Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-09 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON], третя особа: Уманський районний відділ Державної міграційної служби України у Черкаській області про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням та зняття з реєстрації. Позов обґрунтований тим, що вона володіє правом приватної власності на житловий будинок, що розташований за адресою: вул. Л.Українки, 20 с. Паланка, Уманський район, Черкаська область. В зазначеному житловому будинку невідомо при яких обставинах був зареєстрований [PERSON] при цьому він був зареєстрований на той момент одночасно і в с. Оксанина Уманського району Черкаської області. Одразу після реєстрації в її житловому будинку відповідач оселився та почав в ньому проживати. Оскільки відповідач веде аморальний спосіб життя то після його вселення її життя перетворилося на постійні знущання та тортури з його боку. [PERSON] весь час який проживав з нею постійно її бив та знущався, ображав її. З приводу неправомірних дій з боку відповідача вона неодноразово зверталася до правоохоронних органів, однак своєї поведінки відповідач не змінював. На даний час відповідач значиться зареєстрованим за вищевказаною адресою, хоча фактично в зазначеному будинку постійно не проживає та ніколи не проживав. В утриманні будинку [PERSON] участі не приймав та не приймає, комунальні послуги не сплачує, на даний час у неї виникають проблеми зі сплатою надмірних комунальних послуг через реєстрацію в будинку відповідача, чим порушуються її права. [PERSON] хоч і залишив будинок, однак добровільно виписуватися не бажає, хоча має житловий будинок у с. Оксанина Уманського району Черкаської області, де і зареєстрований. При зверненні її до Уманського районного відділу державної міграційної служби України в Черкаській області, щодо зняття з реєстрації відповідача з житлового будинку, який їй належить на праві власності їй було розяснено, що зняти з реєстрації відповідача можливо лише за рішенням суду. Тому вона змушена звертатися з даним позовом до суду. Позивачка в судове засідання не зявилася, подала заяву про розгляд справи за її відсутності та за відсутності її представника, заявлені нею первісні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задоволити повністю. Відповідачка [PERSON], будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив, заперечень щодо позову не надавав. Уманський районний відділ державної міграційної служби України у Черкаській області представника в судове засідання не направив, надіслав заяву в якій зазначили, що у відповідності до ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розширення повноважень органів місцевого самоврядування та оптимізації надання адміністративних послуг», повноваження у сфері реєстрації місця проживання фізичних осіб належать до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником житлового будинку за адресою: вул. Л. Українки, 20 с. Паланка Уманського району Черкаської області, даний факт підтверджується рішенням Уманського районного народного суду Черкаської області від 04.05.1988 року (а.с. 9). Згідно довідки Оксанинської сільської ради № 214 від 26.05.2015 року [PERSON], [INFO] зареєстрований з 13.04.2001 року за адресою: с. Оксанина Уманського району по вул. Крива, 8. Станом на час видачі довідки за вказаною адресою не проживав (а.с. 14). Крім того, як вбачається з довідки Палатської сільської ради № 112 від 22.05.2015 року, відповідач [PERSON], [INFO] зареєстрований з 21.07.2006 року за адресою: вул. Л.Українки, 20 в с. Паланка Уманського району Черкаської області. Заява [PERSON] про реєстрацію [PERSON] по даній адресі відсутня в сільській раді. [PERSON] був автоматично зареєстрований біля матері (а.с. 15). Відповідно до акту комісії Паланської сільської ради від 19.09.2016 року при обстеженні будинку по вул. Л. Українки, 20 в с. Паланка, який належить [PERSON] було встановлено, що в будинку речі, які б свідчили про проживання [PERSON] відсутні. Посилання позивача в позові на вчинення неправомірних дій відповідача по відношенню до неї підтверджується протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 04.03.2016 року та висновком спеціаліста в галузі судово-медичної експертизи від 03.03.2016 року (а.с. 16,17). Відповідно ч. 2 ст. 167 ЖК України: у разі вибуття наймача та членів його сімї на постійне місце проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму житлового приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12 квітня 1985 року (зі змінами) «Про деякі питання, що виникають в практиці застосування судами Житлового кодексу України»: наймач або члени його сімї, який вибув на інше постійне місце проживання, втрачає право користування жилим приміщенням з дня вибуття, незалежно від предявлення позову про це. Згідно ч. 1 ст. 68 ЖК України: наймач зобовязаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Згідно ст. 168 ЖК України: договір найму жилого приміщення, укладений на невизначений строк, може бути розірвано за вимогою наймодавця, якщо жиле приміщення, займане наймачем, необхідне для проживання йому та членам його сімї, а також у разі систематичного невнесення наймачем квартирної плати і плати за комунальні послуги. Згідно ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11 грудня 2003 року № 1382-IV: місце проживання особи є те, де вона проживає строком понад шість місяців. Згідно ч. 1 ст. 71 ЖК України: право на житлове приміщення за тимчасово відсутнім наймачем зберігається протягом шести місяців. Відповідно ст. 72 ЖК України: визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Позивач ставить у своєму позові питання про зняття з реєстрації відповідача у будинку № 20 по вул. Л.Українки в с. Паланка Уманського району Черкаської області. Натомість, відповідно до ст. 11 «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11 грудня 2003 року № 1382-IV: реєстрація місця проживання та перебування особи здійснюється відповідним органом спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації. А відповідно до ст. 7 цього закону: зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі, зокрема, заяви особи, остаточного рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням; у разі якщо особа з поважної причини не може самостійно звернутися до органу реєстрації, зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено за зверненням іншої особи та на підставі доручення, посвідченого в установленому порядку. Таким чином, до повноважень суду не входить вирішення питання про зняття з реєстраційного обліку, тому у цій частині позов не підлягає задоволенню. Взявши до уваги процесуальну позицію позивача та представника третьої особи, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, в результаті всебічного, повного та обєктивного їх розгляду в судовому засіданні, суд вважає, що є підстави для часткового задоволення даного позову.

Outcome: dismissed