Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-11 00:00:00

[PERSON] звернулася до Барвінківського районного суду Харківської області з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення та просила встановити факт належності факт належності свідоцтва про народження, серії [NUMBER] , виданого 03 серпня 1988 року районним відділом ЗАГСу м. Барвінкове Харківської області, на ім`я « [PERSON] », [INFO] , а також актового запису народження №164, складеного 26 жовтня 1971 року районним відділом ЗАГСу м. Барвінкове Харківської області, зареєстрованого в Державному реєстрі актів цивільного стану громадян 24 липня 2010 року реєстратором Відділу реєстрації актів цивільного стану Барвінківського районного управління юстиції Харківської області за №00017795659, в якому містяться відомості про дитину: [PERSON] , [INFO] , місце народження м. Барвінкове, Барвінківський р., Харківська обл., Україна, померлому [INFO] [PERSON] . Свої вимоги заявник обґрунтовує тим, що після смерті батька [PERSON] вона не може отримати витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження останнього, який необхідний для встановлення пільг. В судове засідання заявник не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, заяву підтримала. Представник заінтересованої особи Барвінківського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків)заявив клопотання про розгляд справи за його відсутності. Оскільки заявник та представник заінтересованої особи у судове засідання не з`явилися, тому, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, проаналізувавши положення чинного законодавства, суд дійшов наступного. Згідно ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 293 ЦПК України, окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності або відсутності неоспорюваних прав (частина 1). Як передбачено п.5 ч.2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема, про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно з ч. 1 ст. 319 ЦПК України, у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Пунктом 6 ч.1 ст. 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по-батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по-батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до п. 1 ч. 1ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Відповідно до п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах встановлення фактів, що мають юридичне значення» (далі постанови Пленуму) із змінами та доповненнями від 25.05.1998, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Зі свідоцтва про смерть, виданого повторно 27 липня 2021 року Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) вбачається, що [PERSON] помер [INFO] (а.с. 6). Рішенням Барвінківського районного суду Харківської області від 16 лютого 2015 року, яке набрало законної сили 27 лютого 2015 року, встановлено той факт, що [PERSON] , [INFO] , уродженка м. Барвінкового Харківської області, являється донькою [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] (а.с.7). З копії свідоцтва про народження, серії [NUMBER] , виданого 03 серпня 1988 року районним відділом ЗАГСу м. Барвінкове Харківської області, актовий запис № 164, вбачається, що прізвище батька заявника [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , вказано російською мовою - « [PERSON] ». Оцінюючи за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні кожного отриманого у справі доказу, зокрема належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про доведеність обставини належності правовстановлюючого документа особі, прізвище якої, що зазначене в документі, не збігається з прізвищем, зазначеним в паспорті. Розбіжності між документальними записами прізвища українською мовою виникли внаслідок відхилення від орфографічних норм при його міжмовних (російсько-українських) перетвореннях через посередництво його російського запису. Будь-яких доказів, які б спростовували ці висновки суду, в матеріалах справи відсутні. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що з метою усунення такої перешкоди як виявлені в документів описки, які не можуть бути виправлені органом, який його видав, та в наслідок яких порушуються права заявника, заяву про встановлення факту слід задовольнити. На підставі викладеного,

Outcome: approved