Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-16 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вищевказаним позовом, обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що 26.08.2017 року вона з відповідачем по справі уклали шлюб у Вінницькому відділі ДРАЦС ГТУУЮ у Вінницькій області. Від спільного проживання у шлюбу у них [INFO] народився син [PERSON] . Вказує, що з відповідачем шлюбні відносини не склались, оскільки мають різні інтереси, уподобання, перестали розуміти один одного, кожен з них живе своїм відокремленим життям, мають різне бачення ролі чоловіка та дружини в сім`ї, що призвело до втрати почуття любові один до одного. В зв`язку з чим біля року припинили свої шлюбні відносини, проживають окремо. Розподіл спільного майна, яке було нажите ними під час перебування в шлюбі, будуть вирішувати мирним шляхом. При цьому, позивач також зазначила, що стягнення аліментів на утримання малолітнього сина вона здійснює в судовому порядку. За вказаних обставин позивач вважає, що їхня сім`я розпалась, шлюб існує формально, а тому подальше збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам та інтересам їх дитини, в зв`язку з цим просить суд розірвати даний шлюб. Також просить, судові витрати, що складаються з судового збору та витрат на професійну правничу допомогу стягнути з відповідача. В підготовче засідання учасники судового провадження не з`явились, попередньо подавши суду письмові заяви про розгляд справи без їхньої участі, при цьому позивач [PERSON] в поданій заяві зазначила, що позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Термін на примирення просить не надавати. Після розірвання шлюбу бажає залишитись на прізвищі « [PERSON]» Відповідач [PERSON] в поданій заяві зазначив, що позовні вимоги позивача [PERSON] щодо розірвання шлюбу визнає та не заперечує проти їх задоволення, при цьому не наполягав на примирення. Частиною 3 статті 211 ЦПК України визначено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За вказаних обставин суд вважає можливим провести підготовче засідання за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Частиною 3 статті 200 ЦПК України визначено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Врахувавши думки та позиції сторін по справі, викладені у поданих до суду письмових заявах, дослідивши письмові докази у справі та, надавши їм належну правову оцінку, суд дійшов такого висновку. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] 26.08.2017 року зареєстрували шлюб у Вінницькому відділі ДРАЦС ГТУУЮ у Вінницької області а/з №2282, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] ( а.с. 4). Також з даного свідоцтва вбачається, що позивач [PERSON] до реєстрації шлюбу мала прізвище « [PERSON] ». [INFO] у сторін по справі народився син [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтвом про його народження серії [NUMBER] , виданого Вінницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області 07.03.2018 року ( а.с.5). Згідно позовної заяви, сімейні стосунки між сторонами по справі не склалися через несумісні характери, різні погляди на життя, кожен з них живе своїм відокремленим життям, мають різне бачення ролі чоловіка та дружини в сім`ї, в результаті чого виникали постійні сварки та образи, що призвело до втрати почуття любові один до одного. В зв`язку з чим біля року подружжя припинило свої шлюбні відносини, проживають окремо. Питання щодо розподілу майна, яке було нажите ними під час перебування в шлюбі, будуть вирішувати мирним шляхом. Відповідно до ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. З`ясувавши фактичні взаємовідносини подружжя, обставини, викладені у позові, те, що позивач не бажає підтримувати подружні стосунки з відповідачем, їх взаємовідносини, суд вважає, що немає підстав для вжиття заходів для примирення подружжя, спільне життя подружжя та подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін та негативно впливати на виховання і розвиток їхніх неповнолітніх дітей, що має істотне значення, тому шлюб необхідно розірвати. Встановленим судом фактам відповідають сімейні правовідносини, які регулюються Конституцією України та Сімейним кодексом України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 Конвенції», і є частиною національного законодавства України. Згідно ст.51 Конституції України та ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Статтею 5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач забажала надалі іменуватися прізвищем « [PERSON] », що відповідає вимогам ст. 113 СК України. Також відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати у справі, що складаються з судового збору та витрат на професійну правничу допомогу, якіпідтверджені документально. На підставі викладеного та

Outcome: approved