Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-13 00:00:00

[PERSON] звернулася до Київського районного суду м. Одеси з позовом до [PERSON] щодо стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Згодом позивачка збільшила позовні вимоги та просила стягнути зі [PERSON] аліменти у розмірі 3000,00 грн. щомісячно, на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], стягнути з відповідача аліменти за минулий час у розмірі 57000,00 грн. та щорічну допомогу на дитину в розмірі 5000,00 грн. на рік. Позивачка посилається на те, що перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON]. Від шлюбу [INFO] у них народився син [PERSON]. Відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання дитини, у зв'язку з чим вона вимушена була звернутися до суду. Відповідач не надає ніякої допомоги на утримання дитини після розлучення. Він чинить перешкоди у користуванні житлом, а саме квартирою [ADDRESS] Дані обставини спричиняють додаткові витрати на забезпечення дитини житлом. Щомісячна вартість найму квартири становить 3000 гривень. Позивачка невзмозі представити письмові докази на підтвердження, тому що власники орендованого житла відмовляються офіційно укладати договори найму житла. Дитина страждає на захворювання: розбіжна косоокість. Лікування вимагає постійного лікування та профілактики у спеціальних лікувально-оздоровчих закладах, що викликає додаткові витрати. [PERSON] пояснила, що відповідач має у власності 2 об'єкта нерухомості: квартиру і 9/20 житлового будинку [ADDRESS] Також позивачка висловила впевненість у тому, що [PERSON] зареєструвався на обліку як безробітний в Одеському МЦЗ з 14 листопада 2014 року у зв'язку з отриманням виконавчого листа за заочним рішенням Київського районного суду м. Одеси від 17.12. 2013 року , яким з нього стягнуто аліменти на утримання дитини. У судовому засіданні позивач та її представник уточнені позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити. Відповідач та його представник в судовому засіданні визнали позовні вимоги частково, а саме заявили, що відповідач має можливість сплачувати аліменти на дитину в розмірі 500,00 грн. В решті позовних вимог просять відмовити. Вислухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбу з 23 серпня 2002 року. Від шлюбу 29 січня 2004 року у них народився син [PERSON]. Відповідач не надавав матеріальну допомогу на утримання дитини після розірвання шлюбу 19.10. 2012 року; на протязі останніх 4-х місяців виплачував на утримання дитини по 500 гривень щомісячно. Дитина страждає на захворювання: розбіжна косоокість. На підтвердження цього [PERSON] представила до суду Витяг з медичної картки стаціонарного хворого від 18.08. 2012 року (арк. справи 8), Довідку обласної дитячої клінічної лікарні (арк.справи 9), висновок огляду дільничого педіатра (арк. справи 10). Лікування вимагає постійного лікування та профілактики у спеціальних лікувально-оздоровчих закладах, що викликає додаткові витрати. Відповідач працював моряком до 2014 року, що підтвердив у судовому засіданні. У власності [PERSON] 2 об'єкта нерухомості: квартира [ADDRESS] і 9/20 житлового будинку [ADDRESS] Відповідно до довідки № 4064/11/03 від 19 листопада 2014 року виданої Одеським міським центром зайнятості [PERSON] перебуває на обліку як безробітний в Одеському МЦЗ з 14 листопада 2014 року. Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері так і батька. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України та п.17. постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч.2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Згідно зі ст.ст. 10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд розглянувши справу в межах заявлених позивачем вимог, на основі дотримання принципів диспозитивності, змагальності справедливості судочинства, всебічного та повного дослідження обставин справи, перевірки їх наданими сторонами доказами, оцінивши їх у сукупності, виконавши вимоги процесуального закону, дійшов висновку, що позов слід задовольнити частково. Виходячи з принципів розумності та справедливості, беручи до уваги стан здоров'я дитини і пов'язані з цим потреби, вважає за необхідне стягувати з [PERSON] аліментів у розмірі 2500,00 грн. щомісячно, на утримання неповнолітнього сина. В частині позовних вимог про стягнення аліментів на утримання сина за минулий час у розмірі 57000,00 грн., необхідно відмовити, оскільки позивачкою не доведено, що вона вживала заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не могла їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від сплати, а саме немає даних з ДВС про заборгованість відповідача по зазначеній справі. Також, суд вважає, необгрунтованою вимогу позивачки щодо стягнення з відповідача щорічну допомогу на дитину в розмірі 5000,00 грн. на рік.

Outcome: partial