Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-01 00:00:00

[PERSON] звернулася до Рогатинського районного суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. У позовній заяві зазначено, що 29 червня 2005 року між нею і відповідачем по справі у виконавчому комітеті Уїздівської сільської ради Рогатинського району Івано-Франківської області було зареєстровано шлюб, про що було зроблено актовий запис за №2. Від спільного проживання в шлюбі в них [INFO] року народився син [PERSON]. Спільне проживання між нею і відповідачем склалося невдало. Різні погляди на життя стали причиною непорозумінь. Між ними часто виникали сварки, що негативно впливало на виховання малолітньої дитини. Вони припинили спільне проживання, не підтримують шлюбних стосунків. Шлюб носить формальний характер, примирення між ними неможливе, а тому просила шлюб розірвати. У судовому засіданні позивачка позов підтримала повністю із підстав зазначених у позовній заяві. Крім того, пояснила, що відповідач періодично вживає спиртні напої, а перебуваючи у нетверезому стані застосовує до неї фізичну силу. З липня 2014 року вони спільно не проживають, не підтримують сімейних стосунків. Просила не надавати їм терміну для примирення і збереження сім'ї, оскільки таке примирення неможиве. Відповідач у судове засідання не прибув повторно і про причину своєї неявки суд не повідомив, хоча про день, час та місце розгляду справи був повідомлений в установленому законом порядку. Суд, зі згоди позивачки по справі, ухвалює рішення без участі відповідача, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України. Небажання відповідача надавати докази в обґрунтування своїх заперечень проти позову, зокрема з причини ухилення від участі в судових засіданнях, дає суду право обмежитися доказами, наданими позивачкою, що повністю відповідає положенням ч.1 ст.224 ЦПК України. Суд, вислухавши доводи позивачки, дослідивши і перевіривши усі докази в їх сукупності, встановив такі факти і відповідні їм правовідносини. Як вбачається з свідоцтва про укладення шлюбу серія [NUMBER], виданого 29 червня 2005 року виконавчим комітетом Уїздівської сільської ради Рогатинського району Івано-Франківській області, 29 червня 2005 року у виконавчому комітеті Уїздівської сільської ради було зареєстровано шлюб між [PERSON], [INFO] і [PERSON], [INFO], про що було зроблено актовий запис за №2. Після одруження дружині присвоєно прізвище [PERSON] (а.с.3). [INFO] року в подружжя народився син [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER], виданим 02 листопада 2006 року виконавчим комітетом Уїздівської сільської ради Рогатинського району Івано-Франківські області (а.с.5). [PERSON], [INFO]. уродженець с.Уїзд Рогатинського району, зареєстрований в с.Уїзд Рогатинського району Івано-Франківської області відповідно до довідки №20/785/14, виданої 30.12.2014 року Рогатинським районним сектором управління державної міграційної служби в Івано-Франківській області (а.с.7). Відповідно до вимог ст.112 СК України при розірванні шлюбу суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову. Бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. За ч.1 ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Дані положення закріплені у ст.55 Сімейного кодексу України. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність. Суд не зобов'язаний призначати сторонам строк для примирення. Це робиться лише тоді, коли збереження шлюбу можливе на почуттях любові та поваги, підтримки один одного. Судом встановлено, що сторони тривалий час не підтримують подружні стосунки, у позивачки наявне стійке волевиявлення, направлене на припинення сімейних відносин. Викладені обставини свідчать про те, що подальше спільне проживання подружжя і збереження сім`ї неможливе, суперечитиме інтересам позивачки, що має істотне значення, а тому позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved