Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-24 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON], [PERSON] про визнанння права власності на майно. Позовні вимоги мотивувала тим, що на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки, посвідченого державним нотаріусом Першої Снятинської державної нотаріальної контори від 04.01.2003р. [PERSON] належав житловий будинок з господарськими будівлями що в с. Тулова по вул. Горішня, 1 Снятинського району та земельна ділянка для обслуговування житлового будинку. Після смерті [PERSON], який помер 30.05.2006р. відкрилася спадщина, яка складається із вищезазначеної земельної ділянки, та спадкоємцем якої за законом стала його дружина, позивачка по справі. На час відкриття спадщини проживала разом із померлим, а отже, вважається такою що прийняла спадщину. У звязку з відсутністю державного акту на право приватної власності на землю їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину. Просить визнати за нею право власності на спірну земельну ділянку. Позивачка та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили позов задоволии. Відповідачі [PERSON], [PERSON] в судовому засіданні проти позову не заперечили, просили позов задоволити. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Як вбачається із договору купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки, посвідченого 04.01.2003р. державним нотаріусом Першої Снятинської державної нотаріальної контори, [PERSON] продав [PERSON] житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, а також земельну ділянку для обслуговування житлового будинку загальною площею 0,1919 га, що розташовані по вул. Горішній, 1 в с. Тулова Снятинського району. Шлюб між позивачкою та [PERSON] зареєстровано 28.04.1981р., що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу І-НМ № 318567. Дана земельна ділянка для обслуговування житлового будинку була передана [PERSON] у приватну власність на підставі державного акту на право приватної власності на землю ІФ № 12-28-02/000011 виданого у січні 1997р. Відповідно до свідоцтва про смерть І-НМ № 029012, [PERSON] помер 30.05.2006р. На день смерті [PERSON] в господарстві в с. Тулова по вул. Плешкана, Горішня),1 зареєстровані та проживають: син [PERSON], донька [PERSON], після його смерті в управління спадковим майном вступила дружина [PERSON], заборона відчуження на майно померлого не накладалась, заповіт від імені померлого не посвідчувався, що підтверджується довідкою Устянської сільської ради від 23.11.2015р. Згідно витягу із спадкового реєстру від 23.11.2015р. та інформаційної довідки із Спадкового реєстру від 21.01.2016р., інформація щодо спадкових справ та виданих на їх підставі свідоцтва про право на спадщину відсутня. Згідно довідок Першої Снятинської державної нотаріальної контори від 23.11.2015р., 21.01.2016р. після смерті [PERSON] спадкова справа не заведена. 23.11.2015р. Першою Снятинською державною нотаріальною конторою позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на спірне будинковолодіння та спірну земельну ділянку. Відповідно до ч.1 ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ч. 1 ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно із ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Враховуючи все вищевикладене, дослідивши матеріали справи, зважаючи на визнання позову відповідачами, суд дійшов висновку про те, що спірна земельна ділянка була придбана [PERSON] під час перебування його у шлюбі із позивачкою, а отже і позивачці належала 1/2 частина даної земельної ділянки. Після смерті [PERSON], спадкоємцем належного йому майна, першої черги за законом є його дружина- позивачка по справі, яка на день смерті проживала разом із померлим та вступила в управління спадковим майном, а отже набула права власності на належну померлому [PERSON] 1/2 частину спірної земельної ділянки. За вказаних підстав позов підлягає до задоволення, а тому, за позивачкою слід визнати право власності на земельну ділянку, що розташована по вул. Горішній, 1 в с. Тулова Снятинського району. На підставі наведеного,

Outcome: approved