Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-20 00:00:00

[PERSON] звернулася до Рівненського міського суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем по справі [PERSON] перебуває в шлюбі з 20 жовтня 1995 року, зареєстрованому в Рівненському міському відділі РАГС, актовий запис № 1603. У них є повнолітня дочка . Близько десяти років у їхній сім`ї постійно конфлікти, сварки, непорозуміння. Чоловік зловживає спиртними напоями і вдома влаштовує сварки, ображає нецензурними словами її та її матір, яка є інвалідом дитинства другої групи і потребує сторонньої допомоги. Його поведінка в сім`ї негативно впливає на стан їхнього здоров`я. [PERSON] неодноразово залишав сім`ю, потім повертався, проте ставлення до неї не змінив. Матеріальної допомоги не надає. Разом не проживають, чоловік зібрав свої особисті речі і залишив сім`ю. Вона прийшла до висновку, що їхня сім`я розпалась і шлюб існує лише формально, втратила до чоловіка почуття поваги та любові. Спільного майна подружжя не має. Просила розірвати шлюб між нею та [PERSON] , зареєстрований 20.10.1995 року відділом РАГС м.Рівне, актовий запис № 1603. Позивачка [PERSON] подала письмову заяву згідно якої позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити, шлюб розірвати. Просила розгляд справи проводити у її відсутність, не заперечила проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] , будучи попередженим про день, час та місце слухання справи належним чином рекомендованою кореспонденцією, в судове засідання не з`явився поворно. Крім того, його виклик в судове засідання на 21.10.2020 року здійснювався через розміщення оголошення на офіційному сайті Судової влади України (http://court.gov.ua/) від 11.08.2020 року. З заявою про розгляд справи його відсутність не звертався, причину неявки суду не повідомив. Письмового відзиву на позов не подав. За наведених обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін на підставі наявних у справі матеріалів з ухваленням заочного рішення відповідно до ст.ст. 280- 282 ЦПК України, проти чого не заперечила позивачка . Дослідивши письмові докази по справі та оцінивши їх в сукупності, суд прийшов до наступних висновків. За приписами ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають спільні права та обов`язки. За визначенням поняття шлюбу, наведеним у ч. 1 ст. 21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Згідно вимог ст. 24 СК закріплено один із головних принципів шлюбу його добровільність. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Як слідує з положень ст. 51 Конституції України, добровільність шлюбу відноситься до основних прав і свобод людини і громадянина. Відповідно до ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Згідно із ст. 109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, зареєстрованому 20.10.1995 року відділом РАГС м.Рівне, актовий запис № 1603. Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Суд прийшов до висновку, що сторони на момент розірвання шлюбу фактично припинили шлюбні відносини, не проживають однією тривалий час, та не ведуть сумісне господарство. За цей час подружжя не здійснили реальних дій щодо збереження родинних стосунків. Сторони не мають наміру зберегти свою сім`ю. Проаналізувавши встановлені конкретні обставини по справі, оцінивши надані сторонами в порядку ст. 81 ЦПК України докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд, приймаючи до уваги існуючі взаємини між подружжям, ступінь конфліктних стосунків та причини розлучення, небажання кожного з них продовжувати шлюбні відносини, дійшов висновку, що подальше подружнє життя сторін, збереження їх сім`ї є неможливим та суперечить інтересам кожного з них, тому, суд прийшов до висновку що шлюб підлягає до розірвання. Відповідно до ст. 141 ЦПК понесені позивачкою [PERSON] витрати по оплаті судового збору в сумі 840,80 грн. підлягають до стягнення з відповідача на її користь. На підставі викладеного, ст.ст. 55, 110, 112, 115 СК України ,

Outcome: approved