Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-21 00:00:00

[PERSON]. звернулася до суду з вищезазначеною позовною заявою, в якій просить стягнути аліменти з відповідача на її користь на утримання малолітнього сина: [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення ним повноліття. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що з відповідачем з 24.11.2007р. по 31.03.2014р. перебувала у зареєстрованому шлюбі, від якого мають малолітнього сина, [PERSON], [INFO] Після розірвання шлюбу син проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні, відповідач матеріальної допомоги на його утримання в добровільному порядку не надає. Ухвалою Чернігівського районного суду Запорізької області від 29 березня 2019 року провадження по вищевказаній цивільній справі відкрито та розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження, з викликом сторін. У судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, на позовних вимогах наполягала та просила задовольнити. Не заперечує проти винесення заочного рішення (а.с. 14). Відповідач, [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином на сайті Чернігівського районного суду Запорізької області (а.с.13). Про причини неявки суд не повідомив, заяву про розгляд справи без його участі не надав, правом надання відзиву не скористався. Тому, зі згоди позивача суд ухвалює про заочний розгляд справи, що відповідає вимогам ст.280 ЦПК України. Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, об'єктивно, повно та всебічно дослідивши матеріали справи в їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що сторони проживали в зареєстрованому шлюбі, від якого мають сина: [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданого 07.07.2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Чернігівського районного управління юстиції Запорізької області , де відповідач вказаний як батько (а.с. 6). Рішенням Чернігівського районного суду Запорізької області від 31.03.2014р. шлюб між сторонами розірвано (а.с.7). Малолітня дитина, [PERSON] проживає разом з матір'ю та знаходиться на її утриманні, домовленості щодо участі батька в утриманні сина не досягнуто. Положенням статті 18 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, визначено обов'язок держави докладати всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. У відповідності до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до вимог ст. 182 Сімейного Кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи вищезазначені обставини, а також обов'язок обох батьків утримувати дитину та те, що відповідач працездатна особа, має задовільний стан здоров'я, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку платника аліментів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Даний розмір аліментів зможе забезпечити дитині не тільки необхідні кошти для існування, але і зберегти той рівень життя, який би дитина мала при сумісному проживанні з обома батьками. При цьому, на підставі частини першої статті 191 СК України, стягнення аліментів необхідно присудити від дня пред'явлення позову, тобто з 25 березня 2019 року. На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір у розмірі 768 грн.40 коп., оскільки позивачка звільнена від його сплати при подачі позову на підставі п.3 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір». Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved