Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-18 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON] сільської ради Монастириського району Тернопільської областіпро визнання права на спадкове майно, в якому просить\~\~визнати\~\~за нею право\~на земельну частку (пай) в господарстві спілки селян «Дубенківська» згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ТР № 015334, зареєстрованого в книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 96, в\~\~порядку спадкування за заповітом\~\~після смерті\~батька [PERSON], який помер 16.08.2001 року. Позовні вимоги мотивує\~тим, що\~\~вона\~\~прийняла спадщину, оскільки фактично вступила в управління майном, проте звернувшись у нотаріальну контору з заявою про прийняття спадщини, у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом їй було відмовлено, у зв»язку з втратою сертифіката на земельну частку (пай), що підлягає спадкуванню, з приводу чого позивачем подано оголошення в районну редакцію газети «Вісті Придністровя». Позивач [PERSON] у судове засідання не зявилася, звернувшись в суд із заявою про розгляд справи у її відсутності, позов підтримала. Відповідач [PERSON]сільська рада Монастириського району Тернопільської області не забезпечили в судове засідання явку представника, однак подали суду заяву, в якій просять розглядати справу за відсутності їхнього представника, проти позову не заперечили. Судом встановлено наступні обставини. Згідно інформації про грошову оцінку земельної ділянки (паю) Відділу держгеокадастру у Монастириському районі Тернопільської області № 29-1912-99.61-663/2-16 від 25.07.2016 року в книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) в господарстві спілці селян «Дубенківська» зареєстровано сертифікат серії ТР №015334 під № 96, виписаний на [PERSON] Вказаний сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий 29.03.1996 року [PERSON], на час розгляду справи втрачений, про що в Монастириській районній редакції газети «Вісті Придністровя» (тираж № 14716) розміщено оголошення про те, щоб вважати даний сертифікат недійсним. Згідно ксерокопії свідоцтва про смерть серії І-ИД №133815 від 17.08.2001 року [PERSON] помер\~16.08.2001 року, актовий запис № 6. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на право\~на земельну частку (пай) в господарстві спілки селян «Дубенківська» згідно сертифікату серії ТР №015334, зареєстрованого в книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) під № 96. Відповідно до розяснень Пленуму Верховного Суду України Постанови №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК (16.01.2003), якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У силу ст. 534 ЦК УРСР (1963 р.) кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям. Спадкодавець [PERSON] все своє майно заповів своїй дочці [PERSON], про що 27.11.1999 року секретарем Дубенківської сільської ради Монастириського району Тернопільської області посвідчено заповіт. Відповідно до ст. ст. 548, 549 ЦК УРСР (1963 р.) для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Згідно довідки №323, виданої 22.06.2016 року виконавчим комітетом [PERSON] сільської ради Монастириського району Тернопільської області, на час смерті спадкодавця разом з ним проживали та була зареєстрована [PERSON], яка вступила в управління спадковим майном. Відповідно до ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені в заповіті. Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є спадкоємцем за заповітом, відмови від прийняття спадщини не заявляла, прийнявши спадщину, фактично вступивши в управління спадковим майном, проте у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну частку (пай), що підлягає спадкуванню, позивачу відмовлено у зв»язку із втратою сертифікату серії ТР №015334 (інформаційний лист Монастириської державної нотаріальної контори № 726/01-16 від 05.07.2016 року). Як вбачається зі змісту інформаційного листа Монастириської державної нотаріальної контори № 1007/01-16 від 13.09.2016 року, згідно даних спадкового реєстру після смерті 16.08.2001 року [PERSON] спадкова справа не заводилась. Відповідно до ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Пунктом 11 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» передбачено, що при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право є сертифікат про право на земельну частку (пай). Згідно з пунктом 17 Перехідних положень Земельного кодексу України від 25.10.2001 року сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам таких часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Як встановлено у судовому засіданні, сертифікат на право на земельну (частку) пай серії ТР №015334 від 29.03.1996 року на час розгляду справи втрачений, що унеможливлює належним чином реалізувати позивачу належні їй права на спадкове майно. Згідно п.3.5 інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» у разі втрати, пошкодження сертифіката про право на земельну частку (пай) аналогічного порядку видачі нового сертифікату на ім'я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачено. Отже, належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. Враховуючи вищенаведені обставини, суд приходить до переконання, що право на земельну частку (пай) в господарстві спілки селян «Дубенківська» є спадковим майном, позивач відмови від прийняття спадщини не заявляла, прийнявши спадщину, іншого порядку визнати за позивачем право на земельну частку (пай) чинним законодавством не передбачено, а тому позов підлягає до задоволення шляхом визнання за [PERSON] права на вищевказане спадкове майно, в порядку спадкування за заповітом після померлого 16.08.2001 року [PERSON]

Outcome: approved