Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-22 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з даним позовом, в якому просить суд визнати відповідача такою, що втратила право користування житловим будинком № 57/1 по вул. Світлій (колишня Воровського) у м. Чугуєві Харківської області. В обґрунтування позову [PERSON] зазначає, що їй належить на праві приватної власності 27/100 частини вказаного будинку на підставі договору дарування. У її частині будинку зареєстрована, але фактично не проживає з 2012 року [PERSON], місце проживання якої на даний час позивачу не відоме, добровільно відповідач з місця реєстрації не знімається. Позивач у судове засідання не зявилася, надала суду заяву про підтримання позовних вимог, зазначивши, що проти винесення заочного рішення не заперечує та просить провести розгляд справи без її участі. Представник Відділу реєстрації місця проживання особи подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, просить суд винести рішення згідно з чинним законодавством. Третя особа [PERSON] проти задоволення позовних вимог не заперечує, від нього до суду також надійшла заява про розгляд справи без його участі. Відповідач у судове засідання повторно не зявилася, причини неявки суду не повідомила, про дату та час розгляду справи повідомлялася своєчасно та належним чином, шляхом направлення судових повісток. Також, відповідач викликалася до суду через оголошення у пресі (випуск газети «Слобідський край» № 9 від 01.02.2018 року) та через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Враховуючи, що відповідно до положень ст. 128 ЦПК України, з опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи, а також те, що позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, а відповідач відзив не подала, наявні всі умови, встановлені ст. 280 ЦПК України, які необхідні для ухвалення заочного рішення. Таким чином, суд вважає за можливе розглядати справу у відсутність сторін за доказами, що містяться в матеріалах справи, при заочному розгляді справи відповідно до положень ст. 281 ЦПК України. Оцінивши письмові докази, що містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. Відповідно до договору дарування від 09.10.2004 року, [PERSON] передано у власність 27/100 частини будинку з відповідною частиною надвірних будівель за адресою: Харківська область, м. Чугуїв, вул. Воровського (нині Світла), буд. 57/1 (а.с. 8). Право власності позивача на відповідну частину вказаного будинку також підтверджується реєстраційним посвідченням бюро технічної інвентаризації за № 2781 від 17.12.2004 року (а.с. 9). У зазначеному будинку зареєстрована [PERSON] (а.с. 16), однак фактично там не проживає з моменту реєстрації - 07.07.2012 року, про що свідчить довідка голови вуличного комітету № 28 «Харківянка» (а.с. 10). Відповідно до\~ст. 71 ЖК України,\~право на житло за відсутнім громадянином зберігається протягом 6 місяців з часу вибуття. Згідно до вимог ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Частиною 2 ст. 405 ЦК України передбачено, що член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст. ст. 317, 319 ЦК України, власникові належить права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України: власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва, та ст. 150 ЖК України, в якій йдеться про те, що громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Згідно\~ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідач не являється членом родини власника будинку, за місцем своєї реєстрації не проживає з 2012 року, житловою площею будинку не користується, житлово-комунальні послуги та витрати на утримання будинку не сплачує, домовленості з позивачем про збереження користування житлом понад строк укладено не було, а тому правових підстав для подальшої її реєстрації у будинку позивача наразі немає, внаслідок чого відповідача необхідно визнати такою, що втратила право користування вищевказаним будинком. Відповідно до ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать витрати, пов'язані з вчиненням процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, повязані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved