Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-28 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом до [PERSON] сільської ради, третя особа [PERSON], мотивуючи вимоги тим, що після смерті 18.06.2015р. її батька [PERSON] залишилося спадкове майно за заповітом у вигляді земельної ділянки загальною площею 3,9100га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території [PERSON] сільської ради, масив 11/8, ділянка 10/4, яка складається із земельної ділянки 1 площею 3,690га і земельної ділянки 2 площею 0,220га, що належала батькові на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА №289011, який було втрачено. При зверненні позивача до нотаріуса за видачею свідоцтва про право на спадщину за заповітом їй було відмовлено у звязку тим, що відсутній оригінал державного акта. Вказана обставина позбавила позивача оформити спадщину у нотаріальному порядку, що змусило її звернутися до суду з позовом, в якому просить визнати за нею право власності на спадкову земельну ділянку. В судове засідання позивач не зявилася, подала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, а справу розглянути за її відсутності (а.с.14). Представник відповідача [PERSON] сільської ради та третя особа [PERSON] в судове засідання також не зявилися, позовні вимоги визнали, на підтвердження чого надали суду відповідні заяви, а справу просили розглянути без їх участі (а.с.20, 22). Відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. За таких обставин суд розглядає справу за відсутності сторін на підставі наданих суду доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані суду докази у їх сукупності, прийшов до наступного. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що 18.06.2015р. помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії I-ЖД №409586, виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Савранського районного управління юстиції в Одеській області 19.06.2015р. (а.с.10). За життя 04.02.2015р. [PERSON] склав заповіт на користь своєї дочки [PERSON], посвідчений цього ж дня секретарем виконкому [PERSON] сільської ради [PERSON] за реєстровим номером 08 (а.с.11), згідно якого він заповів їй належну йому на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯА №289011 земельну ділянку загальною площею 3,9100га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території [PERSON] сільської ради Савранського району Одеської області, масив 11/8, ділянка 10/4, яка складається із земельної ділянки 1 кадастровий номер 5124382600:01:001:0233 площею 3,690га, та земельної ділянки 2 кадастровий номер 5124382600:01:001:0174 площею 0,220га (а.с.9). Позивач є рідною донькою спадкодавця, що підтверджується матеріалами справи (свідоцтвом про народження серії II-ЖД №426691, виданим [PERSON] сільрадою Савранського району Одеської області 24.01.1980р. (а.с.7) та свідоцтвом про одруження серії I-ЖД №059153, виданим цією ж сільською радою 26.06.08.1999р. (а.с.8)), яка згідно довідки [PERSON] сільської ради №434 від 08.11.2017р. прийняла спадщину відповідно до положень ч.3 ст.1268 ЦК України (а.с.12). Встановлено, що спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON] є його дружина [PERSON] (третя особа), яка проти позову не заперечує, про що надала суду письмову заяву (а.с.20); спадкоємців, передбачених ст.1241 ЦК України, немає. Також встановлено, що вказаний державний акт на право власності на земельну ділянку було втрачено, про що позивачем двічі була надана обява у засобах масової інформації про його повернення за винагороду (а.с.21) та визнання загубленого акту недійсним. Відповідно до ч.1 ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Згідно ч.1 ст.1225 цього Кодексу право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Через відсутність оригінала державного акта на право власності на земельну ділянку позивач не може вирішити нотаріально питання про її спадкування. З огляду на зазначене, враховуючи, що згідно зі ст.ст.1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), а також те, що до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, а позивачка відповідно до положень ч.3 ст.1268 цього Кодексу вважаться такою, що прийняла спадщину після смерті свого батька [PERSON], відсутність інших спадкоємців за заповітом, та спадкоємців, які мають право на обовязкову частку у спадщині, приймаючи до уваги визнання відповідачем та третьою особою позову, суд дійшов висновку, що вимоги позивача про визнання права власності на вказану спадкову земельну ділянку за заповітом є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Outcome: approved