Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-18 00:00:00

[PERSON] звернулася до Мелітопольського міськрайонного суду з позовними вимогами до [PERSON], в яких просить визнати дійсним договір дарування грошових коштів від 12.01.2010, укладений між нею та відповідачем. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 12.01.2010 між нею та її батьком [PERSON] було укладено договір дарування, за умовами якого [PERSON] передав їй в дар грошові кошти в розмірі 810 тис. гривень. За умовами договору зазначений договір повинен був бути посвідчений нотаріально протягом 3 місяців з дати його укладання, однак в подальшому батько відмовився звертатись до нотаріуса, тому просить визнати цей договір дійсним. В судовому засіданні позивач в особі представника позовні вимоги підтримав в повному обсязі та пояснив, що зазначивши, що за його інформацією, при посвідченні цієї угоди необхідно буде сплатити біля 10 тис. гривень, що на його думку, є занадто великою сумою. В судове засідання відповідач не зявився, від нього на адресу суду надійшли письмові заперечення проти позову, в яких зазначив, що позов не визнає, так як передав гроші доньці у дар і вважає, що переданих їй грошей достатньо для оплати послуг нотаріуса з її боку. Одночасно, відповідач заявив про слухання справи за його відсутністю. Вислухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступних висновків. Судом встановлено, що 12.01.2010 між [PERSON] та [PERSON]. було укладено договір дарування в простій письмовій формі, відповідно до якого позивач подарував\~відповідачці грошові кошти в розмірі 810 тисяч гривень. Нотаріально вказаний договір посвідчено не було. Відповідно п.9 Договору, сторони зобовязані в тримісячний строк нотаріально засвідчити вказану угоду, за особисті кошти дарувальника. Згідно зі\~ст.717 ЦК України\~за договором дарування одна сторона (дарувальник) передає або зобовязується передати у майбутньому другій стороні ( обдарованому) безоплатно майно (дарунок) у власність. Відповідно до вимог ч.5\~ст.719 ЦК України\~договір дарування валютних цінностей на суму, яка перевищує\~пятидесятикратний розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян, укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. Згідно з ч. 1\~ст. 15 ЦК України,\~ст. 3 ЦПК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права лише в разі його порушення. Суди при розгляді цивільних справ повинні належним чином перевіряти, чи має місце спір про право, чи було спірне питання предметом розгляду компетентного державного органу, в даному випадку органу нотаріату, рішення якого чи його відсутність давали б підстави вважати про наявність спору про право. Відповідно до ч. 2\~ст. 220 ЦК України\~якщо сторони домовились щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. Тобто законом передбачене визнання дійсним правочину лише за умови, що одна із сторін ухиляється від нотаріального посвідчення договору, й зазначене повинно підтверджуватися певними доказами. В судовому засіданні факт ухилення відповідача від нотаріального посвідчення договору підтверджується і поясненнями представника позивача, і показаннями свідків, і самими письмовими запереченнями на позов відповідача. Так, свідок [PERSON] пояснив, що на момент укладення договору дарування зустрічався з позивачкою, був у неї вдома, де вона мешкала разом з батьком і неодноразово чув між ними розмови, коли позивачка наполягала на зверненні до нотаріуса для нотаріального посвідчення договору, а батько, будучі досить строгою людиною, категорично відповідав відмовою. Свідок [PERSON] пояснила, що багато років працює перукаркою та обслуговує [PERSON]. Він тривали час працював на керівних посадах, потім займався бізнесом, а зараз вже старенький, дружина в нього померла, мешкає разом з донькою [PERSON]. Приходячи до них додому вона неодноразово чула словесні перепалки між батьком та донькою і зі змісту зрозуміла, що донька наполягає звернутись до нотаріуса для посвідчення договору, а батько категорично відмовляється. Зазначила, що [PERSON] «людина старої закалки», тому сперечатися з ним не має цензу, він все рівно залишається при своїй думці. Крім того, укладаючи договір дарування, відповідач взяв на себе обовязки понести витрати на нотаріальне посвідчення договору. Статтею 525 ЦК проголошується принцип недопустимості односторонньої відмови від зобов'язання, якщо інше не встановлено договором або законом.\~ В ході судового розгляду судом встановлено, що відповідач свідомо ухиляється від виконання взятих на себе за договором зобовязань, а саме нотаріального посвідчення договору, інші умови договору, викладені письмово, сторонами виконані, тому є всі підстави для задоволення позовних вимог. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved