Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-25 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу мотивуючи тим, що 04.02.2012 року у Заберезькій сільській раді Богородчанського району Івано-Франківської області, актовий запис №1 зареєструвала шлюб з відповідачем по справі. В шлюбі у них народилися діти: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Причиною розірвання шлюбу є різні характери, погляди на життя, протиріччя у стосунках, на даний час сторони подружніх відносин не підтримують, подальше збереження шлюбу є недоцільним, а тому просила шлюб розірвати, неповнолітніх дітей залишити на проживання з нею, судові витрати покласти на відповідача. Позивач в судове засідання не з`явилася, подала суду заяву в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задоволити, а справу розглянути у її відсутності. Відповідач в судове засідання повторно не зявився, явку уповноваженого представника не забезпечив, про причини неявки суду не сповістив, про дату та час судового засідання повідомлявся належним чином, шляхом направлення повісток на зареєстровану у встановленому порядку адресу реєстрації місця проживання та розміщення оголошення на сайті суду, що відповідно до вимог процесуального закону вважається належним способом повідомлення сторони у справі. Відзиву на позов до суду не надходило. Відповідно до ч.2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає позов підставним та таким, що підлягає до задоволення із наступних підстав. Як встановлено сторони подружніх відносин не підтримують, позивач наполягає на розірванні шлюбу, від відповідача заперечень не поступило. Згідно до ч.1 ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно до ч.2 та ч.3 ст.56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч.2 ст.104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно до ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Сторони не змогли зберегти родину, а тому суд вважає за доцільне постановити рішення про задоволення позовних вимог. Що стосується вимоги позову щодо визначення проживання неповнолітніх дітей, то відповідно до ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Згідно до ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. То з цього приводу слід вказати таке. Зважаючи на те, що позивач у позовній заяві просить залишити неповнолітніх дітей проживати з нею, а від відповідач з цього приводу заперечень не поступило, то ця вимога позову в частині визначення місця проживання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] з позивачем теж підлягає до задоволення. В той же час за вимогами ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у разі задоволення позову - на відповідача за наявними у матеріалах справи доказів . Відтак, з відповідача на користь позивача слід стягнути 840,80 грн. судового збору та 1500 грн. витрат понесених на отримання правової допомоги. На підставі наведеного, 31 Цивільного кодексу України, ст.ст. 104, 109-112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved