Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-16 00:00:00

[PERSON]звернулася до суду з вказаним позовом, свої позовні вимоги обґрунтувала тим, що 12.08.2016 року між нею та відповідачем укладено договір №147. Відповідно до умов цього договору відповідач зобовязався виготовити на замовлення позивача металопластикові вікна, а позивач була зобовязана сплатити їх вартість двома частинами. Згідно умов укладеного договору позивач зобовязалася сплатити 22\~000 гривень, після чого відповідач протягом 90 робочих днів, був зобовязаний виготовити та поставити замовлений товар. Після поставки вікон позивач повинна була сплатити 9500 гривень. Після сплати 12.08.2016 року позивачем відповідачу 22000,00 гривень, минуло 90 робочих днів, проте відповідач вікна не встановив, гроші повертати відмовляється. 22.11.2016 року [PERSON] звернулася до відповідача із листом, відповідно до якого вона відмовляється від договору та вимагає повернення вже сплачених коштів, але відповіді [PERSON] не надав. У звязку з цим позивач звернулася з вказаним позовом до суду та просила розірвати договір №147 від 12.08.2016 року, стягнути з відповідача 22\~000 гривень збитків та 7260 гривень пені та судові витрати. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав та просив його задовольнити з підстав викладених у позові. В останнє судове засідання позивач та її представник не зявилися, надав до суду заяву про розгляд справи у їх відсутність, надав згоду на ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не зявився, повідомлений у встановленому законом порядку. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 12.08.2016 року між [PERSON], як замовником, та ФОП [PERSON], як виконавцем, був укладений договір №147. Згідно умов цього договору відповідач зобовязався виготовити на замовлення позивача металопластикові вікна, а позивач була зобовязана сплатити їх вартість двома частинами. Позивач зобовязалася сплатити 22\~000 гривень, після чого відповідач протягом 90 робочих днів був зобовязаний виготовити та поставити замовлений товар. Після поставки вікон позивач повинна була сплатити 9500 гривень (а.с.5). Згідно квитанції до прибуткового касового ордера №147 від 12.08.2016 року [PERSON] внесла передплату ФОП [PERSON] за договором від 12.08.2016 року в розмірі 22000,00 грн. (а.с.6). Однак, станом на 19.12.2016 року відповідач як виконавець не виконав умов Договору, отримані кошти замовнику не повернув. Відповідно до\~ст.10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному зясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1\~ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених\~статтею 61 цього Кодексу. Відповідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно зі ст.651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим. У відповідності зі ст. 906 ЦК України збитки, завдані замовнику невиконанням або неналежним виконанням договору про надання послуг за плату, підлягають відшкодуванню виконавцем, у разі наявності його вини, у повному обсязі, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ст. 907 договір про надання послуг може бути розірваний, у тому числі шляхом односторонньої відмови від договору, в порядку та на підставах, встановлених цим Кодексом, іншим законом або за домовленістю сторін. Порядок і наслідки розірвання договору про надання послуг визначаються домовленістю сторін або законом. Враховуючи вказані норми матеріального права, умови укладеного договору про надання послуг, суд дійшов переконання, що відповідач свої зобов'язання згідно укладеного договору не виконав, після сплати позивачем 22000,00 гривень, не виготовив та не поставив позивачу замовлений товар, не надав доказів відсутності його вини у порушенні умов договору, тому суд вважає, що зазначений договір підлягає розірванню, а оплачені позивачем кошти у розмірі 22 000,00 гривень підлягають стягненню з відповідача. Також згідно із ч.5\~ст.10 Закону України «Про захист прав споживачів»\~у разі коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу (надання послуги) згідно з договором, за кожний день (кожну годину, якщо тривалість виконання визначено у годинах) прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги), якщо інше не передбачено законодавством. У разі коли вартість роботи (послуги) не визначено, виконавець сплачує споживачеві неустойку в розмірі трьох відсотків загальної вартості замовлення, а тому вимога щодо стягнення неустойки в сумі 7260,00 гривень (22000х0,03=660 грн./день; 660грн.х11 днів=7260,00 гривень) підлягає задоволенню. Крім цього, відповідно до\~ст. 88 ЦПК України\~на користь позивача підлягає стягненню з відповідача судовий збір у розмірі 551,20 грн.

Outcome: approved