Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-03 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивачка, в судове засідання не з'явилася та подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, свої позовні вимоги мотивувала тим, що 22.01.2014 року вона одружилася з [PERSON], відповідачем по справі, зареєструвавши шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Івано-Франківського міського управління юстиції в Івано-Франківській області, актовий запис № 66 (свідоцтво серії [NUMBER] від 22.01.2014р., (а.с. 5). Від даного шлюбу у них народилося двоє дітей дочка [PERSON], [INFO] (копія свідоцтва про народження, виданого повторно серії [NUMBER] від 23.10.2018р.,(а.с.7) та дочка- [PERSON], [INFO] (копія свідоцтва про народження, виданого повторно серії [NUMBER] від 23.10.2018р.,(а.с.8). Позивач вказує, що сімейне життя у них не склалося. Основною причиною розірвання шлюбу стало те, що відповідач не піклується про добробут сім'ї та створення нормальних сімейних стосунків, більше того погрожує позивачці, що заподіє собі тілесну шкоду, застосував щодо позивачки тілесну шкоду, чим виявляє ганебне стягнення до неї. За таких обставин вважає, що подальше перебування у шлюбі з відповідачем є не можливим. Спір про поділ майна подружжя відсутній. Просить позов задоволити, розірвати шлюб, неповнолітніх дітей після розірвання шлюбу залишити проживати з нею. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений був належним чином. За таких обставин, суд вважає за доцільне розглянути справу у відсутності сторін. Відповідно до ч.2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає позов підставним та таким, що підлягає до задоволення із наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні сторони тривалий час спільно не проживають, подружніх відносин не підтримують та не ведуть спільного господарства, позивач наполягає на розірванні шлюбу, від відповідача заперечень не поступало. Згідно до ч.1 ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно до ч.2 та ч.3 ст.56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч.2 ст.104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно до ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Що стосується вимоги позову щодо визначення проживання малолітніх дітей, то відповідно до ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Згідно до ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. То з цього приводу слід вказати таке. Зважаючи на те, що між батьками досягнуто згоди щодо визначення місця проживання неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], оскільки позивач у своїй заяві підтримала свої позовні вимоги та просить залишити дітей проживати з нею, відповідач заперечень не подав відносно заявленої вимоги, то ця вимога позову в частині визначення місця проживання неповнолітніх дітей з позивачем теж підлягає до задоволення. В той же час за вимогами ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у разі задоволення позову - на відповідача. При цьому, позивачем заявлено дві позовних вимоги, а саме про розірвання шлюбу і про визначення місця проживання малолітньої дитини, однак оплачено судовим збором в розмірі 704,8 грн. лише одна заявлена вимога. Відтак, з відповідача всього слід стягнути 1409,6 грн. судового збору, з яких 704,8 грн. підлягають стягненню на користь позивача, а ще 704,8 грн. судового збору повинні бути сплачені за позовну вимогу немайнового характеру (визначення місця проживання малолітньої дитини) на користь держави отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО):899998 , рахунок отримувача: 31211256026001 код класифікації доходів бюджету: 22030106. На підставі наведеного, 31 Цивільного кодексу України, ст.ст. 104, 109-112, 160, 161, 171 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved