Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-01 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON], про розірвання шлюбу. У позові вказувала, що 11.08.2009 року одружилася з [PERSON] і прийняла його прізвище. Її дошлюбне прізвище [PERSON]. Шлюб зареєстрований відділом реєстрації цивільного стану Косівського районного управління юстиції Івано-Франківської області, актовий запис №91. Дітей від спільного проживання з відповідачем немає. Посилалася на те, що з [PERSON] шлюб виявився невдалим. На початку сімейного життя все складалося добре, вони придбали житловий будинок в с. Чорногузи, де і проживають на даний час, але згодом чоловік став безпричинно її ревнувати. По цій причині між ними постійно виникають суперечки. Упродовж останнього часу між ними склалися неприязні стосунки. Вона не в змозі терпіти та прощати його ні чим не обґрунтовані ревнощі та образи. У присутності її неповнолітньої дочки відповідач виражається непристойними словами, щоб принизити її честь та гідність. Змушена оправдовуватися, запевняти, що немає причин для ревнощів. Однак, [PERSON] нічого не бажає слухати. Пропонувала відповідачу звернутися до РАЦС з заявою про розірвання шлюбу, однак він заперечує проти розлучення і погрожує, що позбавить її житла у будинку, якщо вона вирішить з ним розлучитися. При таких обставинах прийшла до висновку, що подальше збереження шлюбу та примирення між ними суперечить її інтернам та неповнолітньої дочки. Просила розірвати шлюб між нею та [PERSON], що зареєстрований 11.08.2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Косівського районного управління юстиції Івано-Франківської області, актовий запис №91. У судовому засіданні позивач [PERSON] заявлений позов підтримала, посилаючись на викладені у позовній заяві обставини просила позовні вимоги задовольнити. Проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, належно повідомлений про місце, день та годину слухання справи, причини неявки суду не повідомив. Оскільки позивач не заперечує проти винесення заочного рішення по справі, то суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, заслухавши позивача [PERSON], вивчивши та дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Судом установлено, що 11.08.2009 року [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану Косівського районного управління юстиції Івано-Франківської області, актовий запис №91, що підтверджується оригіналом свідоцтва про шлюб серія 1-НМ №072810 від 11.08.2009 року, виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Косівського районного управління юстиції Івано-Франківської області. Після реєстрації шлюбу [PERSON] прийняла прізвище [PERSON]. В шлюбі дітей немає. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» міститься роз'яснення про те, що проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Приписами ч.3 ст.10 та ч.ч.1, 4 ст.60 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом установлено, що шлюб між сторонами існує формально, шлюбні відносини фактично припинено, спільного господарства сторони не ведуть. Позивач на примирення не згідна, довела, що подальше їх спільне життя і збереження шлюбу суперечить її інтересам, їх сім'я розпалась остаточно, надані три місяці на примирення результату не дали, а тому позов підлягає задоволенню. Це підтверджено дослідженими в суді належними доказами. На підставі ст.ст.110, 112, 114 СК України,

Outcome: approved