Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-15 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги обґрунтовувала тим, що з 06.10.2015 року вона перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. У шлюбі у них дітей немає. Причинами розірвання шлюбу є те, що протягом останнього року стосунки у них погіршилися, зникло взаєморозуміння і взаємоповага, стали частими сварки. З жовтня 2017 року разом не проживають, жодних звязків не підтримують. Вже тривалий час кожен з них живе окремим життя та своїми стресами. Фактично сімя припинила своє існування, можливості її зберегти немає. Згоди щодо розірвання шлюбу в добровільному порядку з відповідачем досягти не може. Просила шлюб розірвати, термін на примирення не давати, після розірвання шлюбу залишити їй шлюбне прізвище. Позивач [PERSON] в судове засідання на судовий розгляд не зявилася, однак в позовній заяві просила позовні вимоги задовольнити в повному обсязі та справу розгляну у її відсутності, . Відповідач [PERSON] в судове засідання на судовий розгляд не зявився, відзиву та заперечень на позовну заяву суду не надав, причин неявки суду не повідомив, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи (а.с. 65). Тому, виходячи зі змісту ч. 1 ст. 280 ЦПК України, та того, що відповідач про причини неявки не повідомив, а позивачем подано достатньо матеріалів, які свідчать про взаємовідносини сторін, суд ухвалив про проведення заочного розгляду справи. У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, з таких підстав: Згідно з положеннями п. 3 ч. 2 ст. 18, ст. 51, ч. 3 ст. 56, ч. 1 ст. 110 СК України дружина і чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань, при цьому способом захисту сімейних прав та інтересів, у тому числі, є право на припинення шлюбних відносин шляхом пред'явлення до суду позову про розірвання шлюбу одним із подружжя. Згідно з частиною 2 статті 104 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (частина 2 статті 112 Сімейного кодексу України). Судом встановлено, що сторони згідно свідоцтва про шлюб, перебувають в зареєстрованому шлюбі з 06.10.2015 року (а.с. 4). У шлюбі дітей не мають. Подружнє життя у сторін не склалося, протягом останніх декількох років стосунки між ними погіршилися, зникло взаєморозуміння і взаємоповага, часто виникали сварки, протягом останього часу разом не проживають, в добовільному порядку відповідач шлюб розірвати не бажає, подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення, а тому шлюб слід розірвати. В силу вимог ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи те, що позивач просила залишити їй шлюбне прізвище, а відповідач в судове засідання не зявився, заперечень та відзиву на позовну заяву не подав, суд вважає, що після розірвання шлюбу позивачу слід залишити шлюбне прізвище «Франюк». Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. За встановлених судом обставин, позов слід задовольнити. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. При такому вирішенні позову, з відповідача слід стягнути на користь позивача понесені нею судові витрати по сплаті судового збору в сумі 704,80 грн. (квитанція № 0.0.999116854.1 від 28.03.2018 року, а.с. 1). На підставі ст.ст. 110, 112, 113, 160 СК України,

Outcome: approved