Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-25 00:00:00

[PERSON] звернулася до Гайворонського районного суду з позовом до [PERSON] про зміну черговості одержання права на спадкування. Позов мотивовано тим, що 12 січня 2015 року помер її дід по батьковій лінії, [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина на житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями та спорудами, що знаходиться в місті Гайворон Кіровоградської області по вулиці Карла Маркса, 82. Вона, як онука спадкодавця, відповідно до ст. 1265 ЦК України є спадкоємицею п'ятої черги за законом. Її покійний дід, [PERSON], на протязі тривалого часу перед своєю смертю знаходився в безпорадному стані, який був викликаний тривалою хворобою, а згодом похилим віком, самостійно себе обслуговувати не міг, а тому потребував сторонньої допомоги та догляду. [PERSON], спадкоємець першої черги та її рідний батько, проживає на території Російської Федерації. Проте, він жодного разу не приїхав щоб провідати дідуся, коли той хворів, не цікавився його життям та станом його здоров'я. З моменту коли дідусь занедужав та знаходився у безпорадному стані відповідач, як син жодної допомоги не надавав, хоча знав, що дідусь потребував стороннього догляду, піклування і допомоги. Зокрема, у 2010 році, дідусь одержав травму «чрезвертельно-диафізарний перелом правого стегна зі зміщенням» в результаті чого переніс операцію та знаходився на стаціонарному лікування в Гайворонській ЦРЛ з 07.06.2010 р. по 11.08.2010 р. Після перенесеної травми у 2010 році й до моменту смерті у 2015 році, на протязі останніх 5 років життя спадкодавець перебував у безпорадному стані який був зумовлений перенесеною хворобою й похилим віком та потребував стороннього догляду і піклування, що підтверджується дублікатом виписки №2921 лікаря із медичної карти хворого. Після того, як дідуся виписали з лікарні, протягом майже року вона забезпечила йому опіку у вигляді стороннього догляду і піклування. Зокрема, вона домовилась із [PERSON], дружиною брата дідуся, яка доглядала його майже рік, за що вона самостійно оплачувала її послуги, оскільки її батько [PERSON], відповідач по справі не виявив бажання допомагати спадкодавцеві, який знаходився у безпорадному стані внаслідок хвороби та потребував стороннього догляду, який вона йому забезпечувала. Перенесена хвороба та похилий вік дідуся (85 років) далися в знаки. Наприкінці 2011 року дідусь повністю занедужав, самостійного себе обслуговувати не мав змоги фізично та потребував стороннього догляду. З огляду на це, вона забезпечила йому догляд соціальним працівником Територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг Гайворонського району) Гайворонської РДА та оплачувала ці послуги. Дідусь перебував на обслуговуванні в центрі з 20.12.2011 року по 12.01.2015 року де отримував наступні соціальні послуги: прибирання і доставка продовольчих, промислових та господарських товарів, медикаментів - 1 раз на тиждень; доставка води, піднесення вугілля, дров, розпалювання печей (обробка присадибної ділянки у літній період) - 1 раз на тиждень; оплата комунальних послуг - 1 раз на місяць; вологе прибирання - 1 раз на місяць; приготування їжі - 2 рази на місяць. Викладене підтверджується довідкою №39 від 16.02.2016 року виданої Територіальним центом соціального обслуговування. Проте, така періодичність соціальних послуг, повною мірою не забезпечувала належний догляд спадкодавця. Тому з 2013 року й до дня смерті дідуся вона працювала на умовах неповного робочого часу, в зв'язку з доглядом за [PERSON], що підтверджується довідкою з місця роботи від 22.12.2015 року. Протягом тривалого часу з 2010-2014 pp. й до дня смерті [PERSON] вона опікувалася ним та доглядала, матеріально забезпечувала та допомагала й морально підтримувала, оскільки дідусь по-перше: перебував у безпорадному стані, зумовленим спочатку хворобою, а потім похилим віком та потребував стороннього догляду і піклування; по-друге: дідусь був усамітненим, отримував мінімальну пенсію та не міг себе забезпечити матеріально усім необхідним. Її заробітна плата за 2013 рік становила 19730 грн.; за 2014 рік 23286 грн.; за 2015 рік 25250 гри. Окрім того, вони з чоловіком тримають домашнє господарство: 2 корови; молодняк ВРХ - 1 голова; свині 5 голів; птиця. Обробляють земельну ділянку 0,38 га. (довідка с/р від 22.12.2015 року №893). Наведене свідчить, що вона мала можливість надавати допомогу спадкодавцеві та надавала її. Тричі на тиждень вона приїздила до спадкодавця та привозила продукти харчування власного виробництва: молоко, сир, м'ясо; за власні кошти купувала лікарські препарати, всього на суму 7400 грн. придбала електричний обігрівач на суму 2020 грн., що підтверджується розрахунковими документами, готувала їсти, прибирала приміщення, взимку заносила вугілля, дрова, розпалювала піч, влітку поралась на огородній ділянці біля будинку, переодягала дідуся, прала білизну, придбавала речі домашнього вжитку та інші засоби необхідні для покращення його стану здоров'я, спілкувалась із ним та морально його підтримувала. Наведені обставини зможуть підтвердити також і свідки: [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Зважаючи на викладені вище обставини, вона, як онука спадкодавця, протягом тривалого часу опікувалась ним, надавала йому матеріальну та іншу допомогу внаслідок того, що дідусь через хворобу та похилий вік був у безпорадному стані і потребував стороннього догляду, оскільки фізично не спроможний був себе обійти самостійно, забезпечити свої потреби. До того ж, після смерті дідуся, вона разом із його рідним братом [PERSON] поховали спадкодавця, оплатили панахиду, поминальний обід. Статтею 1259 ЦК України визначено, що фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Враховуючи вищевикладене, вона, як спадкоємиця п'ятої черги за законом має повне право одержати право на спадкування разом із спадкоємцем першої черги її рідним батьком [PERSON] в судовому порядку, оскільки домовленості з даного приводу між нами не досягнуто. Позивач [PERSON] та її представник адвокат [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просять суд задовільнити позов. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Представники відповідача [PERSON], [PERSON], в судовому засіданні, позовні вимоги не визнали. Пояснили, що після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне йому майно. Спадщину прийняв його син [PERSON]. Позивачка [PERSON] не надавала систематичної допомоги [PERSON], як матеріальної так і моральної, а лише спілкувалась з ним як онука. [PERSON] не був у безпорадному стані. Він був фінансово незалежний отримував пенсію і не потребував матеріальної допомоги. Позов [PERSON] не доведений та необґрунтований, а тому не підлягає задоволенню. Заслухавши пояснення сторін, їх представників, свідків, дослідивши і оцінивши докази по справі у їх сукупності суд прийшов до висновку, що позов не підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 12.01.2015 року помер [PERSON] після смерті якого відкрилась спадщина на житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями та спорудами, що знаходиться в місті Гайворон Кіровоградської області по вулиці Карла Маркса, 82. Заповіт [PERSON] не залишив. Після смерті спадкодавця в нотаріальну контору звернулись з заявами про прийняття спадщини син померлого [PERSON] спадкоємець першої черги та онука [PERSON], спадкоємець пятої черги за законом. Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця. [PERSON] має право на спадкування за законом у пяту чергу, оскільки є онукою [PERSON] Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмова від її прийняття ( ст. 1258 ЦК України). Частина 2 ст. 1259 ЦК України встановлює, що фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. З матеріалів справи вбачається, що померлий [PERSON] у 2010 році знаходився на лікуванні в Гайворонській ЦРЛ з 07.06.2010 року по 11.08.2010 року, але позивачем не надано доказів, що він з 2010 року і по день смерті перебував у безпорадному стані. Свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], пояснили, що [PERSON] самостійно рухався на костилях і обслуговував себе сам. Вищенаведене свідчить про те, що [PERSON] у безпорадному стані не перебував і систематичної сторонньої допомоги не потребував. Оскільки законодавець зміну черговості одержання права на спадкування повязує перш за все, із безпорадним станом спадкодавця внаслідок похилого віку, тяжкої хвороби або каліцтва, а позивачем такий стан [PERSON] не доведений, тому у суду не має підстав для задоволення позову. Згідно\~ст.88 ЦПК України, у разі відмови в задоволенні позову не підлягають стягненню з відповідача судові витрати по справі.

Outcome: dismissed