Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-04 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом, в якому зазначено, що 27.06.2018 року між сторонами укладено два нотаріально посвідченні спадкові договори зареєстровані в реєстрі за №№ 577, 579 відповідно до яких, [PERSON] після своєї смерті передає [PERSON] у власність нерухоме майно, що складається з будівлі магазину з гараж-складом, стіни із вапняних блоків, загальною площею 153,8 кв.м. літ «А», котельня, стіни із черепашника літ. «Б», туалет стіни цегляні літ. «В», будівля магазину загальною площею 21,3 кв.м. літ. «Г», нежитлове приміщення стіни із черепашки, загальною площею 61,4 кв.м. літ. «Д», колодязь трубчастий №1, мостіння І, ІІ розташовані за адресою: [ADDRESS] та земельну ділянку під ним загальною площею 0,0750 га, кадастровий номер 6525083500:01:028:002. Умовами обох договорів, а саме п.п. 10, 10.1, 10.2 Договору реєстраційний номер № 577 та п.п. 10, 10.1, 10.2, 10.3, 10.4 Договору реєстраційний номер № 579 передбачено наступні зобов`язання набувача, а саме сплачувати необхідні платежі з послуг за газопостачання, користування електроенергією, земельний податок, в тому числі комунальні, за користування телефонним зв`язком та інші платежі; здійснювати, поточний ремонт нерухомого майна, ремонтувати та замінювати санітарно-технічні прилади і пристрої, які вийшли з ладу та встановлювати нові; забезпечувати відчужувача необхідною медичною допомогою, надавати згідно з рецептами лікарів належні лікувальні засоби незалежно від їх вартості; забезпечувати відчужувача необхідним харчуванням, одягом. Разом з тим з моменту підписання договорів і до теперішнього часу жодний з вище переліченого пунктів договорів [PERSON] в добровільному порядку не виконується, а саме позивачу не надається жодна допомога, щодо сплати платежів з послуг за газопостачання, користування електроенергією, в тому числі комунальних, за користування телефонним зв`язком та інші платежі; не забезпечуються її витрати на харчування, одяг і лікування. Листами від 01.03.2019 року, від 25.04.2019 року, від 10.06.2019 року, від 20.09.2019 року позивачем ставилось питання, щодо виконання відповідачем умов спадкових договорів щодо її утримання. Однак до теперішнього часу жодних дій спрямованих на їх виконання відповідачем так і не зроблено. З наведених підстав позивач просила суд ухвалити рішення, яким розірвати спадкові договори, укладені між нею та відповідачем 27.06.2018 року, зареєстровані в реєстрі за №№ 577, 579. 26.11.2019 року Цюрупинським районним судом Херсонської області було відкрито загальне позовне провадження в цій справі. Відповідач по справі [PERSON] надала до суду відзив на позовну заяву, у якому позовні вимоги не визнала, на обґрунтування заперечення зазначила, що вона виконує свої обов`язки в повному обсязі. Крім того [PERSON] , жодного разу не зверталася до відповідача з проханням про надання допомоги по веденню господарства, оплати витрати на лікування та харчування, хоча знає місце її проживання, їй відомі засоби зв`язку. При цьому [PERSON] не відмовляється від обов`язків, покладених на неї на підставі спірних спадкових договорів. З наведених підстав просила суд відмовити у задоволенні позовних вимог [PERSON] . Стороною позивача на адресу суду надіслано відповідь на відзив відповідно до якої, позивач не погоджується з відзивом та крім обґрунтування викладеного у позовній заяві зазначила, що з моменту підписання договорів і до теперішнього часу жодний з вище переліченого пунктів спадкових договорів [PERSON] в добровільному порядку не виконано, а саме позивачу та її покійному чоловіку не надавалась жодна допомога, щодо сплати платежів з послуг за газопостачання, користування електроенергією, в тому числі комунальних, за користування телефонним зв`язком та інші платежі; не забезпечуються її витрати на харчування, одяг і лікування також відповідач не вчиняла, жодних дій щодо поховання [PERSON] , який помер [INFO] . Листами від 01.03.2019 року, від 25.04.2019 року, від 10.06.2019 року, від 20.09.2019 року позивачем ставилось питання, щодо виконання відповідачем умов спадкових договорів щодо її утримання. Однак жодних дій спрямованих на їх виконання відповідачем так і не зроблено. Стороною відповідача до суду було надано заперечення на відповідь на відзив відповідно до якого підтримано підстави заперечення позову які були викладені в відзиві на позовну заяву та додатково зазначено, що вказані вимоги про сплату коштів зазначенні у листах 01.03.2019 року, 25.04.2019 року, 10.06.2019 року, та від 20.09.2019 року, невиконання яких стало підставою для звернення позивача до суду є необґрунтованими та такими які не підлягають виконанню, оскільки суперечать умовам договорів, тому вимоги позивача у позові про розірвання спадкових договорів з підстав не виконання вказаних вимог - листів також є необґрунтованими та незаконним. Невиконання набувачем умов спадкового договору є підставою для його розірвання лише за вимогою відчужувача, а тому спірний договір є виконаним в частині відчужувача [PERSON] , оскільки останній на момент звернення до суду з позовом помер, і за життя його не оспорював у зв`язку з чим заявленні позивачкою вимоги підлягають лише розгляду в частині домовленості [PERSON] , та [PERSON] (До анологічного висновку дійшов суд касаційної інстанції при розгляді справи №667/11019/14-ц в ухвалі 09.12.2015 року). В судовому засіданні представник позивача заявлений позов підтримав з наведених в позові підстав, просив суд ухвалити рішення, яким розірвати спадкові договори між сторонами по справі, укладенні 27.06.2019 року між [PERSON] та [PERSON] , посвідчений приватним нотаріусом Олешківського районного нотаріального округи Левківськм І.П., В судовому засіданні [PERSON] підтримала позовні вимоги зазначені в позовній заяві та просила суд їх задовольнити. Крім того зазначила, що відповідачка, вимоги спадкових договорів від 27.06.2018 року в період з червня 2018 року по теперішній час, щодо сплати необхідних платежів за комунальні послуги, забезпечення необхідною медичною допомогою, забезпечувати необхідним харчуванням, одягом не виконувала. Крім того вимоги спадкових договорів від 27.06.2018 року, щодо поховання [PERSON] , не виконала. Організацією поховання займалась позивачка з сином, жодної матеріальної допомоги від відповідача не було, вона була лише присутня на похованні. В спадкових договорах дійсно не визначено обов`язку надання коштів, або допомоги на конкретну суму. Однак позивачка з своїм чоловіком свідомо не визначали фіксовану суму допомоги, оскільки питання стояло про обов`язок відповідача утримувати позивача з чоловіком і ця сума не могла бути конкретно визначеною з урахуванням постійного зростання цін як на харчі з одягом так і на лікування і комунальні послуги. Оскільки відповідач жодного свого зобов`язання не виконала позивачем було поставлено питання, щодо надання відповідних мінімально необхідних коштів для утримання при цьому позивач не зобов`язана була надсилати такі листи, фактично це було попередження. А з урахуванням росту цін то цих коштів ледь вистачить на оплату комунальних послуг та харчування не кажучи вже про лікування та одяг. У подальшому судові засіданні просила проводити за її відсутності. Представник відповідача та відповідач у судовому засіданні позовні вимоги не визнали, посилаючись на обставини, викладені у відзиві, просили суд ухвалити рішення, яким відмовити у задоволенні позову. Крім того відповідач наполягала на тому, що вона виконує умови спадкових договорів, крім того вважає, що саме за спадковими договорами щодо нерухомого майна яке знаходиться у [ADDRESS] , передбачений обов`язок сплачувати комунальні платежі, за які вона платить, що підтверджується квитанціями долученими до матеріалів справи. Заслухавши пояснення сторін та їх представників, свідка, дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить наступних висновків. Судом встановлено, що [PERSON] є власником нерухомого майна розташованого за адресою: [ADDRESS] , та земельної ділянки під ним. Вищевказане майно належить власнику на підставі Договору купівлі - продажу нерухомого майна від 05.12.2017 року. 27.06.2018 року між сторонами укладено два нотаріально посвідченні спадкові договори зареєстровані в реєстрі за №№ 577, 579 відповідно до яких, [PERSON] та її чоловік [PERSON] після їх смерті передають [PERSON] у власність нерухоме майно що складається з будівлі магазину з гараж-складом, стіни із вапняних блоків, загальною площею 153,8 кв.