Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-11 00:00:00

[PERSON] звернулася до Марганецького міського суду Дніпропетровської області із позовною заявою до [PERSON], треті особи: [PERSON], Марганецька міська рада про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, посилаючись на те, що будинок сімейного типу № 45 по вулиці Озерній в місті Марганець Дніпропетровської області, в якому вона мешкає, належить їй на праві власності. В будинку значиться зареєстрованим відповідач [PERSON], який рішенням виконавчого комітету Марганецької міської ради Дніпропетровської області № 97/6 від 21 березня 2007 року був влаштований до будинку сімейного типу. З досягненням повноліття, відповідача, рішенням виконавчого комітету Марганецької міської ради № 571 від 12 жовтня 2016 року було виключено із числа вихованців дитячого будинку сімейного типу. З серпня 2016 року відповідач не проживає в будинку, його місце проживання не відоме. Ніяких перешкод у проживанні відповідачем у будинку нею та членами її сімї не чиниться. Вона не може на власний розсуд розпоряджатися своїм майном, що є порушенням її права володіти, розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, несе додаткові витрати по сплаті комунальних платежів. Ухвалою судді Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 31 січня 2018 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та вирішено справу розглядати з повідомленням сторін. Відповідачу було запропоновано протягом п'ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати відзив на позовну заяву. Відповідач у встановлений судом строк відзив на позовну заяву не надав. Позивач на розгляд справи не зявилася, надала суду заяву про слухання справи у її відсутність. У наданій заяві зазначила, що позовні вимоги підтримує і просить їх задовольнити. Відповідач на розгляд справи не зявився. Заяв чи клопотань не надав. Третя особа - [PERSON] на розгляд справи не зявився, надав суду заяву про слухання справи у його відсутність. Представник третьої особи Марганецької міської ради на розгляд справи не зявився, повідомлений належним чином про час, дату та місце розгляду справи. Заяв чи клопотань не надходило. Враховуючи відсутність заяви відповідача із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, згідно ч. 5\~ст. 279 ЦПК України, справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами. У відповідності до вимог ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши надані докази, суд встановив наступне. Домоволодіння № 45 по вулиці Озерній в місті Марганець Дніпропетровської області належить [PERSON] на праві власності, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 5763957 від 09.12.2004 року /а.с.5/. Відповідач, рішенням виконавчого комітету Марганецької міської ради Дніпропетровської області № 97/6 від 21.03.2007 року, як особа з числа дітей, позбавлених батьківського піклування був влаштований на виховання та спільне проживання в дитячий будинок Дзюба /а.с.7/. З досягненням повноліття, відповідача рішенням виконавчого комітету Марганецької міської ради № 571 від 12 жовтня 2016 року було виключено із числа вихованців дитячого будинку сімейного типу Дзюба /а.с.7/. Згідно довідки, виданої 05.01.2018 року головою квартального комітету; довідки відділу адресно-довідкової роботи управління з питань громадянства, паспортизації та реєстрації ГУ ДМС України в Дніпропетровській області в будинку № 45 по вулиці Озерній в місті Марганець Дніпропетровської області значиться зареєстрованим відповідач - [PERSON] /а.с. 8, 20/. Згідно акту, складеного 04.01.2018 року в присутності [PERSON], [PERSON], [PERSON] та засвідченого головою квартального комітету, відповідач [PERSON] з 01.09.2016 року в будинку № 45 по вулиці Озерній в місті Марганець Дніпропетровської області /а.с. 9/. Згідно ст. 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно зі ст. 321 Цивільного кодексу України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Стаття 391 ЦК України передбачає, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до\~ст. 7 Закону України від 11 грудня 2003 року «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»\~зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть, тобто зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено на підставі рішення суду виключно про: 1) позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) визнання особи безвісно відсутньою; 4) оголошення фізичної особи померлою. Виходячи з того, що\~Закон України від 11 грудня 2003 року «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»\~є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, пов'язані із зняттям з реєстрації місця проживання, вбачається, що положення\~ст. 7 цього Закону\~підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких пов'язані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання. Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред'явивши разом з тим одну із таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою. Таким чином, відповідач з 01 вересня 2016 року без поважних причин не проживає в [INFO], де право власності належить позивачу. З урахуванням викладеного, суд дійшов до висновку, що вимоги позивача щодо усунення перешкод у здійсненні права розпорядження своїм майном підлягають задоволенню.

Outcome: approved