Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-10 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із вказаним позовом, мотивуючи заяву тим, що [INFO] помер [PERSON] , по смерті якого залишилося спадкове майно, а саме: житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що за адресою: [ADDRESS] ; житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що за адресою: [ADDRESS] ; земельна ділянка для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,25 га, а також право на земельну частку (пай), розміром 1,25 в умовних кадастрових гектарах, що перебуває у власності КСП імені Мічуріна. 01 жовтня 1998 року [PERSON] посвідчив заповіт, яким будівлю старої хати, гараж, сарай, погріб заповів [PERSON] , а будівлю нової хати, сарай [PERSON] . Спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON] є [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Спадкоємці за законом [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] спадщину у встановленому законом порядку та строк не прийняли і не претендують на неї. Спадкоємець за заповітом [PERSON] також спадщину не прийняв. Позивач прийняла спадщину, яка складається з житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами в [ADDRESS] . Інше спадкове майно в рівних долях прийняли дочка [PERSON] та дружина [PERSON] , яка не встигнувши оформити своїх спадкових прав, [INFO] померла. Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно, а саме - право на земельну частку (пай), площею 1,25 в умовних кадастрових гектарах, що перебуває у власності КСП імені Мічуріна, а також майно, що успадковане після смерті чоловіка [PERSON] Ѕ частина житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами по [ADDRESS] ; Ѕ частина земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, площею 0,25 га, що знаходиться в [ADDRESS] ; Ѕ права на земельну частку (пай), площею 1,25 в умовних кадастрових гектарах, що перебуває у власності КСП імені Мічуріна. Спадщину прийняла позивач шляхом спільного проживання зі спадкодавцем на час смерті. Інші спадкоємці на спадщину не претендують. Коли [PERSON] звернулася до нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право власності на спадкове майно, їй було відмовлено у зв`язку з відсутністю у спадкодавця правовстановлюючих документів про право власності на вказане спадкове майно, а тому просила суд визнати за нею право власності на вказане спадкове майно. Ухвалою Маневицького районного суду Волинської області від 16 січня 2021 року у даній справі замінено відповідача Будківську сільську раду Маневицького району Волинської області на Маневицьку селищну раду Волинської області. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, однак подала до суду заяву з проханням проводити розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила задовольнити. Від відповідачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , кожного зокрема, до суду надійшли заяви про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги визнають та не заперечують щодо їх задоволення. Відповідачі Маневицька селищна рада Волинської області, Маневицька районна державна адміністрація Волинської області, кожен зокрема, свого представника для участі в розгляді справи не направила, проте подали до суду заяви з проханням проводити розгляд справи у відсутності їх представника, позов визнають, щодо його задоволення не заперечують. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з цим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Інших заяв та клопотань під час підготовчого провадження від сторін не надходило. Відповідачами не було подано відзиву на позовну заяву. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши письмові докази у справі та проаналізувавши їх в сукупності, суд приходить висновку про задоволення позову з огляду на наступне. \~ \~ \~ \~ Згідно ст. ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців); спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1233 ЦК України встановлено, що заповіт є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1235, ч. 1 ст. 1236 цього ж Кодексу заповідач може призначати своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Заповідач має право охопити заповітом права та обов`язки, які йому належать на момент складання заповіту, а також ті права та обов`язки, які можуть йому належати в майбутньому. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно з ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець,\~який постійно\~проживав разом\~із спадкодавцем\~на час\~відкриття спадщини,\~вважається таким,\~що прийняв\~спадщину,\~якщо протягом\~строку,\~встановленого статтею\~1270\~цього Кодексу,\~він не\~заявив про\~відмову від\~неї. Відповідно до ст. 1270 Цивільного кодексу України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Статтею 549 ЦК України (в редакції 1963 року) визначено, що спадкоємець вважається таким, що прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Відповідно до п. 5 ч. 3.5 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду судових справ про спадкування» якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст. 125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки, відповідно до чинного законодавства України, а органом місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звернутися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , який ще за життя, а саме 01 жовтня 1998 року посвідчив заповіт, згідно якого будівлю старої хати, гараж, сарай, погріб заповів [PERSON] , а будівлю нової хати, сарай [PERSON] . Спадкоємець за заповітом [PERSON] спадщину не прийняв. Позивач прийняла спадщину, яка складається з житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами в [ADDRESS] . Інше спадкове майно в рівних долях прийняли дочка [PERSON] та дружина [PERSON] , яка не встигнувши оформити своїх спадкових прав, [INFO] померла. Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно, а саме: право на земельну частку (пай), площею 1,25 в умовних кадастрових гектарах, що перебуває у власності КСП імені Мічуріна, а також майно, що успадковане після смерті чоловіка [PERSON] Ѕ частина житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами по [ADDRESS] ; Ѕ частина земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, площею 0,25 га, що знаходиться в [ADDRESS] ; Ѕ права на земельну частку (пай), площею 1,25 в умовних кадастрових гектарах, що перебуває у власності КСП імені Мічуріна (а.с. 8-13). Відповідно до витягів з погосподарської книги № 3 за 1998 рік та довідок Будківської сільської ради Маневицького району № № 464, 465 від 03 червня 2020 року по особовому рахунку № [NUMBER] житлові будинку з надвірними будівлями і спорудами по [ADDRESS] та [ADDRESS] належить [PERSON] , який помер [INFO] . Від імені [PERSON] 01 жовтня 1998 року посвідчено заповіт. Спадкоємцями є діти спадкодавця - [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та дружина [PERSON] (померла [INFO] ). Спадщину прийняла [PERSON] шляхом спільного проживання та фактичним вступом в управління та володіння спадковим майном (а.с. 14-17). Із витягу з рішення Будківської сільської ради Маневицького району Волинської області № 15/7 від 29 жовтня 1993 вбачається, що [PERSON] передано у приватну власність земельну ділянку для обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд по [ADDRESS] , площею 0,25 га (а.с. 18). Згідно Сертифікату на земельну частку (пай) серії ВЛ № 038901 від 15 листопада 1996 року та довідки відділу у Маневицькому районі Головного управління Держгеокадастру у Волинській області № Л-261/0.025-201/133-20 від 20 жовтня 2020 року [PERSON] належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП імені Мічуріна, розміром 1,25 га (а.с. 19, 20). Відповідно до Сертифікату на земельну частку (пай) серії ВЛ № 038902 від 15 листопада 1996 року та довідки відділу у Маневицькому районі Головного управління Держгеокадастру у Волинській області № Л-261/0.025-201/133-20 від 20 жовтня 2020 року [PERSON] належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП імені Мічуріна, розміром 1,25 га (а.с. 19, 21). Із експертного висновку № 056/22367-а від 20 листопада 2020 року встановлено, що записи українською мовою особового імені « [PERSON] », похідна форма імені по батькові « [PERSON] » (свідоцтво про народження, запис [PERSON] , батько [PERSON] ; витяг з по господарської книги; витяг з рішення «Про надання безкоштовно земельних ділянок у приватну власність громадянам сіл сільської ради»; сертифікат на право на земельну частку (пай), запис [PERSON] ) та « [PERSON] » (свідоцтво про смерть, запис [PERSON] ), а також запис російською мовою « [PERSON] » (свідоцтво про одруження, запис [PERSON] ) є ідентичними. Згідно з практикою міжмовного співвіднесення імен українським записам «Мусій» (Мусіївна), « [PERSON] » ( [PERSON] ) відповідає російське «Моисей» ( [PERSON] ). Записи імені по батькові « [PERSON] » (свідоцтво про народження [PERSON] , запис батько [PERSON] ; витяг з по господарської книги; витяг з рішення «Про надання безкоштовно земельних ділянок у приватну власність громадянам сіл сільської ради»; сертифікат на право на земельну частку (пай), запис [PERSON] , свідоцтво про смерть, запис [PERSON] ) та « [PERSON] » (свідоцтво про одруження, запис [PERSON] ) є ідентичними (а.с. 22). Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 844/02-31 від 23 жовтня 2020 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , у зв`язку з відсутністю документів та оригіналів документів, які посвідчують право власності право на земельну частку (пай), що знаходиться в колишньому колективному сільськогосподарському підприємстві імені Мічуріна в с. Будки Маневицького району, та житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами по [ADDRESS] ; житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами по [ADDRESS] ; земельну ділянку для обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,2500 га, яка знаходиться в [ADDRESS] ; право на земельну частку (пай), що знаходиться в колишньому колективному сільськогосподарському підприємстві імені Мічуріна в с. Будки Маневицького району, що належали чоловіку спадкодавця [PERSON] , який помер [INFO] , спадкоємцем якого була його дружина [PERSON] , яка спадщину прийняла, проте не оформила своїх спадкових прав (а.с. 28). Відповідно до повідомлення Маневицької державної нотаріальної контори Волинської області № 1023/01-16 від 17 грудня 2020 року, після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , спадкова справа не заводилась. Після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] заведена спадкова справа № 469 за 2020 рік. 23 жовтня 2020 року з заявою про видачу свідоцтва на спадщину за заповітом на ім`я [PERSON] звернувся [PERSON] (а.с. 36-38). Згідно висновків Маневицького архітектурно планувального підприємства від 28 жовтня 2020 року житлові будинки та господарські будівлі, що знаходяться в [ADDRESS] та [ADDRESS] , відповідають діючим державним будівельним, санітарним і пожежним нормам (а.с. 26-27). Зважаючи на вищевикладене та беручи до уваги те, що [PERSON] є спадкоємцем за заповітом та законом, прийняла спадщину в встановлений законом строк та спосіб, а також визнання позову відповідачами, суд приходить висновку про доцільність визнання за позивачем права власності на вказане спадкове майно.

Outcome: approved