Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-11 00:00:00

[PERSON] звернулася до Зарічного районного суду м. Суми з вказаним позовом до ТОВ «Фінансова компанія Управління Активами» та просить визнати виконавчий напис №1843, вчинений 26 березня 2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим Олегом Миколайовичем про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Управління Активами» заборгованості у розмірі 13 599, 27 грн. таким, що не підлягає виконанню. Вважає вчинену приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим О.М. нотаріальну дію щодо вчинення зазначеного виконавчого напису незаконною, а виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню, оскільки нотаріусом був порушений передбачений законом порядок вчинення виконавчого напису. В обґрунтування позову вказує на те, що дійсно у неї був кредитний рахунок [NUMBER] від 05 червня 2013 року, однак вона сплатила майже всю суму відповідно до цього кредитного рахунку. Кредитний ліміт було встановлено у розмірі 9500 грн., а вона сплатила близько 8000 грн. Останній раз вона сплачувала кредит в 2013 році. Строк дії кредитного ліміту - з дати активації картки по 20 лютого 2015 року включно. Не зрозуміло звідки взялася сума заборгованості у сумі 13599,27 грн. Їй не відомо, з яких саме документів виходив нотаріус, на підставі яких вчинено оскаржуваний виконавчий напис, та впевнена, що документи не є безспірними, оскільки сума боргу відрізняється від тієї, що вказана у постанові. Як вона розуміє, ТОВ «Фінансова компанія Управління активами» викупила борг у «УкрСиббанку», адже кредитний договір був відкритий саме у АТ «УкрСиббанк». Вважає, що діями відповідача порушені її права та інтереси, оскільки відповідач не повідомляв їй про існування заборгованості та не надсилав письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання на її адресу. Зазначає, що у відповідності до ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Строк позовної давності до цієї заборгованості сплив ще у 2016 році, адже останній раз вона сплачувала кошти за кредитним рахунком ще у 2013 році. Вважає, що діями відповідача ТОВ «Фінансова компанія Управління активами» та третьої особи приватним нотаріусом Гуревічовим О.М. порушені її права та інтереси, оскільки відповідач безпідставно звернувся до приватного нотаріуса з заявою про вчинення виконавчого напису, оскільки наявність такої заборгованості нею не визнається, вимогу про сплату боргу відповідач не направляв. Нотаріус не впевнився в тому, що заборгованість дійсно є безспірною, вчинив виконавчий напис безпідставно, не направляючи їй будь-яких вимог. Вона не отримувала поштових повідомлень з вимогами ні від відповідача, ні від приватного нотаріуса. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 21 червня 2019 року відкрите спрощене позовне провадження у справі за вказаним позовом з повідомленням учасників справи, справу призначено до розгляду 26 вересня 2019 року о 09 год. 00 хв. 15 липня 2019 року від приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гуревічова О.М. надійшли письмові пояснення, в яких зазначає, що 26 березня 2019 року до нього, приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гуревічова О.М. звернувся директор ТОВ «Фінансова компанія управління активами» із заявою про вчинення виконавчого напису від 31 січня 2019 року № 14 6451, також, згідно вимог чинного законодавства, додав до заяви наступні документи: - Повідомлення про надання кредиту - Кредитна картка та умови кредитування, наданої на умовах Кредитного договору № 91109716000, від 05 червня 2013 року (картковий рахунок № [NUMBER] ); - Договір № 91109716000 про надання споживчого кредиту, укладений між ПАТ «УкрСиббанк» та [PERSON] 20 жовтня 2011 року; - Вимогу про усунення порушення кредитних зобов`язань від 28.12.2018 р. вих. № 14 645; - Повідомлення про відступлення права грошової вимоги від 28.12.2018 р. вих. № 14645; - Розрахунок суми заборгованості за Картковим рахунком № [NUMBER] від 05.06.2013року за період з 26.08.2015 р. по 28.12.2018 р.; - Список № 5889 ф. 103 згрупованих поштових відправлень листів рекомендованих, з відміткою поштового відділення зв`язку; - Фіскальний чек ПАТ «УКРПОШТА» від 28.12.2018 року; - Розрахунок суми заборгованості за Картковим рахунком № [NUMBER] від 05.06.2013 року за період з 26.08.2015 р. по 31.01.2019 р.; - Лист ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» від 17 серпня 2018 року вих. № ФК/124; - Додаток № 1 до Листа № ФК/124 від 17.08.2018; - Договір факторингу № 20182407-1/2 від 24 липня 2018 року; - Акт прийому-передачі Реєстру Заборгованостей за Договором факторингу № 20182407-1/2 від 24 липня 2018 року; - Додаток № 1 до Договору факторингу № 20182407-1/2 від 24 липня 2018 року. Тобто було надано всі необхідні та передбачені законодавством України для вчинення виконавчого напису документи. Позивач стверджує, що вчинений 26 березня 2019 року виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 1843, повинен бути визнаний таким, шо не підлягає виконанню. При цьому підставами для цього позивач вважає те, що на його домашню адресу не надходило ніяких листів, ні від ТОВ «Фінансова компанія управління активами», ні від приватного нотаріуса, ні від приватного виконавця. Позивач стверджує також, що претензій щодо наявності боргу (вимог або повідомлень) ні банк, ні фінансова компанія, ні нотаріус не направляли, а тому вважає, що відповідачем порушені права та інтереси позивача. При цьому позивач намагається ввести в оману суд, оскільки його ствердження не відповідають дійсності. В разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу. В матеріалах нотаріальної справи наявна Вимога про усунення порушення кредитних зобов`язань із застереженням про вчинення виконавчого напису нотаріуса, у разі невиконання вимог та Повідомлення про відступлення права грошової вимоги, які були направлені відповідачем на адресу позивача 28 грудня 2018 року. Наголошує, що жодного порушення процедури вчинення виконавчого напису не було, оскільки для вчинення виконавчого напису обов`язковою умовою є лише надіслання вимоги про усунення порушень кредитних зобов`язань і наявність відмітки поштового зв`язку про її відправлення, а не одержання, оскільки боржники, як правило, відмовляються від одержання кореспонденції від своїх кредиторів. При цьому обов`язок надіслання вимогу чинним законодавством України покладений виключно на стягувача. Жодними нормами законодавства не покладено такого обов`язку на нотаріуса, тому залишається незрозумілим - чому позивач посилається на те, що нотаріус не надсилав йому ніяких документів, як на підставу визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Також позивач посилається на те, що документи не є безспірними, оскільки на його думку, сума боргу відрізняється від тієї яка в постанові. Нотаріус лише перевіряє безспірність заборгованості по наданим документах, але не визначає та не перевіряє її розмір. Позивач стверджує, що строк позовної давності відповідно до заборгованості сплив ще у 2016 році, адже останній раз позивач сплачував за кредитним рахунком ще у 2013 році. Та не зрозуміло, яке відношення строк позовної давності має вчинення виконавчого напису. Вказує на те, що не передбачено обов`язку надіслання Вимоги боржнику цінним листом з описом вкладення, а повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в договорі адресу. При вчиненні виконавчого напису відповідачем було надано Фіскальний чек ПАТ «УКРПОШТА» від 28.12.2018 року та Список № 5889 ф. 103 згрупованих поштових відправлень листів рекомендованих, з відміткою поштового відділення зв`язку, однією з одержувачем кореспонденції по якому і був відповідач. Тобто нотаріусом було дотримано вимоги вчинення виконавчого напису. Щодо надання довідки фінансової установи про ненадходження платежу, то вказана позивачем довідка вимагається на підставі п. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Як уже зазначалось вище, відповідно до п. 2 постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса», а виконавчий напис було вчинено на підставі п. 2 вказаної вище постанови, відповідно до якої для стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин, подаються: оригінал кредитного договору, засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувана про непогашення заборгованості. Отже, ТОВ «Фінансова компанія управління активами» були подані всі необхідні документи для вчинення виконавчого напису, які в повному обсязі, відповідають вимогам чинного законодавства та підтверджують безспірність заборгованості. Посилаючись на викладене, просить суд відмовити [PERSON] в задоволенні позову (а.с.50-55). 26 вересня 2019 року протокольною ухвалою суду розгляд справи відкладено до 19 грудня 2020 року у зв`язку з неявкою учасників справи в судове засідання, явка позивачки в наступне судове засідання визнана судом обов`язковою, роз`яснено наслідки неявки в судове засідання. 19 грудня 2019 року у зв`язку з зайнятістю головуючого судді Сидоренко А.П. в розгляді цивільної справи розгляд справи відкладено до 25 лютого 2020 року. 25 лютого 2020 року у зв`язку з зайнятістю головуючого судді Сидоренко А.П. в розгляді цивільної справи розгляд справи відкладено до 03 квітня 2020 року. 03 квітня 2020 року у зв`язку з перебуванням головуючого судді Сидоренко А.П. у відпустці, розгляд справи відкладено до 06 липня 2020 року. 06 липня 2020 року у зв`язку з клопотанням позивача про витребування у відповідача виконавчого напису, протокольною ухвалою суду розгляд справи відкладено до 14 вересня 2020 року. 14 вересня 2020 року протокольною ухвалою суду у зв`язку з клопотанням позивача про відкладення у зв`язку з хворобою, та у зв`язку з не виконанням приватним нотаріусом протокольної ухвали суду від 06 липня 2020 року, розгляд справи відкладено до 12 листопада 2020 року. 12 листопада 2020 року протокольною ухвалою суду розгляд справи відкладено до 23 лютого 2021 року у зв`язку з неявкою сторін в судове засідання, витребувано у приватного виконавця копію оскаржуваного виконавчого напису. 23 лютого 2021 року протокольною ухвалою суду розгляд справи відкладено до 12 травня 2021 року у зв`язку з клопотанням позивачки та не отриманням відповіді на запит суду, повторно витребувано у приватного нотаріуса копії оскаржуваного виконавчого напису. В дане судове засідання учасники справи не з`явилися, про час і місце судового розгляду повідомлені належним чином. Позивачка надала суду заяву, в якій просить справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримує, проти винесення заочного рішення не заперечує. Представник відповідача ТОВ «Фінансова компанія Управління Активами», треті особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гуревічов О.М., Приватний виконавець виконавчого округу м. Київ Табінський О.В. в судове засідання не з`явилися, про день та час розгляду справи сповіщалися судом належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. В зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з огляду на таке. Під час судового розгляду встановлено, що 26 березня 2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічевим О.М. вчинено виконавчий напис, зареєстрований у реєстрі за № 1843, про стягнення з позивачки на користь ТОВ «Фінансова компанія Управління Активами» 13 599 грн. 27 коп. заборгованості за кредитним договором. 24 травня 2019 року постановою приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Табінським О.В. звернуто стягнення на доходи боржника [PERSON] за виконавчим написом № 1843, що виданий 26 березня 2019 року Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу м. Києва Табінським О.В. (ВП № 59150664) (а.с.12). За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. При цьому, відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з частиною першої статті 1 Закону України від 2 вересня 1993 року № 3425-XII «Про нотаріат» (далі - Закон «Про нотаріат») нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій, Порядок). Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. Так, згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Ст. 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. При цьому стаття 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти наступних висновків. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Позивачка не погоджується з розміром вказаної заборгованості, посилаючись на те, що сума заборгованості не відповідає дійсній сумі заборгованості, а також на те, що стягувачем пропущено строк позовної давності. Вказані доводи позову не спростовані відповідачем належними та допустимими доказами. Таким чином відсутні підстави вважати, що заявлена стягувачем сума заборгованості, стосовно якої він порушив питання про вчинення нотаріусом виконавчого напису, є безспірною. З огляду на зазначене, викладені в позовній заяві обставини знайшли своє підтвердження під час судового розгляду, відповідачем не надано належних та допустимих доказів, які б спростовували заявлені позовні вимоги, а тому позов [PERSON] підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1152 грн. 60 коп. Виходячи з наведеного,

Outcome: approved