Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-19 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із позовом до Носачівської сільської ради Смілянського району Черкаської області про визнання права власності на домоволодіння. В обґрунтування позовних вимог позивачка вказала, що 18 квітня 1995 року її батько [PERSON] подарував їй та її рідній сестрі [PERSON] в рівних частках, тобто по 1/2 частині кожній, жилий будинок з надвірними спорудами по вулиці Леніна, 178 в с. Носачів Смілянського району. Зазначений договір посвідчений державним нотаріусом Смілянської районної державної нотаріальної контори, зареєстровано в реєстрі №2-436. На даний час оригінал договору дарування втрачений, але збереглася ксерокопія договору, проте в тексті договору відсутня вказівка про номер та вулицю розташування домоволодіння. Крім того державної реєстрації в органах БТІ права власності за цим договором не проведено. В 1998 році її сестра та співвласниця домоволодіння виїхала до своєї дочки в Хабаровський край Російської Федерації, доручивши їй зберігати належну їй частину домоволодіння та опікуватись про неї. Протягом 16 років вона фактично володіє, розпоряджається та користується усім домоволодінням, підтримує його у належному стані, проводячи поточні ремонтні роботи, обробляє присадибну земельну ділянку. В телефонному режимі сестра повідомила їй, що повертатись в Україну вона не збирається і не заперечує щодо переходу права власності до позивачки на 1/2 частину домоволодіння. Посилаючись на зазначені обставини позивачка просить визнати за собою право власності на усе домоволодіння №178 по вулиці Леніна в с. Носачів Смілянського району. Носачівська сільська рада Смілянського району позов визнала повністю та просить розгляд справи провести за відсутності її представника. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного. Як вбачається із копії нотаріально посвідченого договору дарування від 18 квітня 1995 року, за яким [PERSON] подарував своїм дочкам [PERSON] та [PERSON] жилий будинок з надвірними спорудами в с. Носачів Смілянського району, в ньому не зазначена адреса розташування цього домоволодіння, а також відсутня відмітка про реєстрацію домоволодіння в органах БТІ. Згідно довідки Носачівської сільської ради №549 від 10 жовтня 2014 року домоволодіння №178 по вулиці Леніна в с. Носачів Смілянського району в рівних частках належить [PERSON] та [PERSON], заборон на будинок немає, в господарстві ніхто не зареєстрований: підстава – по господарська книга № за 2011-2015 рр., номер об’єкту по господарського обліку 0601-3. Згідно довідки Носачівської сільської ради №362 від 11 листопада 2014 року домоволодіння №178 по вулиці Леніна в с. Носачів Смілянського району належить [PERSON] та [PERSON], але остання в будинку ніколи не проживала, присадибну земельну ділянку не обробляла. З моменту оформлення договору дарування [PERSON] проводе ремонтні роботи в будинку та обробляє присадибну земельну ділянку. Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом 10 років набуває право власності на це майно за рішенням суду. При цьому, із роз’яснень даних Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних та кримінальних справ №5 від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» в п. 10, якщо особа, яка заявляє про давність володіння, заволоділа чужим майном на підставі договору з його власником (оренди, зберігання тощо), який після закінчення строку договору не пред'явив вимоги про його повернення, вона набуває право власності за набувальною давністю на нерухоме майно через п'ятнадцять, а на рухоме майно - через п'ять років з часу спливу позовної давності за відповідними вимогами (частина третя статті 344 ЦК). При цьому строк позовної давності починає обчислюватись з моменту закінчення строку дії договору, якщо інший строк повернення речі не був установлений самим договором. В судовому засіданні встановлено, що позивачка фактично заволоділа чужим майном, яким є 1/2 частина домоволодіння №178 по вулиці Леніна в с. Носачів Смілянського району на підставі договору зберігання із своєю рідною сестрою [PERSON] в 1998 році. З того часу [PERSON] відкрито та безперервно протягом 16 років володіє розпоряджається та користується усім домоволодінням, включаючи і частку, що належала її сестрі [PERSON] До позивачки від [PERSON] жодних претензій з приводу користування цією частиною домоволодіння не було. Таким чином суд вважає вимоги позивача доведеними, а позов таким, що підлягає задоволенню. На підставі ст. 344, 392 ЦК України,

Outcome: approved