Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-11 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на такі обставини. З 07.10.2008 року вони з [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають доньку [PERSON], [INFO]. Подружнє життя з відповідачем не склалося через нерозуміння один одного, різні характери, діаметрально протилежні погляди на сімейне життя, у зв'язку з чим між ними часто виникали сварки та суперечки. Практично з перших днів шлюбу вони мешкали окремо, [PERSON] проживає у м. Хмельницькому. Фактично шлюбні відносини припинені з січня 2013 року, останній раз вона бачила відповідача у липні 2013 року. Спору щодо поділу спільного майна не виникає. Дитина проживає з матір'ю; спір щодо її утримання виділено в інше провадження. Оскільки подальше збереження сім'ї суперечить її інтересам, просить суд шлюб розірвати. У судове засідання позивачка не з'явилася, подавши заяву про розгляд справи за її відсутності. Згідно заяви, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, на задоволенні позову наполягає, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився, був допитаний Хмельницьким міськрайонним судом за місцем свого мешкання (а.с.16-28). Суду пояснив, що позов не визнає, проти розірвання шлюбу заперечує через стан свого здоров'я, оскільки він є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС. Просить надати строк на примирення (а.с.45-48). Справу просить розглядати за його відсутності (а.с.49). Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. На підставі ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено у судовому засіданні, 07.10.2008 року сторони уклали шлюб, зареєстрований у виконкомі Придніпровської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області за актовим записом № 20 (а.с.6). Від шлюбу мають малолітню доньку - [PERSON], [INFO] (а.с.7). З перших днів шлюбу сторони не проживають разом, відповідач постійно мешкає у м. Хмельницькому, лише зрідка відвідував позивачку з дитиною. Фактично шлюбні відносини та ведення спільного господарства припинено з січня 2013 року, а останній його приїзд до [PERSON] був у липні 2013 року. Сумісне житті не склалося через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейне життя. Шлюб носить формальний характер. Майнового спору між сторонами наразі немає. Дитина проживає з матір'ю, спір щодо її утримання вирішується в іншому провадженні. Ухвалою суду від 03.03.2015 року за клопотанням відповідача сторонам було надано строк на примирення. Однак, спроби примиритися позитивних результатів не дали. Позивачка наполягає на задоволенні позову, категорично не згодна на примирення. Згідно п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» якщо після закінчення призначеного судом строку примирення подружжя не відбулося і хоча б один з них наполягає на припиненні шлюбу, суд вирішує справу по суті. Суд не може взяти до уваги заперечення відповідача проти позову, в обґрунтування яких він ставить свій незадовільний стан здоров'я, оскільки наявність інвалідності сама по собі не може бути причиною примусового перебування у шлюбі. Враховуючи, що шлюб повинен відповідати волевиявленню особи, зважаючи на те, що збереження сім'ї буде суперечити інтересам позивачки, суд дійшов висновку про можливість розірвання шлюбу. При укладанні шлюбу позивачка прізвище не змінювала. Позовна заява оплачена судовим збором (а.с.1).

Outcome: approved