Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-01 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вищезазначеним позовом, в якому просила стягнути з відповідача аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі 1/4 частини всіх доходів на утримання синаале не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Свої вимоги обґрунтовує тим, що з 18 січня 2014 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, за рік до шлюбу, а саме 25 січня 2013 року у них народився син [PERSON], на даний час шлюб не розірваний. Разом з тим, сімейне життя з відповідачем не склалося, останній залишив сімю та пішов мешкати в інше місце, наразі син проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Також зазначила, що відповідач не виконує батьківських обовязків щодо виховання дитини, не бере участь у вихованні дитини та не надає матеріальну допомогу. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні не заперечував проти задоволення позовних вимог. Суд, заслухавши пояснення сторін, повно і всебічно зясувавши обставини в справі, обєктивно дослідивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, знаходить позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. 18 січня 2014 року Відділом реєстрації актів громадського стану Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області зареєстровано шлюб між позивачем та відповідачем, про що зроблено актовий запис № 16. 25 січня 2013 року за рік до шлюбу в подружжя народився син - [PERSON], свідоцтво про народження І-ОК № 231005. В судовому засіданні встановлено, що наразі шлюб між подружжям не розірвано, але вони припинила ведення спільного господарства. Згідно довідки Обєднання співвласників багатоквартирного будинку «Будівельник» вбачається, що [PERSON], [INFO] проживає разом з матірю та знаходиться на її утриманні. Також встановлено, зі слів відповідача, що він офіційно працює в ТОВ «Фоззі-Фуд» на посаді обвалювальник мяса та має регулярний дохід. Відповідач матеріальної допомоги сину не надає. Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення неповноліття. Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення (ч.1 ст. 182 СК України). Згідно ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Виходячи з наведеного та беручи до уваги, що позивач не може самостійно забезпечити належні умови для утримання та розвитку дитини та зважаючи на обовязок батька утримувати дитину, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову та стягнення з відповідача аліментів в розмірі ? частини від його доходів на утримання сина, оскільки такий розмір аліментів буде відповідати засадам розумності та справедливості. Відповідно до ч.3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а тому з відповідача слід стягнути судовий збір на користь держави в розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved