Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-07 00:00:00

[PERSON] звернулася до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що вона уклала шлюб з відповідачем. Сторони мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. Дитина проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання дитини та на її утримання не надає, в зв'язку з чим вона змушена звернутися до суду з даним позовом. Відповідач [PERSON] надав письмовий відзив на позов, в якому вказав, що він вже сплачує аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частки від всіх видів доходу щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 19.04.2012 року і до повноліття дитини, тобто до 27.12.2023 року згідно із заочним рішенням Краснолуцького міського суду Луганської області від 04 травня 2012 року по справі № 1211/3676/2012. Відповідач вважає, що вимоги позивача необґрунтовані, а тому в них слід відмовити та винести рішення з урахуванням вищевказаних обставин. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, надала суду заяву, в якій просила розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримала. В судове засідання відповідач [PERSON] не з'явився, надав суду заяву, в якій просив розглянути справу без його участі та визнав позовні вимоги частково з урахуванням письмового відзиву на позов, не заперечував сплачувати аліменти на неповнолітню дитину у розмірі 1/6 частки від всіх видів доходу. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступне. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, що була ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27.02.1991 року, Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Статтею 51 Конституції України встановлено обов'язок батьків утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до ч. 2, 4, 6 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України (далі - СК України) батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. З матеріалів справи вбачається, що згідно із копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого 26 листопада 2013 року Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Луганського міського управління юстиції, [PERSON] та [PERSON] 26 листопада 2013 року зареєстрували шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 862. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу - [PERSON]. Згідно із копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 24 грудня 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Васильківського міськрайонного управління юстиції у Київській області, [PERSON] народилася [INFO], про що зроблено відповідний актовий запис № 670. Батьком записаний [PERSON], матір'ю - [PERSON]. Згідно із копією заочного рішення Краснолуцького міського суду Луганської області від 04 травня 2012 року по справі № 1211/3676/2012, стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку, щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 19.04.2012 року і до повноліття дитини, тобто до [INFO] Таким чином, [PERSON] є біологічним батьком двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Статтею 52 Конституції України встановлено, що діти рівні у своїх правах незалежно від походження, а також від того, народжені вони у шлюбі чи поза ним. Відповідач заперечує проти позовних вимог про стягнення з нього аліментів на утримання дочки [PERSON] в розмірі 1/4 частки від всіх видів доходу щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і визнав позовні вимоги про стягнення аліментів в розмірі 1/6 частки від всіх видів доходу. Свою позицію обґрунтував тим, що з нього вже стягуються аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі 1/4 частки від всіх видів доходу щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За таких обставин, суд, виходячи з того, що діти відповідача є рівними у своїх правах, вважає можливим стягнути з відповідача аліменти на утримання дочки [PERSON] в розмірі 1/4 частки від всіх видів доходу щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 23.10.2018 року і до досягнення дочкою повноліття. Також суд бере до уваги ту обставину, що відповідачем не було надано доказів того, що матеріальне становище його дочки [PERSON] є кращим, порівняно з його матеріальним становищем, що він має на утриманні інших повнолітніх непрацездатних членів родини, що могло б бути підставою для стягнення аліментів в меншому розмірі. В цьому випадку суд виходить з інтересів дитини і вважає, що стягнення аліментів в розмірі, про який просить позивач, буде достатнім для задоволення потреб дитини і не поставить її у гірший стан порівняно з іншою біологічною дитиною відповідача. Беручи до уваги стандарти Європейського суду з прав людини, суд вважає, що у вказаному випадку інтереси неповнолітньої дочки превалюють над інтересами її батька. Відповідно до ст. 430 ЦПК України слід допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд враховує, що позивач була звільнена від сплати судового збору за подання позову про стягнення аліментів відповідно до п. 3 ч.1. ст. 5 Закону України «Про судовий збір». Таким чином, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 768 грн. 40 коп.

Outcome: approved