overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-20 00:00:00

[PERSON] звернулася до Марганецького міського суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка зазначила, що вона з відповідачем перебувають у шлюбі, який зареєстровано 31 грудня 2010 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Марганецького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 277. Від шлюбу мають неповнолітню доньку: [PERSON], [INFO]. Сімейно-шлюбні відносини припинили у жовтні 2014 року. Сімейно-шлюбні відносини припинили у зв*язку з втратою почуття любові та поваги. На даний час вони проживають окремо. Вважає збереження шлюбу неможливим. Просить розірвати шлюб між нею, [PERSON] та [PERSON], зареєстрований зареєстровано 31 грудня 2010 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Марганецького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 277. Позивач надала заяву про розгляд справи у її відсутність, підтримує свої позовні вимоги і просить розірвати шлюб. Відповідач у судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив. Вивчивши матеріали справи, суд вважає за необхідне позов задовольнити, виходячи з наступного: Судом встановлено, що сторони з 31 грудня 2010 року перебувають у зареєстрованому шлюбі (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] видане 31 грудня 2010 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Марганецького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 277). Згідно свідоцтва про народження [NUMBER] сторони від даного шлюбу мають неповнолітню доньку: [PERSON], [INFO]. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги необхідно задовольнити з наступних підстав: Згідно ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ст.112 цього ж Кодексу - суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Сторони фактично припинили шлюбні відносини, спільне господарство не ведуть, сім'я розпалась і подальше її збереження неможливе, суд вважає за можливе розірвати шлюб подружжя.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-10 00:00:00

[PERSON] звернулася до Мар'їнського районного суду Донецької області з заявою про визнання [PERSON] недієздатною, встановлення над нею опіки та призначити її опікуном. Заява мотивована тим, що [PERSON] є її донькою, потребує постійного стороннього догляду та нагляду, оскільки страждає на тяжке хронічне психічне захворювання: розумова відсталість; дезадаптована в соціально-побутовому плані і не може здійснювати потреби своєї життєдіяльності. В судовому засіданні заявник свої вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Представник заінтересованої особи до суду не з'явився, надав заяву про розгляд заяви без його участі, рішення просив ухвалити на розсуд суду. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що вимоги заявника підлягають задоволенню. Так, [PERSON] народилася [INFO] року, батьками якої зазначені [PERSON] та [PERSON]. Згідно висновку судово-психіатричного експерта № 43 від 13.04.2017 року складеного КЛПУ «ОПНБ м. Слов'янська», встановлено, що [PERSON], [INFO], виявляє тяжку розумову відсталість з мінімальними порушеннями поведінки. В силу виразності хвороби не може розуміти значення своїх дій та керувати ними. Для захисту цивільних прав потребує оформлення опіки. Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Відповідно до ч. 2, 3 ст. 63 ЦК України опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Таким чином, є всі наявні підстави для призначення [PERSON] опікуном над недієздатним, а тому суд задовольняє заяву в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-21 00:00:00

[PERSON] звернулася до Мар'їнського районного суду Донецької області з позовною заявою до [PERSON], [PERSON] про встановлення факту прийняття спадщини, визнання дійсним договору купівлі-продажу будинку та визнання права власності на будинок. Позовні вимоги мотивовані тим, що сторони мають претензії один до одного у зв'язку з купівлею-продажем належного Відповідачу 1 будинку та визнання права власності на будинок. В судове засідання Позивач не з'явилася, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, просила в судовому засіданні затвердити досягнуту між сторонами мирову угоду. В судове засідання Відповідач 1 не з'явилася, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, просила в судовому засіданні затвердити досягнуту між сторонами мирову угоду. В судове засідання Відповідач 2 не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, просив в судовому засіданні затвердити досягнуту між сторонами мирову угоду. Згідно ст. 175 ЦПК України, у разі укладання сторонами мирової угоди суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі. Закриваючи провадження у справі, суд за клопотанням сторін може постановити ухвалу про визнання мирової угоди. Дослідивши матеріали справи, перевіривши, що дії сторін відповідають закону та не порушують прав та інтересів інших осіб, суд вважає за можливе затвердити мирову угоду, укладену між [PERSON] та [PERSON], [PERSON]. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-14 00:00:00

[PERSON]звернулася до Марїнського районного суду Донецької області з позовною заявою до [PERSON] про визнання права власносты на спадкове майно. Позовні вимоги мотивовані тим, що після смерті [PERSON], чоловіка позивача, відкрилась спадщина на 1/3 частину квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS], що належить померлому на праві спільної часткової власності згідно свідоцтва про право власності на квартиру № 8697 віл 22 липня 1998 року. Позивачка у становлений законодавством строк до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини не звернулась. У судове засідання позивач та відповідач не зявились, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином. Суд, дослідивши та оцінивши в сукупності докази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню із таких підстав. 09.05.2011 року помер [PERSON], про що 10.05.2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Марїнського РУЮ у Донецькій області складено відповідний актовий запис за № 59, відповідно до свідоцтва про смерть І-НО № 549076. Відповідно\~ст. 1220 ЦК України\~спадщина відкривається внаслідок смерті особи або проголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день проголошення її померлою. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на на 1/3 частину квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS], що належить померлому на праві спільної часткової власності згідно свідоцтва про право власності на квартиру № 8697 від 22 липня 1998 року. Відповідно до\~ст. 1261 ЦК України\~у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємцем першої черги є [PERSON] - дружина спадкодавця, [PERSON] - син спадкодавця. Так, відповідно до свідоцтва про шлюб ІІ-НО № 370410, виданого Ленінським ВРАЦС міста Донецьк 10.09.1976 року, 10.09.1976 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. [PERSON] є спадкоємцем спадкового майна за законом, фактично прийняла спадщину, протягом строку встановленого ЦК України. Відповідач на спадкове майно, яке відкрилось після смерті батька не третендує. Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-17 00:00:00

[PERSON] звернулася до Мар'їнського районного суду Донецької області з позовною заявою до [PERSON], третя особа [PERSON] про стягнення суми боргу. Позовні вимоги мотивовані тим, що сторони мають претензії одне до одного щодо стягнення суми коштів, сплачених відповідачу для оформлення договору дарування часток квартири та для оформлення спадщини. Відповідач отримав відповідні кошти, але не віддає правовстановлюючі документи на квартиру, не оформляє договір дарування квартири та не повертає кошти, передані йому для юридичного оформлення спадщини, договору дарування. В судове засідання позивач не з'явилася, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, просила в судовому засіданні затвердити досягнуту між сторонами мирову угоду. В судове засідання\~ відповідач не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, просив в судовому засіданні затвердити досягнуту між сторонами мирову угоду. В судове засідання третя особа не з'явилася, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, просила затвердити досягнуту між сторонами мирову угоду. Згідно ст. 175 ЦПК України, у разі укладання сторонами мирової угоди суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі. Закриваючи провадження у справі, суд за клопотанням сторін може постановити ухвалу про визнання мирової угоди. \~\~\~\~\~\~\~\~\~ Дослідивши матеріали справи, перевіривши, що дії сторін відповідають закону та не порушують прав та інтересів інших осіб, суд вважає за можливе затвердити мирову угоду, укладену між [PERSON] та [PERSON], третя особа [PERSON]. \~\~\~\~\~\~\~\~\~ На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-24 00:00:00

