Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-22 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з даним позовом, у якому просить суд визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, яке залишилось після померлої [INFO] його матері [PERSON] посилаючись на те. що після смерті його матері залишилося спадкове майно, яке складається із 1/9 частини квартири за адресою [ADDRESS]. Позивач зазначав , що спадкодавець не склала заповіт, а тому він вважав, що не має за законом здійснювати ніяких додаткових дій для прийняття спадщини. Позивач вказував, що внаслідок збігу обставин протягом шестимісячного строкуЮ який встановлений для прийняття спадщини у нього хворів син, який з дитинства є інвалідом, тяжко хворіла і в березні 2006 року померла мати дружини [PERSON], яка проживала у Російській Федерації, яка хворіла на онкозахворювання та потребувала постійного догляду останні місяці свого життя. Також вказував, що 3 квітні 2006 року до липня 2006 року батько його дружини хворів, який також проживав у Російській Федерації,а тому пропустив встановлений законодавством строк звернення до державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Позивач зазначав, після смерті його матері за адресою [ADDRESS], де проживав його батько [PERSON], який там проживав до кінця листопада 2014 року він безперешкодно користувався спадщиною, після смерті матері на підставі правовстановлюючого документу. Позивач вказував, що у зв»язку із хворобою батька він не займався питаними оформлення спадкового майна після смерті матері та вважав, що зможе оформити спадщину після смерті батька одночасно. Позивач вказував, що в березні 2015 року звернулася до Першої Київської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, після смерті своєї матері 16.03.2015 року, але постановою державного нотаріуса від 16.03.2015 року йому було відмовлено у зв»язку із пропуском шестимісячного строку для прийняття спадщини,а тому позивач просить суд позов задовольнити та встановити додатковий строк для прийняття спадщини. У судовому засіданні позивач підтримав позов та просив його задовольнити, підтвердивши суду обставини викладені у позовній заяві. Відповідач - у судове засідання не з»явився надіслав письмові пояснення на позов (а.с.68-70) просив у вирішити спір згідно норм чинного законодавства України. Третя особа: [PERSON], як законний представник [PERSON] просив у задоволенні позову відмовити, посилаючись на те, що випадково із інформації веб-сайту Шевченківського районного суду м. Києва стало відомо про наявність вказаного позову в суді та вступив у справу у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, в інтересах своєї доньки [PERSON] Вказував, що до смерті [PERSON], співвласниками квартири [ADDRESS] крім неї, в рівних частках були [PERSON] ( чоловік спадкодавця) та [PERSON] ( донька спадкодавця), яка була матір»ю [PERSON], кожному по 1/3 частині квартири. Після смерті [PERSON], яка за життя не склала заповіт на 1/3 частину спірної квартири, у порядку ст. 1268 ЦК України спадщину прийняли [PERSON] та [PERSON], як спадкоємці, яки постійно проживали із спадкодавцем на день відкриття спадщини. Вказував, що [INFO] померла [PERSON], а [INFO] помер [PERSON], в першій Київській державній нотаріальній конторі відкриті спадкові справи. Вказував, що неповнолітня ( на час подання позову) [PERSON], є єдиним спадкоємцем після смерті своєї матері згідно складеного заповіту на 1/3 частину квартири, а також прийнятої та не оформленої після смерті [PERSON]. Вказував, що були позбавлені отримати Свідоцтво про право на спадщину за заповітом на належну частину квартири після смерті [INFO] - [PERSON], а [INFO] - [PERSON], оскільки позивач звернувся до нотаріальної контори із заявою про призупинення видачі Свідоцтва у зв»язку із зверненням до суду. Вказував, що позивач [PERSON] після смерті своєї матері у 2005 році до спадкоємців, які прийняли спадщину ([PERSON],[PERSON]) не звертався до їх смерті (2014року), також із вказаною пропозицією не звертався до [PERSON] Також вважає, що позивачем навмисно вказано відповідачем Київську міську Раду, при цьому знаючи про наявність неповнолітньої спадкоємиці [PERSON] Також вважає, що позивач не надав належних та допустимих доказів щодо пропуску строку для прийняття спадщини більш як на дев»ять років, що визначено для застосування судами у абз.6.п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 та рекомендаційних листах ВССУ.( а.с.34-39). Суд заслухавши пояснення позивача, представника третьої особи дослідивши матеріали справи вважає, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, [INFO] померла [PERSON], що підтверджено Свідоцтвом про її смерть ( а.с.8). Судом встановлено, що згідно Постанови державного нотаріуса від 16.03.2015 року позивачу було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, а саме у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/9 частину квартири за адресою [ADDRESS] у зв»язку із пропуском звернення із заявою про прийняття спадщини. Судом встановлено, що спадкоємцем за заповітом після смерті - [PERSON], яка прийняла спадщину після смерті своєї матері [PERSON] є [PERSON], що не спростовано наданими судом доказами. Судом встановлено, що позивач з часу смерті своєї матері [PERSON],2005 року не звертався до спадкоємців [PERSON] ,[PERSON], за їх життя та до часу смерті до листопада 2014 року у порядку ст. 1272 ЦК України для надання згоди, для подання заяви про прийняття спадщини, як такий, що пропустив встановлений законом строк для прийняття спадщини. Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини. Згідно п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах спадкування» вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов»язані з об»активними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця вчинення цих дій Судом встановлено, що позивач подав до суду докази про стан здоров»я своєї тещі та копію свідоцтва про смерть ( а.с.11) [PERSON], яка проживала та померла на території Російської Федерації, 24.03.2006 року, та за якою він доглядав, але не подав належних та допустимих доказів у порядку ст. 57-60 ЦПК України, що саме він один здійснював догляд за тещею і при наявності дружини позивача, не надав докази про перетинання кордону Російської Федерації у 2006 році, не надав суду докази про звільнення від роботи у 2006 році або надання відпустки, у зв»язку із доглядом за особою хворою або похилого віку, не просив суд витребувати такі докази. Подані до суду докази, щодо стану здоров»я [PERSON] (а.с.19-26), якому з 01.04.2014 року встановлено третю групу інвалідності також не є належним доказом про поважні причини пропуску строку для звернення до нотаріальної контори із завою про прийняття спадщини, оскільки [PERSON] має третю групу інвалідності та не потребує згідно висновку МСЕК постійного цілодобового догляду за ним та супроводження, а тому вказані позивачем причини не були об»єктивними, непереборними, істотними труднощами для вчинення цих дій щодо прийняття спадщини протягом шести місяців з часу відкриття спадщини та протягом дев»яти років для звернення до спадкоємців за їх згодою щодо подання ним вказаної заяви. Аналогічна позиція викладена у листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року №24-753/0/4-13. На підставі зазначеного аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, та надані сторонами у справі та третьою особою доказами, поясненнями по справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об»єктивному та безпосередньому досліджені наявних у справі доказів, приходить до висновку що у задоволенні позову необхідно відмовити,

Outcome: dismissed