Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-01 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до Гремяченської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] року помер її батько - [PERSON]. Після його смерті залишилось спадкове майно, що складається з житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, які знаходяться у [ADDRESS]. Ще за життя спадкодавець розпорядився належним йому майном, заповівши все належне йому майно [PERSON], позивачу по справі, яка спадщину прийняла фактично. При зверненні в нотаріальну контору для оформлення спадщини їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину через відсутність оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно. Тому просить в судовому порядку визнати за нею право власності на житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, який знаходиться у [ADDRESS]. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася. До суду подано заяву, згідно якої позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Крім того просить проводити розгляд справи у її відсутності. Представник відповідача Гремяченської сільської ради Ківерцівського району в судове засідання не з'явився, згідно поданої заяви просять проводити розгляд справи у відсутності їх представника, позовні вимоги визнають. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У зв'язку з чим, на підставі ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що за [PERSON] значиться житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями та спорудами, що в [ADDRESS] згідно довідки Гремяченської сільської ради та витягу із погосподарської книги (а.с. 6,7), спадкоємець [PERSON] спадщину після смерті батька [PERSON] прийняла фактично шляхом спільного з ним проживання на момент смерті останнього, подальшим доглядом за будинком. [INFO] року [PERSON] помер, що стверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 20.04.1998 року (а.с. 5). Як вбачається з заповіту, посвідченого 05.10.1993 року, [PERSON] розпорядився належним йому майном, заповівши його [PERSON], позивачу по справі (а.с. 9). Відповідно до змісту ст. 524 ЦК УРСР (в редакції 1963 року), що діяв на час виникнення правовідносин, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. В силу ст. 534 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям. Позивач зверталася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON], однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку із відсутністю правовстановлюючих документів на ім'я спадкодавця (а.с. 17). Враховуючи, що право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації і виникає з моменту державної реєстрації, відсутність належно оформлених правовстановлюючих документів на нерухоме майно у померлого спадкодавця унеможливлює спадкоємцю - позивачу по справі оформити свідоцтво про право на спадщину. Беручи до уваги, викладене, суд дійшов висновку про визнання за позивачем [PERSON] право власності на житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, що знаходиться у [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом після смерті батька - [PERSON], який помер [INFO] року.

Outcome: approved