Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-11 00:00:00

[PERSON] звернулася до Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. В обґрунтування позовної заяви зазначено, що позивач має з відповідачем двох спільних дітей: [PERSON] та [PERSON], [INFO]. В травні 2013 року позивач та відповідач перестали проживати разом як сім'я і з того часу відповідач припинив надавати матеріальну допомогу на утримання дітей. Відповідач також сплачує аліменти на користь [PERSON] на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання в розмірі 16,5 % від заробітку та аліменти на користь [PERSON] на утримання малолітнього сина, [PERSON], [INFO], у розмірі 25 % від усіх видів заробітку. У зв'язку з чим позивач просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей в розмірі 33% з усіх видів заробітку, але не менше ніж прожитковий мінімум на кожну дитину. В судовому засіданні позивач позов підтримала та просила суд задовольнити позовні вимоги. Суду пояснила, що проживає зараз разом з відповідачем, проте вони не живуть як одна сім'я, він жодної матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Позивач також зазначила, що в неї на утриманні знаходиться донька, 2005 року народження, вона не працює, оскільки знаходиться у відпустці по догляду за дітьми до досягнення ними трирічного віку. Відповідач позов визнав, проти задоволення позовних вимог не заперечував. Суду пояснив, що не має можливості сплачувати аліменти на всіх дітей. Суду пояснив, що сплачує аліменти на повнолітню доньку та сина, проте йому на життя коштів не вистачає. З позовом про зменшення суми аліментів після народження двох молодших дітей до суду не звертався, оскільки не знав про таке право. Третя особа, [PERSON], суду пояснила, що позивач проживає з відповідачем однією сім'єю, вони не погано живуть, відповідач має також неофіційний заробіток, і звернулася відповідач до суду лише з тією мето, щоб зменшити суму аліментів, які стягуються з відповідача на двох інших дітей. Третя особа, [PERSON], в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Суд, вислухавши пояснення осіб, які брали участь у справі, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до наступних висновків. Судом встановлені такі обставини та відповідні їм правовідносини. [PERSON] та [PERSON] мають двох малолітніх дітей: [PERSON] та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження (а.с.3-4). Відповідач офіційно працевлаштований, має стабільну заробітну плату, що підтверджується довідкою про доходи з місця роботи (а.с.13). Матеріальну допомогу на утримання дітей надає не систематично. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Оскільки відповідач є батьком малолітніх дітей, домовленості (договору) щодо сплати аліментів на утримання дітей між сторонами у справі, досягнуто не було, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення аліментів підлягають задоволенню. При визначенні розміру аліментів суд враховує те, що відповідач сплачує аліменти: на користь [PERSON] на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання у розмірі 16, 5% від заробітної плати та на користь [PERSON] на утримання малолітнього сина [PERSON], 2007 року народження, у розмірі 25 % від заробітної плати, що підтверджується звітами про здійснення відрахувань та виплат з місця роботи відповідача (а.с.11,12) Відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» із заробітної плати боржника може бути утримано до п'ятдесяти відсотків за виконавчими документами у разі стягнення аліментів до погашення у повному обсязі заборгованості. За таких обставин, суд прийшов до висновку про те, що стягненню з відповідача на користь позивача підлягають аліменти на утримання дітей в розмірі 1/10 частини заробітку відповідача, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, а тому позов підлягає частковому задоволенню. При цьому, суд звертає увагу, що сторони мають можливість звернутися до суду з позовом про зменшення або збільшення суми аліментів у разі зміни їх матеріального або сімейного стану у відповідності до ст. 192 Сімейного кодексу України. Відповідно до ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Вирішуючи при ухваленні рішення питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд бере до уваги, що згідно з п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивача було звільнено від сплати судового збору при зверненні до суду, тому відповідно до ч. 3 ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави. Згідно п.1 ч.1 ст. 367 Цивільного процесуального кодексу України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial