Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-24 00:00:00

[PERSON] звернулася до [PERSON], Територіальної громади м. Марганець в особі Марганецької міської ради Дніпропетровської області, третя особа [PERSON] про визнання права власності за набувальною давністю та в порядку спадкування за законом. В позові посилається на те, що вона, [PERSON], її сестра - [PERSON], її брати - [PERSON] та [PERSON], отримали у спадщину після смерті батька - [PERSON], будинок [ADDRESS] 28 вересня 1977 року вони отримали свідоцтво про право на спадщину за законом, кожному належить по ? частині вказаного будинку. Починаючи з 1987 року вона з чоловіком переїхала проживати у вказаний будинок. Вона там проживає і зараз, сплачує комунальні платежі, проводить ремонти, відкрила на себе особисті рахунки по комунальним платежам. [PERSON] знявся з реєстраційного обліку в будинку [ADDRESS] 09.11.1982 року. З того часу будинком не цікавився, участі у його утриманні не приймав. Вважає, що вона має право на визнання за собою права власності за набувальною давністю на ? частину будинку [ADDRESS], що належить [PERSON] [INFO] помер її брат [PERSON] Після його смерті відкрилася спадщина на ? частину будинку [ADDRESS] Дніпропетровської області, яка належала йому на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 08.09.1977 року. Вона є єдиним спадкоємцем, що прийняла спадщину, оскільки звернулася з заявою про прийняття спадщини, як спадкоємець другої черги за законом. Дружина померлого відмовилася від спадщини на її користь. 01.08.2014 року приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] через відсутність правовстановлюючого документу. Через відсутність оригіналу свідоцтва про право на спадщину за законом від 08.09.1977 року вона та її сестра [PERSON] звернулися до Марганецької державної нотарільної контори з заявою про видачу дубліката вказаного свідоцтва, 08.10.2014 року вони отримали дублікат свідоцтва замість втраченого. Вони із сестрою звернулися до Державного реєстратора та зареєстрували своє право власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 20.10.2014 року. Зареєструвати право власності на ? частину будинку [ADDRESS] Дніпропетровської області і отримати витяг про право власності на померлого [PERSON] державний реєстратор не зміг, бо це не передбачено діючим законодавством. Тому вона не може отримати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкове майно, яке залишилося після смерті [PERSON] Просить суд визнати за нею, [PERSON], право власності за набувальною давністю на ? частину будинку [ADDRESS] Дніпропетровської області, що належала на підставі свідоцтва про право на спадщину від 08 вересня 1977 року [PERSON]; визнати за нею, [PERSON], право власності в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлого [INFO] в м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, на ? частину будинку [ADDRESS] Дніпропетровської області, що належала померлому [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину від 08 вересня 1977 року. В судовому засіданні позивач та представник позивача просили задовольнити позовні вимоги. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Третя особа підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити. Суд, вислухавши сторін, дослідивши матеріали справи, вважає за необхідне позов задовольнити частково, виходячи з наступного. Судом встановлено, що після смерті батька позивачки - [PERSON], позивачка [PERSON], її сестра - [PERSON], її брати - [PERSON] та [PERSON], отримали у спадщину будинок [ADDRESS] 28 вересня 1977 року вони отримали свідоцтво про право на спадщину за законом, кожному належить по ? частині вказаного будинку. [INFO] помер брат позивача - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER] від 26 листопада 2013 року (а.с.69). Обставини, що [PERSON] був братом [PERSON], підтверджуються повторним свідоцтвом про народження [NUMBER] від 22 березня 1963 року. За життя [PERSON] мав у власності ? частину будинку [ADDRESS] Дніпропетровської області, яка належала йому на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 08.09.1977 року. Відповідно до заяви від 31.03.2014 року дружини померлого [PERSON] - [PERSON], яка написана приватному нотаріусу Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області, вона відмовилася від прийняття спадщини після померлого [PERSON] на користь [PERSON] Статті 1216, 1218 ЦК України визначають поняття спадкування і склад спадщини, як перехід прав та обов'язків від фізичної особи яка померла, до інших осіб; до складу спадщини входять всі права і обов'язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1262 Цивільного кодексу України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. [PERSON] має право на спадкування по закону на ? частину будинку [ADDRESS] Позивач звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. В оформлені та видачі свідоцтва про права на спадщину на ? частину будинку [ADDRESS] Дніпропетровської області позивачці було відмовлено, так як вона не надала нотаріусу правовстановлюючого документу. Оскільки доказами, наявними в матеріалах справи, підтверджується, що [PERSON] мав у власності ? частину будинку [ADDRESS] Дніпропетровської області, яка належала йому на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 08.09.1977 року, та те, що [PERSON] помер, а [PERSON] є його спадкоємцем, суд вважає за необхідне позовні вимоги у цій частині задовольнити. Крім того, позивачка просить визнати за нею, [PERSON], право власності за набувальною давністю на ? частину будинку [ADDRESS] Дніпропетровської області, що належала на підставі свідоцтва про право на спадщину від 08 вересня 1977 року [PERSON], оскільки вона користується та утримує його частину будинку з 1987 року, однак розпорядитися нею не може. Згідно ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ч. 1 ст. 325 ЦК України суб'єктами права приватної власності є фізичні та юридичні особи. Фізичні та юридичні особи можуть бути власниками будь-якого майна, за винятком окремих видів майна, які відповідно до закону не можуть їм належати. Склад, кількість та вартість майна, яке може бути у власності фізичних та юридичних осіб, не є обмеженими. Хоча [PERSON] і не проживає тривалий час, однак є власником ? частини будинку, що розташований за адресою [ADDRESS] посилання позивачки на те, що відповідач не проживає за зазначеною адресою з 1982 року, суд вважає підставою для позбавлення його права власності, оскільки відповідач не зобов'язаний проживати за зазначеною адресою. Враховуючи вищевикладене суд, вважає за необхідне в цій частині позову відмовити.

Outcome: partial