Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-05 00:00:00

[PERSON] звернулася до Деснянського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] , про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку. Свої вимоги мотивує тим, що 22.11.2013 року ухвалою Деснянського районного суду м. Києва по справі № 754/7229/13-ц було затверджено мирову угоду між [PERSON] та [PERSON] , з приводу набуття права власності [PERSON] квартири [ADDRESS] . Так, на підставі п. 2 мирової угоди сторони визнали квартиру спільно набуту в шлюбі, що є спільною сумісною власністю сторін. Відповідно до п. 3 сторони домовилися, що з моменту визнання та затвердження мирової угоди судом із закриттям провадження у справі квартира [ADDRESS] , в цілому переходить у власність [PERSON] ,, та визнається за нею на праві власності в цілому, без обмежень правом володіти, користуватися та розпоряджатися квартирою, згідно чинного законодавства. Також на підставі п. 7 мирової угоди, відповідач втрачає будь-яке майнове право на вищевказану квартиру, в тому числі і право проживання в ній. 20.12.2013 року Державним реєстратором, реєстраційної служби ГУ юстиції у м. Києві було зареєстровано право власності на нерухоме майно , власником якої стала позивачка. На даний час в квартирі зареєстровані [PERSON] , [PERSON] та їхня спільна донька [PERSON] . Відповідач в даній квартирі не проживає з 2013 року після розірвання шлюбу. Так враховуючи вищевикладене після розлучення та поділу квартири, а також створення нової сім`ї, [PERSON] по теперішній час зареєстрований в спірній квартирі, яка належить позивачу, і яка постійно сплачує комунальні послуги та всі необхідні платежі за дану квартиру. Відповідач жодним чином не допомагає сплачувати за квартиру та категорично відмовляється зніматися з реєстрації даної квартири. З огляду на викладене, позивач просить визнати [PERSON] такими, що втратив право користування спірним жилим приміщенням, оскільки останній не проживає в квартирі без поважних причин тривалий час. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав за викладеними в позові обставинами та просив їх задовольнити. В судовому засіданні представник відповідача визнала позовні вимоги частково та пояснила, відповідач визнає факт не проживання в даній квартирі, оскільки він дотримується вимог п. 7 мирової угоди. у сторін по справі була наявна усна домовленість про зняття відповідача з місця зареєстрованого проживання після придбання власного житла. Крім того, в мировій угоді не вказано саме дату зняття з реєстрації відповідача, а тому позовні вимоги щодо знятя з реєстраційного обліку вважає необгрунтованими. Суд, заслухавши представників позивача та відповідача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі з 17.06.2016р. (а.с.15). У зв`язку з реєстрацією шлюбу [PERSON] змінила прізвище на [PERSON] . Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 22.11.2013р. затверджено мирову угоду, укладену між [PERSON] та [PERSON] по цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя (а.с.12-14) Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, 20.12.2013 року Державним реєстратором, реєстраційної служби ГУ юстиції у м. Києві зареєстровано право власності на нерухоме майно - квратиру [ADDRESS] за [PERSON] (а.с.17). Представник відповідача в судовому засіданні не заперчувала факт не проживання [PERSON] в квартирі, оскільки останнім виконуються вимоги укладеної між сторонами мирової угоди, яка затверджена ухвалою Деснянського районного суду м. Києва, оскільки в п.7 зазначено, що відповідач втрачає право проживання в даній квартирі. Частиною 1 статті 405 ЦК України передбачено, що члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК УКраїни, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст.4 ч.1 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Частиною 1 ст. 5 ЦПК України встановлено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб визначений законом або договором. На підставі п. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Зогляду на той факт, що відповідач визнає позовні вимоги, враховуючи виконная останнім п.7 мирової угоди, суд приходить до висновку, що відповідач можу бути визнаний таким, що втратив право користування жилим приміщенням, на підставі ст. 405 ЦК України в іншій частині позову відмовити. Щодо позовних вимог про зняття відповідача з реєстраційного обліку, слід зазначити, що суд не може перейняти на себе повноваження, які делеговані уповноваженому органу, а тому вважає, що відсутні підстави для задоволення позивних вимог в цій частині. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 768,40 грн. Враховуючи наведене та

Outcome: partial