Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-05 00:00:00

[PERSON] звернулася до Автозаводського районного суду м. Кременчука з позовом до Кременчуцької міської ради Полтавської області про визначення часток у праві спільної сумісної власності. Позивач свої вимоги мотивувала тим, що згідно свідоцтва № 2759 про право особистої власності на квартиру, виданого Управлінням житлово-комунального господарства виконавчого комітету Кременчуцької міської ради народних депутатів 25.10.1991 року їй на праві власності належить квартира [ADDRESS]. Дана квартира є спільною сумісною власністю подружжя, оскільки на час видачі вказаного свідоцтва вона перебувала у шлюбі з [PERSON] [INFO] помер її чоловік [PERSON] Після його смерті відкрилась спадщина на належне йому майно, зокрема на частину квартири [ADDRESS]. Позивач звернулася до приватного нотаріуса Кременчуцького міського нотаріального округу [PERSON] з заявою про прийняття спадщини, однак отримала відмову у видачі свідоцтва, оскільки не визначена частка померлого у спільній сумісній власності на квартиру. Посилаючись на вказані обставин, позивач просила суд визначити рівними розмір часток у праві спільної сумісної власності на квартиру [ADDRESS], а саме за: [PERSON] - 1/2 частину; [PERSON], який помер [INFO] - 1/2 частину. Представник позивача [PERSON] - [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надала суду клопотання про розгляд справи без її участі та участі позивача. Позовні вимоги підтримала, просила задовольнити з підстав, викладених в позовній заяві. Представник відповідача Кременчуцької міської ради Полтавської області - Мазур О.А. в судове засідання не з'явилася, надала суду клопотання про розгляд справи без участі представника відповідача. При винесенні рішення покладалась на розсуд суду. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Представник третьої особи приватного нотаріуса Кременчуцького міського нотаріального округу [PERSON] - [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав суду клопотання про розгляд справи без участі третьої особи. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані суду докази, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову з наступних підстав. У розумінні вимог чинного на момент виникнення спірних правовідносин законодавства, а саме ЗУ «Про власність» та Кодексу про шлюб та сім'ю України, майно нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Аналогічні норми щодо спільної сумісної власності містяться в діючому на цей час Сімейному кодексі України та відповідно до ч.1 ст.60 Сімейного кодексу України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, згідно із частиною першою статті 61 Сімейного кодексу України, може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Відповідно до ст.112, діючого на час виникнення спірних правовідносин, Цивільного кодексу Української РСР, майно може належати на праві спільної власності зокрема двом чи кільком громадянам. Розрізняється спільна власність з визначенням часток (часткова власність) або без визначення часток (сумісна власність). Відповідно до ст.368 Цивільного кодексу України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною 2 ст. 372 ЦК України передбачено, що у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. В судовому засіданні достовірно встановлено, що згідно свідоцтва № 2759 про право особистої власності на квартиру, виданого Управлінням житлово-комунального господарства виконавчого комітету Кременчуцької міської ради народних депутатів 25.10.1991 року, кооперативна квартира [ADDRESS] належить [PERSON] на праві особистої власності. [PERSON] на момент набуття права власності на вказану квартиру перебувала у шлюбі з [PERSON], що підтверджується копією паспорту серії [NUMBER], виданого на ім'я [PERSON] Автозаводським РВ КМУ УМВС України в Полтавській області 24.12.2001 року, а також копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER], яке видане Бобрицькою сільською радою Любашівського району Одеської області 01.08.1978 року, за актовим записом № 7. За таких обставин, квартира [ADDRESS] є спільною сумісною власністю подружжя. [INFO] помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER], яке видане Автозаводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належне йому майно, зокрема на частину квартири [ADDRESS]. [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Кременчуцького міського нотаріального округу [PERSON] з заявою про прийняття спадщини. Постановою приватного нотаріуса Кременчуцького міського нотаріального округу [PERSON] № 532/02-31 від 25.09.2014 року відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на належну спадкодавцю [PERSON] частку у праві спільної сумісної власності на квартиру [ADDRESS], оскільки не визначена частка спадкодавця у праві спільної сумісної власності. Отже, без визначення частки померлого [PERSON] у праві власності на спірну квартиру [PERSON] позбавлена можливості реалізувати свої спадкові права. З огляду на те, що кв. [ADDRESS] є спільною сумісною власністю [PERSON] та [PERSON], при визначенні часток співвласників суд виходить з рівності часток співвласників у праві спільної сумісної власності подружжя, тому частка кожного із співвласників спірного майна має становити 1/2 частку. За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими і такими що підлягають задоволенню.

Outcome: approved