Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-07 00:00:00

[PERSON] звернулася до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовною заявою до [PERSON] , треті особи [PERSON] , [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що вона разом з [PERSON] і [PERSON] є власниками житлового приміщення, розташованого за адресою: [ADDRESS] . У вищезазначеній квартирі разом з нею зареєстрована відповідач [PERSON] , яка є її племінницею. Відповідач [PERSON] в зазначеній квартирі не проживає понад один рік і відсутня без поважних причин. Вона переїхала на постійне проживання до Російської Федерації, де має місце реєстрації. Відповідач не сплачує комунальні платежі та не бере участі в утриманні житла, добровільно не бажає знятися з реєстрації. Наявність реєстрації відповідача у квартирі порушує її права та інтереси, як співвласника квартири, оскільки створює перешкоди у здійсненні нею права користування і розпорядження вказаною квартирою. Оскільки відповідач [PERSON] відсутня за місцем реєстрації більше ніж один рік, то втратила право користування вказаною квартирою. Просила суд визнати [PERSON] , [INFO] , такою, що втратила право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: [ADDRESS] . Позивач [PERSON] в судовому засіданні підтримала позовні вимоги у повному обсязі, просила їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Додатково суду пояснила, що її племінниця [PERSON] була зареєстрована в [ADDRESS] , у зв`язку з тим, що потребувала прописки для працевлаштування. Після реєстрації у квартирі відповідач жила в ній приблизно 2 тижні. Вже 3 роки відповідач не живе у вказаній квартирі, оскільки виїхала на територію Російської Федерації та отримала там громадянство. Відповідач має житло в Російській Федерації. Її речі відсутні у спірній квартирі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про день, час і місце судового засідання справи повідомлялася належним чином, що підтверджується матеріалами справи. Причини неявки суду не повідомила, заяви про розгляд справи у її відсутність не надходило. Своїм правом на подачу відзиву не скористалася. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні підтримав позовні вимоги. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явився, про день, час і місце судового засідання справи повідомлявся належним чином, що підтверджується матеріалами справи. Причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи у його відсутність не надходило. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона знайома з [PERSON] і [PERSON] , з якими має сусідські стосунки. В квартирі [ADDRESS] , була прописана, але не проживала племінниця [PERSON] . У вказаній квартирі живуть [PERSON] та [PERSON] . Вона була в їх квартирі, але нікого іншого, крім сусідів не бачила. Речей племінниці [PERSON] в квартирі немає. Їй невідомо, куди поїхала племінниця. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона знайома із сусідами [PERSON] і [PERSON] . Вони живуть вдвох у квартирі [ADDRESS] . Більше ніхто з ними не проживає. Іноді до них приїздить син. 28.09.2020 року судом постановлено ухвалу про прийняття до розгляду позовної заяви, відкрито провадження у справі і призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження. 08.12.2020 року судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Вислухавши пояснення позивача та третьої особи, свідчення свідків, вивчивши позовну заяву та дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступне. Квартира, розташована за адресою: [ADDRESS] , на праві спільної часткової власності належить [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] , виданого 17.05.2007 року Управлінням житлово-комунального господарства міськради на підставі розпорядження (наказу) від 17.05.2007 року №104, копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 22.10.2007 року №16369994, виданого Комунального підприємства «Сєвєродонецьке бюро технічної інвентаризації», та копією реєстраційного надпису Комунального підприємства «Сєвєродонецьке бюро технічної інвентаризації» від 22.10.2007 року. Відповідно до копії довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 15.09.2020 року №14121, виданих відділом адміністративних послуг Центру надання адміністративних послуг у м. Сєвєродонецьку Військово-цивільної адміністрації міста Сєвєродонецьк Луганської області, [PERSON] зареєстрована з 18.04.2017 року за адресою: [ADDRESS] . Згідно з копією домової книги для реєстрації громадян, що проживають за адресою: [ADDRESS] , за вказаною адресою зареєстрована [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно з ст. 47 Конституції України кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав і основних свобод людини, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Частиною 1 статті 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. В силу ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 405 ЦК України передбачено, що члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою, а також інших документів, які свідчать про припинення підстав на право користування житловим приміщенням. Згідно з правовою позицією Постанови Верховного суду України від 16.01.2012 року по справі №6-57цс11 за позовом про усунення перешкод у користуванні власністю у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред`явивши разом з тим одну з таких вимог: про позбавлення права власності на житлове приміщення; про позбавлення права користування житловим приміщенням; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою. Також суд враховує роз`яснення, надані Пленумом Верховного Суду України у пункті 11 постанови «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» №2 від 12.04.1985 року. Зокрема, в тій частині, що на ствердження вибуття суд може брати до уваги будь-які фактичні дані, які свідчать про обрання стороною іншого постійного місця проживання (повідомлення про це в листах, розписка, переадресовка кореспонденції, утворення сім`ї в іншому місці, перевезення майна в інше жиле приміщення, виїзд в інший населений пункт, укладення трудового договору на невизначений строк тощо). Судом встановлено, що відповідач [PERSON] дійсно не проживає у спірній квартирі, оскільки виїхала на постійне проживання до Російської Федерації та отримала там громадянство, що підтверджується поясненнями позивача [PERSON] , наданими у судовому засіданні. Непроживання відповідача у спірній квартирі понад один рік підтверджується свідченнями свідків [PERSON] та [PERSON] , які підтвердили, що їх сусіди [PERSON] і [PERSON] одні мешкають у квартирі, розташованій за адресою: [ADDRESS] . Крім того, свідок [PERSON] пояснила, що в квартирі сусідів [PERSON] була прописана, але не проживала племінниця [PERSON] . У матеріалах справи відсутні докази на підтвердження того, що позивач або треті особи перешкоджали проживанню відповідача в спірній квартирі. Отже в судовому засіданні було встановлено, що відповідач [PERSON] не проживає без поважних причин понад один рік у спірній квартирі, власниками якої є [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , а тому вона втратила право користування цим житлом. Аналізуючи свідчення свідків, враховуючи обставини, встановлені у судовому засіданні у сукупності з наданими доказами, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] обґрунтовані та підлягають задоволенню, оскільки у зазначеному випадку саме такий спосіб захисту дає можливість реального усунення порушення права власності. Згідно із ч. 1, 3 ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь держави судові витрати у сумі 840 грн. 80 коп., оскільки позивач звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду з позовом з урахуванням положень п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Outcome: approved