Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-24 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. У позові вказала, що вони з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі, мають неповнолітню дитину сина [PERSON] , [INFO] . Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, інших стягувачів не має. Позивач прохає суд стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання дитини аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судове засідання позивач не з`явилась, звернулась до суду із заявою про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала, просила задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, звернувся до суду із заявою про розгляд справи без його участі, щодо позовних вимог не заперечує, аліменти на дитину сплачувати згоден. За відсутності учасників процесу розгляд цивільної справи здійснено в порядку ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] і відповідач [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі та мають неповнолітню дитину сина [PERSON] , [INFO] (а.с.3), який проживає з позивачем і повністю перебуває на її утриманні (а.с.5). Відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, чим ставить позивачку та дитину у скрутне матеріальне становище. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. У відповідності з ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька, або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з якими проживає дитина. Водночас, відповідно до\~ст. 182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. При визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальний та сімейний стан сторін, надані по справі докази, а також положення ч.5 ст.183 СК України, яка передбачає стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Частиною першою та другою статті 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року, визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до\~статті 8 Закону України «Про охорону дитинства»\~кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позов про стягнення аліментів на утримання дитини в розмірі 1/4 заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку підлягає задоволенню. Відповідно до ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Позивач звернулась до суду 07.05.2021 року, відповідно, аліменти слід стягувати з вказаної дати. При подачі до суду позову, позивач була звільнена від сплати судового збору на підставі до п.3 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір», а тому, відповідно до ст.141 ЦПК України, судовий збір слід стягнути з відповідача на користь держави.

Outcome: approved