Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-09 00:00:00

[PERSON] звернулася до Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] та [PERSON] про оспорювання батьківства та визнання батьківства. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що в період з 11 травня 2012 року до 6 липня 2015 року позивач перебувала у шлюбі з [PERSON]. Шлюбні відносини з ним було припинено ще в листопаді 2013 року та з того часу вони мешкають окремо. З 20 березня 2014 року позивач почала мешкати однією сімєю з [PERSON]. 20 липня 2015 року у позивача народилася донька [PERSON], батьком якої було записано [PERSON]. Разом з тим своє батьківство щодо дитини визнає [PERSON]. На підставі вищевикладеного позивач просила суд виключити з актового запису про народження [PERSON] відомості про батька [PERSON]; встановити батьківство [PERSON] щодо дитини [PERSON], [INFO]. В судовому засіданні позивач позов підтримала, просила суд задовольнити заявлені позовні вимоги. Суду пояснила, що [PERSON] було записано батьком новонародженої дитини, оскільки вона народилася до спливу десяти місяців після розірвання шлюбу між ними. [PERSON] відомо про те, що він записаний батьком дитини, своє батьківство щодо дитини він ніколи не визнавав. Батьком дитини є [PERSON], з яким позивач мешкає однією сімєю без реєстрації шлюбу. Відповідач, [PERSON], в судовому засіданні позов визнав, підтвердив обставини, викладені в позовній заяві. Він визнавав своє батьківство дитини позивача як до її народження так і після. Бажає, щоб він був записаний батьком дитини. Намагалися домовитися із [PERSON], щоб втрьох звернутися до органів реєстрації актів цивільного стану, проте він відмовився приїжджати. Відповідач, [PERSON], в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяву про розгляд справи без його участі не надав. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, Відділ Державної реєстрації актів цивільного стану, Верхньодніпровського районного управління юстиції, в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, подала заяву про розгляд справи без її участі. Суд, вислухавши пояснення осіб, які брали участь у справі, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків. Судом встановлено такі обставини та відповідні їм правовідносини. 11 травня 2012 року було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON]. Рішенням Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 6 липня 2015 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Рішення суду набрало законної сили 4 серпня 2015 року (а.с.5-7). Зазначеним рішення суду встановлено що з листопада 2013 року подружжя не проживало разом, з того часу не вели спільне господарство. Згідно з частиною 3 ст. 61 Цивільного процесуального кодексу України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. У звязку з чим суд вважає встановленим те, що [PERSON] та [PERSON] припинили шлюбні відносини з листопада 2013 року, з того часу не проживають разом та не ведуть спільне господарство. 20 липня 2015 року народилася [PERSON], батьками якої згідно зі свідоцтвом про народження серія І-КИ № 559425 є [PERSON] та [PERSON]. Відомості про батька дитини було записано у відповідності до ч. 2 ст. 122 Сімейного кодексу України, якою передбачено, що дитина, яка народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу або визнання його недійсним, походить від подружжя. Разом з тим в судовому засіданні встановлено, що з 20 березня 2014 року позивач проживає однією сімєю як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу з [PERSON] та вважає його батьком своєї новонародженої дитини. [PERSON], в свою чергу, визнає своє батьківство щодо новонародженої дитини - [PERSON]. Згідно зі ст. 138 Сімейного кодексу України жінка, яка народила дитину у шлюбі, має право оспорити батьківство свого чоловіка, предявивши позов про виключення запису про нього як батька дитини з актового запису про народження дитини. Вимога матері про виключення запису про її чоловіка як батька дитини з актового запису про народження дитини може бути задоволена лише у разі подання іншою особою заяви про своє батьківство. До вимоги матері про внесення змін до актового запису про народження дитини встановлюється позовна давність в один рік, яка починається від дня реєстрації народження дитини. Судом встановлено, що про вагітність [PERSON] відповідачу, [PERSON] було відомо на час ухвалення рішення судом про розірвання шлюбу, оскільки про це зазначено у самому рішенні суду. При цьому суд звертає увагу на те, що своє батьківство щодо дитини як на час розгляду справи про розірвання шлюбу так і під час розгляду справи про оспорювання батьківства визнавав [PERSON] і про це також було відомо відповідачу, [PERSON] Будь-яких заперечень проти виключення запису про [PERSON] як батька дитини з актового запису про народження [PERSON] від відповідачів не надійшло. Окрім того судом встановлено, що від подання спільної заяви про невизнання колишнього чоловіка батьком дитини до державного органу реєстрації актів цивільного стану відповідач, [PERSON], фактично відмовився. На підставі чого суд приходить до висновку, що відповідач, [PERSON], не визнає своєї батьківство щодо народженої дитини, [PERSON], у звязку з чим суд вважає законним та обґрунтованими вимоги позивача про виключення запису про її колишнього чоловіка як батька дитини. Оскільки в судовому засіданні відповідач, [PERSON] визнав своє батьківство щодо народженої дитини [PERSON], суд вважає за можливе задовольнити заявлені позовні вимоги щодо визнання батьківства у відповідності до ст. 128 Сімейного кодексу України. На підставі вищевикладеного суд приходить до висновку, що позов [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про оспорювання батьківства та визнання батьківства підлягає задоволенню.

Outcome: approved