Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-17 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із зазначеним позовом, в якому вказала, що є власником будівельних матеріалів від демонтажу адміністративного будинку контора в с.Скибівка Чутівського району Полтавської області, вул. Центральна, 31. Скороходівська селищна рада вважає приміщення, яке розташоване за вказаною адресою безхазяйним майном. Позивач не погоджується із рішенням селищної ради від 24.06.2016 р., яким було взято на облік це безхазяйне майно та вважає себе власником вказаного майна, посилаючись на наступні обставини. Після ліквідації ПСП «Перемога», на балансі якого перебував об»єкт нерухомого майна- адмінбудинок (контора) в с. Скибівка, вул. Центральна, 31 Чутівського району Полтавської області, збудований, як гуртожиток силами і коштами працівників колишнього колгоспу «імені Кірова» (правонаступником якого внаслідок послідуючої реорганізації став ПСП «Перемога») та проведеного розподілу майна в наслідок такої ліквідації, позивач, відповідно до акту прийому передачі від 05.12.2014 року має право на вказаний об»єкт, а саме будівельні матеріали від демонтажу спірного приміщення. Враховуючи викладене, позивач [PERSON] просила визнати за нею право власності на будівельні матеріали від демонтажу адміністративного будинку контора в с. Скибівка Чутівського району Полтавської області, вул. Центральна, 31. В судовому засіданні позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] позов підтримали з підстав, зазначених вище. Представник відповідача [PERSON] позов не визнала, посилаючись на те, що 24.06.2016 р. на 4 позачерговій сесії Артемівської селищної ради VIII скликання було прийнято рішення № 95 «Про розгляд депутатського звернення щодо взяття спірної споруди на облік, як безхазяйне майно». Дане рішення було оскаржено позивачем до суду в порядку адміністративного судочинства та в задоволенні позову [PERSON] було відмолено. Спірне приміщення входить в перелік нерозпайованих засобів, які відносять до соціальної сфери та відповідно до вимог закону повинно передаватись не позивачу, а в комунальну власність. Крім того, представник відповідача вважає, що позивач не надала доказів того, що спірне приміщення є незавершеним будівництвом. Враховуючи викладене, представник селищної ради просила суд відмовити в задоволенні позову. Суд, заслухавши пояснення сторін та їх представників, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод (1950 р.), зокрема ст. 1 Першого протоколу до неї (1952 р.) передбачено право кожної фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватись своїм майном, не допускається позбавлення особи її власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Згідно ч.4 ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ч.1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. За нормою ст. 319 ЦК України власник володіє, користується і розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ст. 329 ЦК України юридична особа публічного права набуває права власності на майно, передане їй у власність, та на майно, набуте нею у власність на підставах, не заборонених законом. Відповідно до ст. 329 ЦК особа має право звернутись до суду із позовом про визнання права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншими особами. Позивач вважає, що позбавлена всіх вищевказаних прав на майно контору (незавершене будівництво), розташовану в с. Скибівка по вул. Центральній, 31, у зв»язку з тим, що Скороходівська селищна рада намагається визнати це майно безхазяйним. В судовому засіданні встановлено, що згідно архівної довідки від 02.08.2016 року № 01-12/С-78 архівного відділу Чутівської районної державної адміністрації Полтавської області, вбачається, що у протоколі № 3 загальних зборів колгоспників колгоспу імені Кірова від 5 грудня 1992 року є рішення про реорганізацію колгоспу імені Кірова в КСП «Перемога». У протоколі № 1 загальних звітних зборів членів КСП «Перемога» від 27 січня 2000 року є рішення про реорганізацію КСП «Перемога» шляхом приєднання його до ПСП «Перемога», яке визначене правонаступником КСП «Перемога» (а.с. 26). Засновником ПСП «Перемога» на праві приватної власності був громадянин України [PERSON]. 26.05.2009 р. було внесено зміни і доповнення до основного статуту Підприємства під назвою загальні положення, відповідно до якого змінились власники ПСП «Перемога». Згідно п.1.1. Статуту ПСП «Перемога», підприємство, що діє на основі приватної власності громадян України: [PERSON], [PERSON]. (а.