м. літ «А», котельня, стіни із черепашника літ. «Б», туалет стіни цегляні літ. «В», будівля магазину загальною площею 21,3 кв.м. літ. «Г», нежитлове приміщення стіни із черепашки, загальною площею 61,4 кв.м. літ. «Д», колодязь трубчастий №1, мостіння І, ІІ розташовані за адресою: [ADDRESS] та земельну ділянку під ним загальною площею 0,0750 га, кадастровий номер 6525083500:01:028:002. Відповідно до ст.ст. 1302, 1304 ЦК України, одна сторона (набувач) зобов`язується виконувати розпорядження другої сторони (відчужувача) і в разі його смерті набуває право власності на майно відчужувача. Спадковий договір укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, а також державній реєстрації у Спадковому реєстрі в порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України. Згідно із вимогами ст. 1305 ЦК України, набувач у спадковому договорі може бути зобов`язаний вчинити певну дію майнового або немайнового характеру до відкриття спадщини або після її відкриття. Відповідно до ст.ст. 629, 628 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто невиконанням договору. Згідно до умов договорів, а саме п.п. 10, 10.1, 10.2 Договору реєстраційний номер № 577 та п.п. 10, 10.1, 10.2, 10.3, 10.4 Договору реєстраційний номер № 579 передбачено наступні зобов`язання набувача: - сплачувати необхідні платежі з послуг за газопостачання, користування електроенергією, земельний податок, в тому числі комунальні, за користування телефонним зв`язком та інші платежі; - здійснювати, поточний ремонт нерухомого майна, ремонтувати та замінювати санітарно-технічні прилади і пристрої, які вийшли з ладу та встановлювати нові; - забезпечувати відчужувачів необхідною медичною допомогою, надавати згідно з рецептами лікарів належні лікувальні засоби незалежно від їх вартості; - забезпечувати відчужувачів необхідним харчуванням, одягом; - в разі смерті відчужувачів поховати їх на цвинтарі м. Олешки Херсонської області. Разом з тим з моменту підписання договорів і до теперішнього часу жодний з вище переліченого пунктів договорів [PERSON] в добровільному порядку не виконано, а саме позивачу та її покійному чоловіку не надавалась жодна допомога, щодо сплати платежів з послуг за газопостачання, користування електроенергією, в тому числі комунальних, за користування телефонним зв`язком та інші платежі; не забезпечуються її витрати на харчування, одяг і лікування також відповідач не вчиняла, жодних дій щодо поховання [PERSON] , який помер [INFO] , оскільки в спростування цих тверджень відповідачем та її представником не було надано належних та достатніх доказів. До показів свідка зі сторони відповідача [PERSON] , суд відноситься критично оскільки вона є подругою відповідача та її покази побудовані зі слів відповідача. Крім того до матеріалів справи долучено сиди диск відповідачем на якому незрозумілий запис, дата час, місце зйомки, хто в квадрі, та про, що цей запис, у зв`язку цим суд не може прийняти його як належний доказ. Судом встановлено, що листами від 01.03.2019 року, від 25.04.2019 року, від 10.06.2019 року, від 20.09.2019 року позивачем ставилось питання, щодо виконання відповідачем умов спадкових договорів щодо її утримання. Однак жодних дій спрямованих на їх виконання відповідачем так і не зроблено. Посилання сторони відповідача на те, що в спадкових договорах від 27.06.2018 року зазначено, що відповідач мала забезпечувати позивача необхідним харчуванням, одягом, ліками, сплачувати комунальні послуги разом з тим у договорах не вказано конкретну суму такого забезпечення, а в свою чергу в листах від 01.03.2019 року, від 25.04.2019 року, від 10.06.2019 року, від 20.09.2019 року ставилась вимога про необхідність сплати 4000,00 грн. на утримання позивача, що в свою чергу не свідчить про не виконання зі сторони відповідача умов договору спростовується наступним. В спадкових договорах від 27.06.2018 року дійсно не визначено обов`язку надання коштів, або допомоги на конкретну суму оскільки відчужувачі з пояснень позивача свідомо не визначали фіксовану суму допомоги, так як питання стояло про обов`язок набувача утримувати відчужувачів і ця сума не могла бути конкретно визначеною з урахуванням постійного зростання цін, як на харчі з одягом так і на лікування і комунальні послуги, не кажучи вже про поховання. Оскільки відповідач в період з червня 2018 року і по листопад 2019 року та й по теперішній час жодного свого зобов`язання не виконала, позивачем було поставлено питання, щодо надання відповідних мінімально необхідних коштів для утримання при цьому позивач не зобов`язана була надсилати такі листи, фактично це було попередження. На думку суду посилання сторони відповідача на те, що відповідач комунальні платежі мала сплачуватись за будівлі за адресою: [ADDRESS] , не відповідають дійсності, оскільки по - перше відповідач мала оплачувати саме комунальні витрати які несли відчужувані і якими вони користувались де разом (або окремо) проживали і де позивач продовжує проживати, а саме за адресою: [ADDRESS] . По - друге приміщення за адресою: [ADDRESS] здаються відповідачем в оренду, що було підтверджено відповідачкою під час судового засідання, крім того там тримає магазин сама відповідач. Відповідно вони користуються комунальними послугами та надають кошти на їх сплату. Відчужувачі жодними комунальними послугами за місцем розташуванням нежитлових будівель за адресою: [ADDRESS] не користувались. Суд не погоджується з доводами відповідача та її представника с приводу того, що чоловік позивача помер, а тому на їх думку відповідач набула право власності на частку померлого, що до аналогічного висновку дійшов суд касаційної інстанції при розгляді справи №667/11019/14-ц в ухвалі 09.12.2015 року, оскільки правовідносини у зазначеній справі та у справі, яка розглядається, не є подібними, з огляду на те, що всі спадкові договори є різними за своїм змістом, відповідно різними є їх умови, різними є обставини щодо їхнього виконання у кожній конкретній справі. А спадкові договори які оскаржуються передбачають набуття права власності на майно зазначене у даних договорах за умови їх виконання, та після смерті обох відчужувачів, саме ключові слова «смерті обох відчужувачів», в договорі не конкретизовано, що після смерті кожного з відчужувачів, у зв`язку з чим на думку суду до набувача могло перейти майно за договорами лише після смерті саме двох відчужувачів. Судом встановлено, що після смерті [PERSON] , єдиним спадкоємцем хто прийняв спадщину є позивач у зв`язку із чим приватним нотаріусом Олешківсвького районного нотаріального округу заведено спадкову справу 14/2019 від 14.05.2019 року, що також підтверджується відповідною спадковою справою. Також відповідач, жодних дій щодо прийняття спадщини після смерті [PERSON] не вчиняла та жодних заяв, щодо прийняття спадщини не писала. Посилання сторони відповідача на те, що в період з 2018 року і по теперішній час до неї ніхто не звертався за отримання допомоги та позивач якимось чином ухилялась від отримання такої допомоги, є безпідставними, оскільки спадковими договорами не передбачено обов`язок та механізм звернення відчужувачів до набувача для отримання такої допомоги, а передбачено прямий обов`язок утримувати відчужувачів, що не робилось відповідачем та доказів протилежного не надано. Крім того у разі ухилення відчужувачів від отримання допомоги, відповідач відповідно до вимог частини першої статті 537 ЦК України мала можливість сплачувати можливі витрат на утримання відчужувачів шляхом внесення грошових коштів у депозит нотаріуса, нотаріальної контори, якщо не знала яким чином виконати договірні зобов`язання. Для визначення такої суми відповідач мала можливість скористатись встановленим у державі прожитковим мінімум на особу відповідного віку, передбачені Законами «Про державний бюджет України» на відповідні роки. Відповідачем суду не надано належних та допустимих доказів на підтвердження виконання нею розпоряджень зазначених у спадкових договорах (в матеріалах справи відсутні дані, що свідчать про протилежне). Суд також враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. З урахуванням характеру невиконання відповідачем обов`язків за вказаними спадковими договорами яке є систематичним, а наявність укладених договорів позбавляє позивача, за рахунок приналежного їй майна, реалізувати свої права на це майно, суд вважає, за необхідне розірвати спадкові договори з підстав невиконання відповідачкою покладених на неї обов`язків, передбачених спадковим договором. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved