Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-22 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з даним позовом, посилаючись на порушення її права користування загальним проходом з вулиці Гагаріна до належної їй квартири [ADDRESS] та, уточнивши свої вимоги, просила визнати недійсними рішення Новопетрівської сільської ради № 19.4-ІІ-VІ від 7.12.2010 року про передачу [PERSON] у власність земельної ділянки та державного акту про право власності на земельну ділянку площею 0,0370 га для будівництва та обслуговування житлового будинку [ADDRESS], серії ЯМ № 541337 кадастровий номер 3221886001:03:237:0157 виданий на ім'я [PERSON] 17.09.2012 року, коли зазначений акт виданий з порушенням затвердженого розподілу земель, що перешкоджає позивачці вільно користуватися належною їй частиною земельної ділянки. В судовому засіданні позивачка та її представник підтримали позов з викладених у ньому підстав та наполягали на його задоволенні. Відповідачка [PERSON] проти задоволення позову заперечила, ствердила, що позивачка має можливість облаштувати окремий вихід на вулицю. Представник відповідача Новопетрівської сільської ради Вишгородського району Київської області проти задоволення позову не заперечувала. Представник третьої особи в судове засідання не прибув, про розгляд справи повідомлений належним чином, причини неявки суду невідомі. Суд, заслухавши сторін, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного. З матеріалів справи встановлено, що [PERSON] належить на праві приватної власності квартира [ADDRESS] згідно свідоцтва про право власності на житло від 6 вересня 2001 року. Згідно свідоцтва про право власності на житло від 26 липня 1997 року [PERSON] належить на праві приватної власності квартира [ADDRESS]. Рішенням Новопетрівської сільської ради Київської області від 7 грудня 2010 року № 18.4-ІІ-УІ [PERSON] надано дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою щодо складання державного акта на право власності на земельну ділянку площею 0,037 га для будівництва та обслуговування житлового будинку та земельну ділянку площею 0,003 га для спільного користування (проходу) з [PERSON] Рішенням Новопетрівської сільської ради Вишгородського району Київської області від 7 грудня 2010 року № 19.4-11-УІ [PERSON] передано у власність земельну ділянку площею 0,037 га по [ADDRESS] для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд і земельну ділянку площею 0,003 га для спільного користування (проходу) з [PERSON] 18 вересня 2012 року [PERSON] видано державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯМ № 541337 площею 0,0370 га для будівництва та обслуговування житлового будинку [ADDRESS], серії ЯМ № 541337 кадастровий номер 3221886001:03:237:0157. У той же час, рішенням Новопетрівської сільської ради Вишгородського району Київської області № 659-XXXII-V від 24 липня 2009 року затверджено розподіл земельної ділянки загальною площею 0,07691 га біля будинку [ADDRESS] між власниками [PERSON] ([ADDRESS]) та [PERSON] ([ADDRESS]), яким земельну ділянку площею близько 0,037 га по [ADDRESS] для будівництва та обслуговування житлового будинку залишено за [PERSON], а земельну ділянку площею близько 0,037 га по [ADDRESS] для будівництва та обслуговування житлового будинку залишено за [PERSON] Земельну ділянку площею близько 0,003 га залишено в спільному користуванні (прохід). Так, згідно викопіровки земельної ділянки, акту земельно-депутатської комісії Новопетрівської сільської ради Вишгородського району Київської області від 15 грудня 2007 року та акту депутатської узгодженої комісії з приводу розподілу земельної ділянки по [ADDRESS] від 15 листопада 2008 року існуючий загальний прохід шириною 1,22 м. від вулиці Гагаріна до будинку [PERSON] та [PERSON] залишено в спільному користуванні. Незважаючи на це, оспорюваним рішення Новопетрівської сільської ради Вишгородського району Київської області земельну ділянку, залишену згідно розподілу прибудинкової території в спільному користуванні сторін передано у власність [PERSON], чим порушено право позивачки, як землекористувача. З пояснень сторін та землевпорядних документів встановлено, що на даний час єдиний прохід з вулиці Гагаріна до будинку позивачки проходить через земельну ділянку приватизовану відповідачкою [PERSON] Доводи відповідачки про наявність іншого проходу до будинку позивачки свого підтвердження в суді не знайшли. Отже внаслідок приватизації зазначеного проходу відповідачкою, позивачка позбавлена можливості належно користуватися земельною ділянкою для обслуговування свого будинку. Також встановлено, що технічну документацію на земельну ділянку відповідачки виготовлено в квітні 2011 року після прийняття рішення про передачу земельної ділянки у власність [PERSON] При цьому рішення про надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо складання державного акту на право власності земельної ділянки площею 0,037 га по [ADDRESS] для будівництва та обслуговування житлового будинку та земельну ділянку площею 0,003 га спільного користування з [PERSON] та рішення про передачу у власність [PERSON] земельної ділянки площею 0,037 га по [ADDRESS] для будівництва та обслуговування житлового будинку та земельну ділянку площею 0,003 га спільного користування з [PERSON] прийнято в один день 07 грудня 2010 року за відсутності розробки технічної документації. Зазначені обставини вимогам ст. 118 ЗК України не відповідають і встановлюють незаконність оскаржуваного рішення Новопетрівської сільської ради, яке підлягає скасуванню. З матеріалів справи встановлено, що при виготовленні державного акта на право власності на земельну ділянку відповідачка не погоджувала з позивачкою межі земельних ділянок. Акт по встановленню на місцевості та погодженню зовнішніх меж земельної ділянки і передачі межевих знаків на збереження позивачкою не погоджений, про що свідчить відсутність її підпису на вказаному акті. В суді позивачка підтвердила, що межі земельної ділянки з нею не погоджувалися. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною другою цієї статті визначено перелік основних способів захисту цивільних прав і інтересів, серед яких припинення правовідношення та визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Відповідно до ст. 42 ЗК України у разі приватизації громадянами багатоквартирного жилого будинку відповідна земельна ділянка може передаватися безоплатно у власність або надаватись у користування об'єднанню власників. Порядок використання земельних ділянок, на яких розташовані багатоквартирні жилі будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкові території, визначається співвласниками. Розміри та конфігурація земельних ділянок, на яких розташовані багатоквартирні жилі будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкові території, визначаються на підставі проектів розподілу території. Відповідно до ст. 120 ЗК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди. Згідно з ч. 3ст. 152 ЗК України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів. Державні акти на право власності на земельні ділянки є документами, що посвідчують право власності й видаються на підставі відповідних рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень. У спорах, пов'язаних з правом власності на земельні ділянки, недійсними можуть визнаватися як зазначені рішення, на підставі яких видано відповідні державні акти, так і самі акти на право власності на земельні ділянки. Визнання недійсним державних актів на право власності вважається законним, належним та окремим способом поновлення порушених прав у судовому порядку. Згідно з ч. 1 ст. 161 ЗК України рішення відповідних органів виконавчої влади з питань земельних ресурсів, органів місцевого самоврядування вступає в силу з моменту їх прийняття. Оскарження зазначених рішень в суді призупиняє їх виконання. Таким чином, відповідачкою приватизовано частину земельної ділянки, що згідно рішення Новопетрівської сільської ради Вишгородського району Київської області № 659-XXXII-V від 24 липня 2009 року має залишитися в спільному користуванні сторін, оскільки слугує єдиним проходом з вулиці Гагаріна до будинку позивачки, а тому порушені права позивачки підлягають захистові. На підставі ст. ст. 16, 42, 120, 152, 161 ЗК України та ст. 16 ЦК України державний акт на право власності на земельну ділянку виданий всупереч вимогам Закону слід визнати недійсним і тим самим захистити порушені права позивачки. З цих підстав порушені права позивача підлягають захистові, а пред'явлений позов задоволенню. На підставі викладеного і

Outcome: approved