Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-13 00:00:00

[PERSON] звернулася до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовною заявою до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, посилаючись на наступне. [PERSON] є власником квартири, яка розташована за адресою: м. Сєвєродонецьк, вул. Партизанська, 32/34, на підставі договору купівлі-продажу квартири, посвідченого приватним нотаріусом Сєвєродонецького міського нотаріального округу [PERSON] № 7596 від 13.10.2006 року. В спірній квартирі зареєстрований відповідач, колишній співмешканець позивача, [PERSON], який з 2007 року не проживає в спірній квартирі без поважних причин. У звязку із викладеним позивач просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою № 34 будинку № 32 по вул. Партизанська в м. Сєвєродонецьку Луганської області. Представник позивача в судовому засіданні підтримала позовні вимоги з підстав, які викладені у позовній заяві. Відповідач у судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи без його участі до суду не надходило. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Позивач не заперечувала проти розгляду справи за відсутності відповідача. У звязку з наведеним, суд вважає за можливе слухати справу за відсутністю відповідача, а матеріали, що є у справі, достатніми для цього. Допитаний в якості свідка в судовому засіданні [PERSON] пояснив, що з 2010 року він проживає та зареєстрований за адресою: [INFO], позивач є його сусідкою по будинку. [PERSON] він бачив десь 2 рази, коли той на короткий проміжок часу приїжджав до квартири № 36 та забирав якісь речі. [PERSON] не проживає в квартирі № 36 вже дуже давно, як мінімум з 2010 року. Допитаний в якості свідка в судовому засіданні [PERSON] пояснив, що все своє життя він проживає та зареєстрований за адресою: [INFO], позивач є його сусідкою по будинку. [PERSON] він бачив декілька разів біля підїзду, він веде антисоціальний спосіб життя. Останній раз він бачив [PERSON] десь 5 років тому, в квартирі № 34 [PERSON] багато років поспіль не проживає, там проживає [PERSON] Дослідивши письмові матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача, допитавши свідків, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно із ст. 47 Конституції України кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. В силу ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до статті 405 ЦК України передбачено, що члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно положень ст. 156 ЖК України члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Конституцією України (ст. 41) та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.97 відповідно до Закону № 475/97-ВР від 17.07.97 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб В судовому засіданні було встановлено, що квартира [ADDRESS] належить на праві приватної власності [PERSON], що підтверджується копією договору купівлі-продажу квартири, посвідченого приватним нотаріусом Сєвєродонецького міського нотаріального округу [PERSON] № 7596 від 13.10.2006 року, копією Витягу з Державного реєстру правочинів № 3022073, наданого приватним нотаріусом Сєвєродонецького міського нотаріального округу [PERSON] № 7596 від 13.10.2006 року, копією Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 12734310, наданого Комунальним підприємством «Сєвєродонецьке міське бюро технічної інвентаризації» від 02.12.2006 року. З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно № 78113156 від 13.01.2017 року вбачається, що право приватної власності квартиру за адресою: [ADDRESS], належить [PERSON]. Згідно із довідкою № 289/1, виданої Центром надання адміністративних послуг у м. Сєвєродонецьку Сєвєродонецької міської ради від 01.09.2016 року, в квартирі, яка розташована за адресою: м. Сєвєродонецьк, вул. Партизанська, 32/34, зареєстровані позивач [PERSON], [INFO], колишній співмешканець позивача (відповідач по справі) [PERSON], [INFO], співмешканець позивача [PERSON], [INFO], син позивача [PERSON], [INFO], дочка позивача [PERSON], [INFO]. Таким чином, враховуючи показання свідків та те, що відповідач [PERSON] за місцем реєстрації не проживає з 2007 року без поважних причин, тобто більше одного року, суд прийшов до висновку про те, що позовні вимоги позивача стосовно визнання [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою № 34 будинку № 32 по вул. Партизанська в м. Сєвєродонецьку Луганської області, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved