Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-11 00:00:00

[PERSON] звернулася до Вінницького міського суду Вінницької області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини та дружини. Позов мотивований тим, що 04.09.2010 [PERSON] уклала шлюб з [PERSON]. Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO]. Як зазначає позивач у позовній заяві, між нею та відповідачем не досягнуто спільної згоди щодо розміру аліментів на утримання доньки, що стало підставою для звернення до суду із позовом. Просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання [PERSON], в розмірі 1/3 частки усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи з дня подання заяви і до досягнення дитиною повноліття, а також аліменти на її утримання в розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з моменту звернення до суду і до досягнення трирічного віку [PERSON] В судове засідання позивач не з'явилась, однак до початку судового засідання звернулася до суду із заявою, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просила суд їх задовольнити. Крім того, позивач просила розгляд даної справи проводити за її відсутності Відповідач в судове засідання не з'явився, однак надіслав на адресу суду заяву, в якій просив у повній мірі задовольнити позовні вимоги. Згідно з ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось у зв'язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного. 04.09.2010 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб. Відповідно до свідоцтва про народження серія [NUMBER], виданого 09.01.2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області, [PERSON] являється батьком [PERSON], [INFO]. Як вбачається з довідки № 1519, виданої 07.07.2015 року ОСББ «Подолянка-10» [PERSON], [INFO] та її малолітня донька [PERSON], [INFO], зареєстровані та проживають за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними (ч. 1 ст. 181 СК України). Згідно з ч. 2 ст. 181 СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, позивач та відповідач не знаходять спільної згоди щодо форми та розміру утримання дитини. Пленум Верховного Суду у п. 17 постанови №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», роз'яснив, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу (ч. 2 ст. 182 СК України). Таким чином, позовні вимоги позивача в частині стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання [PERSON] в розмірі 1/3 частки усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи з дня подання заяви і до досягнення дитиною повноліття є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Крім того, відповідно до ст. 75 СК України, дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч. 2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу (ч. 6 ст. 84 СК України). Як зазначено вище та вбачається з матеріалів справи, разом з позивачем проживає її малолітня донька - [PERSON], [INFO], батьком якого є відповідач. Згідно ч. 1 ст. 80 СК України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. При визначенні суми стягнення аліментів суд враховує вікову категорію неповнолітньої дитини та звичайні потреби дитини. Крім того суд враховує, що позивач на даний час не має власного заробітку, оскільки здійснює догляд дитини до досягнення нею трирічного віку, а відповідач є фізично здоровою людиною працездатного віку, має постійну роботу і стабільний заробіток, інших утриманців не має, а відтак має можливість надавати матеріальну допомогу неповнолітній дитині Таким чином, вимоги позивача про стягнення з відповідача аліментів на її утримання в розмірі 1/6 частини від всіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, до досягнення [PERSON], [INFO] трирічного віку, також є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Поряд з цим, відповідно до ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно з ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Таким чином, з огляду на вищевикладене та беручи до уваги визнання відповідачем позову, суд вважає за можливе позов задовольнити, стягнувши з відповідача на користь позивача аліменти на утримання [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частки усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи з дня подання заяви і до досягнення дитиною повноліття та аліменти на утримання дружини [PERSON], в розмірі 1/6 частини від всіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, до досягнення [PERSON], [INFO], трирічного віку. Відповідно до ст. 367 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів слід допустити до негайного виконання. Відповідно до положень ст.88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 551,20 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved