Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-18 00:00:00

[PERSON] звернулася до Білокуракинського районного суду з позовом до Білокуракинської селищної ради, Білокуракинської районної деравжної адміністрації про визнання сертифікату на право на земельну частку (пай) недійсним та визнання права на земельну частку (пай). Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що в 1996 році [PERSON] отримала сертифікат на право на земельну частку (пай) по колишньому КСП «Заповіт Ілліча» розміром 10,45 умовних кадастрових гектарів. Відповідно до договору дарування [PERSON] подарувала [PERSON] вказану земельну частку (пай). Відповідно до сертифікату було видано державний акт на право приватної власності на землю серії VI-ЛГ № 040386 від 25.09.2002 року на земельну ділянку площею 5,3683 га., залишок площ після отримання державного акту складає 3,97 умовних кадастрових гектара. На даний час отримати виділену земельну ділянку позивачка не може у зв`язку із втратою сертифіката серії VI-ЛГ № 040386 від 25.09.2002. Отримати дублікат сертифікату наразі неможливо. У зв`язку з цим позивачка просить суд визнати сертифікат серії ЛГ № 010438 недійсним та визнати за позивачкою право на земельну частку (пай) по колишньому КСП «Заповіт Ілліча» у розмірі 3,97 умовних кадастрових гектарів. Позивачка в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Представник відповідача, Білокуракинської селищної ради в судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином, надав заяву, в якій позов визнав, проти його задоволення не заперечував. Представник відповідача, Білокуракинської районної державної адміністрації у судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином, будь-яких заяв чи клопотань не надав. Дослідивши матеріали справи, докази по справі кожен окремо та в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно копії паспорту позивачка народилася [INFO] (а.с.4-6). Листом від 17.08.2020 року Білокуракинська районна державна адміністрація відмовила позивачці у видачі дублікату сертифікату на земельну частку (пай) (а.с.7). Листом від 05.08.2020 року Білокуракинська селищна рада повідомила позивачку про неможливість видач дублікату сертифікату про право на земельну частку (пай) (а.с.8). Листом від 11.09.2020 року відділ у Білокуракинському районі Головного управління Держгеокадастру у Луганській області повідомив позивачці про неможливість видачі дублікату сертифікату у зв`язку із їх відсутністю. Згідно ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Судом встановлено, що позивачка втратила оригінал сертифікату про право на земельну частку (пай), отримати дублікат наразі неможливо. Тому суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог у цій частині. Стосовно визнання сертифікату на право на земельну частку (пай) недійсним суд зазначає таке. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Позивачем позовні вимоги про визнання недійсним вищезгаданого сетрифікату будь-яким чином не обгрунтовані, а тому, суд, дослідивши матеріали справи не вбачає підстав для визнання сертифікату на земельну частку (пай) недійсним, у зв`язку з чим, в цій частині позов задоволенню не підлягає. На підставі викладеного та

Outcome: partial