Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-26 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із вказаним позовом, мотивуючи заяву тим, що [INFO] помер її чоловік [PERSON] , по смерті якого залишилось спадкове майно, а саме - житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами по [ADDRESS] , а також земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, площею 0,1500 га. Заповіт від імені спадкодавця не посвідчувався. Спадщину після смерті [PERSON] прийняла [PERSON] шляхом спільного проживання. Іншими спадкоємцями є [PERSON] та [PERSON] , які від спадкового майна відмовилися, про що написали відповідні заяви. Коли позивач звернулася до нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право власності на спадкове майно, їй було відмовлено у зв`язку з відсутністю у спадкодавця правовстановлюючих документів про право власності на вказане спадкове майно, а тому просила суд визнати за нею право власності на вказане спадкове майно. В судове засідання позивач [PERSON] , її представник [PERSON] , кожен зокрема, не з`явилися, однак подали до суду заяву з проханням проводити розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримують, просять задовольнити. Відповідач Маневицька селищна рада Волинської області свого представника для участі в розгляді справи не направили, проте подали до суду заяву з проханням проводити розгляд справи у відсутності їх представника, позов визнають, щодо його задоволення не заперечують. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з цим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Інших заяв та клопотань під час підготовчого провадження від сторін не надходило. Відповідачем не було подано відзиву на позовну заяву. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши письмові докази у справі та проаналізувавши їх в сукупності, суд приходить наступних висновків. Відповідно до ст. ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців); спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Частиною 1 ст. 1225 ЦК України унормовано, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Статтею 1261 ЦК України унормовано, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно з ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] помер чоловік позивача [PERSON] , що підтверджується матеріалами справи (а.с. 6, 7). Згідно рішення № 18 виконкому Маневицької селищної ради народних депутатів від 16 березня 1982 року, [PERSON] виділено у безстрокове користування під будівництво індивідуального житлового будинку земельну ділянку, площею 800 кв.м., що по [ADDRESS] (а.с. 29). Відповідно до довідки Маневицької селищної ради Волинської області № 3472 від 6 липня 2020 року, [PERSON] , який помер [INFO] , постійно був зареєстрований та проживав в [ADDRESS] , разом з дружиною [PERSON] (а.с. 13). Із заяв [PERSON] та [PERSON] , посвідчених нотаріально, вбачається, що від спадщини, що залишилася після смерті батька [PERSON] , вони відмовляються на користь [PERSON] (а.с. 9, 10). Згідно з Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ВЛ № 047179 від 31 січня 2005 року, [PERSON] є власником земельної ділянки для обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,1500 га, яка розташована в [ADDRESS] (а.с. 14). Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 728/02-31 від 17 вересня 2020 року, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , у зв`язку з відсутністю документів та оригіналів документів, що посвідчують право власності на спадкове майно - житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами в [ADDRESS] , а також земельну ділянку для обслуговування жилого будинку, площею 0,1500 га, яка знаходиться в [ADDRESS] (а.с. 23). Відповідно до повідомлення Маневицької державної нотаріальної контори Волинської області № 792/01-16 від 19 жовтня 2020 року після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , Маневицькою державною нотаріальною конторою заведена спадкова справа № 330 за 2020 рік. 13 липня 2020 року з заявою про прийняття спадщини звернулась [PERSON] 13 липня 2020 року із заявою про відмову від спадщини звернулась [PERSON] (а.с. 46-48). Згідно висновку Маневицького архітектурно - планувального підприємства від 21 липня 2020 року житловий будинок та господарські будівлі, що знаходяться в [ADDRESS] , відповідають діючим державним будівельним, санітарним і пожежним нормам (а.с. 19). Зважаючи на вищевикладене та беручи до уваги те, що [PERSON] є спадкоємцем за законом, прийняла спадщину в встановлений законом строк та спосіб, суд приходить висновку про доцільність визнання за позивачем права власності на вказане спадкове майно. На підставі ст.ст. 1216, 1217, 1261, 1269, 1270, 1273 ЦК України,

Outcome: approved