Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-27 00:00:00

[PERSON] звернулася до Автозаводського районного суду м. Кременчука з позовом до [PERSON] про захист прав споживачів, розірвання договору підряду і відшкодування шкоди. Позивач свої вимоги обгрунтувала тим, що 15.06.2013 року між нею та [PERSON] було укладено договір побутового підряду на виготовлення меблевих виробів, відповідно до якого відповідач зобов'язався виготовити і встановити шафу-купе протягом 28 робочих днів з моменту підписання договору. На виконання умов договору вона сплатила відповідачу завдаток в розмірі 5500 грн. У зв'язку з недобросовісним ставленням відповідача до взятих на себе обов'язків за договором, вона не отримала необхідні послуги, а саме отримала лише частину замовлення - каркас з полицями. На її неодноразові звернення [PERSON] не виконав замовлені послуги в повному обсязі. Вважає, що діями відповідача їй завдано як матеріальну так і моральну шкоду. Посилаючись на вказані обставини, позивач просила суд розірвати договір побутового підряду від 15.06.2013 року, укладений між нею та [PERSON] Сстягнути з [PERSON] на її користь 5500 грн. сплаченого завдатку за договором побутового підряду, 1859 грн. - неустойки та 5000 грн. моральної шкоди. Позивач [PERSON] в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала в повному обсязі, просила задовольнити з підстав, викладених в позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні підтвердив, що між ним та позивачем було укладено договір побутового підряду. Не заперечував того факту, що замовлення позивача не виконано в повному обсязі. Зазначив, що вартість матеріалів для виконання замовлення становила 5500 грн., що відповідає сумі завдатку за договором, тому немає підстав для повернення вказаних коштів. Погодився із сумою штрафу нахованого відповідно до п. 4.2 договору, та вважає що своїми діями не завдав моральної шкоди [PERSON] Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані суду докази, приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позову з наступних підстав. Згідно ст. 865 ЦК України за договором побутового підряду підрядник, який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується виконати за завданням фізичної особи (замовника) певну роботу, призначену для задоволення побутових та інших особистих потреб, а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. До відносин за договором побутового підряду, не врегульованих цим Кодексом, застосовується законодавство про захист прав споживачів. Згідно ст. 873 ЦК України, вартість робіт, виконаних за договором побутового підряду, визначається за погодженням сторін, якщо інше не передбачено у встановленому порядку прейскурантами (цінниками), тарифами тощо. Робота оплачується замовником після її остаточного передання підрядником. За згодою замовника робота може бути ним оплачена при укладенні договору побутового підряду шляхом видачі авансу або у повному обсязі. У відповідності до ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» у разі, коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу (надання послуг) згідно з договором споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов'язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим. Якщо під час виконання робіт (надання послуг) стане очевидним, що їх не буде виконано з вини виконавця згідно з умовами договору, споживач має право призначити виконавцю відповідний строк для усунення недоліків, а в разі невиконання цієї вимоги у визначений строк - розірвати договір і вимагати відшкодування збитків або доручити виправлення недоліків третій особі за рахунок виконавця. Відповідно до ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно ч. 5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» у разі, коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу (надання послуг) згідно з договором, за кожний день прострочення споживачеві сплачується пеня в розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги), якщо інше не передбачене законодавством. У разі коли вартість роботи (послуг) не визначено, виконавець сплачує споживачеві неустойку в розмірі трьох відсотків загальної вартості замовлення. Сплата виконавцем неустойки (пені), встановленої в разі невиконання, прострочення виконання або іншого неналежного виконання зобов'язання, не звільняє від виконання зобов'язання в натурі». Судом достовірно встановлено, що 15.06.2013 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір побутового підряду на виготовлення меблевих виробів. Пунктами 1.1, 2.3 договору визначено, що замовник отримує, а виконавець приймає на себе зобов'язання виготовити та установити за вказівкою замовника шафу-купе. Виконавець виконує замовлення протягом 28 робочих днів з моменту отримання завдатку. Пунктами 3.1, 3.3 договору передбачено, що сума договору складає 8500 грн., завдаток становить 5500 грн. Згідно пункту 4.2 договору, при порушенні строків, визначених в п.2.3, виконавець сплачує замовнику штраф в розмірі 0,1 % від сплаченої суми завдатку за кожен день прострочення. В день укладенння договору [PERSON] сплатила [PERSON] завдаток в розмірі 5500 грн. Вказана обставина не заперечувалася сторонами в судовому засіданні. Відповідач не виконав умови договору побутового підряду від 15.06.2013 року у обумовлений договором термін і повідомив суду, що через фінансові труднощі не має можливості найближчим часом завершити виготовлення шафи-купе. За таких обставин, суд вважає позовні вимоги [PERSON] про розірвання договору побутового підряду обґрунтованими. В зв'язку з невиконанням умов договору позивачу було завдано збитки в розмірі 5500 грн. Крім того, сума штрафу за прострочення виконання зобов'язань, передбачена п. 4.2 договору становить 1859 грн. (0,1 % від суми вартості робіт) х 338 дні (кількість прострочених робочих днів згідно Листа Міністерства соціальної політики України від 21.08.2012 року № 9050/0/14-12/13 та Листа Міністерства соціальної політики України від 04.09.2013 року № 9050/0/14-12/13 при п'ятиденному робочому тижні). Таким чином, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача кошти, сплачені нею за договором підряду від 15.06.2013 року в сумі 5500 грн. та штраф в розмірі 1859 грн. При вирішенні позовних вимог про стягнення моральної шкоди суд виходив із наступного. Згідно ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Підстави відповідальності за завдану моральну шкоду передбачені ст. 1167 ЦК України, а саме, наявність вини особи, яка завдала таку шкоду. Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичної особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до роз'яснень, даних в п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (не майнової) шкоди», обов'язковому з'ясуванню при вирішенні справ про відшкодування моральної шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою та протиправними діяннями її заподіювача та вина останнього в її заподіянні. Позовні вимоги [PERSON] щодо стягнення моральної шкоди суд вважає не обґрунтованими, оскільки позивач не надала суду доказів на підтвердження вказаних позовних вимог і не довела спричинення їй такої шкоди діями відповідача. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] ґрунтуються на вимогах чинного законодавства і підтверджуються наданими суду доказами, які є належними та допустимими, а тому підлягають частковому задоволенню, в частині розірвання договору та стягнення матеріальної шкоди Відповідно до ст. 88 ЦПК України, якщо сторону на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини позовних вимог. Таким чином, з урахуванням того, що позивач звільнена від сплати судового збору, відповідно до ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір за позовні вимоги майнового характеру в сумі 243,60 грн.

Outcome: partial