с. 140-141). Відповідно до книги основних засобів ПСП «Перемога», на їх обліку знаходилась адмінбудівля (контора) в с. Скибівка, вул. Центральна, 31 Чутівського району Полтавської (а.с. 146-147). Згідно протоколу № 2 ВІД 11.03.2014 Р. позачергових загальних зборів засновників (власників) ПСП «Перемога», було прийнято рішення про припинення юридичної особи ПСП «Перемога» шляхом його ліквідації (а.с. 115). На зборах призначили головою ліквідаційної комісії [PERSON], яка в подальшому займалась ліквідацією підприємства. Суд зауважує, що в межах даної справи не оцінює правомірність проведення процедури ліквідації, оскільки дане питання виходить за межі предмету позову. 10.03.2015 р. внесено запис про державну реєстрацію припинення юридичної особи ПСП «Перемога», що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с.35-37). Відповідно до акту прийому-передачі від 05.12.2014 року майно ПСП «Перемога», що залишилося після здійснення ліквідаційної процедури передано засновникам (власникам) підприємства, в тім числі і позивачу [PERSON] передано майно, загальна вартість якого становила 13764 грн. 00 коп., в перелік якого входили будівельні матеріали від демонтажу адмінбудинку (контори) (а.с. 116-118). Згідно протоколу № 4 чергових загальних зборів засновників (власників) ПСП «Перемога» від 03.12.2014 р. було вирішено передати засновникам (власникам) підприємства майно, що залишилось після здійснення ліквідаційної процедури дотримуючись принципу пропорційності внеску засновника (власника) Підприємства в Статутному капіталі підприємства та неподільності майна. Так, засновнику [PERSON] передано в тому числі будівельні матеріали від демонтажу адмінбудинку (контори) (а.с.178-181). Суд звертає увагу, що дане рішення є чинним та відповідачем не оспорювалось. Вказане вище майно у відповідності до п.4 ст. 111ЦК України та п. 14.13 розділу 14 Статуту Підприємства майно, що залишилось після задоволення вимог кредиторів передається його Засновникам (власникам) за ринковою вартістю, визначеною суб»єктом оціночної діяльності. Це майно, що залишилось після здійснення ліквідаційної процедури було передано позивачу відповідно до [PERSON] прийому-передачі від 05.12.2014 р. Як вбачається із матеріалів справи та не оспорюється сторонами спірне приміщення в комунальну власність не передавалось (а.с. 24-25). Суд звертає увагу, що відповідачем не оспорювалось питання правомірності передання спірного майна від ПСП «Перемога» до [PERSON], а тому суд не дає оцінку щодо законності такої передачі майна, оскільки розглядає спір лише в межах заявлених позивачем вимог та на підставі доказів, наданих сторонами. Із наявних у матеріалах справи доказів вбачається , що стосовно спірної споруди, яка знаходиться с. Скибівка Чутівського району Полтавської області, вул. Центральна, 31, вирішувалось лише питання щодо взяття цієї споруди на облік, як безхазяйного майна. Так, за наслідками депутатського звернення, у відповідності до Положення про облік та використання безхазяйного майна та відумерлої спадщини в Артемівській територіальній громаді затвердженого за №1218 від 17.06.2015 р., 24.06.2016 року на 4 позачерговій сесії Артемівської селищної ради VIII скликання при розгляді питання «Про розгляд депутатського звернення щодо взяття споруди на облік, як безхазяйне майно», було прийняте рішення № 95 про необхідність звернення до державного реєстратора прав на нерухоме майно, із заявою про взяття на облік безхазяйного майна, а саме споруди, яка знаходиться с. Скибівка Чутівського району Полтавської області, вул. Центральна, 31, збудованої, як гуртожиток силами і коштами працівників колишнього колгоспу «імені Кірова» (а.с. 39 ). Дане рішення було оскаржено в судовому порядку позивачем [PERSON] Згідно постанови Харківського апеляційного адміністративного суду від 26.10.2016 р. в задоволенні позову [PERSON] до Артемівської селищної ради Чутівського району Полтавської області про визнання протиправним та скасування рішення № 95 від 24.06.2016 р. 4 позачергової сесії VIII скликання Артемівської селищної ради Чутівського району Полтавської області було відмовлено (а.с.81-85). Згідно ч.3 ст. 331 ЦК України до завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна). Таким чином, судом встановлено, що після ліквідації Приватного сільськогосподарського підприємства «Перемога», на балансі якого перебував спірний об'єкт нерухомого майна - адмінбудинок (контора) в с. Скибівка, збудованої силами і коштами працівників колишнього колгоспу «імені Кірова» (правонаступником якого внаслідок послідуючих реорганізацій став ПСП «Перемога), та проведеного розподілу майна в наслідок такої ліквідації, позивач [PERSON] (як засновник), відповідно до акту прийому-передачі від 05.12.2014 року, має право на будівельні матеріали від демонтажу незакінченого будівництвом зазначеного об'єкту. Суд нагадує, що в межах даної справи не досліджувалось питання правомірності ліквідації ПСП «Перемога», набуття майна цим підприємством та його передачі від підприємства до засновників під час ліквідації, серед яких була і позивач, та звертає увагу, що відповідачем дані факти не оспорювались та відповідні вимоги перед судом не ставились. Доказів оскарження рішень з вищевказаних питань суду не надано. Разом із тим, суд не погоджується із запереченнями представника відповідача стосовно того, що будинок-контора повинна була безоплатно передана у комунальну власність територіальної громади , як об»єкт соціальної сфери згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 13.08.2003 р. № 1253 Згідно вказаної постанови об»єктом передачі відповідно до цієї постанови є : а) об'єкти соціальної сфери, житлового фонду, у тому числі незавершеного будівництва: житлові будинки (разом із вбудованими та прибудованими нежитловими приміщеннями), житлові приміщення в інших будівлях, що належали колективним сільськогосподарським підприємствам, та гуртожитки; навчальні заклади (заклади дошкільної, повної загальної середньої, професійно-технічної освіти тощо); заклади охорони здоров'я - лікувально-профілактичні заклади, фельдшерсько-акушерські пункти, сільські лікарські амбулаторії тощо (крім санаторіїв, профілакторіїв, будинків відпочинку та аптек); заклади культури - клуби, будинки культури тощо (крім кінотеатрів); заклади фізичної культури та спорту (стадіони, спортивні зали, інші об'єкти та споруди, призначені для занять фізичною культурою і спортом); заклади побутового обслуговування (перукарні, лазні тощо); зовнішні мережі електро-, тепло-, газо-, водопостачання та водовідведення, а також інженерні будівлі та споруди, призначені для обслуговування об'єктів соціальної сфери, житлового фонду (бойлерні, котельні, каналізаційні та водопровідні споруди, обладнання тощо); сільські дороги; б) внутрішньогосподарські меліоративні системи - внутрішньогосподарська меліоративна меража з об'єктами інженерної інфраструктури, що не підлягали паюванню в процесі реформування колективних сільськогосподарських підприємств. Доказів, що спірне недобудоване приміщення належить до об»єктів соціальної сфери в розумінні вищевказаної Постанови КМУ суду не надано. Так, судом не встановлено, що даний об»єкт був житловим приміщенням або гуртожитком, закладом охорони здоров»я, закладом культури, побутового обслуговування тощо, оскільки в книзі основних засобів, він вказаний, як адмінбудинок контора. Допитані в судовому засіданні по клопотанню відповідача свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] повідомили суду, що спірне приміщення використовувалось, як адмінприміщення контора, в якій також розміщувались в різні часи на правах «оренди» поштове відділення, ощадкаса, медичний пункт, бібліотека та кімната чергового електромонтера. Суд вважає, що сам факт того, що в приміщенні сільської контори на першому поверсі на правах користування знаходились у різні часи такі заклади, як поштове відділення, телефонна станція та інші заклади, не свідчить про те, що будівля контори є об»єктом соціальної сфери. Суд нагадує, що спірний об»єкт є незавершеним будівництвом, ніколи не вводився в експлуатацію та не проходив державної реєстрації, а тому перевірити пояснення свідків про його цільове призначення суд може лише на підставі наявного у справі письмового доказу книги основних засобів, в якій вказано, що це адмінбудинок контора. Враховуючи, що будівельні матеріали [PERSON] набуті у відповідності до п.4 ст. 111 ЦК України та п.14.13 розділу 14 Статуту Підприємства, як майно, що залишилось після здійснення ліквідаційної процедури, суд приходить до висновку, що акти прийому-передачі від 05.12.2014 р. та протокол № 4 зборів засновників від 03.12.2014 р. є достатніми та належними доказами набуття позивачем права власності на будівельні матеріали. Враховуючи той факт, що спірний об»єкт ніколи не вводився в експлуатацію та не проходив державної реєстрації, суд приходить до висновку, що у відповідності до ч.3 ст. 331 ЦК України позивач набула права власності не на об»єкт нерухомого майна, а лише на будівельні матеріали, які використані в процесі будівництва контори. Враховуючи викладене, позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved