Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-05 00:00:00

[PERSON] звернулася до Ленінського районного суду м. Запоріжжя з позовом до відповідача про стягнення аліментів. В позовній заяві позивачка зазначила, що 06.05.2016 року вона уклала шлюб з [PERSON], який зареєстрований у Ленінському районному у місті Запоріжжі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис № 115. Від даного шлюбу подружжя мають сина - [PERSON], [INFO], який мешкає та знаходиться на утриманні матері - [PERSON]. Відповідач не виконує обов'язки по піклуванню та утриманню своєї малолітньої дитини. Аліментів на користь третіх осіб відповідач не сплачує. В зв'язку з цим позивачка просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти у розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку на утримання сина [PERSON] та на її утримання 1/4 частку з усіх видів його заробітку до досягнення сином [PERSON] трирічного віку. Позивачка у судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, заперечень на позов не надав, з заявою про розгляд справи у його відсутність до суду не звертався, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується матеріалами справи. Судом були використані всі можливі способи сповіщення відповідача про час та місце розгляду справи, але вони виявилися марними. Неявка в судове засідання відповідача, судом розцінюється, як зловживання процесуальними правами та намагання затягнути розгляд справи. Суд, за згодою позивача, вважає можливим провести заочний розгляд справи, на підставі матеріалів справи, у відповідності зі ст. 223 ч.4 ЦПК України за відсутністю відповідача. Вивчивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 06.05.2016 року сторони по справі уклали шлюб, який зареєстрований Ленінським районним у місті Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис № 115. Від даного шлюбу подружжя мають сина - [PERSON], [INFO], який мешкає та знаходиться на утриманні матері, позивачки по справі (а.с.4). Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 15 червня 2018 року шлюб між сторонами розірвано, копія рішення міститься в матеріалах справи. Відповідач не виконує обов'язки по піклуванню та утриманню своєї малолітньої дитини. Аліментів на користь третіх осіб відповідач не сплачує. Відповідно до ст.. 121 Сімейного кодексу України, права та обов'язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походження дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] батьком дитини є [PERSON], тобто відповідач по справі (а.с.4). Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття та згідно зі ст.. 181 СК України одним із способів виконання батьками свого обов'язку щодо утримання дитини є стягнення за рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів), які присуджуються в частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. Статтею 27 Конвенції «Про права дитини», яку ратифіковано Постановою ВР № 789 ХІІ від 27.02.91 року, передбачено право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 27 Конвенції батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України, при визначені розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч.2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст.. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до ч.2 ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. При визначенні розміру аліментів, суд враховує матеріальне становище відповідача, а також стан його здоров'я та відсутність на його утриманні інших дітей, непрацездатних батьків. Таким чином, аналізуючи у сукупності надані сторонами докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги повинні бути задоволені частково, шляхом стягнення з [PERSON] аліментів на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку відповідача щомісяця, але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до її повноліття, а також кошти на утримання позивачки в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку відповідача щомісяця, до досягнення сином [PERSON], [INFO], трирічного віку. Відповідно до ст.ст. 79, 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Таким чином, стягнення аліментів повинно бути проведено з дня звернення із позовом до суду, а саме з 25 квітня 2018 року. У зв`язку з тим, що позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», тому судовий збір в сумі 704,80 гривень, слід стягнути з відповідача на користь держави.

Outcome: approved