Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-18 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з даним позовом, який в судовому засіданні остаточно уточнила, посилалася на те, що 22 жовтня 2012року вона за договором позики передала [PERSON] грошову суму у розмірі 11600доларів США та 65000грн., що було еквівалентно 7965доларів США, а всього 19565доларів США. За домовленістю зазначену суму позики [PERSON] зобов'язався повернути до 22 жовтня 2013року. В договорі позики від 22.10.2012р. між позивачем та [PERSON] було визначено грошовий еквівалент 650000грн. в іноземній валюті, а саме в доларах США, саме тому в розписці поруч з сумою 65000грн. написано 7965доларів США (7965х8,16 комерційний курс гривні відносно долара США станом на 22.10.2012р.). Тому сторони домовились, що загальна сума позики буде повернена до 22.10.2013р. в доларах США або в гривні до офіційного курсу долара США на день платежу. 18.07.2013р. позивач передала за договором позики [PERSON] грошову суму у розмірі 158600грн., що за комерційним курсом гривні відносно долара США станом на 18.07.2013р. (8,15грн. за 1 долар США) було еквівалентно 19460доларів США. Таким чином, в договорі позики від 18.07.2013р. між позивачем та [PERSON] також було визначено грошовий еквівалент 158600грн. в доларах США в сумі 19460доларів США. Тому сума, яку [PERSON] повинен був повернути позивачу за цим договором, повинна була визначатися за офіційним курсом долара США на день платежу. Отже [PERSON] мав би сплатити позивачеві суму позики відповідно до наданих розписок у розмірі 39025доларів США - це загальна сума позики за двома договорами в доларовому еквіваленті, що по курсу НБУ станом на 19 травня 2016року на рівні 25,26грн. за 1 долар США становить 985771грн.50коп. 29.10.2013р. [PERSON] помер , не виплативши боргу за договорами позики. Після смерті [PERSON] все його майно перейшло його дітям - [PERSON] та [PERSON] Відповідачі як спадкоємці [PERSON] зобов'язані сплатити заборгованість за договорами позики на користь позивача у доларовому еквіваленті в сумі 39025доларів США, що по курсу НБУ станом на 19 травня 2016року на рівні 25,26грн. за 1 долар США становить 985771грн.50коп. Просить стягнути з [PERSON] на її користь половину цієї суми в розмірі 492885грн.75коп. (чотириста дев'яносто дві тисячі вісімсот вісімдесят п'ять грн..)75коп., а також з [PERSON] на її користь аналогічну суму, а також стягнути з них солідарно на її користь судові витрати по справі. В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили його задовольнити. Представник відповідачів проти позову заперечував, посилаючись на те, що на думку відповідачів їх батько [PERSON] борг позивачці повернув. Крім того, відповідач [PERSON] звернулася до [PERSON] з зустрічною позовною заявою, просила суд визнати недійсним договір позики укладений між [PERSON] та [PERSON], що оформлений розписками від 22.10.2012р. та 18.07.2013р. В обґрунтування позову посилалася на те, що [PERSON] мав інвалідність, через хворобу на цукровий діабет у серпні 2008році йому було проведено ампутацію лівої нижньої кінцівки на рівні голені. Весь час він проводив дома, в їх присутності позивач [PERSON] ніколи не давала ніяких коштів [PERSON] , до дому до [PERSON] вона також не могла зайти, оскільки [PERSON] не зміг би дійти до дверей сам. [PERSON] не мала джерела отримання таких коштів, які начебто передала батьку. Сукупність наведених фактів свідчить як про відсутність вільного волевиявлення у [PERSON] при написанні розписок так і про відсутність спрямування на реальне настання наслідків, що обумовлені розписками, оскільки ніяких коштів [PERSON]. від [PERSON] не отримував взагалі. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, встановив наступне. Як вбачається із розписки датованої 22.10.2012р. [PERSON] взяв у [PERSON] строком на один рік 11600дол.СЩА та 65000грн., рядом з якою зазначена сума 7965дол.США, тобто було визначено еквівалент 65000грн. на момент укладення договору позики в доларах США(7965х8,16 комерційний курс гривні відносно долара США станом на 22.10.2012р.). Як вбачається із розписки датованої 18.07.2013р. [PERSON] взяв у [PERSON] 158600грн., що за комерційним курсом гривні відносно долара США станом на 18.07.2013р. (8,15грн. за 1 долар США) було еквівалентно 19460доларів США./а.с.10 т.1/ Загальна сума позики по двом розписками становить 39025доларів США./а.с.10 т.1/ У відповідності із ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) у власність грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно ч.2 ст.1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Суд не приймає до уваги посилання відповідачів на те, що їх батько [PERSON] ніяких коштів не отримував, а якщо отримував , то він повернув всі суми позивачці, оскільки будь-яких доказів на підтвердження повернення боргу [PERSON] [PERSON] суду не надали. Згідно висновку експертів за №3575/3576/15-32 від 17.08.2015р. за результатами проведення судово-почеркознавчої експертизи та судово-технічної експертизи рукописні текси розписок від імені [PERSON] від 22.10.2012р. та від 18.07.2013р. (крім рукописних записів «под 4% месячных» та «общая сума 39025дол.) виконані однією особою -[PERSON]./а.с.37-55/ Тобто вищезазначений висновок спростовує доводи відповідачів про те, що їх батько [PERSON] не брав грошей у позивачки і не міг написати вищезазначені розписки. Згідно вимог ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Суд не приймає до уваги посилання представник відповідачів на те, що в розписці від 18.07.2013р. не вказано термін повернення боргу. Згідно ч.2 ст.530 ЦК України якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Судом встановлено, що [INFO] [PERSON] помер. /а.с.90/ Після його смерті його доньки - відповідачі по справі [PERSON], [PERSON] 20.12.2013р. звернулися до Дванадцятої київської державної нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини./а.с.88-89/ Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч.1 ст.1282 ЦК України спадкоємці зобов?язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов?язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Згідно ч.2 ст.1281 ЦК України кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Допитаний в залі судового засіданні свідок [PERSON] суду показав, що він був приятелем [PERSON] Вона оформила на нього довіреність представляти її інтереси, на початку 2014р. він ходив по місцю проживання відповідачів, йому відчинила двері [PERSON]. Він представив розписку їх батька про те, що він взяв в борг гроші. При цьому була присутня її сестра [PERSON] Вони сказали, що проконсультуються з юристом і що гроші віддавати не будуть. В судовому засіданні відповідач [PERSON] не заперечувала того факту, що вона відчиняла двері [PERSON] і що він дійсно приходив до них до дому. Таким чином, судом достовірно встановлено, що у встановлений законом 6-ти місячний строк позивач через свого представника [PERSON] зверталася в усній формі до відповідачів про повернення їй боргу. Посилання відповідачів , що у [PERSON] не було коштів, які б дозволяли їй дати в борг [PERSON] зазначені в розписках суми спростовуються виписками з ПАТ «Укргазбанку», із яких вбачається, що [PERSON] були відкриті рахунки на суму 654725грн.76коп. та на суму 24793грн.64коп./а.с.231-233 т.1/ Згідно ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи викладене, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про обґрунтованість та доведеність позовних вимог [PERSON], які підлягають задоволенню.

Outcome: partial