overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-18 00:00:00

[PERSON] звернулася до Мелітопольського міськрайонного суду з позовом до [PERSON], в якому, з урахуванням уточнень, просить розділити майно, яке було придбане з відповідачем за період шлюбу, визнавши за нею право власності на 1/2 частину житлового будинку № 9 по вул. Ювілейна у с. Костянтинівка Мелітопольського району Запорізької області та на 1/2 частину земельної ділянки, площею 0,0774 га, за адресою: буд. № 9 по вул. Ювілейна у с. Костянтинівка, Мелітопольського району, Запорізької області. Від позивачки до суду надійшла заява з проханням слухати справу без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач до суду не зявився, про час та дату розгляди справи був повідомлений належним чином, про що свідчить його підпис на повідомленні про вручення поштового відправлення. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступних висновків. \~\~\~З 23.09.1988 року сторони перебувають у шлюбі, який був зареєстрований міським відділом РАЦС м. Мелітополь Запорізької області, актовий запис № 1319.\~\~/а.с. 10/ Під час шлюбу, 18.05.2001 року, за договором купівлі - продажу, сторони придбали\~\~буд. № 9 по вул. Ювілейна у с. Костянтинівка, Мелітопольського району, Запорізької області, яка зареєстрована за [PERSON] /а.с. 16/ Згідно Державного акту про право приватної власності на землю серія ЗПК 10-05355 від 10.10.2001 року право власності на земельну ділянку реєстр. № 2687, площею 0,0774 га, за адресою: буд. № 9 по вул. Ювілейна у с. Костянтинівка, Мелітопольського району, Запорізької області належить на [PERSON] /а.с.8/ Таким чином, суд вважає, що спірне майно сторін підлягає поділу між сторонами. Згідно зі\~ст. 61 Сімейного кодексу України\~якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сімї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є обєктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно з ч. 1\~ст. 71 Сімейного кодексу України\~при поділі майна подружжя суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Аналізуючи зібрані по справі докази відносно придбання сторонами майна суд вважає що позивачка надала суду достатньо доказів, що воно було придбане за спільні кошти. Таким чином, суд вважає, що слід визнати за позивачкою право власності на 1/2 частину житлового будинку та 1/2 частину земельної ділянки за адресою: вул. Ювілейній, №9 в с. Костянтинівка Мелітопольського району Запорізької області.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-06 00:00:00

[PERSON] звернулася до Миколаївського районного суду Миколаївської області з позовом [PERSON] про розірвання шлюбу. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивачка посилається на те, що спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на взаємовідносини подружжя в сім'ї та психологічну несумісність характерів, шлюбні відносини припинені. Посилаючись на неможливість подальшого спільного проживання, позивачка просить розірвати шлюб. У судове засідання позивачка не з`явилася, при цьому 07.12.2015 подала до суду заяву, в якій повідомила, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просила суд розглядати справу за її відсутності та залишити набуте при укладенні шлюбу прізвище - [PERSON]. Відповідач у судове засідання не з`явився, при цьому 07.12.2015 також подав до суду заяву, в якій позов визнав, а також просив суд розглядати справу за його відсутності. Дослідивши в судовому засіданні надані сторонами письмові докази, суд дійшов такого. 16 серпня 2005 року сторони уклали шлюб (а. с. 5). У шлюбі у сторін народилася дочка [PERSON], [INFO] (а. с. 6). Через розбіжності у поглядах на характер сімейних стосунків і життя в цілому сторони шлюбні стосунки фактично припинили. Спільне господарство ними не ведеться. Примирення та поновлення сімейних стосунків між сторонами не можливе, а подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечитиме їх інтересам та інтересам їхніх неповнолітніх дітей. Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України (далі - СК України ) позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Статтею 113 СК України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. З огляду на викладене шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-22 00:00:00

[PERSON] звернулася до Миколаївського районного суду Миколаївської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивачка посилається на те, що спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведеться. Посилаючись на неможливість подальшого спільного проживання, позивачка просить розірвати шлюб. У судове засідання позивачка не з`явилася, при цьому 23.11.2015 подала до суду заяву, в якій повідомила, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просила суд розглядати справу за її відсутності та залишити набуте при укладенні шлюбу прізвище - [PERSON]. Відповідач у судове засідання не з`явився, при цьому 23.11.2015 також подав до суду заяву, в якій позов визнав, а також просив суд розглядати справу за його відсутності. Дослідивши в судовому засіданні надані сторонами письмові докази, суд дійшов такого. 03 червня 2006 року сторони уклали шлюб. У шлюбі у сторін народились діти - дочка [PERSON], 2008 року народження, та син [PERSON], 2012 року народження. Через розбіжності у поглядах на характер сімейних стосунків і життя в цілому сторони шлюбні стосунки фактично припинили. Спільне господарство ними не ведеться. Примирення та поновлення сімейних стосунків між сторонами не можливе, а подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечитиме їх інтересам та інтересам їхніх неповнолітніх дітей. Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України (далі - СК України ) позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Статтею 113 СК України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. З огляду на викладене шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-11 00:00:00

