Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-01 00:00:00

[PERSON] звернулася до ПП «Сталь Монтаж-Конструкція» з позовом в якому просить стягнути нараховану але не виплачену заробітну плату та середній заробіток за час затримки розрахунку. В судове засідання надала заяву про розгляд справи за її відсутності. Відповідач належним чином про час розгляду справи повідомлявся про причини неявки суд не повідомив. Ухвалою судді від 17.12.2019 року відкрито провадження та призначено до розгляду в порядку спрощеного провадження. Дослідивши матеріали справи суд находить позов який підлягає задоволенню. Встановлено, що з 05 квітня 2019 року по 31 липня 2019 року [PERSON] , перебувала у трудових відносинах з Приватним підприємством «СтальМонтаж-Конструкція» Під час перебування у трудових правовідносинах з відповідачем, позивачу, була нарахована, але не виплачена заробітна плата за травень, червень, липень 2019 року на загальну суму 14 400 грн. 00 коп. В останній день роботи, 31 липня 2019 року, позивач була звільнена з роботи за власним бажанням. В день звільнення відповідач не виплатив мені всіх сум, що належить позивачу від підприємства, загальна сума 15 747 (п`ятнадцять тисяч сімсот сорок сім) грн. 36 коп. з урахуванням податків та зборів: заробітну плату за травень, червень, липень 2019 в сумі 14 400 (чотирнадцять тисяч чотириста) грн. 00 коп. та грошову компенсацію за 8 (вісім) днів не використаної щорічної відпустки за період роботи з 05.04.2019 по 31.07.2019 року в сумі 1347 (одна тисяча триста сорок сім) грн. 36 коп. Позивач працювала у відповідача за сумісництвом, запис в трудовій книжці про роботу в ПП «СтальМонтаж-Конструкція» не робився на підставі абз. 7 п.2.14 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Мінпраці від 29.07.1993 р. № 58. Трудова книжка позивача згідно абз.4 п.1.1. Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Мінпраці від 29.07.1993 р. № 58 ведеться за місцем основної роботи, що підтверджується Довідкою від 11.12.2019 року № 35 ПАТ «Гайворонське Автотранспортне підприємство 13538» . Наказом № 19 від 04.04.2019 року позивач з 05.04.2019 року прийнята на роботу в ПП «СтальМонтаж-Конструкція» на посаду економіста. Наказом №42 від 31.07.2019 року звільнена з роботи на підставі ст.38 КЗпП України за власним бажанням , що підтверджується листом від 04.12.2019 р. № 50/ЗШ/11-28-52-07 Кропивницького управління Головного управління ДПС України у Кіровоградській області . Згідно ч. 1 ст. 47 Кодексу законів про працю України: власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. Відповідно до приписів ч. 1 ст.116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Згідно ч. 1 ст. 83 КЗпП України, ч. 1. ст. 24 Закону України «Про відпустки»: у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі не використані ним дні щорічної відпустки, а також додаткової відпустки працівникам, які мають дітей або повнолітню дитину - особу з інвалідністю з дитинства підгрупи АІ групи. З аналізу вищезазначених норм права вбачається, що остаточний розрахунок при звільненні працівника проводиться в день його звільнення, з обов`язковим попереднім письмовим повідомленням працівника про розмір нарахованих сум, належних йому від підприємства при звільненні. Однак, в день звільнення позивача 31.07.2019 року, відповідач письмово не повідомив позивача про нараховані суми, належні йому від підприємства при звільненні та не здійснив виплату належних коштів, що є порушенням ч. 1 ст.116 КЗпП України. Відповідачем нараховані суми заробітку за 2019 рік: травень - 4800 грн., червень - 4800 грн., липень - 6147,36 грн., з яких заробітна плата 4800 грн. та грошова компенсація за 8 (вісім) днів не використаної щорічної відпустки за період роботи з 05.04.2019 по 31.07.2019 року в сумі 1 347 грн.36 коп., загальна сума - 15 747 грн.36 коп. з урахуванням податків та зборів, що підтверджується Індивідуальними відомостями про застраховану особу (форма ОК-5) з реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування станом на 12.12.2019 року, отриманих на веб-порталі електронних послуг Пенсійного фонду України . Отже в день звільнення відповідач повинен був виплатити нараховану заробітну плату за травень-липень 2019 року в сумі 14 400 грн. 00 коп. та грошову компенсацію за 8 (вісім) днів не використаної щорічної відпустки за період роботи з 05.04.2019 по 31.07.2019 року в сумі 1347 грн. 36 коп. - загальна сума 15 747 (п`ятнадцять тисяч сімсот сорок сім) грн. 36 коп. з урахуванням податків та зборів. Згідно ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору. Згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 р. № 100 «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати» збереження середньої заробітної плати і середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата. Згідно п.8 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого вказаною постановою, нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. Середній заробіток за час затримки виплати розрахункових сум складає :серпень 2019 року 234,14грн.(заробітна плата за день)* 21 день=4916 грн.94 коп., вересень 2019 року 234,14грн.(заробітна плата за день)* 21 день=4916 грн.94 коп., жовтень 234,14грн.(заробітна плата за день)* 22 день=5151 грн.08 коп., листопад 2019 року 234,14грн.(заробітна плата за день)* 21 день=4916 грн.94 коп., грудень 2019 року 234,14грн.(заробітна плата за день)* 21 день=4916 грн.94 коп., січень 2020 року 234,14грн.(заробітна плата за день)* 21 день=4916 грн.94 коп., лютий 2020 року 234,14грн.(заробітна плата за день)* 20 день=4682грн.80 коп., а всього 34 418 грн.58 коп. Пунктом 4 Порядку встановлено, що при обчисленні середньої заробітної плати у всіх випадках її збереження згідно з чинним законодавством, не враховуються одноразові виплати /компенсація за невикористану відпустку, матеріальна допомога, допомога працівникам, які виходять на пенсію, вихідна допомога тощо. У п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» зазначено, що установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у звязку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після пред`явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст. 117 КЗпП стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при не проведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності. На підставі викладеного суд приходить до висновку про стягнення розрахункових сум та середній заробіток за затримку виплати розрахункових сум. Відповідно до ст.141 ЦПК України суд стягує судовий збір з ПП «Сталь Монтаж-Конструкція» в розмірі 1 921 грн. на користь держави. Відповідно до п.2 ч.1 ст.430 КЗоТ України суд звертає рішення в частині стягнення заборгованості по заробітній платі до негайного виконання в межах платежу за один місяць На підставі ч.1 ст.47,ч.1ст.83. ч.1 ст.116 КЗоТ України, Пленум Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці»,

Outcome: approved