Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-25 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з заявою, в якій з урахуванням уточнень просить: встановити юридичний факт належності матері заявниці - [PERSON] , яка померла [INFO] , правовстановлюючих документів: - свідоцтва про право власності на житло від 30 листопада 1995 року, виданого відділом приватизації НВО «Турбоатом» на квартиру [ADDRESS] [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] ; - угоди про визначення ідеальної частини у спільній сумісній власності на квартиру від 23 грудня 2000 року, укладеної між співвласниками [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] та посвідченої приватним нотаріусом ХМНО Трощій І.В.; - реєстраційного посвідчення Комунального підприємства «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» від 28 грудня 2000 року про реєстрацію квартири [ADDRESS] 1/4 частині на праві приватної власності за [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого відділом приватизації НВО «Турбоатом» 30.11.95 р., угоди про визначення ідеальної частини у спільній сумісній власності на квартиру, посвідченої приватним нотаріусом Трощій І.В. 23.12.2000 р. №3023 та записано в реєстрову книгу № - за реєстровим №В-21557. В обґрунтування своїх вимог посилаються на те, що [INFO] померла її мати, [PERSON] . Її матері [PERSON] на праві власності належала 1/4 частина квартири [ADDRESS] . Прізвище « [PERSON] » матері присвоєно після реєстрації шлюбу з її батьком, [PERSON] [INFO] . В її свідоцтві про народження російською мовою зазначено: « [PERSON] родилась [INFO] , место рождения г. Харьков, о чем в книге регистрации актов о рождении 1985 года января месяца 23 числа призведена запись за № 58. Родители: отец [PERSON] , мать [PERSON] ». Шлюб між батьками було розірвано 22.01.1997 року, після реєстрації шлюбу матері присвоєно прізвище [PERSON] . Вона з батьками, [PERSON] та [PERSON] , та її дідом, [PERSON] , батьком її батька, мешкали в квартирі [ADDRESS] . На підставі свідоцтва про право власності на житло від 30.11.1995 року, виданого відділом приватизації НВО «Турбоатом» квартира [ADDRESS] , вони чотирьох приватизували зазначену квартиру. Угодою про визначення ідеальної частини у спільній сумісній власності на квартиру від 23.12.2000 року визначено розмір часток у спільній сумісній власності на квартиру в рівних долях по 1/4 за кожним. В свідоцтві про право на житло від 30.11.1995 року, виданого відділом приватизації НВО «Турбоатом», угоді про визначення ідеальної частини у спільній сумісній власності на квартиру від 23 грудня 2000 року, в реєстраційному посвідченні КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» від 28 грудня 2000 року помилково її прізвище та прізвище її матері зазначено як « [PERSON] », замість правильного - « [PERSON] ». Вона з мамою, [PERSON] , та дідом, [PERSON] , після розірвання шлюбу між батьками, мешкала та була зареєстрована в зазначеній квартирі. 07.06.2008 року вона уклала шлюб з [PERSON] . В свідоцтві про шлюб її прізвище зазначено: « [PERSON] ». 21.02.2019 року вона отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті діда, [PERSON] , який помер [INFO] на 2/4 частини квартири. Після смерті матері відкрилася спадщина у вигляді 1/4 частини квартири [ADDRESS] . Вона відповідно до ст. 1261 ЦК України є спадкоємицею першої черги після смерті її матері, [PERSON] , яка померла [INFO] . Після її смерті вона у встановлений строк звернулася з заявою про прийняття спадщини по місцю відкриття спадщини, [INFO] заведена спадкова справа, однак нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті матері на вказану квартиру, у зв`язку з наявністю розбіжностей в написанні прізвища спадкодавця [PERSON] з написанням прізвища « [PERSON] » в правовстановлюючих документах на спадкову квартиру. Тобто через розбіжності в прізвищі її матері помилково зазначеному в правовстановлюючих документах їй у видачі свідоцтва про право власності в порядку спадкування на частку в зазначеній квартирі після смерті матері відмовлено. У зв`язку з чим вона вимушена звернутися до суду з встановленням факту належності правовстановлюючих документах, що є необхідним для оформлення спадкових прав. В судове засідання заявник та її представник не з`явилися, надали заяву про розгляд справи у їх відсутність, заяву просили задовольнити. Представник АТ «Турбоатом» не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність. Приватний нотаріус ХМНО Трощій І.В. не з`явилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутність. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно п.6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» (далі - Постанова ПВСУ від 31.03.1995 року №5) в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Згідно п. 12 Постанова ПВСУ від 31.03.1995 року №5 встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по-батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, здійснюється в судовому порядку. У цих справах суд встановлює належність особі правовстановлюючих документів, а не тотожність прізвища, імені, по батькові, неоднаково названих в різних документах, не присвоєння чи залишення одного з них. Крім того, суд може встановлювати факти належності особи документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу. Відповідно до Листа ВСУ від 01.01.2012 «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення», заяву про встановлення факту належності правовстановлюючого документа можуть подавати: - особа - власник правовстановлюючого документа, якій необхідно довести належність цього документа їй; - спадкоємці померлої особи - власника цього документа для оформлення спадкових прав. [INFO] померла мати заявниці - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданого 22.11.2018 року Харківського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області. Прізвище «[PERSON]» присвоєно після реєстрації шлюбу з батьком заявника - [PERSON] 15 жовтня 1983 року, зареєстрованим Київським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, що підтверджується Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб. В свідоцтві про народження заявниці, виданому 23 січня 1985 року Київським відділом ЗАГС м. Харкова, російською мовою зазначено: « [PERSON] родилась [INFO] , место рождения г. Харьков, о чем в книге регистрации актов о рождении 1985 года января месяца 23 числа призведена запись за №58. Родители: отец [PERSON] , мать [PERSON] ». 