Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-21 00:00:00

[PERSON] звернулася до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовною заявою до [PERSON], законний представник якої [PERSON], про визнання особи такою, що втратила права користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: [ADDRESS]. В обґрунтування позовної заяви зазначено, що позивач є наймачем житлового приміщення, що розташоване за адресою: [ADDRESS]. Вказана квартира належить до комунального житлового фонду і не приватизована. У даній квартирі зареєстрована, але не проживає з 2012 року онука позивача відповідач. З 2012 року відповідач має постійне місце проживання на території Російської Федерації, де наразі і проживає. За весь час своєї відсутності за місцем реєстрації відповідач не приймала участі у сплаті комунальних послуг та всі оплати здійснює позивач, що ставить її у вкрай скрутне матеріальне становище. Приїжджати до м.Сєвєродонецька з метою знятись з реєстрації, позивач не бажає. З огляду на зазначене, позивач звернулася з даним позовом до суду. У судове засідання сторони, повідомлені належним чином про дату, час та місце розгляду справи, не зявилися, надали до суду заяви про розгляд справу без їх участі. Відповідач та її законний представник не заперечують проти задоволення позовних вимог. У звязку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку, що дана позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 47 Конституції України, кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Згідно ст. 71 ЖК України, громадянин може бути визнаний таким, що втратив право користування житловим приміщенням, якщо більше 6 місяців не проживає без поважних причин в спірній квартирі. У відповідності до ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Статтею 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням. Судом встановлено, що згідно ордеру № 363н, виданого 20.12.1984 року виконкомом Сєвєродонецької міськради, [PERSON] з сімєю з трьох чоловік видано ордер на право зайняття 2-х кімнатної квартири [ADDRESS] на підставі рішення адміністрації та профспілки СВО «Азот» від 13.11.1984 року № 3, ріш.вик. від 17.12.1984 року № 629; склад сім'ї: [PERSON] квартиронаймач, [PERSON] дочка, [PERSON] дочка. З довідки № 10262, виданої 15.09.2017 року Центром надання адміністративних послуг у м. Сєвєродонецьку, за адресою: [ADDRESS], зареєстровані [PERSON] та [PERSON]. Згідно акту встановлення факту проживання (непроживання) № 1658, затвердженого 19.09.2017 року директором Комунального підприємства «Єдиний розрахунковий центр м. Сєвєродонецька», встановлено, що у квартирі, розташованій за адресою: м.Сєвєродонецьк, вулиця Курчатова, 5/222, фактично проживає [PERSON]. Крім зазначених осіб з 2012 року у квартирі ніхто не мешкає. З огляду на викладене та враховуючи, що відповідач не проживає в спірній квартирі без поважних причин понад передбачені законодавством строки та втратила інтерес до житла, суд доходить висновку про обґрунтованість позовних вимог на необхідність їх задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: approved