Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-24 00:00:00

[PERSON] звернулася до Приазовського районного суду Запорізької області з позовною заявою, в якій просить: встановити факт, що вона є дочкою [PERSON], померлої 20 вересня 2013 року; визнати за нею у порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] право власності на земельну ділянку площею 4,7200 га для ведення особистого селянського господарства, право на яку померлої було посвідчене Державним актом про право власності на земельну ділянку ЗП № 012920, виданим Приазовською районною державною адміністрацією 30.03.2004 року, зареєстрованим у Книзі записів державних актів на право власності на землю та право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 258; кадастровий номер земельної ділянки 2324580900:03:001:0020, вартість земельної ділянки 138963,94 грн.. Свої позовні вимоги позивачка мотивує тим, що 20.09.2013 року померла її матір [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина на належне їй майно, а саме на земельну ділянку для ведення особистого сільського господарського, площею 4,7200 га, що розташована на території Богданівської сільської ради Приазовського району Запорізької області. У визначений законом строк вона звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Проте, отримати свідоцтво про право власності вона не може, оскільки при подачі документів було встановлено, що в її свідоцтві про народження її прізвище та прізвище її батьків зазначено «Болдурські», а потім кульковою ручкою виправлені на «Балдурські». З якої причини і ким були зроблені виправлення в документі їй не відомо. Крім того, у неї відсутній оригінал правовстановлюючого документа на спадкове майно. За таких обставин, вона вимушена звернутися до суду з заявленими вимогами. Відповідачі у судове засідання не зявилися, проте надали суду заяви, в яких просять розглянути справу у відсутність їх представників, позовні вимоги визнають в повному обсязі /а.с. 31, 32/. Суд, заслухавши пояснення позивачки та її представника, допитавши свідків [PERSON], [PERSON], вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає повному задоволенню на наступних підставах. 20 вересня 2013 року померла [PERSON], про що свідчить копія свідоцтва про смерть /а.с. 10/. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, на належне їй майно, що складається з земельної ділянки загальною площею 4,7200 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Богданівської сільської ради Приазовського району Запорізької області, про що свідчить довідка з відділу Держгеокадастру у Приазовському районі Запорізької області /а.с. 15/ та підтверджується копією державного акту на право власності на земельну ділянку /а.с. 14/. Судом встановлено, що звісним спадкоємцем після смерті [PERSON] є її донька позивачка по справі, що підтверджується довідкою № 480 від 04.07.2016 року виданої Богданівською сільською радою /а.с. 11/. Інші спадкоємці після смерті [PERSON]І відсутні, про що свідчить інформаційна довідка зі Спадкового реєстру /а.с. 26/. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії /а.с. 16/ [PERSON] відмовлено в оформленні спадщини на земельну ділянку на території Богданівської сільради Приазовського району Запорізької області та видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки [PERSON] надане виправлене свідоцтво про народження, яке нотаріусом не приймається, крім того у [PERSON] відсутній документ, який би підтверджував право власності померлої на земельну ділянку. Відсутність вказаних документів перешкоджає спадкоємцю оформити право власності на спадкове майно померлої та реалізувати своє право на спадщину. Як вбачається з матеріалів справи, а саме: копії свідоцтва про народження /а.с. 13/ є дійсно виправлення в прізвищі як дитини так і в прізвищі батьків з «Болдурські» на «Балдурські». Допитаний судом свідок [PERSON], пояснила, що вона проживає поруч з позивачкою [PERSON] більше 20 років, а тому знає її матір [PERSON], яка померла 20 вересня 2013 року. Крім того, факт родинних відносин між позивачкою [PERSON] та померлою [PERSON] підтвердила також свідок [PERSON], яка у судовому засіданні пояснила, що вона рідна сестра чоловіка позивачки [PERSON], а тому померлу [PERSON] вона знала понад 27 років. З урахуванням наведеного, у суду не має підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, повідомлених свідками. Даних про їх заінтересованість в результаті розгляду справи відсутні, їх покази об'єктивно підтверджуються і не суперечать іншим зібраним у справі доказам. Згідно п. 1 ч.1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Відповідно до ст.. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. На підставі викладеного, суд вважає можливим встановити факт родинних відносин між позивачкою [PERSON] та померлою [PERSON]. Відповідно до вимог ст. 1261 ЦК України, позивачка є спадкоємцем за законом першої черги. Згідно вимог ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або її не прийняти. Згідно зі ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину; відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Таким чином, суд вважає, що позивачкою було надано достатньо доказів, які підтверджують її вимоги, тому слід визнати за нею право власності на зазначене спадкове майно, що належало [PERSON], померлої 22 грудня 2013 року.

Outcome: approved