Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-13 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 12 жовтня 1985 року вона з відповідачем зареєстрували шлюб у Марківській сільській раді Богородчанського району Івано-Франківської області, актовий запис № 21. В шлюбі у них народилося троє дітей, які на даний час повнолітні. З 2013 року вони разом не проживають, тому перебування у зареєстрованому шлюбі, який існує формально, суперечить її інтересам. Ухвалою від 10 лютого 2020 року відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено за правилами загального позовного провадження до підготовчого засідання. Ухвалою від 10 березня 2020 року закрито підготовче провадження, призначено справу до судового розгляду по суті. В поданій суду заяві позивач позовні вимоги підтримала, просить розгляд справи здійснювати за її відсутності та позов задовольнити. Не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст. 280-283 ЦПК України. Відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, встановивши обставини справи та відповідні до них правовідносини, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 12 жовтня 1985 року в Марківській сільській раді Богородчанського району Івано-Франківської області, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис за № 21. В шлюбі у них народилося троє дітей, які на даний час досягли повноліття. З 2013 року сторони припинили спільне проживання та шлюбні відносини, шлюб існує формально. Відповідно до ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. В ст.7 СК України зазначено, що сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. Згідно ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до вимог ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Згідно ч. 3 ч. 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З огляду на встановлені судом обставини справи, а також норми, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов до висновку про підставність позовних вимог позивача щодо розірвання шлюбу, оскільки сторони разом не проживають та не підтримують сімейно-шлюбних стосунків. Обов`язки чоловіка та дружини зі спільного піклування про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги припинені. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За таких умов подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача та моральним засадам суспільства. На підставі ст.ст. 110,112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved