Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-29 00:00:00

[PERSON] звернулася до Сєвєродонецького міського суду з позовом до [PERSON] про стягнення з відповідача на користь позивача аліменти на її утримання у розмірі 1/4 частки від доходу відповідача щомісячно, починаючи від дня подання цієї заяви та до досягнення нею 23 років. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідач є її батьком. З 01.09.2015 року позивач навчається у хіміко-механічному технікумі Східноукраїнського національного університету ім. В. Даля на денній формі навчання за спеціальністю «виробництво органічних речовин». Позивач потребує матеріальної допомоги, але відповідач її надає у недостатньому розмірі. На підставі викладеного позивач звернулася до суду з даним позовом. В судове засідання сторони, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, не зявилися, надали до суду заяви про розгляд справи без їх участі. Відповідач позовні вимоги визнав. У звязку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що згідно із копією свідоцтва про народження серії І-ЕД №140459, виданого 13.06.2000 року Сєвєродонецьким міським відділом реєстрації актів громадянського стану Луганської області, [PERSON] народилася 01.06.2000 року, про що зроблено відповідний актовий запис № 355. Батьком записаний [PERSON], матірю [PERSON]. У відповідності до довідки про склад сімї Відділу адміністративних послуг Центру надання адміністративних послуг у м. Сєвєродонецьку №27842 від 22.06.2018 року за адресою: [ADDRESS] станом на 22.06.2018 року зареєстровані: [PERSON] та [PERSON]. Згідно довідки ДП «Сєвєродонецьке ТЕЦ» № 3 від 02.07.2018 року [PERSON] дійсно працює на ДП «Сєвєродонецька ТЕЦ» з 25.06.2012 року по теперішній час. Відповідно довідки №04-05/372 від 13.06.2018 року, виданої Сєвєродонецьким хіміко-механічним технікумом Східноукраїнського національного університету ім. В. [PERSON] [PERSON] навчається з 01.09.2015 року (наказ № 102 від 10.08.2015 року) в Сєвєродонецькому хіміко-механічному технікумі Східноукраїнського національного університету ім. В. Даля за спеціальністю: «виробництво органічних речовин» на ІІІ курсі денного відділення бюджетного фінансування. Строк закінчення навчального закладу 30.06.2019 року. Вирішуючи спір по суті суд виходив з наступного. Відповідно до ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного із батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Згідно із ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 1 ст. 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня предявлення позову. Суд вважає, що [PERSON] потребує матеріальної допомоги, оскільки продовжує навчання та у звязку із цим не працює. Відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15.05.2006 року, обовязок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обовязкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у звязку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. У відповідності до ч 1 ст. 82 ЦПК України обставини, що визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Згідно частин 1, 4 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З огляду на викладене, враховуючи визнання відповідачем позову, суд доходить висновку про задоволення позовних вимог та вважає за необхідне стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на її утримання у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня подання позову до суду і до припинення позивачем навчання, але не пізніше ніж до досягнення позивачем двадцяти трьох років. У відповідності до ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного і

Outcome: approved