Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-30 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позов мотивовано тим, що вони з відповідачем проживали в шлюбі з 20.11.1999 року, зареєстрованому у відділі реєстрації актів громадянського стану Хустського районного управління юстиції Закарпатської області за актовим записом №277. Від шлюбу у них народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які знаходяться на її утриманні та вихованні. Позивачка зазначає, що їхнє спільне подружнє життя не склалося, вони втратили почуття кохання та довіри один до одного. Біля десяти років сторони разом не проживають. Вони припинили спільне проживання шлюб носить лише формальний характер. Тому позивачка дійшла до висновку про неможливість збереження їхнього шлюбу у такій формі, вважає, що підстав для збереження між ними шлюбу не має. В позовній заяві позивачка просила розгляд справи проводити без її участі, позовні вимоги підтримує і просить позов задовольнити, питання про зміну прізвища та визначення місця проживання дітей позивачка не ставила. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин. Про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином - шляхом відправлення рекомендованого повідомлення про його виклик до суду, однак про причини неявки відповідач суд не повідомляв. Відзиву на позов відповідачем не подавалось. У відповідності до ст.280 ЦПК України, суд ухвалив постановити заочне рішення на підставі наявних в матеріалах справи доказів. З врахуванням наведеного, та у відповідності до порядку, визначеного ст.223 ч.4, ст.247 ч.2 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи суд дійшов до висновку, що позов слід задовольнити з таких підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони проживають у шлюбі з 20.11.1999 року, зареєстрованому у відділі реєстрації актів громадянського стану Хустського районного управління юстиції Закарпатської області за актовим записом №277 /а.с.9/. Від шлюбу у них народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] /а.с.7-8/. Причиною розірвання шлюбу є те, що сторони припинили свої фактичні шлюбні відносини через різні погляди на шлюб та сім`ю та спільно як подружжя не проживають. За наданими до позовної заяви доказами судом встановлено, що сторони на момент розгляду справи фактично не підтримують шлюбних відносин, спільного господарства не ведуть, разом не проживають і шлюб між ними існує формально. Позивачка в поданій до суду заяві висловила своє небажання зберегти шлюб між ними, категорично наполягає на його розірванні, оскільки такий суперечить її інтересам. Від відповідача жодних заяв або відзиву на позов до матеріалів справи не подавалося. Відповідно до вимог ст.110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений, одним із подружжя. Згідно зі ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. З огляду на встановлене, суд дійшов до висновку, що підстав для збереження шлюбу між сторонами в судовому засіданні не встановлено, їхній шлюб існує формально, не виконує свого прямого призначення, позивачка не бажає проживати в шлюбі з відповідачем, а тому шлюб між сторонами доцільно розірвати. Враховуючи наведене та

Outcome: approved