Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-06 00:00:00

[PERSON] , звернулася до Перемишлянського районного суду Львівської області з позовною заявою, в якій просить: стягнути з [PERSON] , [INFO] на користь [PERSON] , [INFO] , аліменти на утримання неповнолітньої доньки - [PERSON] , [INFO] в розмірі 2000 грн., щомісячно, починаючи стягнення з червня 2021 року і до повноліття дитини. Заяву обгрунтовує тим, що Рішенням Перемишлянського районного суду Львівської області від 11.05.2021 р., шлюб між нею з відповідачем розірвано. Стверджує, що дочка проживає з нею. Звертає увагу, що дитині повинен бути забезпечений належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини і такий належний рівень у будь-якому разі не повинен бути меншим, ніж прожитковий мінімум. Наголошує, що такий рівень, вона одна не зможе забезпечити, тому батько, який є здоровим та працездатним, немає на утриманні інших осіб, офіційно не працює, а займається тимчасовими заробітками за кордоном, зможе сплачувати аліменти на рівні 2000 грн. Позивач в судове засідання не з`явилася, однак подала заяву про розгляд справи без її участі та зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязіі в разі неявки в судове засідання відповідача, не заперечує проти розгляду справи за відсутності відповідача та винесення заочного рішення судом. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоч про дати судових засідань повідомлявся належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення повісток, які знаходяться в матеріалах справи, але у судове засідання так і не з`явився, тому, зі згоди позивача, на підставі ст. 280 ЦПК України проведено заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши обставини справи, оцінивши в сукупності зібрані по справі докази, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 06.03.2019 року, батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] . Згідно довідки виданої старостою сіл Бошів, Виписки, Ладанці, Пнятин від 09.03.2021 р. №174, [PERSON] та [PERSON] , [INFO] , проживають без реєстрації по [ADDRESS] . Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із ч.1 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Згідно ч. 3 цієї ж статті за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Судом встановлено, що відповідач проживає окремо від позивача і дитини, не надає їм матеріального утримання. Тому, суд вважає, що відповідач неналежним чином виконує обов`язки з утримання дитини, доньки - [PERSON] , [INFO] . Відповідно до чч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Отже, оцінивши в сукупності представлені у справі докази, суд дійшов висновку, що вимоги позивача є підставними, оскільки малолітня дитина проживає разом з позивачем, відповідач не надає їй матеріального утримання, чим ухиляється від виконання обов`язку по утриманню. Враховуючи стан здоров`я дитини, вік та потреби на її утримання, матеріальне становище платника аліментів, стан його здоров`я, відсутність на його утриманні інших утриманців, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову про стягнення аліментів. У відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір.

Outcome: approved