Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-01 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до Волинського центру соціальної реабілітації дітей-інвалідів Міністерства соціальної політики України про визнання неправомірним наказу про застосування дисциплінарного стягнення. Позивач свої вимоги обґрунтовує тим, що наказом № 230-ос від 05.09.2014 року до неї застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді догани. З наказу вбачається, що підставою для оголошення догани стало подання прокуратури Волинської області від 07.08.2014 року про усунення порушень вимог бюджетного законодавства та законодавства про реабілітацію дітей-інвалідів. Посилається на те, що обіймає посаду бухгалтера і відповідно до посадової інструкції забезпечує повне та достовірне відображення інформації, що міститься у прийнятих до обліку первинних документах, на рахунках бухгалтерського обліку. 23.09.2014 року вона написала заяву на ім'я директора центру про зняття дисциплінарного стягнення, на що отримала відповідь від 01.10.2014 року, відповідно до якої їй було відмовлено у задоволенні заяви у зв'язку з пропуском процесуального строку для оскарження догани. Їй не надавались первинні документи, які підтверджують факт вчинення господарської операції, а тому вона не могла відобразити благодійну допомогу у бухгалтерському обліку та фінансовій звітності, просить суд, визнати незаконним наказ від 05.09.2014 року за № 228-ос про застосування відносно неї дисциплінарного стягнення у вигляді догани.. Представник позивача у письмовій заяві уточнив номер наказу, а саме № 230-ос, який просить визнати неправомірним та скасувати, стягнути витрати за надання правової допомоги в розмірі 2 000 грн. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про день і час слухання справи та не повідомив суд про причини неявки, а тому згідно вимог ст. 224 ЦПК України судом ухвалено заочне рішення. Заслухавши пояснення позивача та її представника, дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Судом встановлено, що 05 вересня 2014 року відповідно до наказу № 230-ос Волинського центру соціальної реабілітації дітей-інвалідів Міністерства соціальної політики України [PERSON] було оголошено догану, як бухгалтеру за виявлення факту неналежного виконання посадових обов'язків. При чому зі змісту даного наказу не вбачається, в чому полягає неналежне виконання. З матеріалів справи вбачається, що 12.12.2013 року відповідно до наказу № 7/1-а по Волинському центру соціальної реабілітації дітей-інвалідів Міністерства соціальної політики України було створено комісію по отриманню матеріальних цінностей Центру для прийняття та визначення вартості матеріальних цінностей, а також для оформлення необхідної документації на їх прийняття (а.с. 14). Для оприбуткування доходів нею складаються акти стосовно вартості гуманітарної допомоги. Однак, позивач зазначає, що таких документів їй не було надано. Згідно ст. 147 КЗпП України, за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: 1) догана; 2) звільнення. Законодавством, статутами і положеннями про дисципліну можуть бути передбачені для окремих категорій працівників й інші дисциплінарні стягнення. У відповідності до вимог ч.1 ст.147-1 КЗпП України, дисциплінарні стягнення застосовуються органом, якому надано право прийняття на роботу (обрання, затвердження і призначення на посаду) даного працівника. Згідно ст. 148 КЗпП України, дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку. У відповідності до вимог ст.149 КЗпП України, до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку. В порушення ст.147, 148 КЗпП України дисциплінарне стягнення у вигляді догани застосоване до позивача без письмового пояснення. Так, в матеріалах справи відсутні дані про те, в чому полягало неналежне виконання її службових обов'язків станом на момент видачі наказу від 05.09.2014 року № 230-ос. В наказі не конкретизовано за невиконання яких саме службових обов'язків, з посиланням на відповідний пункт посадової інструкції чи положення, притягнуто позивача до відповідальності. Заслухавши пояснення позивача та її представника , враховуючи, що належним чином повідомлений відповідач в судове засідання не з'явився, не спростував доводів позивача, то вимоги підлягають до задоволення. Відповідно до змісту ст. 79 ЦПК, до судових витрат відносяться витрати сторін на правову допомогу, а ст. 84 ЦПК України передбачено, що витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги Як вбачається з матеріалів справи, позивач уклала договір про надання правової допомоги з адвокатом [PERSON], що стверджується договором від 23.10.2014 року/ а.с. 15 /, який брав участь у судовому засіданні. Виходячи із тривалості судового засідання, розміру мінімальної заробітної плати, що становив з 01.01.2014 року - 1218 грн., з врахуванням вимог Постанови КМ від 27.04.2006 року №590 «Про граничні розміри компенсації витрат, пов'язаних з розглядом цивільних та адміністративних справ і порядок їх компенсації за рахунок держави», в якій зазначено, що граничний розмір витрат на правову допомогу, що підлягає відшкодуванню, не повинен перевищувати 40% розміру мінімальної заробітної плати за годину роботи, понесені відповідачем витрати на правову допомогу підлягають відшкодуванню на суму 487 грн. 20 коп. У відповідності до ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави також підлягають стягненню судові витрати по справі в розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved