overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-17 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позов вмотивований тим, що 13.10.2009 року вона уклала шлюб з відповідачем. Від даного шлюбу народилося двоє дітей: [PERSON] та [PERSON] . Причиною розірвання шлюбу є те, що між сторонами немає порозуміння та поваги, вони є людьми з різними поглядами на життя, внаслідок чого виникають сварки. На даний час шлюб існує лише формально. В позовній заяві позивач просить суд шлюб, який укладений з відповідачем 13 жовтня 2009 року у ВК Ізянської сільської ради за а/з №31 розірвати. Залишити їй після розірвання шлюбу прізвище « [PERSON] ». Відзив на позов відповідачем [PERSON] не подавався. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала свій позов та просила шлюб укладений між нею та відповідачем розірвати. Категорично заперечила щодо можливості примирення та збереження сім`ї, просила відповідний строк на примирення не надавати. В судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився, будучи належним чином повідомленим про час і місце судового розгляду, а тому суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов [PERSON] підлягає до задоволення, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, сторони уклали шлюб, який був зареєстрований 13.10.2009 року у ВК Ізянської сільської ради за актовим записом №31 (а.с.4). Від даного шлюбу народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] (а.с.8), та [PERSON] , [INFO] (а.с.7). Відповідно до ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає статті 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою «чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.». Враховуючи вищевикладене, а також те, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач заперечень проти його розірвання не надав, а тому суд приходить до висновку, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] слід розірвати. Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути 908 грн., сплаченого позивачем судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-13 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позов вмотивований тим, що 14.02.2017 року вона уклала шлюб з відповідачем. Від даного шлюбу народилася дочка: [PERSON] , [INFO] . Причиною розірвання шлюбу є те, що між сторонами немає порозуміння та поваги, вони є людьми з різними поглядами на життя та сімейні цінності, внаслідок чого виникають сварки. На даний час шлюб існує лише формально. В позовній заяві позивач просить суд шлюб, який укладений з відповідачем 14 лютого 2017 року у ВК Зимноводівської сільської ради Пустомитівського району за а/з №2 - розірвати. Відзив на позов відповідачем [PERSON] не подавався. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, до суду подала заява про розгляд справи у її відсутності. В судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився, будучи належним чином повідомленим про час і місце судового розгляду, а тому суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов [PERSON] підлягає до задоволення, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що сторони уклали шлюб, який був зареєстрований 14.02.2017 року у ВК Зимноводівської сільської ради Пустомитівського району за а/з №2 (а.с.3). Від даного шлюбу народилася дочка: [PERSON] , [INFO] . (а.с.4) Відповідно до ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає статті 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою «чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.». Враховуючи вищевикладене, а також те, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач заперечень проти його розірвання не надав, а тому суд приходить до висновку, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] слід розірвати. Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути 908 грн., сплаченого позивачем судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-05 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позов вмотивований тим, що 14.05.1988 року вона уклала шлюб з відповідачем. Від даного шлюбу неповнолітніх дітей немає. Причиною розірвання шлюбу є те, що відповідач знайшов собі іншу жінку, з якою проживає окремо. На даний час шлюб існує лише формально і його збереження є неможливим. В позовній заяві позивач просить суд шлюб, який укладений з відповідачем 14.05.1988 року у Хустському відділі РАЦС за а/з №93 - розірвати. Після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « [PERSON] ». В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, від представника позивача адвоката Гринюк Г.В. надійшло клопотання про розгляд справи у відсутності позивача та його представника . Відповідач [PERSON] в судове засіданні не з`явився, будучи належним чином повідомленим про час і місце судового розгляду. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов [PERSON] підлягає до задоволення, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що сторони уклали шлюб, який був зареєстрований 14.05.1988 року у відділі запису актів громадянського стану виконавчого комітету Хустської районної ради депутатів трудящих Закарпатської області за а/з №93(а.с.2). Відповідно до ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Таке положення національного законодавства України відповідає статті 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою «чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.». Враховуючи вищевикладене, а також те, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач заперечень проти його розірвання не надав, а тому суд приходить до висновку, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] слід розірвати. Також позивач [PERSON] , у відповідності до ст. 113 СК України, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися прізвищем « [PERSON] ». У відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 908 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-09 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позов вмотивований тим, що 14.11.2017 року вона уклала шлюб з відповідачем. Від даного шлюбу народився син [PERSON] , [INFO] . Причиною розірвання шлюбу є те, що вони з відповідачем є людьми різного характеру, внаслідок чого часто виникають сварки, що призвело до втрати поваги один до одного. На даний час шлюб існує лише формально. В позовній заяві позивач просить суд шлюб, який укладений з відповідачем у виконкомі Вільшанської сільської ради Хустського району Закарпатської області за а/з №5 розірвати. Після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « [PERSON] ». В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, про час і місце судового розгляду повідомлялася у встановленому законодавством порядку. Відповідач [PERSON] в судове засіданні не з`явився, подавши заяву у якій не заперечує проти розірвання шлюбу та просить розглянути справу у його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов [PERSON] підлягає до задоволення, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що сторони уклали шлюб, який був зареєстрований 14.11.2017 року у виконкомі Вільшанської сільської ради Хустського району Закарпатської області за а/з №5(а.с.6). Від даного шлюбу народився син [PERSON] , [INFO] (а.с.5). Відповідно до ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Таке положення національного законодавства України відповідає статті 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою «чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.». Враховуючи вищевикладене, а також те, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач заперечень проти його розірвання не надав, а тому суд приходить до висновку, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] слід розірвати. Також позивач [PERSON] , у відповідності до ст. 113 СК України, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися прізвищем « [PERSON] ». У відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 908 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-04 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позов вмотивований тим, що 15.08.2017 року вона уклала шлюб з відповідачем. За час спільного проживання у них народилася донька [PERSON] , [INFO] . Причиною розірвання шлюбу є те, що між сторонами немає порозуміння та поваги, вони є людьми з різними поглядами на життя та сімейні цінності. На даний час шлюб існує лише формально і його збереження є неможливим. В позовній заяві позивач просить суд шлюб, який укладений з відповідачем 25.07.2017 року у Хустському РВ ДРАЦС Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) за а/з №153 розірвати. Після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « [PERSON] ». Відзив на позов відповідачем [PERSON] не подавався. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала та просила його задовольнити. У судовому засіданні відповідач [PERSON] не заперечив проти розірвання шлюбу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов [PERSON] підлягає до задоволення, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що сторони уклали шлюб, який був зареєстрований 15.08.2017року у Хустському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області за а/з №153(а.с.3). Також сторони у справі є батьками неповнолітньої [PERSON] , [INFO] (а.с.4). Відповідно до ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Таке положення національного законодавства України відповідає статті 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою «чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.». Враховуючи вищевикладене, а також те, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач не заперечує проти його розірвання, а тому суд приходить до висновку, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] слід розірвати. Також позивач [PERSON] , у відповідності до ст. 113 СК України, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися прізвищем « [PERSON] ». У відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 908 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-04 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позов вмотивований тим, що 15.09.2008 року вона уклала шлюб з відповідачем. Від даного шлюбу народилася дочка: [PERSON] , [INFO] . Причиною розірвання шлюбу є те, що сімейне життя не склалося, відповідач систематично ображає її сина від першого шлюбу, на неодноразові прохання змінити своє ставлення до сім`ї не реагує. На даний час шлюб існує лише формально. В позовній заяві позивач просить суд шлюб, який укладений з відповідачем 15 вересня 2008 року у ВК Нанківської сільської ради Хустського району за а/з №15 - розірвати. Відзив на позов відповідачем [PERSON] не подавався. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, у позовній заяві міститься клопотання про розгляд справи у її відсутності. В судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився, будучи належним чином повідомленим про час і місце судового розгляду, у порядку ч.1 ст. 128 ЦПК України (як особи місце проживання якої невідоме), шляхом оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, а тому суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов [PERSON] підлягає до задоволення, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що сторони уклали шлюб, який був зареєстрований 15.09.2008 року у ВК Нанківської сільської ради Хустського району за а/з №15(а.с.3). Від даного шлюбу народилася дочка: [PERSON] , [INFO] . (а.с.4) Відповідно до ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає статті 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою «чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.». Враховуючи вищевикладене, а також те, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач заперечень проти його розірвання не надав, а тому суд приходить до висновку, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] слід розірвати. Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути 908 грн., сплаченого позивачем судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-20 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позов вмотивований тим, що 15 листопада 2014 року між нею та відповідачем був зареєстрований шлюб у виконкомі Сілецької сільської ради Іршавського району, актовий запис № 29. Від даного шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] . Причиною розірвання шлюбу є те, що спільне життя між ними не склалося через несумісність характерів та різних поглядів на життя. Більше трьох місяців проживають окремо, шлюб існує формально. Спільного господарства не ведуть. В позовній заяві позивач просить суд шлюб, який укладений між нею та відповідачем 15 листопада 2014 року у виконавчому комітеті Сілецької сільської ради Іршавського району, актовий запис № 29 розірвати та після розірвання шлюбу залишити їй шлюбне прізвище - « [PERSON] ». Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, подала суду заяву у якій просила розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримала та просила такі задовольнити. У судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився, причини неявки суду не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов [PERSON] підлягає до задоволення, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, сторони уклали шлюб, який був зареєстрований 15 листопада 2014 року у виконавчому комітеті Сілецької сільської ради Іршавського району Закарпатської області, за актовим записом № 29 (а.с. 5). Від даного шлюбу сторони мають сина [PERSON] , [INFO] (а.с. 7). Відповідно до ст. ст. 110-112 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає статті 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою «чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання». Враховуючи вищевикладене, а також те, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач не заперечує проти його розірвання, а тому суд приходить до висновку, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] слід розірвати. Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути 908,00 грн., сплаченого позивачем судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-08 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позов вмотивований тим, що 16.01.2014 року вона уклала шлюб з відповідачем. Від даного шлюбу народилося двоє дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Причиною розірвання шлюбу є те, що між сторонами виникають сварки та непорозуміння, чоловік давить психологічно та нехтує сімейними цінностями. На даний час шлюб існує лише формально і його збереження є неможливим. В позовній заяві позивач просить суд шлюб, який укладений з відповідачем 16.01.2014 року у ВК Рокосівської сільської ради за а/з №01 - розірвати. У відзиви на позов відповідач [PERSON] просить шлюб розірвати, однак не визнає вимог у частині стягнення з нього судового збору у розмірі 908 грн., а просить такий поділити порівну між сторонами. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, позовна заява містить клопотання про розгляд справи без її участі. В судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився, у відзиві міститься клопотання про розгляд справи у його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов [PERSON] підлягає до задоволення, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що сторони уклали шлюб, який був зареєстрований16.01.2014року у виконкомі Рокосівскої сільської ради Хустського району Закарпатської області за а/з №01(а.с.9). Від даного шлюбу народилося двоє дітей [PERSON] , [INFO] (а.с.6), [PERSON] , [INFO] . (а.с.5) Відповідно до ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає статті 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою «чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.». Враховуючи вищевикладене, а також те, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач заперечень проти його розірвання не надав, а тому суд приходить до висновку, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] слід розірвати. Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути 908 грн., сплаченого позивачем судового збору. Твердження відповідача про необхідність розподілу витрат по сплаті судового збору порівну між сторонами не ґрунтується на нормах процесуального права, позаяк позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved