Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-26 00:00:00

[PERSON] звернулася до Дергачівського районного суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на її користь на утримання неповнолітньої дитини - доньки [PERSON] . В підтвердження позову позивач посилається на те, що з [PERSON] вона перебувала у шлюбі з 28.02.2009 року, зареєстрованому у відділі реєстрації актів цивільного стану Дергачівського районного управління юстиції Харківської області, за актовим записом № 29. Від спільного шлюбу мають доньку[PERSON] , [INFO] , згідно свідоцтва про народження серія [NUMBER] , виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Дергачівського районного управління юстиції Харківської області 05 травня 2009 року, за актовим записом №70. Рішенням Дергачівського районного суду Харківської області з від 11 квітня 2013 року з відповідача було стягнуто на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON] у твердій грошовій сумі, в розмірі 500,00 ( п`ятсот) гривень з усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. 05 лютого 2015 року рішенням Дергачівського районного суду Харківської області шлюб між ними було розірвано, дитина залишилася проживати з матір`ю. З 01 січня 2020 року у зв`язку із збільшенням прожиткового мінімуму збільшився і розмір аліментів на дитину: прожитковий мінімум для дітей віком від 6 років і до 18 років з 01.01.2020 становить -2218 гривень. Отже, відповідно до ч.2 ст. 182 Сімейного Кодексу України, мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, у зв`язку з чим вона просить суд стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі ј частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову і до повноліття дитини. На даний час однією сім`єю з відповідачем вони не проживають, дитина проживає з нею та знаходяться на повному утриманні матері, у зв`язку з чим вона і звернулася з позовом до суду. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, надала суду заяву, в якій свої позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить позов задовольнити та справу розглядати за її відсутності. Частиною 3 ст. 211 ЦПК України передбачено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, хоча був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, про що в справі є поштові повідомлення, тому суд вважає за можливе розглянути справу по суті за його відсутності. У відповідності до гл. 10 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи. Відповідно до ч. 2 ст.274 ЦПК України встановлено, що «у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті. При вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: 1) ціну позову; 2) значення справи для сторін». При цьому у відповідності до ст. 279 ЦПК України «Розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Таким чином суд приходить до висновку про доцільність проведення спрощеного позовного провадження у даній справі. Всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши обставини, на які посилалися сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень, оцінивши ці докази на належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позову з наступних мотивів. Згідно зі ст.ст. 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. У відповідності до ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як вбачається з матеріалів справи, позивач з відповідачем [PERSON] перебувала у шлюбі з 28.02.2009 року, зареєстрованому у відділі реєстрації актів цивільного стану Дергачівського районного управління юстиції Харківської області, за актовим записом № 29. Від спільного подружнього життя мають доньку[PERSON] , [INFO] , згідно свідоцтва про народження серія [NUMBER] , виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Дергачівського районного управління юстиції Харківської області 05 травня 2009 року, за актовим записом №70. Рішенням Дергачівського районного суду Харківської області з від 11 квітня 2013 року з відповідача було стягнуто на користь позивача аліменти на утримання доньки [PERSON] у твердій грошовій сумі, в розмірі 500,00 ( п`ятсот) гривень з усіх видів його заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. 05 лютого 2015 року рішенням Дергачівського районного суду Харківської області шлюб між сторонами було розірвано. Згідно довідки з виконавчого комітету Дергачівської міської ради Харківської області від 17.02.2020 за №575, дитина [PERSON] , 2009 року народження проживає разом з матір`ю. З 01 січня 2020 року у зв`язку із збільшенням прожиткового мінімуму збільшився і розмір аліментів на дитину: прожитковий мінімум для дітей віком від 6 років і до 18 років з 01.01.2020 становить -2218 гривень. Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідачем не надано належних та допустимих доказів, в тому числі визначених ст. 182 СК України, що він має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі. Згідно ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 31) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 32) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 2 ст. 184 розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Враховуючи, що з 01 січня 2020 року прожитковий мінімум для дітей віком від 6 років і до 18 років становить -2218 гривень, а 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку складає -1109,00 гривень, що значно перевищує суму стягнутих аліментів за рішенням суду. При таких обставинах, суд приходить до висновку, що причини, які спонукали позивача наполягати на стягненні аліментів на утримання дитини є обґрунтованими, а тому заявлений позов [PERSON] підлягає задоволенню. Суд вважає за можливе стягнути з відповідача аліменти на користь позивача на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] в ј частині усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову і до повноліття дитини, щодо стягнення аліментів за рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 11 квітня 2013 року у твердій грошовій сумі в розмірі -500 (п`ятсот) гривень щомісячно, зупинити стягнення з дня подачі позову. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. У відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача в дохід держави судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 1 ст. 259 ЦПК України суди ухвалюють рішення іменем України негайно після закінчення судового розгляду. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. На підставі ст.ст. 180-183, 184, 191 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 12, 13, 81, 89, 141, 206, 258, 259, 263-265, 273, 274, 354 ЦПК України, суд,-

Outcome: approved