Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-02 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом. В обґрунтування заявленого позову посилається на те, що з відповідачем по справі, який народився у місті Луцьку Волинської області, вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з 25 жовтня 1998 року. Шлюб був зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Луцького міського управління юстиції, актовий запис № 1135. Рішенням Луцького міськрайонного суду від 11 серпня 2011 року шлюб був розірваний. Від даного шлюбу народилось двоє дітей: дочка [PERSON], [INFO], та дочка [PERSON], [INFO]. Фактично після розірвання шлюбу діти перебувають на утриманні лише позивача. Відповідач не бажає у добровільному порядку надавати матеріальну допомогу на утримання дітей. Вважає, що й батько дітей також зобовязаний матеріально їх підтримувати. В даний час у неї народилась ще одна дитина, якій всього один рік і один місяць, тому можливості одній утримувати спільних з відповідачем дітей в позивача немає. Діти потребують матеріальної допомоги і від батька. Позивачу невідомо чи є у відповідача інші діти, оскільки останні чотири роки вони не спілкувались. Відповідач здоровий, працездатний, однак, постійного офіційного місця роботи в даний час він не має. Він займається ремонтом квартир та інших приміщень, тому його доходи носять періодичний, мінливий характер. Діти позивача та відповідача здорові. Просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти в твердій грошовій сумі - по 800 гривень на кожну дитину, разом 1600 гривень, щомісячно, на утримання двох дітей: дочки [PERSON], [INFO], та дочки [PERSON], [INFO]. Аліменти стягувати до досягнення дітьми повноліття. Позивач в судове засідання не зявилася, про дату, час і місце судового розгляду справи повідомлялася належним чином. Про причини своєї неявки до суду не повідомила, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Заявлений позов підтримує в повному обємі. Відповідач в судове засідання не зявився, про дату, час і місце судового розгляду справи повідомлявся належним чином, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнає в частині стягнення аліментів в сумі 1\~286,00 гривень на обох дітей. Таким чином, визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлений позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Відповідно ч. 1-2 ст. 181 СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Судом при розгляді справи встановлено, що [PERSON] являється батьком неповнолітніх [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] (а.с. 4-5). Також судом встановлено, що відповідач [PERSON] не має постійного доходу, його дохід є нерегулярним, за станом здоров'я є працездатним і спроможним сплачувати аліменти на утримання неповнолітніх [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] у розмірі по 643,00 гривень, на кожну дитину, що становить ? частину прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Судом при розгляді справи встановлено, що відповідач не надає позивачу коштів на утримання дитини. При цьому матеріальне становище платника аліментів та його реальна спроможність сплачувати аліменти, його повна працездатність, молодий вік, дозволяють сплачувати аліменти на утримання неповнолітніх [PERSON] та [PERSON] у твердій грошовій сумі у розмірі 1 286 гривень, що становить ? частину прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку. Приймаючи до уваги викладене та враховуючи матеріальне становище відповідача та його реальну спроможність сплачувати аліменти, його молодий вік, повну працездатність, а також звичайні потреби малолітньої дитини. А також те, що будучи батьком дітей, відповідач не надає позивачу матеріальної допомоги на їх утримання, що ставить позивача у скрутне матеріальне становище та залежність від відповідача щодо утримання дітей. А тому за таких обставин, суд приходить до висновку про задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання неповнолітніх [PERSON] та [PERSON] у твердій грошовій сумі у розмірі 1 286 гривень. Відповідно до ст. 367 ЦПК України суд, вважає можливим допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Судом при розгляді справи встановлено, що [PERSON] як позивач по справі звільнена від сплати судового збору відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» при подачі позовної заяви про стягнення аліментів. Відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 80 ЦПК України ціна позову визначається у позовах про стягнення аліментів - сукупністю всіх виплат, але не більше ніж за шість місяців. Відповідно до ч. ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» в редакції від 01 вересня 2015 року № 3674-17 за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, або фізичною особою-підприємцем, сплачується ставка судового збору в розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати, що в гривневому еквіваленті становить не менше 487,20 гривень 6 090,00 гривень. Судом при розгляді справи встановлено, що ціна позову складає 7 716,00 гривень. При цьому 1 % від ціни позову становить 77,16 гривень. Проте мінімальний розмір судового збору за звернення до суду з позовом майнового характеру становить 487,20 гривень. А тому підлягає стягненню з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 487,20 гривень. Приймаючи до уваги викладене та враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору, тому він стягується з відповідача в дохід держави. При цьому мінімальний розмір судового збору з позову майнового характеру становить 487,20 гривень. А тому за таких обставин, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь держави судового збору в сумі 487,20 гривень.

Outcome: partial