overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-26 00:00:00

[PERSON] звернулася до [PERSON] з позовом про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. В заяві вказувала, що перебуває з відповідачем у шлюбі, зареєстрованому 10.02.2001 року відділом Ковалівською сільською радою Хорольського району Полтавської області, актовий запис № 1. Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей - дочок: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають з позивачкою і перебувають на її утриманні. Відповідач відмовляється добровільно надавати допомогу на утримання своїх дітей, а тому позивачка звернулася в суд з даним позовом. В судове засідання позивачка не з'явилася, звернулася до суду із заявою про розгляд справи у її відсутності, в заяві просила її позов задовольнити повністю. Відповідач в судове засідання не з'явився, звернувся до суду із заявою про розгляд справи у його відсутності, в заяві вказував, що позов визнає повністю. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст. 121 СК України права та обов'язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому державним органом реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Згідно зі ст. 122 СК України дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров'я про народження дружиною дитини. Судом встановлено, що згідно наданих доказів: копій свідоцтв про народження, копії свідоцтва про укладення шлюбу, сторони є батьками [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Відповідач працездатний, а тому спроможний надавати матеріальну допомогу. Згідно ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. В суді встановлено, що відповідач не працює, а тому стягнення слід проводити в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст.79 ч.1 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви, тобто з 04.08.2014 року. Відповідно до ст.367 ч.1 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі вищенаведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-20 00:00:00

[PERSON] звернулася до [PERSON] з позовом про стягнення заборгованості за аліментами, та неустойки за несплату аліментів, мотивуючи тим, що Рішенням Немирівського районного суду від 29.12.2014 року по цивільній справі № 140/3119/14 шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Від шлюбу у них з відповідачем є син [PERSON], [INFO]. Відповідно до виконавчого листа Немирівського районного суду від 05.02.2015 року по справі № 2/140/119/2015 р. з відповідача повинні стягуватися аліменти на її користь на утримання сина [PERSON] в твердій грошовій сумі 600 грн., щомісячно, однак до цього часу вона не отримує аліменти в звязку зі злісним ухиленням відповідача від їх сплати. Згідно зі ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Станом на 01.05.2015 року заборгованість відповідач за аліментами становить 2400 грн. В звязку з невиплатою [PERSON] аліментів, її матеріальне становище значно погіршилось, вона не має змоги самостійно утримувати та забезпечувати належний матеріальний стан сім`ї, тому, змушена звертатись до суду про стягнення з відповідача неустойки за прострочення сплати аліментів. Статтею 196 СК України передбачено стягнення неустойки (пені) в розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення на користь одержувача аліментів. За період з 14.01.2015 по 01.05.2015 р. розмір неустойки [PERSON] визначений за 106 днів заборгованості в сумі: (2400 грн.:100(%)х106 (днів) = 2544 грн. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовну заяву підтримує просить її задовольнити. Представник відповідача [PERSON], в судовому засіданні позовну заяву визнає частково, в частини стягнення заборгованости по виплати алиментив, в задоовленни решти позовних вимог просить видмовити. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є матірю, а відповідач [PERSON] є батьком неповнолітнього [PERSON], [INFO]. Рішенням Немирівського районного суду Вінницької області від 05.02.2015 року з відповідача [PERSON] стягуються аліменти на її користь на утримання неповнолітнього сина [PERSON] [INFO], в розмірі 600 гривень, починаючи з 14.01.2015 року до досягнення дитиною повноліття, по справі видано виконавчий лист. Як встановлено судом, судове рішення про стягнення аліментів з відповідача на користь позивача знаходиться на примусовому виконанні у Немирівському відділі державної виконавчої служби. Станом на 01.05.2015 року заборгованість відповідача [PERSON] по аліментах згідно судового рішення складає 2400 грн, яка підлягає стягненню. Згідно вимог ст.196 СК України, при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобовязана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки(пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день просрочки. В звязку з викладеним, з відповідача слід стягнути на користь позивачки 106 днів х 24 грн=2544 грн. неустойки за несплату аліментів в період з 14.01.2015 року по 01.05.2015 року.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-29 00:00:00

[PERSON] звернулася до [PERSON] з позовом про стягнення коштів на утримання дружини, мотивуючи тим, що 09 листопада 2014 року вона зареєструвала шлюб із відповідачем [PERSON]. Шлюб зареєстровано у виконкомі Ковалівської сільської ради Немирівського району Вінницької області, про що було здійснено відповідний актовий запис за № 12 та видано свідоцтво про шлюб [NUMBER]. Від цього шлюбу у них є дочка, [PERSON], [INFO]. [PERSON] не працює, перебуває у відпустці по вагітності та пологам, в послідуючому буде доглядати доньку до досягнення нею трирічного віку. Її матеріальне становище є вкрай нужденним. Представник позивача [PERSON], в судовому засіданні позовну заяву підтримує просить її задовольнити. Відповідач [PERSON], в судовому засіданні позовну заяву визнає частково, згоден сплачувати аліменти на утримання дружини у розмірі 10 % щомісячно, в решті позов не визнає. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає за необхідне позов задовольнити частково, оскільки шлюбні відносити припинені, відповідач з позивачем не проживає спільно. Відповідно до ч.1 ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліментів) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. У відповідності до ч. 2 ст. 84 СК України дружина, якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Визначаючи розмір аліментів на утримання дружини, суд виходить з того, що відповідач працює і з цих міркувань, виходячи з принципу справедливості та розумності та з урахуванням потреб дружини, можливостей відповідача, суд присуджує кошти (аліменти) на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років у розмірі 20 % щомісячно..

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-25 00:00:00

[PERSON] звернулася до [PERSON] з позовом про стягнення коштів на утримання дружини, мотивуючи тим, що 21 листопада 2013 року вона зареєструвала шлюб із відповідачем [PERSON]. Шлюб зареєстровано Відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Немирівського районного управління юстиції у Вінницькій області, про що видано свідоцтво про шлюб [NUMBER]. Від цього шлюбу у них є дочка, [PERSON], [INFO]. [PERSON] не працює, перебуває у відпустці по вагітності та пологам, в послідуючому буде доглядати доньку до досягнення нею трирічного віку. Її матеріальне становище є вкрай нужденним. Разом із новонародженою донькою вона змушена проживати в кімнаті гуртожитку Немирівського коледжу будівництва та архітектури, так як мати відповідача, [PERSON] вигнала її з будинку де вони проживали, по [ADDRESS], її матір, [PERSON], яка має статус біженці і приїхала допомогти її після пологів з дитиною. [PERSON], змушена була піти з будинку разом із матір`ю, адже не могла допустити щоб її мати залишилась сама в чужому місті. З допомогою міського голови м. Немирів їм надали для проживання кімнату в гуртожитку [ADDRESS]. Після народження дочки, вона намагалась поговорити із чоловіком, пояснила йому що умови в гуртожитку де повністю відключене опалення не прийнятні для проживання дитини, електрообігрівач не допомагає, так як декілька разів на день вимикають світло, дитина мерзне і може захворіти, але відповідача це зовсім не цікавить, він відмовився подбати про неї та їхню дитину, відмовився надати їм будь яку матеріальну допомогу. Представник позивача [PERSON], в судовому засіданні позовну заяву підтримує просить її задовольнити. Відповідач [PERSON], в судовому засіданні позовну заяву визнає частково в сумі 200 гривень, в решті позов не визнає. В судовому засіданні свідок [PERSON], суду пояснила, що діти не сварилися, вона [PERSON] з будинку не виганяла. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає за необхідне позов задовольнити частково, оскільки шлюбні відносини припинені, відповідач з позивачем не проживає спільно. У відповідності до ч. 2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини - матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина , потребує матеріальної допомоги, не є обов'язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини. Визначаючи розмір аліментів на утримання дружини, суд виходить з того, що відповідач працює інженером по комплектації обладнання в ТОВ «ЛВН ЛІМІТЕД» в м. Немирів, і з цих міркувань, виходячи з принципу справедливості та розумності та з урахуванням потреб дружини, можливостей відповідача, суд присуджує кошти (аліменти) на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років у розмірі 500 гривень.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-17 00:00:00

[PERSON] звернулася до [PERSON] із позовом, в якому просить розірвати шлюб, який був зареєстрований 29.10.2011 року відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції з відповідачем, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу був проведений актовий запис № 2054. Від шлюбу подружжя має дитину - сина [PERSON], [INFO] Позивачка посилається на те, що через несумісність характерів, поглядів на життя, ведення домашнього господарства, виховання дитини збереження шлюбних відносин та сім'ї стало неможливим. Шлюбні відносини остаточно припинені з липня 2014 року. Майновий спір відсутній. Час на примирення не потрібний, а тому позивачка просить суд розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем, судові витрати покласти на відповідача. В судове засідання позивачка з'явилася, викладене у позовній заяві підтримала, після розірвання шлюбу прохала суд залишити їй прізвище «[PERSON]». Відповідач в судове засіданні не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив. Суд, вислухавши думку позивачки, перевіривши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони зареєстрували шлюб 29.10.2011 року у відділі реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу був проведений актовий запис № 2054. /а.с.4/ Від шлюбу подружжя має дитину - сина [PERSON], [INFO] /а.с.5/ Спільне життя у подружжя не склалося, спільне господарство не ведеться, шлюб існує формально, бажання зберегти сім'ю у позивачки немає. Вимог щодо розподілу спільного майна в судовому засіданні не заявлено. Таким чином, суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, встановивши, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам обох сторін, вважає за необхідне позов задовольнити. Після розірвання шлюбу позивачка бажає залишити прізвище - «[PERSON]».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-22 00:00:00

[PERSON] звернулася до [PERSON] про розірвання шлюбу, та просить розірвати між ними шлюб, зареєстрований 06.07.2012 року виконкомом Бурштинської міської ради Галицького району, актовий запис №41. В обґрунтування позовних вимог позивач покликається на те, що спільне життя з відповідачем у них не склалося. Шлюбні відносини фактично припиненні уже більше трьох років, та шлюб носить формальниий характер. В судове засідання позивач не з'явилася, проте подала заяву, в якій просить розгляд справи проводити без її участі, позов задовольнити, непонолітню дитину залишити проживати з нею, прізвище не змінювати. Відповідач в судове засідання також не з'явився, скерував заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги визнає. Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2\~ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч.2 ст.114 СК Україниу разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Судом встановлено, що 06 липня 2012року між [PERSON] та [PERSON] виконкомом Бурштинської міської ради Галицького району Івано-Франківської області зареєстровано шлюб. Прізвище дружини «Черній» змінено на прізище «Волошин». Це доводиться Свідоцтвом про шлюб серії І-НМ №109443 від 06.07.2012р.07 січня 2013 року у подружжя народився син [PERSON], що доводиться копією свідоцтва про народження серії І-НМ від 16.01.2013р. Судом також встановлено, що на даний час шлюбні відносини між подружжям припиненні та носять тільки формальний характер. Враховуючи наведені обставини, суд вважає, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе, воно суперечитиме інтересам сторін, а тому шлюб слід розірвати. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексц України, соба, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-11 00:00:00

[PERSON] звернулася до [PERSON] про розірвання шлюбу, та просить розірвати між ними шлюб, зареєстрований 18.09.1971 року в с.Кінчаки Галицького району Івано-Франківської області. В обґрунтування позовних вимог позивач покликається на те, що спільне життя з відповідачем у них не склалося. Шлюбні відносини фактично припиненні уже більше року, та шлюб носить формальниий характер. В судове засідання позивач не з'явилася, проте подала заяву, в якій просить розгляд справи проводити без її участі, позов задовольнити. Відповідач в судове засідання також не з'явився, скерував заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги визнає. У зв'язку з тим, що розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2\~ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч.2 ст.114 СК Україниу разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Судом встановлено, що 18 вересня 1971 року [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] в с.Кінчаки Галицького району Івано-Франківської області, що доводиться Свідоцтвом про одруження серіх І-АБ №177526, виданого 18 вересня 1971 року. Судом також встановлено, що на даний час шлюбні відносини між подружжям припиненні та носять тільки формальний характер. Враховуючи наведені обставини, суд вважає, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе, воно суперечитиме інтересам сторін, а тому шлюб слід розірвати. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-07 00:00:00

[PERSON] звернулася до [PERSON] про стягнення аліментів на малолітню дитину. Свої вимоги обґрунтовує тим, що з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 07.04.2018 року. В шлюбі у сторін народився син [INFO] , який на даний час є малолітнім. Відповідач не проживає з ними, не надає матеріальної допомоги на утримання сина, не займається його вихованням, дитина перебуває повністю на матеріальному забезпеченні позивача. Просить суд стягувати з відповідача в її користь аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі 3000 грн. щомісячно. Позивач в судовому засіданні подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала. Відповідач в судове засідання не з`явився повторно, хоча неодноразово був повідомлений судом про день і час слухання справи, що підтверджується довідкою про доставку SMS повідомлення (а.с.24), а тому відповідно до вимог ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За погодженням позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. З свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] від 31 серпня 2018 року вбачається, що відповідач [PERSON] є його батьком (а.с. 4). Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Статтею 184 СК України передбачено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З досліджених в судовому засіданні письмових доказів, суд встановив, що відповідач ухиляється надавати матеріальну допомогу на утримання дитини. Визначаючи, що відповідач в судове засідання не з`явився, не подав суду відзив на позовну заяву, заперечень та доказів про неможливість надавати таку допомогу в силу матеріального становища, або стану здоров`я. Враховуючи прожитковий мінімум, встановлений для дитини відповідного віку, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити, стягувати аліменти з [PERSON] в користь [PERSON] в розмірі 3000 грн. щомісячно, але не менше, між 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-10 00:00:00

[PERSON] звернулася до [PERSON] про стягнення аліментів, посилаючись на те, що вони разом проживали в зареєстрованому шлюбі з 15 серпня 2009 року. Від спільного проживання сторони мають доньку [PERSON], [INFO]. З червня 2012 року відповідач проживає окремо від позивача та дитини. Відповідач ухиляється від обовязку утримувати свою дитину. Не надає будь-якого матеріального утримання доньки. Жодним чином не приймає участі у вихованні дитини. Про доходи відповідача позивачу нічого не відомо. Позивач просить суд стягнути з відповідача на утримання дитини аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивач в судове засідання не зявилася. Надіслала до суду заяву в якій вказала, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить розглянути справу без її участі. Відповідач в судове засідання не зявився. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причина неявки суду не відома. Своїх заперечень суду не надав. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. У відповідності до копії свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], серія 1-ЖД №244920 від 10.11.2010 року виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Біляївського районного управління юстиції Одеської області (а.с. 9), відповідач записаний її батьком. Відповідно до довідки Вільшанської селищної ради Вільшанського району Кіровоградської області №3822 від 09.10.2015 року (а.с. 10) до складу сімї позивача входе батько [PERSON] [INFO], мати [PERSON] [INFO], донька [PERSON] [INFO]. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Таким чином, відповідач зобовязаний надавати допомогу на утримання дитини до її повноліття. Розмір аліментів повинен складати 1/3 частини всіх видів його заробітку та доходів щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття дитини, оскільки відповідач здоровий, працездатний та не надав доказів того що є безробітним, інвалідом або має інших утриманців. З відповідача в дохід держави має бути також стягнутий судовий збір, оскільки відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: approved