Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-10 00:00:00

[PERSON] звернулася до Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 29 серпня 2015 року було за реєстровано шлюб між нею та [PERSON] Вони мають спільну дитину - [PERSON], [INFO]. З жовтня 2016 року вони разом не проживають та позивач разом з донькою переїхала жити до своїх батьків. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини добровільно не надає, хоча на утриманні нікого не має. Оскільки відповідач має нерегулярний дохід, [PERSON] просила суд стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на доньку, [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі 1000 грн. щомісяця до повноліття дитини та 700 грн. на її утримання до досягнення дитиною трирічного віку. В судовому засіданні позивач позов підтримала, просила суд задовольнити заявлені позовні вимоги. Суду пояснила, що вона проживає разом з донькою та своїми батьками, які утримують її та її дитину, оскільки вона має дохід лише у виді державної допомоги на дитину. Відповідач ніякої допомоги на утримання дитини не надає, та навіть з дитиною не спілкується. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, суду пояснив, що дійсно вони з дружиною разом не проживають, дитина проживає разом з позивачем, домовленості щодо сплати аліментів не досягнуто. Він офіційно працює, проте не заперечує проти стягнення з нього аліментів в твердій грошовій сумі: 500 грн. - на утримання дружини та 700 грн. - на дитину. Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, прийшов до таких висновків. Судом встановлені такі обставини та відповідні їм правовідносини. 29 серпня 2015 року зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.3). Вони мають спільну дитину - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.4). Дитина проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні, що не заперечував у судовому засіданні відповідача, а тому згідно з ч.1 ст. 61 ЦПК України ця обставина не підлягає доказуванню. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Оскільки відповідач є батьком малолітньої дитини, домовленості (договору) щодо сплати аліментів на дитину між сторонами у справі досягнуто не було, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення аліментів підлягають задоволенню. Згідно з ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 184 Сімейного кодексу України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Також згідно зі ст. 84 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина має право на утримання незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Враховуючи те, що дитина проживає разом з позивачем, а відповідач має можливість надавати допомогу суд вважає, що вимоги про стягнення аліментів на утримання позивача до досягнення дитиною трьох років є законними та обґрунтованими. Відповідно до положень ст.ст. 80, 182, 184 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини та сторін, той факт, що дитина потребує утримання, та те, що відповідач не надав доказів про те, що він має на утриманні непрацездатних батьків, інших дітей. При визначені порядку надання утримання позивачу суд враховує положення ч.3 ст. 77, ч. 1 ст. 79, ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України згідно яких аліменти сплачуються щомісячно та присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Враховуючи те, що відповідач не заперечував про стягнення з нього аліментів в твердій грошовій сумі, а також те, що він не надав доказів про його доходи, суд приходить до висновку про можливість задоволення вимог позивача про стягнення з відповідача аліментів в твердій грошовій сумі. При визначені розміру аліментів, суд приймає до уваги визначений Законом України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» розмір прожиткового мінімуму на дитину віком до 6 років, який, на думку суду, мають забезпечувати обоє батьків, оскільки обов'язок утримувати дитину до досягнення нею повноліття мають виконувати двоє батьків, як мати так і батько. У зв'язку з чим суд приходить до висновку, що розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, в цьому випадку необхідно визначити як 700 грн. - на дитину та 500 грн. - на дружину, який є достатнім для забезпечення участі відповідача в утриманні дитини та дружини. А тому позов підлягає частковому задоволенню. Вирішуючи при ухваленні рішення питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд приймає до уваги, що згідно з п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивача було звільнено від сплати судового збору при зверненні до суду, тому відповідно до ч. 3 ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави. Згідно п.1 ч.1 ст. 367 Цивільного процесуального кодексу України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial