Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-21 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики. В судовому засіданні [PERSON] позовні вимоги підтримала, дала пояснення, що 21.12.2012 року між нею та [PERSON] був укладений договір позики у формі розписки, відповідної до якого вона передала відповідачці грошову позику в розмірі 37500,00 грн.. Згідно вказаної розписки [PERSON] зобов'язувалася щомісячно сплачувати по 2000,00 грн. - суми основного боргу та 4,5% за користування грошовими коштами. Відповідачка свої зобов'язання належним чином не виконує, сплатила лише 6300,00 грн.. На вимоги про повернення суми боргу відповідачка не реагує. На даний час сума позики відповідачкою не повернута. Прохає суд стягнути з відповідачки на її користь за договором позиви від 21.12.2012 року основний борг в сумі 31200,00 грн., інфляційні витрати в сумі 6450,29 грн., а також понесені судові витрати на оплату судового збору в сумі 376 грн.50 коп.. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлена, заяву про розгляд справи в її відсутність суду не надала. Суд, вивчивши матеріали справи, заслухавши позивачку, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що 21.12.2012 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір позики, що підтверджується розпискою, відповідної до якої позивачка передала відповідачці грошову позику в розмірі 37500,00 грн. зі строком повернення до 20.02.2017 року, а [PERSON] зобов'язалася щомісячно сплачувати по 2000,00 грн. - суми основного боргу та 4,5% за користування грошовими коштами. Відповідачка свої зобов'язання належним чином не виконує, сплатила лише 6300,00 грн.. 22.12.2014 року [PERSON] звернулася до [PERSON] з письмовою вимогу про повернення грошових коштів, однак відповіді від відповідачки не надійшло. Сума позики позивачці не повернута. Відповідно до ст. 1046 ЦК України одна сторона ( позикодавець) передає у власність другій стороні ( позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суми позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Із змісту ст.1047 ЦК України вбачається, що договір позики укладається у письмовій формі, яка може бути представлена на підтвердження укладення договору позики та його умов. Відповідно до ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 ЦК України. Відповідно до положень ч.2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За таких обставин суд вважає за необхідне позовні вимоги позивача задовольнити, стягнути з відповідачки на користь позивача борг за договором позики від 21.12.2012 року в сумі 31200 грн. та інфляційні витрати в сумі 6450,29 грн.. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки на користь позивачки понесені судові витрати на оплату судового збору в сумі 376,50 грн..

Outcome: approved