Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-13 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з завою про встановлення факту родинних відносин, заінтересовані особи [PERSON] , Харківська міська рада. Вимоги заяви обґрунтовані тим, що [INFO] померла її мати [PERSON] , яка мешкала разом з нею за адресою: [ADDRESS] . Після смерті матері відкрилась спадщина. Вона є спадкоємцем першої черги за законом, проте для прийняття спадщини їй необхідно довести, що вона є рідною дочкою [PERSON] , оскільки документ про своє народження вона втратила і відновити його немає можливості. Просила суд встановити, що вона є рідною дочкою [PERSON] , яка померла [INFO] . В судовому засіданні заявник [PERSON] підтримала заяву, підтвердила доводи, викладені в ній. Додатково пояснила, що вона народилась в Германії в м. Магдебург. З 1952 року стала жити в Україні. Її мати втратила свідоцтво про її народження. Її батьками були [PERSON] та [PERSON] . Приблизно 10 років назад вона дізналась, що свідоцтво про її народження втрачене. До нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті матері, вона не зверталась. Нотаріус не виносив постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії за її заявою. Звертатись до нотаріуса немає потреби, оскільки є заповіт. Рідних братів і сестер у неї немає. Заінтересовані особи в судове засідання не з`явились. В судовому засіданні свідок [PERSON] суду пояснила, що знає [PERSON] - це її сусідка. [PERSON] жила з дочкою [PERSON] та зятем за адресою: [ADDRESS] . Вона знає, що баба [PERSON] . Прізвища та по батькові баби [PERSON] вона не знає. В судовому засіданні свідок [PERSON] суду пояснила, що знає [PERSON] - це її сусідка. Алла [PERSON] , яка жила в м. Харкові. В 2006 році Алла забрала матір до себе. Вона (свідок) особисто спілкувалась з [PERSON] і у неї немає сумніву, що [PERSON] це її рідна дочка. Рідних братів і сестер у [PERSON] немає, вона жодного разу про це нічого не чула. Прізвища [PERSON] вона не знає. Вислухавши заявника, свідків, дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступне. 29.01.1947 року в ЗАЦС при радянській військовій адміністрації в Германії був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 12.02.1962 року. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу - [PERSON] . [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 15.04.2020 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по Лутугинському району та місту Сєвєродонецьку Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків). Згідно з нотаріально посвідченим заповітом від 17.03.1992 року [PERSON] заповіла своїй дочці [PERSON] належну їй на праві власності квартиру [ADDRESS] . [PERSON] народилась [INFO] , що підтверджується копією її паспорту [NUMBER] та копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . 24.01.1976 року [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] та їй було присвоєне\~ прізвище [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб\~ серії [NUMBER] від 24.01.1976 року. При цьому у свідоцтві про народження матір`ю заявника зазначена [PERSON] . Згідно з копією довідки В/Ч п.п. [NUMBER] вільнонаймана [PERSON] знаходилась\~ на лікуванні В/Ч п.п. [NUMBER] в період з 30.10.1948 року по 09.11.1948 року з приводу пологів, народила живу доношену дівчинку. Згідно з копією ордеру від 24.12.1970 року [PERSON] отримала ордер на зайняття житлового приміщення у м. Харкові на склад сім`ї з двох осіб - вона та дочка [PERSON] . Суд відзначає, що зі свідчень свідків, наданих в судовому засіданні, встановлено, що матір [PERSON] жила в м. Харкові та її звали [PERSON] . Суд відзначає, що в судовому засіданні знайшов підтвердження факт родинних відносин, а саме те, що саме [PERSON] , яка померла [INFO] , була матір`ю [PERSON] . В судовому засіданні з пояснень заявника та поданої нею заяви було встановлено, що 10 років назад свідоцтво про її народження було втрачене, за його відновленням вона не зверталась, оскільки їй невідомо, чи зберігся архів установи, де воно видавалось. Крім того у копії свідоцтва про її народження\~ неправильно зазначено по батькові її матері « [PERSON] » замість « [PERSON] ». Зазначені обставини її змусили звернутись до суду за встановленням факту родинних відносин з метою звернення у майбутньому до нотаріуса із заявою про прийняття\~ спадщини, яка відкрилась після смерті матері. Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Згідно з роз`ясненнями, які містяться в п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Як пояснила в судовому засіданні заявник, вона не зверталась за відновленням втраченого свідоцтва про її народження. Метою звернення [PERSON] до суду з заявою про встановлення факту родинних відносин є реалізація нею права на прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті її матері. Проте суду не було надано доказів того, що [PERSON] зверталась до нотаріуса в установленому законом порядку із заявою про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті її матері, та отримала відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину\~ через відсутність документів, що підтверджують родинні зв`язки між нею та померлою [INFO] [PERSON] . Пунктами 1, 3 глави 13 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року №296/5 встанолвено, що нотаріус відмовляє у вчиненні нотаріальної дії у випадках, передбачених Законом. Нотаріус на вимогу особи, якій відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, зобов`язаний викласти причини відмови в письмовій формі і роз`яснити порядок її оскарження. У цих випадках нотаріус протягом трьох робочих днів виносить постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. У постанові про відмову зазначаються: дата винесення постанови; прізвище, ініціали нотаріуса, який виніс постанову, найменування та місцезнаходження державної нотаріальної контори або найменування нотаріального округу та адреса розташування робочого місця приватного нотаріуса; прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи, яка звернулася за вчиненням нотаріальної дії, місце її проживання або найменування і місцезнаходження юридичної особи; про вчинення якої нотаріальної дії просила особа, що звернулася до нотаріуса (короткий зміст прохання); причини відмови у вчиненні нотаріальної дії з посиланням на чинне законодавство; порядок і строки оскарження відмови з посиланням на норми цивільного процесуального законодавства. Зазначене свідчить про те, що право заявника на день звернення до суду з цією заявою\~ жодним чином порушено не було. Згідно ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною 1 ст. 4\~ ЦПК України встановлено також, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Зазначені приписи ЦПК України узгоджуються з нормами ч.1 ст. 15 ЦК України відповідно до яких кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Таким чином, захисту в судовому порядку підлягає тільки порушене право. Оскільки права заявника на день звернення до суду з заявою про встановлення факту родинних відносин і на день ухвалення рішення по справі порушені не були, то у суду відсутні підстави для задоволення заявлених вимог, оскільки захист права на майбутнє не допускається. Аналізуючи обставини, встановлені у судовому засіданні у сукупності з наданими доказами, суд приходить до висновку, що заява [PERSON] не підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення у справах окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. Таким чином, судові витрати слід віднести за рахунок заявника.

Outcome: dismissed