Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-09 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом, який уточнила в процесі розгляду справи. В позові зазначила, що їй на праві спільної часткової власності належить 5/6 частин житлового будинку, розташованого за адресою: м. Запоріжжя, вул. Тверська, 49/вул. Кузнецоваа, 2, 1/6 частина цього будинку належала її рідному братові [PERSON], який 09.03.1996 року помер. Спадкоємцями першої черги за законом являються відповідачі дружина померлого [PERSON] тао діти [PERSON] та [PERSON], які прийняли спадщину шляхом подачі до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини. Відповідачі після відкриття спадщини та по теперішній час у вказаному будинку не проживають та не були зареєстровані у ньому. Взагалі не користуються ним з 1980 року, участі в його утриманні не приймають. Оскільки частка відповідачів є незначною і не може бути виділена в натурі, просила припинити їх право на 1/6 частину у спільному майні, визнати за нею право власності на 1/6 частину житлового будинку, розташованого за адресою: м. Запоріжжя, вул.Тверська, 49/вул. Кузнецова, 2. У судовому засіданні позивач та її представник підтримали позов, при цьому позивач [PERSON] пояснила, що 10.05.2016 року вона сплатила відповідачам вартість належної їм частки у спільному майні. Відповідачі визнали позов у повному обсязі, пояснили, що дійсно 10.05.2016 року отримали від позивача відповідну грошову компенсацію за належні їм частку у спільному майні. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справи, доводи представника позивача, зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позов обґрунтований і тому підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого Пятою Запорізькою державною нотаріальною конторою 18.06.1990 року, зареєстрованого в реєстрі за №2-18232, та договору дарування, посвідченого Пятою Запорізькою державною нотаріальною конторою 23.06.1995 року, зареєстрованого в реєстрі за № 3-1652, належить 5/6 частин житлового будинку, розташованого за адресою: м. Запоріжжя, вул.Тверська, 49/вул. Кузнецова, 2, 1/6 частина цього будинку належить [PERSON] (а.с. 7- 11). 09.03.1996 року [PERSON] помер, про підтверджується копією свідоцтва про смерть серії I-ЖС № 318110 (а.с. 24). В силу ст. 529 ЦК УРСР 1963 року спадкоємцями першої черги за законом являються дружина померлого [PERSON] та його діти [PERSON] та [PERSON]А, відповідачі у справі, які у встановлений законом строк звернулися до нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини. 10.05.2016 року позивач [PERSON] сплатила відповідачам вартість їх частки у спільному майні, що підтверджується відповідними розписками, долученими до матеріалів справи. Статтею 365 ЦК України передбачено, що право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: частка є незначною і не може бути виділена в натурі; річ є неподільною; спільне володіння і користування майном є неможливим; таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сімї. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи те, що частка відповідачів у спільному майні є незначною і не може бути виділена в натурі, а позивач сплатила відповідачам вартість їх частки у спільному майні, є всі підстави для припинення права відповідачів на частку у спільному майні та визнання за позивачкою права власності на будинок у цілому.

Outcome: approved