як спадкоємець за заповітом після смерті [PERSON] фактично стала власником вищезгаданого житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, однак через відсутність правовстановлюючого документу, що підтверджує право власності спадкодавця на спадковий житловий будинок немає можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на нерухоме майно. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину, - визначено ч.3 ст. 1296 ЦК України. Згідно ст. 328 Цивільного кодексу України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Передбачених згаданою статтею підстав неправомірності набуття позивачкою права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] судом не встановлено, позов визнається відповідачем, тому суд приходить до переконання, що є підстави для задоволення позовних вимог. На підставі ст.ст. 120, 123, 524- 526, 529, 548, 549, 563 ЦК УРСР (1963 р.), ст.ст. 316, 317, 325, 328, 1216, 1217, 1220, 1222, 1223, 1233, 1241, 1268-1270, 1296-1297 ЦК України (2003 р.),

Outcome: approved