07.06.2008 року заявницею [PERSON] , [INFO] , укладено шлюб з [PERSON] , шлюб зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову № 1 Харківського міського управління юстиції. В свідоцтві про шлюб дошлюбне прізвище заявниці зазначено - « [PERSON] ». Шлюб між батьками заявниці було розірвано 22.01.1997 року, про що Київським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції в Книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис за №56 від 22.01.1997, після реєстрації шлюбу матері присвоєно прізвище « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу від 31.10.2012 року, виданого Київським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції. Як вбачається, з відміток з копій паспорту, заявник [PERSON] [INFO] в квартирі [ADDRESS] зареєстрована з 09.01.2001 року, а її мати - [PERSON] [INFO] - з 23.06.1987 року. На підставі свідоцтва про право власності на житло від 30 листопада 1995 року, виданого відділом приватизації НВО «Турбоатом» квартира [ADDRESS] загальною площею 89,1 кв.м. була приватизована чотирма особами: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Угодою про визначення ідеальної частини у спільній сумісній власності на квартиру від 23 грудня 2000 року, укладеною між співвласниками та посвідченою приватним нотаріусом ХМНО Трощій І.В., визначено розмір часток у спільній сумісній власності на вказану квартиру в рівних долях - по 1/4 часткою за кожним. В реєстраційному посвідченні КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» від 28 грудня 2000 року зазначено, що вказана квартира зареєстрована по 1/4 частині за співвласниками - [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та мною, [PERSON] на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого відділом приватизації НВО «Турбоатом» 30.11.95 р., угоди про визначення ідеальної частини у спільній сумісній власності на квартиру, посвідченої приватним нотаріусом Трощій І.В. 23.12.2000 р., р. №3023 та записано в реєстрову книгу № - за реєстровим № В-21557. За заявницею зареєстровано право власності на 1/4 частину квартири [ADDRESS] на вищезазначених правових підставах в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно від 11.06.2019 року. Отже, вбачається, що в свідоцтві про право на житло від 30 листопада 1995 року, виданого відділом приватизації НВО «Турбоатом», угоді про визначення ідеальної частини у спільній сумісній власності на квартиру від 23 грудня 2000 року, укладеній між співвласниками та посвідченій приватним нотаріусом ХМНО Трощій І.В., в реєстраційному посвідченні КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» від 28 грудня 2000 року, прізвище матері заявниці було помилково зазначено як « [PERSON] », замість -« [PERSON] », що пов`язано з перекладання її прізвища з російської на українську мову. 21.02.2019 року заявниці видано приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Трощій І.В. свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті діда, [PERSON] , який помер [INFO] на 2/4 частини квартири [ADDRESS] . Після смерті матері заявниці - [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді 1/4 частини квартири [ADDRESS] . Відповідно до ст. 1261 ЦК України заявниця є спадкоємицею першої черги після смерті матері, [PERSON] , яка померла [INFO] . Після її смерті заявниця у встановлений ст. 1270 ЦК України шестимісячний термін звернулася з заявою про прийняття спадщини по місцю відкриття спадщини до приватного нотаріуса ХМНО Трощій І.В., 07.11.2018 року заведена спадкова справа, що вбачається з витягу про реєстрацію у Спадковому реєстрі та листа приватного нотаріуса Трощій І.В. від 06.06.2019; У відомостях щодо спадкодавця зазначені: [PERSON] , яка народилася [INFO] у м. Харків, дата смерті [INFO] . Постановою приватного нотаріуса ХМНО Трощій І.В. від 20.02.2019 року заявниці [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на частку в квартирі [ADDRESS] після смерті матері [PERSON] відмовлено з підстав наявності розбіжностей в написанні прізвища спадкодавця « [PERSON] » з написанням прізвища « [PERSON] » в правовстановлюючих документах на спадкову квартиру. Отже, через розбіжності в прізвищі матері заявниці - [PERSON] , помилково зазначеному в свідоцтві про право власності на житло від 30.11.1995 року, виданому відділом приватизації НВО «Турбоатом» на квартиру [ADDRESS] , угоді про визначення ідеальної частини у спільній сумісній власності на квартиру від 23 грудня 2000 року, та реєстраційному посвідченні КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» від 28 грудня 2000 року, - як « [PERSON] , у видачі свідоцтва про право власності в порядку спадкування на частку в зазначеній квартирі після смерті матері було відмовлено заявниці. Суд, оцінивши достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку, що встановлення даного факту має для заявника юридичне значення і є необхідним для оформлення спадкових прав, вирішити вказане питання у позасудовому порядку у заявника немає можливості, оскільки спадкодавець (власник документів) - [PERSON] померла, у суду немає сумніву у належності вказаних правовстановлюючих документів саме матері заявниці - [PERSON] , тому у суду є достатні підстави для задоволення вимог заявника та встановлення факту належності матері заявниці - [PERSON] , вказаних правовстановлюючих документів.

Outcome: approved