Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-12 00:00:00

[PERSON] звернулася до Рівненського міського суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Просила розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 09.02.1986 р. Коловертівською сільською радою Корецького району Рівненської області, актовий запис № 1. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 09 лютого 1986 року між нею та [PERSON] виконавчим комітетом Коловертівської сільської ради Корецького району Рівненської області зареєстровано шлюб, актовий запис №1. Від даного шлюбу у них є двоє повнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Нормальні та належні стосунки у них не склалися, відповідач застосовує до неї психологічне насильство, що негативно відбивається на її стані здоров`я. Зловживає спиртними напоями. Вона втратила почуття любові та поваги до відповідача, та на глибоке переконання прийшла до висновку про розірвання шлюбу через судові органи, оскільки на її неодноразові прохання розірвати шлюб через органи ДРАЦСУ відповідач не реагує. Шлюб носить формальний характер, оскільки обов`язків як подружжя між ними немає. Примирення між сторонами не можливе. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, із поданої нею та наявної в матеріалах справи заяви справжність підпису на якій засвідчено приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Табінським О.І. , зареєстрованої в реєстрі за № 1741, вбачається, що [PERSON] позовні вимоги підтримує, просить розглядати справу у її відсутність, позов задовольнити. Не заперечила проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився повторно. Про день, час та місце судового засідання повідомлений належним чином. З заявою про розгляд справи у його відсутність не звертався, причину неявки суду не повідомив. Письмового відзиву на позов не подав. За таких обставин, в зв`язку із повторною неявкою в судове засідання належним чином повідомленого відповідача, з письмової згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи відповідно до ст.ст.280-282 ЦПК України. Дослідивши письмові матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку що позовна заява підлягає до задоволення. За приписами ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають спільні права та обов`язки. За визначенням поняття шлюбу, наведеним у ч. 1 ст. 21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Згідно вимог ст. 24 СК закріплено один із головних принципів шлюбу його добровільність. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Як слідує з положень ст. 51 Конституції України, добровільність шлюбу відноситься до основних прав і свобод людини і громадянина. Відповідно до ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Згідно із ст. 109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, зареєстрованому 09.02.1986 р. Коловертівською сільською радою Корецького району Рівненської області, актовий запис № 1. Від шлюбу сторони мають двох повнолітніх дітей. Суд прийшов до висновку, що сторони на момент розірвання шлюбу фактично припинили шлюбні відносини, не ведуть сумісне господарство. Сторони втратили почуття любові, між ними відсутнє взаєморозуміння. Примирення не можливе оскільки взаємної волі сторін на спільне проживання немає. Сторони не мають наміру зберегти свою сім`ю. Проаналізувавши встановлені конкретні обставини по справі, оцінивши надані позивачем в порядку ст. 81 ЦПК України докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд, приймаючи до уваги існуючи взаємини між подружжям, причини розлучення, небажання кожного з них продовжувати шлюбні відносини, дійшов висновку, що подальше подружнє життя сторін, збереження їх сім`ї є неможливим та суперечить інтересам кожного з них. За таких обставин, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] про розірвання шлюбу підлягають до задоволення, так як подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам подружжя. . На підставі викладеного, ст.ст. 55, 110, 112, 115 СК України ,

Outcome: approved