Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-02 00:00:00

[PERSON] звернулася до Придніпровського районного суду м. Черкаси з позовом до [PERSON] про усунення перешкод в користуванні власністю, шляхом виселення та зняття з реєстрації. В обґрунтування позову вказує, що вона є власником квартири [ADDRESS]. У вказаній квартирі окрім неї зареєстрований відповідач [PERSON], [INFO], який являється її колишнім співмешканцем. Вказує, що вона в 2012 році була вимушена зняти відповідача з реєстрації і він виселився з квартири, але після того як він змінив свою поведінку і вони знову почали разом проживати вона знову зареєструвала його в своїй квартирі. Одразу після повторного вселення в квартиру відповідач почав періодично проживати в квартирі, вживати спритні напої та застосовувати до неї ненормативну лексику та фізичну силу. Також вказує, що півтора роки назад відповідач в стані алкогольного спяніння сильно побив її і вона вимушена була втекти з квартири та проживати у своєї матері, оскільки боялася за своє життя. По даному факту вона зверталася до правоохоронних органів, але правоохоронними органами було винесено постанову про відмову у порушенні кримінальної справи. Крім цього, вона ще неодноразово зверталася до правоохоронних органів з подібними заявами, а зараз вимушена звернутися до суду з позовом про виселення відповідача в примусовому порядку із її (позивачки) квартири, оскільки вона не може проживати в своїй квартирі через проживання там відповідача, який в добровільному порядку не виселяється, створює їй неможливі умови для проживання та накопичує заборгованість по комунальних послугах. Відповідно до ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ст. 319 ЦК України - власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. А тому просить усунути їй [PERSON] перешкоди в користуванні власністю, а саме квартирою № 118 в будинку № 18 по вул. Героїв Сталінграда в м. Черкаси, шляхом виселення відповідача [PERSON] з квартири та зняття з реєстрації. В судовому засіданні представник позивачки [PERSON] [PERSON] уточнила позовні вимоги та просила усунути [PERSON] перешкоди в користуванні власністю, а саме квартирою № 118 в будинку № 18 по вул. Героїв Сталінграда в м. Черкаси, шляхом виселення відповідача [PERSON] з вказаної квартири. В судове засідання відповідач [PERSON] не зявився, не повідомивши суд про причину неявки, хоча про день, час та місце розгляду справи був повідомлений в установленому законом порядку. Зі згоди представника позивачки суд у відповідності зі ст. 224 ЦПК України ухвалює рішення при заочному розгляді справи, на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши пояснення представника позивачки [PERSON] [PERSON] С,А., дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Як передбачено ст. 3 ЦПК України та ст. 15 ЦК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (ст. 4 ЦПК України). Способи захисту визначені ст. 16 ЦК України та Житловим Кодексом України. В судовому засіданні встановлено, що позивачка [PERSON] є власником квартири № 118 в будинку № 18 в м. Черкаси, що стверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 10.04.1997 року. Як вбачається з довідки КП «СУБ «Митниця» від 12.09.2015 року в квартирі № 118, що знаходиться в будинку № 18 в м. Черкаси зареєстровані: [PERSON] (власник); [PERSON] (піднаймач). Також в судовому засіданні встановлено, що на даний час позивачка [PERSON] позбавлена можливості проживати у власній квартирі в звязку з тим, що відповідач [PERSON] чинить їй перешкоди в користуванні квартирою, а саме неодноразово, перебуваючи в стані алкогольного спяніння, створював конфліктні ситуації та бійки, внаслідок яких позивачка неодноразово зверталася до правоохоронних органів з відповідними заявами і з відповідачем проводилася профілактична бесіда з приводу правил поведінки та неприпустимості вчинення в подальшому подібних випадків. Однак такі міри виховного характеру позитивних результатів не приносили і відповідач знов вчиняв сварки та бійки, в результаті яких позивачка перебувала в лікарні, що в результаті призвело до того, що позивачка, побоюючись за своє життя, вимушена була залишити квартиру та піти проживати до своєї матері. Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 року відповідно до Закону №475/97-ВР від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Як зазначено у статті 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права. Так, відповідно до положень ст. 391 ЦК України, - власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, призначені та придатні для постійного проживання в них (ст. 379 ЦК). Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 389 ЦК та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сімї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання в право власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Оскільки в судовому засіданні встановлено, що позивачка [PERSON], внаслідок незаконних дій відповідача [PERSON], позбавлена можливості проживати у власній квартирі № 118, що знаходиться по вул. Героїв Дніпра, 18 в м. Черкаси та розпоряджатися нею, суд приходить до висновку про необхідність усунення їй таких перешкод, шляхом виселення відповідача з вказаної квартири.

Outcome: approved