Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-06 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, мотивуючи своє звернення тим, що добровільно знятися з реєстраційного обліку у будинку, де вона проживає відповідач не бажає. В позовній заяві позивач зазначає, що їй відповідно до свідоцтва про право на спадщину від 18.02.2008р. на праві приватної власності належить будинок [ADDRESS] . У належному їй будинку зареєстрований з 1997р. відповідач [PERSON] , однак який не проживає. Оскільки позивач фактично несе додаткові витрати на оплату комунальних послуг, тому змушена звернутися до суду з даним позовом та просить ухвалити рішення суду, яким визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням - будинком [ADDRESS] . Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, попередньо подала на адресу суду заяву в якій просить розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує і просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомлений, про що свідчить повідомлення про виклик до суду на сайті Судова влада України від 06.07.2020р., в судове засідання не з`явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, відгуку щодо позову не надав. Згідно із ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з цим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Згідно зі ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Судом встановлено, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 18.02.2008 року, зареєстрованого в реєстрі за № 3-470, [PERSON] є власником 1 цілої частки майна гр. [PERSON] . Спадкове майно, на яке в указаній частці видано це свідоцтво, складається : з жилого будинку надвірними спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] Згідно Акту № 526 від 02.10.2018р. складеного представником квартального комітету №2 м. Умань Черкаської області [PERSON] та мешканцями будинку [ADDRESS] , [ADDRESS] - [PERSON] , [PERSON] , про те, що в будинку [ADDRESS] гр. [PERSON] , 1958р.н. фактично не проживає з 1997 року без поважної причини (а.с.24). Відповідно до будинкової книги для прописки громадян, що проживають в будинку [ADDRESS] , прописаним значиться гр. [PERSON] , 1958р.н.(а.с.10-19, 20-23). Відповідно до частини першої статті 383 ЦК України власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб. Згідно положень статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Згідно ч.2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Основні підстави втрати права користування жилим приміщенням зазначені у ч.2 ст. 107 Житлового кодексу України - у разі вибуття наймача та членів його сім`ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся сім`я, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сім`ї, який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття. Стосовно вищезазначеної статті надав роз`яснення Верховний Суд України у постанові «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України». В п. 11 зазначено наступне: відповідно до ст. 107 ЖК наймач або член його сім`ї, який вибув на інше постійне місце проживання, втрачає право користування жилим приміщенням з дня вибуття, незалежно від пред`явлення позову про це. Суд враховує, що житловий будинок [ADDRESS] належить позивачу, відповідач не проживає у житловому будинку з 1997 року, а тому позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved