Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-12 00:00:00

[PERSON] звернулася до Нікопольського міськрайонного суду з зазначеним позовом посилаючись на наступні обставини. Вона з [PERSON], відповідачем по справі, знаходилась в зареєстрованому шлюбі з 06.02.1999 р. За рішенням Нікопольського міськрайонного суду від 09.12.2005 р. шлюб було розірвано, однак вони в подальшому фактично проживали однією сімєю. 22.12.2008 р. на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Нікопольського нотаріального округу [PERSON] придбали будинок 18-а по пров. Мельничний в м. Нікополі, загальною площею 81,8 кв.м., житловою площею 56,7 кв.м., який знаходиться на земельній ділянці площею 589 кв.м. За зазначеним договором купівлі-продажу 1/2 частина будинку належить їй, друга половина будинку відповідачу по справі. Зараз вона не має можливості користуватися своєю власністю, оскільки відповідач чинить їй перепони та в неї відсутні ключі від дверей. Це відбулось за наслідками фактичного припинення шлюбних відносин між нею та [PERSON] В звязку із зазначеним просить вселити її у спірний будинок. Крім того в звязку з тим, що у неї на утриманні знаходиться їх спільна дитина, син [PERSON], який проживає разом з нею, просить суд визначити порядок користування будинком, виділивши їй з сином кімнати площею 16,1 кв.м. та 15,2 кв.м., відповідачу виділити кімнату площею 25,4 кв.м. Коридор, кухню, ванну кімнату, вбиральню «Б» та спорудження залишити у спільному користуванні. В судовому засіданні позивач, представник позивача на задоволенні позовних вимог наполягали, просили суд їх задовольнити. Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечував, пославшись в своїх поясненнях на те, що позовні вимоги ґрунтуються на неправдивих відомостях, оскільки позивач має інше місце проживання, речей, які б належали [PERSON] в будинку не має та покинула [PERSON] будинок добровільно. Свідок [PERSON] суду пояснила, що знала сімю [PERSON] тривалий час, в цій сімї виникли непорозуміння, однак підтверджує ті обставини, що [PERSON] позбавлена можливості проживати в спірному будинку. Суд вислухавши думку сторін, свідка, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Як встановлено судом та підтверджується поясненнями сторін та матеріалами справи [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі з 06.02.1999 р. по жовтень місяць 2005 р. 09.12.2005 р. за рішенням Нікопольського міськрайонного суду шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. (а.с. 7-8) 16.07.1999 р. народився [PERSON], батьками якого є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 10) 22.12.2008 р. був укладений договір купівлі-продажу будинку 18-а по пров. Мельничний в м. Нікополі, загальною площею 81,8 кв.м., житловою площею 56,7 кв.м., який знаходиться на земельній ділянці площею 589 кв.м., посвідченого приватним нотаріусом Нікопольського нотаріального округу [PERSON] за яким 1/2 частина будинку належить [PERSON] та 1/2 частина будинку належить [PERSON] (а.с.12) Відповідно до ст. 41 Конституції України кожний має право володіти, користуватися й розпоряджатися своєю власністю. Згідно зі ст. 319 ЦК України власник на свій розсуд володіє, користується й розпоряджається приналежним йому майном. За ст. 321 ЦК України право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права або обмежений в його здійсненні, особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і порядку, встановлених законом. Відповідно до ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Згідно ч.1 ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Статтею 55 Конституції України встановлено, що кожна особа має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Згідно ст. 3, 15 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до змісту ст. ст. 11, 15 ЦК України цивільні права і обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у рази їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Під способами захисту суб'єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально - правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення, визнання порушених, оспорюваних прав та вплив на правопорушника. Загальний перелік способів захисту цивільних прав та інтересів передбачений ст. 16 ЦК України. Власник порушеного права може скористатися конкретним способом захисту свого права. Відповідно до вимог статей 11, 27, 60 ЦПК, суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, зобов'язана надати усі наявні у неї докази та довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу. Доказуванню підлягають обставини, що мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких виник спір. Крім того, за нормами міжнародного права, зокрема ст. 1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, «Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як у громадських інтересах і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права». Як вбачається із матеріалів справи та пояснень сторін, позивач не має можливості користуватись належною їй власністю у вигляді 1/2 частини будинку 18-а по пров. Мельничний в м. Нікополі, загальною площею 81,8 кв.м., житловою площею 56,7 кв.м., який знаходиться на земельній ділянці площею 589 кв.м. Цей факт підтверджено поясненнями сторін, свідка які надавалися суду. Тому, на думку суду, позовні вимоги [PERSON] в частині відновлення порушеного права на користування власністю у встановлений законом спосіб, вселенню, підлягає задоволенню. У звязку із задоволенням позовних вимог [PERSON] щодо її вселення в будинок, на думку суду, підлягають задоволенню вимоги щодо встановлення порядку користування зазначеним будинком, оскільки шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано за рішенням суду. Згідно вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх позовних вимог і заперечень. Відповідно до ст. 10 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. [PERSON] наполягала в судовому засіданні на задоволені позовних вимог щодо передачу їй у користування кімнат 1-5, площею 16,1 кв.м. та 1-6, площею 15,2 кв.м. [PERSON] передати у користування кімнату 1-2, площею 25,4 кв.м. Коридор, кухню, ванну кімнату, вбиральню «Б» та спорудження залишити у спільному користуванні. Оскільки [PERSON] не надав суду інших пропозицій щодо порядку користування будинком та враховуючи ті обставини, що спільна дитина [PERSON] та [PERSON], син [PERSON] проживає разом із матірю, [PERSON], суд вважає за можливим задовольнити позовні вимоги в цій частині. В звязку із задоволенням позовних вимог з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved