Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-21 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до Сільськогосподарського виробничого кооперативу «Надія» про визнання права власності на квартиру. Позивач свої вимоги обґрунтовує тим, що у квартирі [ADDRESS] вона проживає та зареєстрована з 1996 року. На засіданні загальних зборів сільськогосподарського виробничого кооперативу «Надія» від 25 січня 2012 року було вирішено продати їй вищевказану квартиру у с. Жидичин Ківерцівського району, 30.01.2012 року було складено договір купівлі-продажу, відповідний акт прийому-передачі даної квартири. На даний час вирішила документально оформити своє право власності на вказане приміщення, але реєстратором їй було відмовлено, оскільки договір купівлі-продажу будинку не був належним чином нотаріально посвідчений, а відповідач на даний час ухиляється від нотаріального посвідчення даного договору. Тому, просить суд визнати за нею право власності на квартиру [ADDRESS] . Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, згідно із поданою заявою просить проводити розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд їх задовольнити. Представник відповідача СГВК «Надія» в судове засідання також не з`явився, згідно з поданою заявою просять проводити розгляд справи у відсутності їх представника, позовні вимоги визнають, щодо задоволення позову не заперечують. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з цим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Дослідивши представлені письмові докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно із протоколом № 1 засідання загальних зборів членів сільськогосподарського виробничого кооперативу «Надія» від 25.01.2012 року (а.с. 6-7) вирішено продати [PERSON] квартиру [ADDRESS] . 30.01.2012 року було складено договір купівлі-продажу вищевказаної квартири (а.с. 8), позивачем сплачено вартість квартири (а.с. 9), який було передано згідно з актом прийому-передачі від 31.01.2012 року (а.с. 10). Відповідно до рішення Жидичинської сільської ради № 5/14 від 21.04.2016 року «Про перейменування вулиць» (а.с. 14-15) вулицю [ADDRESS] було перейменовано на вулицю [ADDRESS] . Відповідно до ч. 2 ст. 220 ЦК України якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Таким чином, оцінивши зібрані та досліджені в попередньому судовому засіданні докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов слід задовольнити в повному об`ємі, оскільки сторони виконали всі умови договору купівлі-продажу. Тому слід визнати за [PERSON] право власності на квартиру [ADDRESS] .

Outcome: approved