Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-30 00:00:00

[PERSON] звернулася до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області з позовною заявою до [PERSON] за участю третьої особи: [PERSON] , про стягнення коштів на утримання майна, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що вона, [PERSON] та [PERSON] є співвласниками квартири [ADDRESS] . 16 листопада 2004 року шлюб між нею та [PERSON] розірвано. З того часу відповідач не проживає у квартирі та не сплачує комунальні послуги за свою частку квартири. Всі витрати по утриманню квартири сплачує вона. За період трьох років (з урахуванням строку позовної давності) нею сплачено квартплату на суму 6701,00 грн., з яких [PERSON] повинен був сплатити 2253,00 грн., та за централізоване опалення 15868,77 грн, з яких [PERSON] повинен був сплатити 5276,25 грн., що загалом складає 7529,25 грн. Оскільки вони є власниками квартири у рівних долях, то у рівних частках повинні нести витрати на утримання квартири. Просить суд стягнути з [PERSON] на її, [PERSON] , користь 7529,25 грн. в рахунок відшкодування витрат на утримання спільної часткової власності, а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 840,80 грн. Відповідно до ч.5\~ст.279 ЦПК України\~суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами. Відповідач [PERSON] повідомлявся про розгляд справи у спрощеному провадженні, а також про необхідність у строк до 01 липня 2020 року надати відзив на позовну заяву із зазначенням заперечень та доказів, що підтверджують його відзив. У відповідності до п.3, п.4 ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо відповідач не подав відзив та позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідач [PERSON] своєчасно і належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду справи у спрощеному порядку, не використав наданого законом права на подачу відзиву на позовну заяву, тому суд, враховуючи згоду позивача (представника позивача), відповідно до положень частини першої статті 280 ЦПК України, вважає можливим провести заочний розгляд справи, вирішити справу за наявними в матеріалах доказами та ухвалити заочне рішення. Третя особа - [PERSON] не надав суду свої пояснення стосовно вимог позовної заяви. Суд, розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] , за участю третьої особи: [PERSON] , про стягнення коштів на утримання майна підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи на наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фрідлендер проти Франції»). Відповідно до ч. 1\~ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України\~(далі за текстом\~ЦПК України), кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно положень ч. 3 ст.\~12\~та ч. 1 ст.\~81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі (ч. 5\~ст. 81 ЦПК України). Частиною 1\~статті 89 ЦПК України\~передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до частини 1\~статті 263 ЦПК України\~судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права (ч. 2\~ст. 263 ЦПК України). Частиною 5\~статті 263 ЦПК України\~визначено, що обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Так, зі Свідоцтва про право власності на житло, виданого 31 січня 1995 року Слов`янською міською радою Донецької області, вбачається, що квартира [ADDRESS] , належить на праві приватної сумісної власності [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] (а.с. 4). З Довідки № 641, виданої 11 червня 2020 року Товариством з обмеженою відповідальністю «Синергія - БТ», вбачається, що за адресою: [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] (а.с.5). Відповідно до ч. 1\~ст. 316 ЦК України\~правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до\~ст. 360 ЦК України\~співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном. З наведеної норми вбачається, що особа, яка зазнала втрат, має право на їх відшкодування у передбаченому законом порядку. Зокрема, такими способами захисту права є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди (п. 8 частини 2\~ст. 16 ЦК України). Згідно зі\~ст. 179 Житлового кодексу\~УРСР користування будинками (квартирами) державного і громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів, а також приватного житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов`язковим додержанням Правил користування приміщенням житлових будинків і прибудинковими територіями, які затверджуються КМУ. Пунктом 7 «Правил користування приміщеннями житлових будинків i прибудинковими територіями» встановлено, що власники квартир зобов`язані оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до норм ст. ст.\~541, 543 ЦК України\~солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання. Оскільки відповідачі є власниками у дольовому співвідношенні, то з них підлягають стягненню витрати на утримання майна відповідно до частки кожного. \~Витрати на утримання будинку та прибудинкової території (квартплата), витрати на централізоване опалення квартири, пов`язані з утриманням спільного майна сторін. Нарахування плати за надання цих послуг не залежить від кількості споживачів, що мешкають (зареєстровані) в квартирі, зазначені послуги пов`язані саме з обслуговуванням майна, співвласниками якого є також відповідачі, у зв`язку з чим позивач має право на відшкодування суми витрачених на утримання спільного майна. За змістом ст. ст.\~12,\~81 ЦПК України\~кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Отже, сторона, яка посилається на ті чи інші обставини, знає і може навести докази, на основі яких суд може отримати достовірні відомості про них. В іншому випадку, за умови недоведеності тих чи інших обставин суд вправі винести рішення по справі на користь протилежної сторони. Таким чином, доказування є юридичним обов`язком сторін і інших осіб, які беруть участь у справі. Так, з наданого позивачем розрахунку, складеного ТОВ «Синергія - БТ», вбачається, що за квартирою [ADDRESS] , відкрито особистий рахунок № 5094, квартиронаймач - [PERSON] .. За період з травня 2019 року по червень 2020 року сплачено квартплату 3399,63 грн. (а.с. 6). Враховуючи, що в процесі вирішення справи відповідач не надав заперечень щодо позовних вимог [PERSON] , а позивач зазначає, що вона сама проживає в квартирі та сплачує комунальні послуги, в тому числі й квартплату, суд приходить до переконання, що з відповідача [PERSON] підлягає до стягнення сума квартплати, сплачена позивачем [PERSON] у розмірі 1133,21 грн. (3399,63 грн / 3 співвласника), задовольнивши частково вимоги позивача в частині стягнення квартплати, оскільки позивачем не надано суду доказів того, що вона сплатила квартплату у розмірі 6701,00 грн., як зазначає в позовній заяві. Що стосується вимог [PERSON] щодо стягнення з [PERSON] вартості сплачених нею комунальних послуг з опаленні, то суд приходить до переконання, що в цій частині вимоги позивача [PERSON] не підлягають задоволенню, оскільки крім посилань в позовній заяві на ті підстави, що нею сплачена вартість послуг за опалення у розмірі 15838,77 грн, [PERSON] не надала суду жодної квитанції про оплату таких послуг. Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач як на підстави для задоволення позову, знайшли свого підтвердження у судовому засіданні, а відповідач, не надав жодних доказів на її спростування, суд, перевіривши розрахунки позивача, приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягають до стягнення грошові кошти в сумі 1133,21 грн., які останньою було сплачено в рахунок оплати квартплати, що підтверджується наявним в матеріалах справи розрахунком ТОВ «Синергія-БТ» (а.с. 6). Згідно із частиною 1 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у сумі 840,80 грн. (а.с. 7). Згідно з ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог позивача про стягнення заборгованості з [PERSON] у розмірі 1133,21 грн. Отже процентне співвідношення задоволених вимог становить 15,05% (( 1133,21 грн. задоволені вимоги) / ( 7529,25 грн. заявлені позовні вимоги )*100%). З цих задоволених вимог підлягає сплаті судовий збір у сумі 126 грн. 54 коп. (840,80 грн. сплачений судовий збір *15,05 %), який підлягає відшкодуванню позивачу за рахунок відповідача і тому з відповідача слід стягнути на користь позивача [PERSON] витрати по сплаті нею судового збору, у розмірі 126 грн. 54 коп. Враховуючи викладене та

Outcome: partial