Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-04 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до Великоберезовицької селищної ради Тернопільського району Тернопільської області, [PERSON] міської ради, третя особа Гаражний кооператив «ЛАДА» про визнання права власності на будівельні матеріали та конструктивні елементи, що були використані в процесі будівництва житлового будинку під літерою «А» загальною площею 148,1 кв.м., житловою площею 62,8 кв.м. з господарськими спорудами, що знаходиться за адресою вул. Миру, 51, селище [PERSON], Тернопільського району Тернопільської області, а також про визнання права власності на гараж № 38 площею 42,4 кв.м. в гаражному кооперативі «Лада» по вул. Козацька в м. Тернополі, в порядку спадкування за законом після померлого 13 листопада 2016 року батька [PERSON]. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначає, що є спадкоємцем після померлого батька [PERSON] і прийняла спадщину, однак нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки було виявлено, що реєстрація житлового будинку в бюро не проведена, а гараж, згідно даних ТзОВ «Міське бюро технічної інвентаризації» не був зареєстрований за [PERSON] Представник позивач [PERSON] адвокат [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав викладених у позовній заяві та просить суд їх задовольнити. Представник Великоберезовицької селищної ради Тернопільського району Тернопільської області в судове засідання не зявився із невідомих на те суду причин, хоча про місце, день та час розгляду справи був повідомлений належним чином. Представник відповідача [PERSON] міської ради [PERSON] в судовому засіданні, частково заперечила щодо задоволення позову та просить суд відмовити в задоволенні позову в частині позовних вимог щодо визнання права власності на гараж №38 в гаражному кооперативі «Лада», оскільки для набуття права власності на даний гараж, Спадкодавець повинен був здійснити визначені законодавством дії та зареєструвати право власності, так як право власності на таке майно у члена кооперативу виникає з моменту державної реєстрації цього права. Щодо задоволення решти позовних вимог не заперечила. Представник третьої особи Гаражний кооператив «ЛАДА», в судове засідання не зявився, однак подав суду заяву про слухання справи у його відсутності, щодо задоволення позову не заперечує. Дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, суд встановив наступні обставини справи. 13 листопада 2016 року помер батько позивача [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ИД № 213467, виданим 14 листопада 2016 року Великоберезовицькою селищною радою Тернопільського району Тернопільської області, актовий запис №67. Після смерті [PERSON], відкрилась спадщина до складу якої входить, окрім земельних ділянок, житловий будинок 2009 року побудови, загальною площею 148,1 кв.м., житловою площею 62,8 кв.м. з господарськими спорудами, що знаходиться за адресою: вул. Миру, 51, с. Велика Березовиця, Тернопільського району Тернопільської області, та гараж № 38 площею 42,4 кв.м. в гаражному кооперативі «Лада», 1991 року побудови, що знаходиться по Козацька в м. Тернополі. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). У відповідності до ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно довідки № 4400 від 15 липня 2017 року, виданою Великоберезовицькою селищною радою Тернопільського району Тернопільської області, померлий [PERSON] постійно проживав та перебував на реєстраційному обліку за адресою: вул. Вишнева, 6, с. Велика Березовиця, Тернопільський район Тернопільська область. Разом з тим за вказаною адресою на день смерті були зареєстровані, проживали і зареєстровані по даний час: дружина [PERSON], [INFO], донька [PERSON], [INFO], син [PERSON], [INFO] [PERSON] районною державною нотаріальною конторою, після смерті [PERSON] заведена спадкова справа за № 125/2017. Інші спадкоємці, згідно ст. 1261 ЦК України дружина померлого [PERSON] та син [PERSON] від прийняття спадщини відмовилися протягом установленого шестимісячного строку, про що подали відповідні заяви № 411 від 21 березня 2017 року та № 534 від 07 квітня 2017 року. Таким чином, судом встановлено, що позивач [PERSON] є єдиним спадкоємцем першої черги спадкового майна, відмови від прийняття спадщини не заявляла, а звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. 06 липня 2017 року [PERSON] госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації на замовлення позивача виготовлено технічний паспорт на житловий будинок № 51 по вул. Миру в селищі Велика Березовиця, Тернопільського району Тернопільської області, у якому вказана характеристика будинку, господарських будівель та споруд. Відповідно до експлікації приміщень до плану вказаного житлового будинку під літерою «А» загальна площа приміщень становить 148,1 кв.м., житлова площа 62,8 кв.