Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-05 00:00:00

[PERSON] звернулася до Старобільського районного суду Луганської області з позовом до [PERSON] , третя особа: Служба у справах дітей Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування позову зазначено, що вона перебувала у шлюбі з [PERSON] 13 листопада 2008 року шлюб між ними було розірвано. Від шлюбу мають спільну донечку [PERSON] , [INFO] . Дитина з народження проживає разом з нею, в свою чергу батько дитини практично з народження [PERSON] матеріальної допомоги на утримання дитини не надавав, у зв`язку із чим вона була вимушена поставити питання про стягнення аліментів в судовому порядку. Наразі вона з дитиною проживає тривалий час в місті Києві за адресою: [ADDRESS] . 22 березня 2018 року Дарницьким районним судом міста Києва з відповідача на її користь було стягнуто аліменти на утримання [PERSON] . Проте, відповідач свої зобов`язання з матеріального утримання дитини не виконує, аліменти не сплачує, таким чином вона знаходиться в скрутному матеріальному становищі. В свою чергу, вона є працевлаштованою з 13 червня 2018 року у фізичної особи- підприємця [PERSON] , проте отримуваних коштів не достатньо для утримання дитини, матеріальну допомогу для онуки частково надають її батьки. З 06 серпня 2011 року вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] . Рішенням Старобільського районного суду Луганської області шлюб між ними було розірвано. Батько дитини участі у вихованні, утриманні, розвитку [PERSON] не приймає, дитина знаходяться на її (позивача) утриманні, її вихованням та розвитком займається виключно позивач, тобто батько самоусунувся від виховання спільної доньки. Вважає, що вона сумлінно виконує покладені на неї обов`язки по утриманню та вихованню [PERSON] , а ухилення (самоусунення) батька від участі у житті дитини порушує право на нормальний духовний розвиток та розвиток особистості, оскільки нормальнім розвитком є такий, в якому беруть участь батьки, якщо інше не встановлено судом. [PERSON] взагалі батька ніколи не бачила та не знає, як свого рідного батька. Дитина навчається в шостому класі Ліцею № 303 суспільно-природного профілю, має гарні результати в навчанні. Всіма процесами пов`язаними із навчанням [PERSON] , опікується особисто мати, батько дитини успіхами доньки жодного дня не цікавився. Відповідача не існувало та не існує в житті дитини. Окрім того, у зв`язку із невиконанням батьківських обов`язків з боку відповідача та з метою реалізації прав дитини, зокрема права на відпочинок та побачення із близькими, родичами, бабусею та дідусем вона зверталась до Старобільського районного суду Луганської області з позовом про надання права на виїзд дитини за кордон без дозволу батька. Судом було ухвалено рішення про часткове задоволення вказаних позовних вимог строком на 3 (три) роки. У зв`язку з наведеним просить суд позбавити батьківських прав відповідача [PERSON] по відношенню до його доньки [PERSON] , [INFO] . В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилась, надала суду заяву, в якій просила розглянути справу у її відсутності, позовні вимоги підтримала, не заперечує проти заочного розгляду справи Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце слухання справи був повідомлений своєчасно та належним чином шляхом розміщення оголошення про судовий виклик на офіційному веб-сайті судової влади України, причини неявки суду відповідач не повідомив. Відзив на позов надано не було. Тому суд зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Представник третьої особи - Служба у справах дітей Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації в судове засідання не з`явився, надав письмову заяву, в якій просив розглядати справу без участі представника третьої особи та надав висновок про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача [PERSON] по відношенню до його доньки [PERSON] , [INFO] . 06 листопада 2019 року постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, встановивши на їх підставі фактичні обставини, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі з огляду на наступне. У судовому засіданні встановлено, підтверджується матеріалами справи та не заперечувалося сторонами по справі, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. 13 листопада 2008 року шлюб між ними було розірвано, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу, актовий запис № 363 від, місце реєстрації: відділ реєстрації актів цивільного стану Антрацитівського міськрайонного управління юстиції Луганської області. Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] . Позивач [PERSON] разом з дитиною проживає за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копіями довідок про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи. Судовим наказом Дарницького районного суду міста Києва від 22.03.2018 року було стягнуто з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини [PERSON] . Згідно довідки про неотримання аліментів, наданої Дарницьким РВДВС міста Київ ГТУЮ у місті Києві 18.01.2019 року, в матеріалах виконавчого провадження відсутні відомості про отримання аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання доньки [PERSON] . Згідно довідки № 63 від 27.11.2018 року, [PERSON] працює у фізичної особи - підприємця [PERSON] на посаді вихователя з 13 червня 2018 року. З 06 серпня 2011 року позивач перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] . Рішенням Старобільського районного суду Луганської області від 13.12.2017 року шлюб між нами було розірвано. Згідно довідки № 207 від 26.11.2018 року, [PERSON] навчається в шостому класі ліцею № 303 суспільно-природного профілю м. Києва. Рішенням Старобільського районного суду Луганської області від 10.08.2015 року надано дозвіл малолітній [PERSON] на тимчасові виїзди за межі України (до країн ближнього та дальнього зарубіжжя) з метою відпочинку з обов`язковим поверненням на територію України строком на 3 (три) роки у супроводі матері [PERSON] або уповноваженої нею особи без згоди та супроводу батька дитини [PERSON] . Згідно акту обстеження житлово-побутових умов проживання дитини від 08.08.2019 року, малолітня [PERSON] разом з матір`ю проживає за адресою: [ADDRESS] , для неї створені належні умови для проживання, відпочинку, навчання та розвитку. Відповідно до висновку службиу справах дітей Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] у відношенні його малолітньої доньки [PERSON] від 03.09.2019 року № 101-8002/02, діючи виключно в інтересах дитини, орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] у відношенні доньки [PERSON] , [INFO] . Таким чином, з досліджених в судовому засіданні фактичних обставин справи судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу ухилення відповідачем від виконання батьківських обов`язків по вихованню та утриманню своєї неповнолітньої доньки. Вказані правовідносини регулюються нормами Конвенції про права дитини, Сімейного кодексу України та Закону України «Про охорону дитинства». Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, що була ратифікована Постановою Верховної Ради України N 789-XII від 27.02.1991 року, Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. У Принципі 6 Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року зазначено, що дитина для повного та гармонічного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона повинна зростати у піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, в атмосфері любові, моральної та матеріальної забезпеченості. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. З вищенаведених письмових доказів, судом вбачається, що [PERSON] не піклується про фізичний і духовний розвиток своєї дитини, не займається її навчанням, підготовкою до самостійного життя, зокрема: не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не виявляє інтересу до її внутрішнього світу; не створює умов для отримання нею освіти. З огляду на зазначене, суд приходить до висновку про те, що [PERSON] повністю ухилився від виконання батьківських обов`язків по вихованню та утриманню своєї неповнолітньої доньки [PERSON] , суд вважає, що [PERSON] слід позбавити батьківських прав стосовно його неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . За таких обставин суд вважає, що факти, викладені позивачем у позовній заяві в обґрунтування позовних вимог знайшли своє підтвердження в ході судового засідання, є достовірними та обґрунтованими, підтверджені належними та допустимими доказами, сумніву у суду не викликають і вважаються судом доведеними, у зв`язку з чим позов [PERSON] до [PERSON] , третя особа: Служба у справах дітей Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації про позбавлення батьківських прав підлягає задоволенню. На підставі ст. 164 СК України,

Outcome: approved