Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-07 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] сільської ради, третя особа Воловецька державна нотаріальна контора, про визнання права власності власності на нерухоме майно: житловий будинок №363 в с. Гукливий Воловецького району. Свою заяву мотивувала тим, що її мати [PERSON] у 1966 році побудувала житловий будинок №363 в с. Гукливий, Воловецького району. 15.02.2016\~ року мати позивача [PERSON] померла і після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно. Позивач є спадкоємцем першої черги та має намір прийняти спадщину, яка відкрилася після смерті матері, однак за життя мати позивача належним чином не оформила право власності на житловий будинок та не отримала належних правовстаноовлюючих документів, через цю обставину вона не може оформити спадщину, тому просить суд визнати за нею право власності в порядку спадкування на житловий будинок №363 в с. Гукливий, Воловецького району. Позивач\~[PERSON] в судове засідання не з?явилась, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує повністю. Представник відповідача [PERSON] сільської ради - сільський голова [PERSON] в судове засідання не з?явився, надав суду заяву про розгляд справи без участі представника сільської ради, позовні вимоги визнає, щодо їх задоволення не заперечує. Представник третьої особи завідуюча Воловецької державної нотаріальної контори [PERSON] в судове засіданні також не з?явилась, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, щодо задоволення позову не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що будинок №363 в с. Гукливий, Воловецького району побудований [PERSON], підьвердженням чого є копія технічного паспорту на житловий будинок (а.с.6-8) та копія погосподарської книги [PERSON] сільської ради (а.с.5). Як вбачається із свідоцтва про смерть серії І-ФМ №201717 (а.с. 14) [PERSON] померла 16.02.2016 року і після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно. Встановлено, що позивач [PERSON] відноситься до спадкоємців першої черги, так як є дочкою спадкодавця [PERSON], підтвердженням чого є копія свідоцтва про народження серії І-ЯР 552539 (а.с.18), інших спадкоємців немає. При укладенні шлюбу позивач змінила прізвище з [PERSON] на [PERSON], що стверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії І-ФМ №348543 (а.с.15). Відповідно до вимог ст.1261 ЦК України, діти спадкодавця мають право на спадкування за законом у першу чергу. \~[PERSON] прийняла спадщину за законом, відповідно до вимог ч.1 ст. 1269 ЦК України, подавши до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, підтвердженням чого є заява завідуючої Воловецької державної нотаріальної контори [PERSON], в якій зазначено, що згідно даних Спадкового реєстру за померлою [PERSON] заведена спадкова справа №76/2016 на підставі заяви позивача про прийняття спадщини за законом. Позивач звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON], однак у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом нотаріусом їй було відмовлено через відсутності правовстановлюючого документа на спадковий будинок і реєстрації права власності за спадкодавцем. Згідно з ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Дане зобов?язання встановлено законодавством у зв?язку з тим, що право власності на спадкове нерухоме майно виникає у спадкоємця тільки з моменту державної реєсстрації цього майна. Звернення позивача до суду з вимогою визнання права власності на спадкове майно зумовлене порушенням її права на отримання власності в порядку спадкування згідно відмови нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом в його користь через відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК). П. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року за № 7 передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду з правилами позовного провадження. Відповідно до Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22 червня 2011 року № 703 (в редакції від 01.01.2013 року), рішення суду є правовстановлюючим документом, на основі якого може бути проведена реєстрація права власності на нерухоме майно, а згідно статті 1 Першого протоколу до Конвеціїї про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Враховуючи викладене суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] є обгрунтованими та підлягають задоволенню. На підставі вищенаведеного та

Outcome: approved