Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-10 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позов мотивовано тим, що вони з відповідачем перебувають у шлюбі з 04.06.2016 року, який зареєстровано у Хустському РВ ДРАЦСу ГТУЮ у Закарпатській області за актовим записом №103. Спільних дітей від цього шлюбу не мають. Протягом останнього року їхні стосунки повністю зіпсувалися, між ними почали виникати непорозуміння, що призвело до втрати взаємоповаги та постійних сварок. Через вказані обставини їхні шлюбні взаємовідносини повністю припинилися, на даний час вони спільно не проживають і не спілкуються. З цих обставин вона зробила висновок про неможливість їхнього проживання у шлюбі, а тому звернулася до суду з даними позовом та просила суд шлюб між ними розірвати без надання їм строку на примирення. Майнового спору позивачка не заявляла та просила після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « [PERSON] ». В судове засідання позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] не з`явилися, подали до суду заяву в якій просили проводити розгляд справи без їхньої участі, позовні вимоги повістю підтримують. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин. Про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, шляхом розміщення оголошення на офіційному сайті судової влади України (Хустський районний суд, від 26.06.2019 року) про його виклик до суду, однак про причини неявки суд не повідомляв. З врахуванням наведеного, та у відповідності до порядку, визначеного ст. 223 ч. 4, ст. 247 ч. 2 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін і постановити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи суд дійшов до висновку, що позов слід задовольнити з таких підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 04.06.2016 року, який зареєстровано у Хустському РВ ДРАЦСу ГТУЮ у Закарпатській області за актовим записом №103. Спільних дітей у сторін від даного шлюбу не має. За наданими доказами до позовної заяви судом встановлено, що сторони на момент розгляду справи спільного господарства не ведуть і шлюбні відносини між ними припинилися, після чого вони проживають окремо одне від одного. З позовної заяви вбачається, що причиною розірвання шлюбу є несумісність характерів та непорозуміння між сторонами та наявність у них різних поглядів на сімейне життя. На час розгляду справи сторони спільно не проживають протягом тривалого часу і позивачка висловила своє небажання зберегти шлюб між ними та просила не надавати їм строк на примирення, оскільки це буде суперечити її інтересам. Від відповідача жодних заперечень щодо цих обставини до суду не надходило. Відповідно до вимог ст.110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений, одним із подружжя. Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. З огляду на встановлене, суд дійшов до висновку, що підстав для збереження шлюбу між сторонами в судовому засіданні не встановлено, їхній шлюб існує формально, не виконує свого прямого призначення, позивачка не бажає проживати в шлюбі з відповідачем, а тому шлюб між сторонами доцільно розірвати. Враховуючи наведене та

Outcome: approved