[PERSON] звернулася до Мар'їнського районного суду Донецької області з позовною заявою до Єлизаветівської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно. Позовні вимоги мотивовані тим, що після смерті [PERSON], бабусі позивача, відкрилась спадщина на земельну ділянку площею 2,92 гектарів в межах згідно із планом, земельна ділянка розташована на території Єлизаветівської сільської ради Мар'їнського району, Донецької області, пай №814. Земельна ділянка була зареєстрована за померлою бабусею [PERSON], яка заповіла своє спадкове майно позивачу-онучці [PERSON]. У судове засідання позивач з'явилась, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. У судове засідання відповідач не з'явився, з позовними вимогами згоден, про що надав до суду заяву. Суд, дослідивши та оцінивши в сукупності докази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню із таких підстав. 08.12.2008 року [PERSON], про що 10.12.2008 року виконавчим комітетом Єлизаветівської сільської ради Мар'їнського району Донецької області складено відповідний актовий запис № 37, відповідно до свідоцтва про смерть [NUMBER]. [PERSON], померла [INFO] року на підставі рішення виконкому Єлизаветівської сільської ради народних депутатів №111/17-106 від 22.08.2001 року, отримала у приватну власність земельну ділянку загальною площею 2,92 гектарів в межах згідно с планом, земельна ділянка розташована на території Єлизаветівської сільської ради Мар'їнського району, Донецької області, пай №814. Відповідно ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або проголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день проголошення її померлою. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на земельну ділянку площею 4,150 га за кадастровими номерами [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER] розташовану на території Новоукраїнської селищної ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. [PERSON], заповіла своє спадкове майно позивачу-онучці [PERSON], про що склала заповіт 12 серпня 2008 року, зареєстрований в реєстрі за № 214, завірений сільським головою Костенко В.Б. Відповідно до ч.3 та 4 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину. Виникла потреба у визнанні права власності на зазначене спадкове майно, але звернутись до нотаріуса позивач не може по причині пропуску строку для прийняття спадщини передбаченого ст.1270 ЦК України, а тому позивач змушен звернутись з позовною заявою до суду. Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-29 00:00:00

[PERSON] звернулася до Марїнського районного суду Донецької області з позовною заявою про визнання [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням. Відповідач про день та час слухання справи повідомлялася належним чином, в судове засідання не зявилася, тому зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням\~ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. [PERSON] є власником житлового будинку, яка знаходиться за адресою: будинок № 6 по вулиці Шевченко в м. Курахове Марїнського р-ну Донецької області, що підтверджується договором дарування серії НВА №347488 від 28.12.2016 року. Відповідач [PERSON] не проживає у вказаному будинку з жовтня 2017 року. Також у позивача з відповідачем була домовленість щоб він знявся з реєстрації до листопада 2017 року. До сьогоднішнього дня відповідач в загалі відповідач не приймає участі у витратах на утримання сімї позивача та на витрати будинку. Відповідач фактично проживає за іншою адресою. Відповідач не проживає у вказаному житловому приміщенні, підстав для продовження терміну зберігання за ним права користування спірним житловим приміщенням, передбачених\~ст.71 ЖК України\~немає, участі в оплаті комунальних послуг, будинку відповідач не приймають, що свідчить про втрату ними інтересу до спірного житлового приміщення як до свого постійного місця проживання, тому відповідачі підлягають визнанню такими, що втратили право користування житловим приміщенням. У відповідності із\~ст.167 ЖК України\~- у разі вибуття наймача та членів його сімї на постійне місце проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся сімя, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сімї, який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України передбачені спеціальні підстави для визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням власника: у разі відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. За вказаних обставин суд вважає за необхідне відповідача визнати таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: будинок № 6 по вулиці Шевченко в м. Курахове Марїнського р-ну Донецької області.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-20 00:00:00

[PERSON] звернулася до Марїнського районного суду Донецької області з позовною заявою про визнання [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням. У судове засідання з'явився позивач. У судове засідання відповідачі та третя особа не зявились, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. [PERSON] є власником будинку № 63 в с. Побєда, Марїнського району, Донецької області, відповідно до договору купівлі-продажу від 28.04.2001 року, посвідченого державним нотаріусом Марїнської держконтори Донецької області та зареєстрованого в реєстрі за № 691. Позивач вказує, що окрім неї в будинку зареєстрований її колишній чоловік [PERSON]. Рішенням Марїнського районного суду Донецької області від 11.11.2013 року шлюб між [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], розірвано. Позивач вказує, що вона та її колишній чоловік проживають окремо один від одного, не спілкуються. Декілька років тому, він виїхав до Російської Федерації. Відповідно до акта-обстеження (на предмет проживання) від 04.04.2016 року, [PERSON] розлучена з чоловіком [PERSON] з 22.11.2013 року. [PERSON] не проживає в с. Побєда, 63 з 23.03.2013 року. Має іншу сімю. На теперішній час виїхав за межі України. Вказане підтверджують свідки. Позивач просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, оскільки вимушена сплачувати за комунальні послуги, з розрахунку кількості зареєстрованих в будинку осіб, а також позбавлена законного права на розпорядження своїм майном. Самостійно в добровільному порядку відповідач знятись з реєстрації не бажає. Відповідач не проживає в вказаному житловому приміщенні, підстав для продовження терміну зберігання за ним права користування спірним житловим приміщенням, передбачених\~ст.71 ЖК України\~немає, участі в оплаті комунальних послуг, будинку відповідач не приймає, що свідчить про втрату ним інтересу до спірного житлового приміщення як до свого постійного місця проживання, тому відповідач підлягає визнанню таким, що втратив право користування житловим приміщенням. У відповідності із\~ст.167 ЖК України\~- у разі вибуття наймача та членів його сімї на постійне місце проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся сімя, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сімї, який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України передбачені спеціальні підстави для визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням власника: у разі відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. За вказаних обставин суд вважає за необхідне відповідача визнати такими, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: Донецька область, Марїнський район, с. Побєда, буд. 63.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-01 00:00:00

[PERSON] звернулася до Мар'їнського районного суду Донецької області з позовною заявою про визнання [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням. У судове засідання позивач та відповідачі не з'явилися, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. [PERSON] є власником трикімнатної квартири за адресою квартира [ADDRESS], що підтверджується договором купівлі-продажу житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами від 02.08.2006 року, посвідченим приватним нотаріусом Мар'їнського районного нотаріального округу Донецької області Леоновим С. І. та витягом з державного реєстру права власності на нерухоме майно. Позивач вказує, що відповідач по справі [PERSON] є колишнім товаришем, з яким з жовтня 2015 року не підтримує стосунків. Відповідач фактично проживає за іншою адресою. Відповідно до акту депутата виконавчого комітету Курахівської міської ради Мар'їнського району Донецької області від 29.06.2016 року дійсно за адресою [ADDRESS] не мешкає по теперішній час [PERSON]. Відповідач не проживає в вказаному житловому приміщенні, підстав для продовження терміну зберігання за ним права користування спірним житловим приміщенням, передбачених ст.71 ЖК України немає, участі в оплаті комунальних послуг, будинку відповідач не приймає, що свідчить про втрату ним інтересу до спірного житлового приміщення як до свого постійного місця проживання, тому відповідач підлягає визнанню таким, що втратив право користування житловим приміщенням. У відповідності із ст.167 ЖК України - у разі вибуття наймача та членів його сім'ї на постійне місце проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся сім'я, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сімї, який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України передбачені спеціальні підстави для визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням власника: у разі відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. За вказаних обставин суд вважає за необхідне відповідача визнати таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-29 00:00:00

[PERSON] звернулася до Мар'їнського районного суду Донецької області з позовною заявою про визнання [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Відповідач про день та час слухання справи повідомлялася належним чином, в судове засідання не з'явилася, тому зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. [PERSON] є власником житлового будинку [ADDRESS], що підтверджується договором купівлі - продажу серії [NUMBER] від 11.04.1997 року. Позивач вказує, що відповідач по справі [PERSON] є колишня дружина сина, з якою з червня 2014 року позивач не підтримує стосунків. Відповідачка фактично проживає за іншою адресою. Відповідачка не проживає у вказаному житловому приміщенні, підстав для продовження терміну зберігання за ним права користування спірним житловим приміщенням, передбачених ст.71 ЖК України немає, участі в оплаті комунальних послуг, будинку відповідач не приймають, що свідчить про втрату ними інтересу до спірного житлового приміщення як до свого постійного місця проживання, тому відповідачі підлягають визнанню такими, що втратили право користування житловим приміщенням. У відповідності із ст.167 ЖК України - у разі вибуття наймача та членів його сім'ї на постійне місце проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся сім'я, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сімї, який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України передбачені спеціальні підстави для визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням власника: у разі відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. За вказаних обставин суд вважає за необхідне відповідачку визнати такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS].

Outcome: approved