Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-14 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до Лукавецької сільської ради Вижницького району Чернівецької області, [PERSON], про визнання права власності на спадкове майно. У позові вказувала, що [INFO] померла її мати [PERSON], яка проживала по [ADDRESS]. Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку з надвірними будівлями та господарськими спорудами, що розташовані за вказаною вище адресою. На день смерті [PERSON] у спадковому будинку були зареєстровані та проживали [PERSON], [PERSON] та [PERSON], а отже вони прийняли спадщину. [PERSON] не оформив своїх спадкових прав, оскільки помер [INFO]. Рішенням Вижницького районного суду від 16.03.2017 року по справі №713/2048/16-ц [PERSON] визнано недієздатним та призначено її його опікуном. Вона звернулася до державного нотаріуса із заявою в інтересах недієздатного [PERSON] та в своїх інтересах про видачу свідоцтв про право на спадщину за законом, де була заведена спадкова справа №114/2017. Однак державний нотаріус своєю постановою №540/02-31 від 05.07.2017 року відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на будинок та не надано документів, які підтверджують факт родинних стосунків спадкоємців із спадкодавцем. Рішенням Вижницького районного суду від 29.03.2018 року по справі №713/468/18 встановлено факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] Підстав оскаржувати вказану постанову немає, оскільки [PERSON] за життя не зареєструвала свій будинок і свідоцтво про право власності на нього не отримувала. Просила визнати за нею право власності на спадкове майно, а саме на 1/2 житлового будинку з надвірними будівлями та господарськими спорудами, що розташовані по [ADDRESS], що належав померлій [PERSON] У підготовче засідання позивач [PERSON] не з'явилася, належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, про що є відомості в матеріалах справи. До початку розгляду справи її представник [PERSON] надав суду заяву, у якій просив справу розглядати за їх відсутності, позовні вимоги підтримують повністю. Представник відповідача - Лукавецької сільської ради Вижницького району Чернівецької області у підготовче засідання не з'явився, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, про що є відомості в матеріалах справи. До початку розгляду надав суду заяву про розгляд справи без участі їх представника, позов визнають. Відповідач [PERSON] у підготовче засідання не з'явилася, належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, про що є відомості в матеріалах справи. До початку розгляду секретарем судових засідань отримано телефонограму, з якої вбачається, що вона просить справу розглядати за її відсутності, позов визнає. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, врахувавши визнання позову відповідачами, дійшов висновку, що позов [PERSON] підлягає задоволенню в повному об'ємі з таких підстав. Судом установлено, що [INFO] померла [PERSON]. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої входить житловий будинок 1972 року побудови, з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, що розташований по [ADDRESS], загальною вартістю 113545,00 грн. Спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON] є її діти - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. [PERSON] та [PERSON] вчасно прийняли спадщину після смерті матері [PERSON] [PERSON] пропустила шестимісячний строк для прийняття спадщини після смерті матері, а тому вважається такою, що не прийняла її. Також спадкоємцем за законом першої черги після смерті [PERSON] був її син [PERSON], [INFO], однак він не оформив своїх спадкових прав, оскільки помер [INFO]. Інших спадкоємців та осіб, які б мали право на обов'язкову частку у спадщині немає. Вказані обставини не потребують доказуванню, оскільки встановлені рішенням Вижницького районного суду Чернівецької області від 20.09.2018 року по цивільній справі №713/1480/18 (провадження №2/713/582/18) за позовом [PERSON] в інтересах недієздатного [PERSON] до Лукавецької сільської ради Вижницького району Чернівецької області, [PERSON], [PERSON], про визнання права власності на спадкове майно, яке набрало законної сили. Даним рішенням визнано за недієздатним [PERSON] право власності на 1/2 частку спадкового майна померлої [INFO] [PERSON], яке складається з житлового будинку з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, що розташований по [ADDRESS]. Таким чином частка [PERSON] у спадщині після смерті [PERSON] становить 1/2. У видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на спадкове майно, що складається з житлового будинку [ADDRESS] [PERSON] та [PERSON] державним нотаріусом відмовлено у зв'язку з тим, що не були надані належним чином оформлені документи, що посвідчують право власності спадкодавця на спадкове майно, що підтверджується копією постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії №541/02-31 від 05.07.2018 року, винесеної державним нотаріусом Вижницької державної нотаріальної контори Мицкан Ж.І. Дана відмова стала підставою для звернення [PERSON] з даним позовом до суду. Відповідно до п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У п.1 Інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» зазначено, що при вирішенні спорів про спадкування, спадщина по яких відкрилася і була прийнята до 01.01.2004 року, не допускається застосування судами норм ЦК 2003 року, а застосуванню підлягають норми законодавства чинного на час відкриття спадщини, зокрема ЦК УРСР. Відповідно до п.1 ч.4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності, а тому суд вважає, що оскільки на час відкриття спадщини діяв Цивільний кодекс Української РСР в редакції 1963 року, то при вирішенні питання про визнання права власності на спадкове майно слід керуватись саме його положеннями. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Згідно ст.524 ЦК УРСР 1963 року спадкування здійснюється за законом і за заповітом. Відповідно до ст.529 ЦК УРСР 1963 року при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Відповідно до ст.548 ЦК УРСР 1963 року, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до ч.1, 2 ст.549 ЦК УРСР 1963 року, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Враховуючи зазначені вимоги закону, а також з урахуванням наведених вище досліджених судом доказів, Суд приходить до висновку, що житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, що розташований по [ADDRESS] належав [PERSON], позивач [PERSON], будучи спадкоємцем за законом першої черги, фактично прийняла вказану спадщину, спору відносно спадкового майна немає, а тому її позов про визнання права власності на 1/2 частку вказаного спадкового майна в порядку спадкування за законом є обґрунтованим та підлягає задоволенню. На підставі ст.ст.524, 529, 548, 549 ЦК УРСР 1963 року, ст.ст.16, 328 ЦК України,

Outcome: approved