[PERSON] звернулася до Миколаївського районного суду Миколаївської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивачка посилається на те, що спільне життя з відповідачем не склалося через подружню зраду відповідача, відповідач зловживає спирними напоями, затіває сварки, скандали. Відповідач відмовляється розірвати шлюб в органах РАЦС. Посилаючись на неможливість подальшого спільного проживання, позивачка просить розірвати шлюб. У судове засідання 12.07.2016 року позивачка не з`явилася, при цьому 12.07.2016 подала до суду заяву, в якій повідомила, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просила суд розглядати справу за її відсутності та відновити її дошлюбне прізвище - [PERSON]. Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду, у судове засідання не з`явився, проте надав на адресу суду нотаріально посвідчену заяву в якій не заперечував щодо розгляду справи за його відсутності, проти позовних вимог не заперечував. Дослідивши в судовому засіданні надані сторонами письмові докази, суд дійшов такого. 24.07.1970 року сторони уклали шлюб. Через розбіжності у поглядах на характер сімейних стосунків і життя в цілому сторони шлюбні стосунки фактично припинили. Спільне господарство ними не ведеться. Примирення та поновлення сімейних стосунків між сторонами не можливе, а подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечитиме їх інтересам. Майнового спору між сторонами немає. Згідно з положеннями ч. 1 ст. 21 Сімейного кодексу України (далі - СК України ) шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Частиною 1 статті 24 СК України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Статтею 113 СК України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. З огляду на викладене шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-02 00:00:00

[PERSON] звернулася до Миколаївського районного суду Миколаївської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивачка посилається на те, що спільне життя з відповідачем не склалося через подружню зраду відповідача, шлюбні відносини припинені з червня 2015 року, спільне господарство не ведеться. Посилаючись на неможливість подальшого спільного проживання, позивачка просить розірвати шлюб. У судове засідання 03.02.2016 позивачка не з`явилася, при цьому 21.12.2015 подала до суду заяву, в якій повідомила, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просила суд розглядати справу за її відсутності та залишити набуте при укладенні шлюбу прізвище [PERSON]. Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду, у судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, при цьому раніше у судових засіданнях проти позовних вимог заперечував. Ухвалою суду від 23.09.2015 провадження у даній справі було зупинено строком на два місяці до 23 листопада 2015 року, і цей строк надано сторонам для примирення. Ухвалою суду від 24.11.2015 провадження у даній справі відновлено. Доказів того, що сторони примирились позивач та відповідач до суду не представили. Дослідивши в судовому засіданні надані сторонами письмові докази, суд дійшов такого. 01 квітня 1997 року сторони уклали шлюб (а. с. 7). У шлюбі у сторін народився син [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO] (а. с. 5, 6). Через розбіжності у поглядах на характер сімейних стосунків і життя в цілому сторони шлюбні стосунки фактично припинили. Спільне господарство ними не ведеться з червня 2015 року. Примирення та поновлення сімейних стосунків між сторонами не можливе, а подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечитиме їх інтересам та інтересам їхньої неповнолітньої дитини. Згідно з положеннями ч. 1 ст. 21 Сімейного кодексу України (далі СК України ) шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Частиною 1 статті 24 СК України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Статтею 113 СК України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. З огляду на викладене шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-02 00:00:00

[PERSON] звернулася до Миколаївського районного суду Миколаївської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивачка посилається на те, що спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на сімейне життя та обов'язки подружжя, шлюбні відносини припинені з середини січня 2014 року, спільне господарство не ведеться. Посилаючись на неможливість подальшого спільного проживання, позивачка просить розірвати шлюб. У судове засідання позивачка не з`явилася, при цьому 03.12.2015 подала до суду заяву, в якій повідомила, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просила суд розглядати справу за її відсутності та залишити набуте при укладенні шлюбу прізвище - [PERSON]. Відповідач у судове засідання не з`явився, при цьому 03.12.2015 також подав до суду заяву, в якій позов визнав, а також просив суд розглядати справу за його відсутності. Дослідивши в судовому засіданні надані сторонами письмові докази, суд дійшов такого. 15 серпня 2003 року сторони уклали шлюб (а. с. 3). У шлюбі у сторін народився син [PERSON], [INFO] (а. с. 5). Через розбіжності у поглядах на характер сімейних стосунків і життя в цілому сторони шлюбні стосунки фактично припинили. Спільне господарство ними не ведеться. Примирення та поновлення сімейних стосунків між сторонами не можливе, а подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечитиме їх інтересам та інтересам їхньої неповнолітньої дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України (далі - СК України ) позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Статтею 113 СК України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. З огляду на викладене шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ч. 1 ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-11 00:00:00

