Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-17 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до Тлумацької міської ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області про визнання за нею права власності на 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті сина [PERSON] . Свої вимоги обґрунтовувала тим, що по [ADDRESS] (на даний час Івано-Франківського району) Івано-Франківської області станом на 01.07.1990 року проживала вона з сином [PERSON] , [INFO] , і їм на праві власності належав житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в рівних частках по 1/2 частці кожному. [INFO] син [PERSON] помер. Після його смерті відкрилася спадщина на все належне йому майно. Вона вступила в управління спадковий майном після смерті сина, так як вони проживали разом, вели спільно господарство, обробляли земельну ділянку. У нотаріальному порядку їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з тим, що правовстановлюючий документ на вищевказане майно, а саме свідоцтво про право власності на нерухоме майно виконавчим комітетом Грушківської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області видане після смерті спадкодавця [PERSON] , що позбавляє її можливості оформити спадщину. У зв`язку з вищевказаним, позивач просить суд визнати за нею на 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті сина [PERSON] . Позивач [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явилася, однак в позовній заяві просила справу розглянути у її відсутності. Представник відповідача - Тлумацької міської ради Івано-Франківського району Івано-Франківськоїв підготовче судове засідання не з`явився, однак через канцелярію суду подав заяву, в якій вказав, що заперечень проти позову немає, позов визнає у повному обсязі та просив справу розглянути у його відсутності. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Згідно ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи з таких підстав: Судом встановлено, що згідно виписки з погосподарської книги № 5 за 1986-1990 роки, виданої Грушківським старостинським округом Івано-Франківського району Івано-Франківської області за № 228 від 02.04.2021 року, станом 01.07.1990 року в господарстві особовий рахунок № [NUMBER] по [ADDRESS] були зареєстровані та проживали: [PERSON] (позивач) та [PERSON] (син позивача) (а.с. 10). Відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 06.03.2003 року, виданого виконавчим комітетом Грушківської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області, [PERSON] (позивач) та [PERSON] (син позивача) на праві приватної спільної часткової власності по 1/2 частці кожному належав житловий будинок з належними до нього будівлями та спорудами, який розташований по [ADDRESS] (а.с. 8). Дані відомості також підтверджуються витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно, виданого Коломийським міжрайонни бюро технічної інвентаризації № 247138 від 06.03.2003 року (а.с. 8 зворот). Згідно копії технічного паспорту на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами від 05.04.2021 року житловий будинок, господарські будівлі та споруди за вказаною адресою побудовані у у період з 1986 року по 1996 рік (а.с. 4-7). Згідно копії витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 СК України № 00030201666 від 02.04.2021 року [PERSON] (син позивача) народився [INFO] і його батьками були [PERSON] та [PERSON] (позивач) (а.с. 13). [INFO] [PERSON] (син позивача) помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 11). Згідно ст. 548 ЦК України (в редакції 1963 р.), який діяв на момент смерті спадкодавця - [PERSON] , для отримання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Відповідно до ст. 549 ЦК України (в редакції 1963 р.), діями, які свідчать про прийняття спадщини вважались: факт вступу спадкоємця в управління або володіння спадковим майном чи подача спадкоємцем заяви про прийняття спадщини до державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. [PERSON] (позивач) прийняла спадщину в порядку спадкування за законом після смерті сина [PERSON] , оскільки вступила в управління спадковим майном сина, що підтверджується довідкою Грушківського старостинського округу Івано-Франківського району Івано-Франківської області за № 225 від 02.04.2021 року (а.с. 9) та частково оформила спадщину, отримавши 12.03.2008 року свідоцтво про право на спадщину за законом (а.с. 27). Дані обставини підтверджуються копією спадкової справи № 349/2008 від 12.03.2008 року, заведеної Тлумацькою державною нотаріальною конторою Івано-Франківської області після смерті [PERSON] (син позивача) (а.с. 24-39), з якої вбачається, що [PERSON] (позивач) є єдиним спадкоємцем в порядку спадкування за законом після смерті сина [PERSON] , яка прийняла спадщину, інших спадкоємців в порядку спадкування за законом чи за заповітом немає. Отже, на момент звернення до суду [PERSON] (позивач) правомірно претендує на 1/2 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованими по [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті сина [PERSON] . Позивачу в нотаріальному порядку відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] , які залишились після смерті її сина [PERSON] , оскільки свідоцтво про право власності на нерухоме майно, видане виконавчим комітетом Грушківської сільської ради 06.03.2003 року на підставі рішення Грушківської сільської ради від 16.01.2003 року, тобто після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій, виданою державним нотаріусом Тлумацької державної нотаріальної контори Івано-Франківської області Васильєвою Н.М. за № 191/02-31 від 26.03.2021 року (а.с. 12). Зазначені обставини перешкоджають позивачу [PERSON] належним чином оформити право власності на 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування за законом. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Оскільки таке становище має місце по даній справі, суд вважає встановленими обставини, викладені позивачем в позовній заяві на обгрунтування своїх вимог. У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. За встановлених судом обставин, позов слід задовольнити. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. При такому вирішенні позову, враховуючи те, що представник відповідача визнав позов до початку розгляду справи по суті, позивачу [PERSON] слід повернути 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а саме 514,10 грн. (квитанція № 8 від 13.04.2021 року, а.с. 15). На підставі ст.ст. 548, 549, 553 ЦК України (в редакції 1963 р.),

Outcome: approved