м. У зазначеному технічному паспорті вказано, що спірний житловий будинок з господарськими спорудами побудовано самовільно. Водночас, згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 28 липня 2017 року, зареєстрованого в реєстрі за № 833 та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 28 липня 2017 року № 93103850 вбачається, що вищезазначений житловий будинок побудовано на земельній ділянці площею 0,0999 га.. кадастровий номер 6125255200:02:002:0840, цільове призначення якої для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка належала померлому [PERSON] Також, спадкодавцем [PERSON] будівництво спірного житлового будинку здійснювалося згідно рішення Великоберезовицької селищної ради народних депутатів Тернопільського району від 03 березня 1993 «Про виділення земельної ділянки та надання дозволу на будівництво житлового будинку гр. [PERSON]», будівельного паспорту на забудову земельної ділянки індивідуального забудовника [PERSON] від 13 грудня 1993 року. Зі змісту інформаційних довідок ТРГБТІ від 07 липня 2017 року за вих. № 671 та № 672 вбачається, що по обліку бюро станом на 06 липня 2017 року, будинковолодіння № 51 по вул. Миру в смт. Велика Березовиця рахується за [PERSON], за матеріалами бюро станом на 01 січня 2013 року, державна реєстрація права власності на вказаний житловий будинок за спадкодавцем в бюро не проведена. Також, згідно довідки гаражного кооперативу «Лада» від 27 липня 2017 року, [PERSON] є власником гаража № 38 в гаражному кооперативі «Лада» по вул. Козацька в м. Тернопіль. 15 травня 2017 року, ТзОВ «Міське бюро технічної інвентаризації» на гараж № 38 в гаражному кооперативі «Лада» по вул. Козацька в м. Тернопіль виготовлено технічний паспорт, згідно експлікації до плану гаража загальна площа приміщень по внутрішньому обміру 42,4 кв.м. Згідно зазначеного технічного паспорту на гараж № 38 в гаражному кооперативі «Лада» по вул. Козацька в м. Тернопіль та довідки від 04 вересня 2017 року, виданої гаражним кооперативом «Лада», гараж № 38 побудований 1991 року. Відповідно до довідки ТзОВ «Міське бюро технічної інвентаризації», згідно обліку технічної інвентаризації станом на 29 грудня 2012 року, державна реєстрація вказаного гаража за гр. [PERSON] не проведена. При цьому, до 05 серпня 1992 року не існувало нормативного документа, який би вимагав обов'язкове введення об'єктів будівництва в експлуатацію. Лише після прийняття Постанови Кабінету Міністрів України 05.08.1992 № 449, якою було затверджено «Положення про порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів державного замовлення», стало обов'язковим для забудовників введення всіх новопобудованих споруд в експлуатацію (Постанова втратила чинність 30.12.2004). Документом, що засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05 серпня 1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, господарських будівель та споруд вимогам законодавства, будівельним нормам і правилам є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації. Маючи намір отримати свідоцтво про право на спадщину за законом позивач [PERSON] звернулася до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на вказану частину спадкового майна. Однак, державним нотаріусом [PERSON] районної державної нотаріальної контори 27 липня 2017 року винесено постанову за вих. № 1830/02-14 про відмову у вчиненні нотаріальної дії видачі [PERSON] свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька [PERSON] на вищезазначене спадкове майно у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на ім'я померлого та державної реєстрації речових прав на нього. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. У відповідності до ст. 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. До завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна). Відповідно до п. 15 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07 лютого 2015 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» до завершення будівництва (створення) майна, а якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, то до моменту прийняття його до експлуатації, або якщо право власності на таке нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, то до моменту державної реєстрації право власності на новостворене майно та об'єкт незавершеного будівництва не виникає (стаття 331 ЦК). У зв'язку із цим до виникнення права власності на таке майно право власності існує лише на матеріали, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення) майна. Власник майна як це передбачає ст. 392 ЦК України може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. З приписів ч. 1 ст. 5 ЦПК України вбачається, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Пунктом 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України визначено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. При цьому, відповідно до ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року №1952-IV рішення суду, що набрало законної сили є однією з підстав для реєстрації права власності на об'єкт нерухомого майна. Зважаючи на викладене та враховуючи, що позивач не має можливості реалізувати свої спадкові права в нотаріальному порядку, оскільки спадкодавець не отримав за життя правовстановлюючий документ на належне майно та не здійснив державної реєстрації свого права власності, таким чином позивач змушена звертатись в суд за захистом своїх невизнаних прав. Таким чином, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, оскільки зазначені позивачем обставини унеможливлюють іншим способом захистити її права та інтереси, тому слід визнати за [PERSON] право власності на будівельні матеріали і конструктивні елементи, що були використані в процесі будівництва житлового будинку під літерою «А» загальною площею 148,1 кв.м., житловою площею 62,8 кв.м. з господарськими спорудами, згідно даних технічного паспорту, що знаходиться за адресою: вул. Миру, 51, селище [PERSON], Тернопільський район Тернопільська область та право власності на гараж №38 площею 42,4 кв.м. в гаражному кооперативі «Лада» по вул. Козацька в м. Тернопіль, згідно даних технічного паспорту, в порядку спадкування за законом, після померлого 13 листопада 2016 року батька [PERSON]. На підставі наведеного,

Outcome: approved