[PERSON] звернулася до Миколаївського районного суду Миколаївської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивачка посилається на те, що спільне життя з відповідачем не склалося через розбіжності у поглядах на характер сімейних стосунків, спільне господарство не ведеться, спору про поділ майна немає. Шлюбні відносини фактично припинили 6 років тому. Позивачка просить шлюб розірвати. У судове засідання 12.07.2016 позивачка не з`явилася проте надала на адресу заяву про розгляд справи за її відсутності. Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду, у судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, при цьому 14.06.2016 року надав до суду заяву в якій проти позовних вимог заперечував та просив розглядати справу за його відсутності. Дослідивши в судовому засіданні надані сторонами письмові докази, суд дійшов такого. 18.03.1989 року сторони уклали шлюб. У шлюбі у сторін народився син [PERSON], 2004 року народження. Через розбіжності у поглядах на характер сімейних стосунків і життя в цілому сторони шлюбні стосунки фактично припинили. Спільне господарство ними не ведеться з 2010 року. Примирення та поновлення сімейних стосунків між сторонами не можливе, а подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечитиме їх інтересам та інтересам їхньої неповнолітньої дитини. Згідно з положеннями ч. 1 ст. 21 Сімейного кодексу України (далі - СК України ) шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Частиною 1 статті 24 СК України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Статтею 113 СК України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. З огляду на викладене шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-11 00:00:00

[PERSON] звернулася до Миколаївського районного суду Миколаївської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивачка посилається на те, що спільне життя з відповідачем не склалося через те що у них різні погляди на взаємовідносини подружжя в сім'ї та психологічна несумісність характерів. Шлюбні відносини припинені з грудня 2015 року, спільне господарство не ведеться. Посилаючись на неможливість подальшого спільного проживання, позивачка просить розірвати шлюб. У судове засідання 12.07.2016 року позивачка не з`явилася, при цьому 05.07.2016 подала до суду заяву, в якій повідомила, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просила суд розглядати справу за її відсутності та залишити набуте при укладенні шлюбу прізвище - [PERSON]. Відповідач, 12.07.2016 року в судове засідання не зявився, при цьому 07.07.2016 року надав до суду заяву, в якій повідомив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та клопотав про розгляд справи за його відсутності. Дослідивши в судовому засіданні надані сторонами письмові докази, суд дійшов такого. 13 липня 2012 року сторони уклали шлюб (а. с. 6). У шлюбі у сторін народився син [PERSON] [INFO] (а. с. 7). Через розбіжності у поглядах на характер сімейних стосунків і життя в цілому сторони шлюбні стосунки фактично припинили. Спільне господарство ними не ведеться з грудня 2015 року. Примирення та поновлення сімейних стосунків між сторонами не можливе, а подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечитиме їх інтересам та інтересам їхньої неповнолітньої дитини. Майнового спору між споронами немає. Згідно з положеннями ч. 1 ст. 21 Сімейного кодексу України (далі - СК України ) шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Частиною 1 статті 24 СК України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Статтею 113 СК України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. З огляду на викладене шлюб підлягає розірванню. Згідно ст.88 ЦПК України з ввідповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені нею судові витрати у розмірі 551 грн. 20 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-22 00:00:00

[PERSON] звернулася до Миколаївського районного суду Миколаївської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, з травня 2016 року шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведеться. Посилаючись на неможливість подальшого спільного проживання, позивач просить розірвати шлюб. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, при цьому 23.11.2016 подала до суду заяву, в якій повідомила, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просила після розірвання шлюбу відновити її дошлюбне прізвище Поліщук, просила суд розглядати справу за її відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, при цьому 23.11.2016 також подав до суду заяву, в якій позов визнав і просив розглядати справу за його відсутності. Дослідивши в судовому засіданні письмові докази, суд дійшов такого. 22 березня 2014 року сторони уклали шлюб. Під час шлюбу в подружжя народилася дитина дочка [PERSON], [INFO]. Через розбіжності у поглядах на характер сімейних стосунків і життя в цілому сторони шлюбні стосунки фактично припинили з травня 2016 року та проживають окремо. Спільне господарство ними не ведеться. Примирення та поновлення сімейних стосунків між сторонами не можливе, а подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечитиме їх інтересам та інтересам їх неповнолітньої дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України (далі СК України) позов про розірвання\~шлюбу\~може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З огляду на викладене шлюб підлягає розірванню. Статтею 113 СК України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з\~реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу\~надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-01 00:00:00

[PERSON] звернулася до Миколаївського районного суду Миколаївської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, шлюбні відносини ними припинені з квітня 2013 року, спільне господарство не ведеться. Посилаючись на неможливість подальшого спільного проживання, позивач просить розірвати шлюб. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, при цьому подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила відновити її дошлюбне прізвище [PERSON] та не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з'явився. Про дату, час та місце слухання справи був повідомлений вчасно та належним чином. Причини своєї неявки суду не повідомив. Заперечень проти позову не надав. Суд ухвалив розглядати справу у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів у заочному порядку. Дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов такого. 26 березня 2011 року сторони уклали шлюб. Подружжя у шлюбі дітей не має. Через розбіжності у поглядах на характер сімейних стосунків і життя в цілому сторони шлюбні стосунки фактично припинили у квітні 2013 року, після чого проживають окремо. Спільне господарство ними не ведеться. Примирення та поновлення сімейних стосунків між сторонами не можливе, а подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечитиме їх інтересам. Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України (далі - СК України ) позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Статтею 113 СК України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. З огляду на викладене шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved