Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-03 00:00:00

[PERSON] звернулася до Придніпровського районного суду м. Черкаси з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. В обґрунтування позову вказує, що 26.07.2007 року між нею та відповідачем [PERSON] був укладений шлюб, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Черкаси Черкаського міського управління юстиції Черкаської області, актовий запис № 1007. Від шлюбу вони мають неповнолітніх дітей: дочку [PERSON] , [INFO] , сина [PERSON] , [INFO] , сина [PERSON] , [INFO] , які проживають разом з нею. Вказує, що їх подружнє життя не склалося через відсутність взаєморозуміння та різних поглядів на життя та шлюб. На даний час подружні відносини між сторонами припинені, шлюб носить формальний характер. Вважає подальше збереження сім`ї не можливим. Крім того, вказує, що відповідач коштів на утримання дітей не надає, їхнім життям не цікавиться, не спілкується, а сама вона не може в повній мірі забезпечити належне утримання дітей. А тому просить: шлюб між нею та [PERSON] розірвати; стягнути із [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей дочки [PERSON] , [INFO] , сина [PERSON] , [INFO] , сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі Ѕ частини від всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно. Ухвалою суду від 04.03.2019 року позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі, визначено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження. Сторонам встановлено строк для подачі заяв. Ухвалою суду від 23.04.2019 року закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті. В судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилася, не повідомивши суд про причину неявки, хоча про день, час та місце розгляду справи була повідомлена в установленому законом порядку. В судове засідання представник позивачки [PERSON] - адвокат Кучер Ю.В. не з`явилася, але 12.06.2019 року подала до суду заяву, в якій просила розглянути справу у її відсутність. Також у вказаній заяві остання вказувала, що не заперечує проти винесення заочного рішення. В підготовчому судовому засіданні 23.04.2019 року представник позивачки [PERSON] \~ адвокат\~Кучер Ю.В. позовні вимоги підтримувала. Відповідач [PERSON] \~в судове\~засідання не\~з`явився,\~не повідомивши\~суд про\~причину неявки,\~хоча про\~день,\~час та\~місце розгляду\~справи був\~повідомлений в\~установленому законом\~порядку -\~шляхом направлення\~судових повісток\~за останнім\~відомим місцем\~проживання та\~шляхом розміщення\~оголошення на\~веб-порталі\~«Судова влада\~України». Справу вирішено за правилами заочного розгляду, передбаченими\~ст. 280-282 ЦПК України,\~за відсутності відповідача [PERSON] , повідомленого у встановленому законом порядку про дату, час і місце судового засідання, який не з`явився в судове засідання без повідомлення причин, не подав відзиву проти позову. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позову виходячи із наступного. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. \~ \~ \~ \~Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України). Частиною другою статті 95 ЦПК України передбачено, що письмові докази подаються в оригіналі або належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Статтею 24 СК України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За приписами ч. 3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Згідно\~ст. 110 СК, один\~з подружжя має право пред`явити до суду позов про розірвання шлюбу. Згідно\~ст. 112 СК\~України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в своїй постанові № 11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України\~охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. В судовому засіданні встановлено, що 26.07.2007 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений шлюб, про що відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Черкаси Черкаського міського управління юстиції Черкаської області складено відповідний актовий запис № 1007. Від шлюбу сторони мають трьох неповнолітніх дітей: дочку [PERSON] , [INFO] , сина [PERSON] , [INFO] , сина [PERSON] , [INFO] , батьком якої є відповідач [PERSON] , що стверджується відповідними свідоцтвами про народження дітей серія [NUMBER] від 22.12.2012 року, серія [NUMBER] від 22.11.2011 року, серія [NUMBER] від 22.11.2011 року. (а.с. 8-10). На даний час подружні відносини між сторонами не підтримуються, сторони проживають окремо, спільне господарство не ведеться, шлюб носить формальний характер. Враховуючи, що сторони, не підтримують сімейних відносин, суд приходить до висновку про задоволення позову в частині вимог про розірвання шлюбу, оскільки таке рішення буде відповідати інтересам сторін. Крім того, в судовому засіданні встановлено, що неповнолітні діти: дочка [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] , [INFO] , проживають разом з позивачкою та перебувають на її утриманні. Відповідно до вимог ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Статтею 182 СК України\~(в ред., що діє з 08.07.2017 року) визначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 183 частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначаються судом. При визначенні розміру аліментів враховуються такі доходи платника аліментів як: основна заробітна плата, усі види доплат і надбавок до заробітної плати, премії та винагороди, пенсії, стипендії, допомоги по безробіттю, дивіденди та інші доходи, що передбачені Постановою Кабінету Міністрів України від 26 лютого 1993 року № 146 «Про перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб». Оскільки батько неповнолітніх дітей [PERSON] , свій обов`язок по утриманню неповнолітніх дітей не виконує, суд приходить до висновку про задоволення позову та стягнення з нього на користь [PERSON] аліментів на утримання неповнолітніх дітей дочки [PERSON] , [INFO] , сина [PERSON] , [INFO] , сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/2\~частини від всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (на кожну дитину), починаючи з 13.02.2019 року та до досягнення ним повноліття. Крім того, відповідно до\~ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивачки [PERSON] судовий збір в розмірі 768 грн. 40 коп. та на користь держави судовий збір в розмірі 768 грн. 40 коп. (із позовної вимоги про стягнення аліментів).

Outcome: approved