Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-26 00:00:00

[PERSON] звернулася до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, третя особа - Орган опіки та піклування Сєвєродонецької міської ради, посилаючись на наступне. [PERSON] є власником квартири, яка розташована за адресою: м. Сєвєродонецьк, вул. Гагаріна, 108/115, на підставі свідоцтва про право власності на квартиру, виданого Сєвєродонецькою міською радою від 18.01.2002 року на підставі рішення виконкому № 43 від 15.01.2002 року. В спірній квартири зареєстровані відповідачі, дочка, зять та онука позивача, [PERSON], [PERSON], [PERSON], які з 2005 року не проживають в спірній квартирі без поважних причин. У звязку із викладеним позивач просить визнати [PERSON], [PERSON], [PERSON] такими, що втратили право користування квартирою № 115 будинку № 108 по вулиці Гагаріна в місті Сєвєродонецьку Луганської області. В судове засідання представник позивача не зявилася, надала до суду заяву, в якій просила розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідачі у судове засідання не зявилися, надали до суду заяву, в якій просили розглянути справу без їх участі, позовні вимоги визнали у повному обсязі. Представник третьої особи в судове засідання не зявилася, надала до суду заяву, в якій просила розглянути справу без її участі та заперечувала проти задоволення позовних вимог в інтересах неповнолітньої дитини. У звязку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно із ст. 47 Конституції України кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. В силу ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до статті 405 ЦК України передбачено, що члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно положень ст. 156 ЖК України члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Конституцією України (ст. 41) та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.97 відповідно до Закону № 475/97-ВР від 17.07.97 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб В судовому засіданні було встановлено, що квартира [ADDRESS] належить на праві приватної власності [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про право власності на квартиру, виданого Сєвєродонецькою міською радою від 18.01.2002 року на підставі рішення виконкому № 43 від 15.01.2002 року. З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно № 73333095 від 18.11.2016 року вбачається, що право власності на квартиру за адресою: [ADDRESS], належить [PERSON]. Згідно із копією довідки № 1835, виданої ОСББ «Луч» від 08.11.2016 року, в квартирі, яка розташована за адресою: м. Сєвєродонецьк, вул. Гагаріна, 108/115, зареєстрований позивач - [PERSON], [INFO], зять позивача (відповідач по справі) [PERSON], [INFO], дочка позивача (відповідач по справі) [PERSON], [INFO], онука позивача (відповідач по справі) [PERSON], [INFO]. Згідно із копією Акту, затвердженого ОСББ «Луч» від 08.11.2016 року, відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] не проживають за місцем реєстрації в квартирі [ADDRESS] з 2005 року. Таким чином, враховуючи, що відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] за місцем реєстрації не проживають з 2005 року без поважних причин, тобто більше одного року, суд прийшов до висновку про те, що позовні вимоги позивача стосовно визнання [PERSON], [PERSON], [PERSON] такими, що втратили право користування квартирою № 115 будинку № 108 по вулиці Гагаріна в місті Сєвєродонецьку Луганської області, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved