Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-21 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом. В обґрунтування заявленого позову посилається на те, що 14 липня 2012 року вони з відповідачем по справі уклали шлюб, який зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану Луцького міського управління юстиції Волинської області (актовий запис № 612). За час перебування у шлюбі в них народилась одна дитина: дочка - [PERSON], [INFO]. На даний час донька [PERSON] знаходиться на її утриманні. Відповідач не приймає участі у вихованні та не надає матеріальної допомоги на дитину, хоча спроможний надавати матеріальну допомогу дитині. На даний час, вона перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років, а тому має право на утримання від чоловіка [PERSON]. Відповідач працює на посаді укладальника-пакувальника на підприємстві ТзОВ «Модерн-Експо». Як вбачається з довідки № МЕ-00000263 від 27.03.2014 року відповідачем [PERSON] за період з 01.01.2013 року по 31.12.2013 року отримано заробітну плату в розмірі 36203,40 грн. Вважає, що відповідач є матеріально забезпечений та спроможний надавати аліменти на утримання дочки [PERSON] в розмірі - 1/4 частки від всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Крім того, вважає, що [PERSON] спроможний в порядку ст. 84 СК України надавати матеріальну допомогу на її утримання в розмірі 500,00 грн. щомісячно до досягнення дитиною [PERSON] трьох років. Просить стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини: дочки - [PERSON] - [INFO], в розмірі 1/3 частини всіх видів доходів щомісячно, але не менше ніж 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати звернення з позовом до суду та до досягнення дитиною повноліття. Стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на її утримання в розмірі 500, 00 грн. щомісячно до досягнення дитиною [PERSON] - [INFO], трьох років. Позивач в судове засідання не з'явилася, про дату, час і місце судового розгляду справи повідомлялася належним чином. Про причини своєї неявки до суду не повідомила, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Заявлений позов підтримує повністю. Не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час і місце судового розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомляв, від нього до суду не надходило заяви про розгляд справи у його відсутності. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлений позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Щодо позовної вимоги про стягнення аліментів на користь [PERSON] аліментів на утримання неповнолітньої дитини дочки - [PERSON] - [INFO], в розмірі 1/3 частини всіх видів доходів щомісячно, але не менше ніж 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати звернення з позовом до суду та до досягнення дитиною повноліття, то вона підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно ч. 1-2 ст. 181 Сімейного кодексу України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2 ст.183 Сімейного кодексу України, якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 183 Сімейного Кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Судом при розгляді справи встановлено, що [PERSON] являється батьком [PERSON] - [INFO] (а.с. 10). Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Також судом встановлено, що відповідач [PERSON] працює, має постійний дохід, його дохід є регулярним, спроможний сплачувати аліменти на утримання дитини в розмірі 1/3 частки з усіх видів доходу (заробітку) відповідача, але не менше 30 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. Судом при розгляді справи встановлено, що [PERSON] не надає [PERSON] коштів на утримання дитини. При цьому матеріальне становище платника аліментів та його реальна спроможність сплачувати аліменти, його повна працездатність, вік, позволяють сплачувати аліменти в розмірі 1/3 частки з усіх видів доходу (заробітку) відповідача, але не менше 30 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. Приймаючи до уваги викладене та враховуючи матеріальне становище відповідача та його реальну спроможність сплачувати аліменти, його вік, повну працездатність, а також звичайні потреби неповнолітніх дитини. А також те, що будучи батьком дитини, відповідач не надає позивачу матеріальної допомоги на її утримання, що ставить позивача у важке матеріальне становище та залежність від відповідача щодо утримання дитини. А тому за таких обставин, суд приходить до висновку про задоволення позову та стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання дитини в розмірі 1/3 частки з усіх видів доходу (заробітку) відповідача, але не менше 30 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 25.04.2014 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Щодо позовної вимоги про стягнення аліментів на утримання [PERSON] в розмірі 500 гривень щомісячно до досягнення дитиною трьох років, то вона підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч. 2 ст. 84 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2012 рік» прожитковий мінімум на одну особу з розрахунку на місяць з 01 липня - 1044 гривні. Судом при розгляді справи встановлено, що з позивачем проживає малолітня [PERSON], за якою вона здійснює догляд, перебуваючи у декретній відпустці до досягнення нею трирічного віку. Проте [PERSON] не надає [PERSON] грошових коштів на її утримання, при цьому відповідач може утримувати позивача, так як матеріальне становище платника аліментів та його реальна спроможність сплачувати аліменти, його повна працездатність, молодий вік, позволяють сплачувати аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 гривень на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років. Приймаючи до уваги викладене та враховуючи матеріальне становище відповідача та його реальну спроможність сплачувати аліменти, його молодий вік, повну працездатність, а також звичайні потреби неповнолітньої дитини. А також те, відповідач не надає позивачу матеріальної допомоги на її утримання, що ставить позивача у скрутне матеріальне становище та залежність від відповідача. А тому за таких обставин, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову. Відповідно до ст. 367 ЦПК України суд, вважає можливим допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Судом при розгляді справи встановлено, що [PERSON] як позивач по справі звільнена від сплати судового збору відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» при подачі позовної заяви про стягнення аліментів. Відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 80 ЦПК України ціна позову визначається у позовах про стягнення аліментів - сукупністю всіх виплат, але не більше ніж за шість місяців. Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року № 3674-VІ передбачено, що при зверненні до суду із позовною заявою майнового характеру, сплачується ставка судового збору в розмірі 1 % від ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати, що в гривневому еквіваленті становить становить 243,60- 3 654 гривень. Судом при рзгляді справи встановлено, що позивачем при зверненні до суду з позовом заявлено дві позовних вимоги майного характеру. При цьому мінімальний розмір судовго збору становить 243,60 гривень. А тому підлягає стягненню з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 487,20 гривень. Приймаючи до уваги викладене та враховуючи, що позивач звільнена від сплати судового збору, тому він стягується з відповідача в дохід держави. При цьому мінімальний розмір судового збору з позову майнового характеру становить 487,20 гривень. А тому за таких обставин, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь держави судового збору в сумі 487,20 гривень.

Outcome: approved