Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-10 00:00:00

[PERSON] звернулася до Балтського районного суду Одеської області з позовом до Сіненської сільської ради Балтського району Одеської області про визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що [PERSON] , на правах власності, належала земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2,42 га, кадастровий номер: 5120688200:01:001:0258, яка розташована на території Сіненської сільської ради Балтського району Одеської області, згідно державного акта на право власності на земельну ділянку серії РІ № 462400, яку вона йому заповіла, про що свідчить заповіт, посвідчений 12.11.2007 року Сіненською сільською радою Балтського району Одеської області, запис в реєстрі № 32. [INFO] [PERSON] померла, у зв`язку з чим, відкрилася спадщина у вигляді зазначеного вище майна, однак приватний нотаріус Балтського нотаріального округу Одеської області Пантілєєва І.П., провіривши документи відмовилася видавати свідоцтво про право на спадщину у зв`язку з відсутність оригіналу правовстановлюючих документів на земельну ділянку. Інших спадкоємців, які б претендували на спадщину [PERSON] не має. З вищевказаних причин позивач не може реалізувати своє право на спадкування майна спадкодавця та отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом тому змушена звернутись до суду. Позивач в судове засідання не з`явилася, однак представник позивачки адвокат Печарський В.Д. надав до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, викладені в позовній заяві вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач - представник сіненської сільської ради Балтського району Одеської області до судового засідання не з`явився, однак надав до суду заяву, в якій просить розглянути справу за його відсутності, проти позовних вимог не заперечує. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України та ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, за наявності для того законних підстав, за результатами підготовчого провадження, суд ухвалює рішення про задоволення позову. За умовами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши позов в межах заявлених вимог, вивчивши матеріали справи, оцінивши наявні докази, судом встановлені наступні фактичні обставини. [PERSON] , на праві власності, належала земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2,4 га, кадастровий номер: 5120688200:01:001:0258, яка розташована на території Сіненської сільської ради Балтського району Одеської області, згідно державного акта на право власності на земельну ділянку серії РІ № 462400, про що свідчить копія державного акту та витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку розміром 2,4198 га. за кадастровим номером 5120688200:01:001:0258. Заповітом, посвідченого 12.11.207 року секретарем Сіненської сільської ради Балтського району Одеської області Токарчук В.Б., зареєстрованого в реєстрі за № 32, [PERSON] земельну ділянку якою вона володіє на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії РІ № 462400, заповіла [PERSON] . Згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 24.12.2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби балтського районного управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 818, [PERSON] померла [INFO] в с. Сінне Балтського району Одеської області. Являючись спадкоємцем за заповітом, [PERSON] звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Разом з тим, отримати свідоцтво про право на спадщину за законом не представилося можливим, оскільки відсутні оригінали правовстановлюючих документів на земельну ділянку, про що свідчить лист-відповідь приватного нотаріуса Балтського нотаріального округу Пантілєєвої І.П. від 07.08.2020 року № 914/01-16. З Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру № 61614627 від 10.09.2020 вбачається, що спадкова справа щодо майна [PERSON] , померлої [INFO] не заводилася, спадкоємці з заявою про прийняття спадку не зверталися. Суд констатує, що спірні правовідносини, які виникли між сторонами пов`язані з здійсненням позивачем права на спадкування, вирішуючи які суд виходить з того, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України). Правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб згідно ст. 316 ч. 1 ЦК України. Відповідно до п. п. 4.15, 4.18 Глави 7 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого Міністерством юстиції України наказом № 296/5 від 22.02.2012., Зареєстровано в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 р. за № 282/20595, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус вимагає, крім правовстановлюючого документу, витяг з Реєстру прав власності. При обґрунтованій відмові нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Відмову приватного нотаріуса Балтського нотаріального округу у видачі позивачу свідоцтва про право на спадщину суд визнає обґрунтованою. Ст. 328 ЦК України передбачає, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Однією з таких підстав, відповідно до ст. 1217 ЦК України, є спадкування майна за заповітом. Стаття 1223 ЦК України передбачає, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені устаттях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Відповідно до ч. 1 та ч. 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. В судовому засіданні встановлено, що спадкоємицею за заповітом [PERSON] , яка померла [INFO] , є позивач. Інших спадкоємців, які претендують на спадщину померлої судом не встановлено. Враховуючи вищевикладені докази в їх сукупності, відсутність заперечень з боку відповідача, відсутність інших спадкоємців, які претендують на спадщину, суд вважає, що за позивачем [PERSON] належить визнати право власності на спадкове майно. На підставі викладеного,

Outcome: approved