Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-04 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 07 вересня 2013 року в відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дергачівського районного управління юстиції у Харківській області за актовим записом №95. В підтвердження своїх позовних вимог позивач посилається на те, що від спільного подружнього життя сторони мають неповнолітнього сина: [PERSON] , [INFO] , який проживає з позивачем і знаходиться на повному її утриманні. Після розірвання шлюбу дитина також буде проживати з позивачем. Сімейне життя з відповідачем не склалось. На протязі останніх двох років відносини між сторонами погіршились, причиною чого є подружня невірність чоловіка. Відповідач декілька разів збирав речі та покидав сім`ю, що призвело до постійних конфліктних ситуацій. Позивач намагалась зберегти сім`ю, відповідач повертався, але в січні 2020 року відповідач знову пішов. Таке безвідповідальне ставлення відповідача до сімейного життя свідчить про його не бажання знайти спільну мову та порозуміння, зберегти шлюб. Почуття поваги та любові втрачені. Фактичні шлюбні стосунки між сторонами припинені з січня 2020 року, із цього часу сторони проживають окремо, не ведуть спільного господарства, не мають спільного бюджету, тому подальше збереження шлюбу вважає неможливим. Спору про майно сторони не мають. Позивач вважає, що їх шлюб існує формально і відтворений бути не може, в зв`язку з чим позивач змушена звернутися до суду з цим позовом. У судове засідання позивач [PERSON] не прибула, в адресованій суду заяві підтримала свій позов і просить розірвати шлюб. Відповідач [PERSON] в поданій суду заяві проти позову про розірвання шлюбу не заперечує. Сторони просять справу розглядати за їх відсутності. Частиною 3 ст.211 ЦПК України передбачено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Суд, вважає можливим справу розглянути за відсутності сторін по справі. На підставі ст. 247 ч. 2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, як докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Судом було достовірно встановлено, що характер взаємовідносин між сторонами свідчить про остаточний розпад сім`ї сторін, примирення між ними неможливе. Судом не встановлено якихось причин, які б давали надію на відновлення їх шлюбу. Відповідно до ч.3 ст.105\~СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Ст. 112 СК України передбачені підстави для розірвання шлюбу, а саме суд повинен впевнитися, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, що має істотне значення. В даному випадку суд приходить до висновку, що збереження сім`ї суперечить інтересам сторін. Згідно ст.113\~СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивачем не заявлено клопотання про відновлення дошлюбного прізвища. Відповідно до ч. 2 п. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір у разі задоволення позову покладається на відповідача. При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 840,80 грн, які вона просить стягнути з відповідача на її користь. Відповідно до ст. 259 ЦПК України суди ухвалюють рішення іменем України негайно після закінчення судового розгляду. Рішення суду приймаються, складаються і підписуються в нарадчій кімнаті складом суду, який розглянув справу. Враховуючи, що відповідачем визнано позовні вимоги про розірвання шлюбу, суд вважає, що в даному випадку наявні законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову.

Outcome: approved