Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-13 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом. В обґрунтування заявленого позову посилається на те, що 10 червня 2012 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб. Від шлюбу у них народилася дочка, [PERSON], [INFO]. Укладення шлюбу носило формальний характер, оскільки на момент реєстрації шлюбу позивач перебувала на 4 місяці вагітності. Сімейне життя не склалося, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Сторони мають протилежні погляди на шлюб та сім'ю. Відповідач постійно нехтував сімейними цінностями, такими як повага до дружини, піклування про сім'ю, створення доброзичливої морально-психологічної атмосфери. З відповідачем вона не підтримує подружніх стосунків, не веде спільного господарства, не мають спільного бюджету. На даний момент відповідач відбуває покарання у виді позбавлення волі строком на 9 років, за вчинення особливо тяжкого злочину проти життя особи. Вважає за необхідність позбавити відповідача батьківських прав відповідача щодо малолітньої дочки, [PERSON] Відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню та утриманню малолітньої дитини, не піклується про фізичний та духовний розвиток дочки, не цікавиться її життям, не бере участь у її вихованні, не бажає спілкуватися з дочкою, перешкоджає в реалізації батьківських обов'язків зі сторони позивача. Окрім того, позбавлення відповідача батьківських прав є доцільним в інтересах малолітньої дитини, [PERSON] Просить розірвати шлюб та позбавити відповідача батьківських прав щодо малолітньої [PERSON] Позивач та її представник в судове засідання не з'явилися, про дату, час і місце судового розгляду справи повідомлялися належним чином, про причини своєї неявки до суду не повідомили, подали до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, просять суд задовольнити позовну заяву повністю. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час і місце судового розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомляв, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, просить позов задовольнити. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Представник третьої особи, служби у справах дітей Луцької міської ради, в судове засідання не з'явився, про дату, час і місце судового розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомив, від нього до суду не надходило заяви про розгляд справи у його відсутності. Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлений позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Щодо позовної вимоги про розірвання шлюбу, то вона підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України суд, з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом при розгляді справи встановлено, що 10 червня 2012 року між сторонами було укладено шлюб (а.с. 8). Сімейне життя не склалося, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Сторони мають протилежні погляди на шлюб та сім'ю. Відповідач постійно нехтував сімейними цінностями, такими як повага до дружини, піклування про сім'ю, створення доброзичливої морально-психологічної атмосфери. На даний момент відповідач відбуває покарання у виді позбавлення волі строком на 9 років. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача та малолітньої дитини, що мають істотне значення. Приймаючи до уваги викладене та враховуючи, що сімейне життя подружжя не склалося, шлюбні відносини між сторонами припинено, кожен з них проживає окремо. Спільного бюджету та домашнього господарства не ведуть, сім'я існує формально, відповідач відбуває покарання у виді позбавлення волі строком на 9 років, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача та малолітньої дитини, що мають істотне значення. А тому за таких обставин, суд приходить до висновку про розірвання шлюбу. Щодо позовної вимоги про позбавлення відповідача батьківських прав, то вона підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст. 164 Сімейного Кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Судом при розгляді справи встановлено, що [PERSON] являється батьком [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 9). Також судом встановлено, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню та утриманню малолітньої дитини, не піклується про фізичний та духовний розвиток дочки, не цікавиться її життям, не бере участь у її вихованні, не бажає спілкуватися з дочкою. Приймаючи до уваги викладене та враховуючи, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню своєї малолітньої дочки. А тому за таких обставин, суд приходить до висновку про позбавлення [PERSON] батьківських прав у відношенні малолітньої дочки [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч. 2 ст. 166 Сімейного Кодексу України особа позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Відповідно до ч. 3 ст. 183 Сімейного Кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Приймаючи до уваги викладене та враховуючи, що відповідача позбавлено батьківських прав у відношенні його малолітньої дочки, [PERSON], [INFO]. При цьому одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2014 рік» від 16 січня 2014 року № 719-VII, для дитини віком до 6 років встановлено прожитковий мінімум в розмірі 1032 гривні. А тому за таких обставин, суд приходить до висновку про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 516 гривень, починаючи з 12 грудня 2013 року і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст. 367 ЦПК України суд, вважає можливим допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 80 ЦПК України ціна позову визначається у позовах, які складаються з кількох самостійних вимог, - загальною сумою всіх вимог Судом при розгляді справи встановлено, що [PERSON] як позивач по справі звільнена від сплати судового збору відповідно до п. 6 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про судовий збір» при подачі позовної заяви про розірвання шлюбу з особою, засудженою до позбавлення волі на строк не менш як три роки. Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року № 3674-VІ передбачено, що при зверненні до суду із позовною заявою немайнового характеру, сплачується ставка судового збору в розмірі 0,2 розміру мінімальної заробітної плати, що в гривневому еквіваленті становить 229,40 гривень. Судом також встановлено, що позивачем заявлено три позовні вимоги, дві з яких є вимогами немайнового характеру, а тому за таких обставин суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь держави по 229,40 гривень за кожну з двох позовних вимог немайнового характеру. Судом при розгляді справи встановлено, що [PERSON] як позивач по справі звільнена від сплати судового збору відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» при подачі позовної заяви про стягнення аліментів. Відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 80 ЦПК України ціна позову визначається у позовах про стягнення аліментів - сукупністю всіх виплат, але не більше ніж за шість місяців. Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року № 3674-VІ передбачено, що при зверненні до суду із позовною заявою майнового характеру, сплачується ставка судового збору в розмірі 1 % від ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати, що в гривневому еквіваленті становить становить 229,40 гривень. Судом при рзгляді справи встановлено, що ціна позову складає 3 096 гривень. При цьому 1 % від ціни позову становить 30,96 гривень. Проте мінімальний розмір судового збору за звернення до суду з позовною вимогою майнового характеру становить 229,40 гривень. А тому підлягає стягненню з відповідача на користь держави судовий збір в сумі по 229,40 гривень. За таких обставин суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь держави судового збору в сумі 688,20 гривень.

Outcome: approved