Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-31 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON] , третя особа Управління сім`ї,\~молодіжної політики\~та захисту\~дітей Тернопільської\~міської ради про визначення місця проживання дітей сина [PERSON] , [INFO] та дочки [PERSON] , [INFO] , разом із нею, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем у них не склалося, шлюб між ними розірвано. На даний час діти проживають з нею, вона забезпечує дітей всім необхідним для гармонійного розвитку, зростання, всім необхідним для підтримки стану їхнього здоров`я в чудовому стані, всім необхідним для навчання та відпочинку, а також дозвілля. З дітьми в них прекрасні стосунки, повне порозуміння. Обґрунтовано вважає, що діти повинні проживати з матір`ю, відчувати її підтримку і турботу, просить визначити місце проживання дітей разом із нею, врахувавши, що діти проживають разом із нею та перебувають на її утриманні. Ухвалою судді від 06 травня 2020 року відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Протокольною ухвалою суду від 03 грудня 2020 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду на 25 січня 2021 року. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала з підстав викладених в позовній заяві, просила позов задоволити, проти ухвалення заочного рішення не заперечила. Відповідач належним\~чином повідомлялася\~про час\~та місце\~судового розгляду,\~зокрема шляхом\~розміщення оголошення\~на офіційному\~сайті Тернопільського\~міськрайонного суду\~Тернопільської області,\~в судове\~засідання не\~з`явилася,\~відзиву на\~позов не\~надала,\~тому, згідно\~з ч.\~4\~ст.\~223,\~ст.\~280\~ЦПК України, враховуючи відсутність заперечень позивача, суд ухвалив проводити заочний розгляд справи. Представник третьої особи Управління сім`ї,\~молодіжної політики\~та захисту\~дітей Тернопільської\~міської ради в судове засідання не з`явився, надіслав суду висновок органу опіки та піклування щодо визначення місця проживання дітей, який затверджений рішенням виконавчого комітету Тернопільської міської ради від 30 жовтня 2020 року. Просив розглядати справу без присутності представника органу опіки та піклування, за наявними матеріалами у справі. Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, встановив такі обставини: Сторони перебували у шлюбі, який було розірвано 19 лютого 2018 року рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської. В шлюбі у сторін народилися діти: син [PERSON] , [INFO] , що стверджується свідоцтвом про народження Серії [NUMBER] , виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції 26 грудня 2008 року та донька [PERSON] , [INFO] , стверджується свідоцтвом про народження Серії [NUMBER] , виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції 09 січня 2014 року. Діти [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , зареєстровані та проживають разом із позивачем [PERSON] за адресою [ADDRESS] , що стверджується довідкою №31 від 16 березня 2020 року виданою ОСББ «Сомоненка-5». Як вбачається із висновку органу опіки і піклування щодо визначення місця проживання малолітньої дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , який затверджений рішенням виконавчого комітету Тернопільської міської ради №820 від 30.10.2020 року, орган опіки і піклування, беручи до уваги пропозиції комісії з питань захисту прав дитини, рекомендує визначити місце проживання малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , разом з матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Працівниками управління сім`ї, молодіжної політики та захисту дітей проведено обстеження умов проживання за адресою: [ADDRESS] . Трикімнатна квартира з усіма комунальними зручностями, повністю омебльована, санітарно-гігієнічні умови відповідають нормам. Для дітей та матері відведено окрему кімнату, в якій створено відповідні умови для повноцінного та гармонійного розвитку сина та доньки. Відповідно до довідки АТ «Тернопільський радіозавод «Оріон» від 02.10.2020р., [PERSON] займає посаду прибиральниці виробничих приміщень. Загальна сума доходу за період з березня 2020р. по серпень 2020р. становить 10700.45 грн. Відповідно до довідки Тернопільського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) від 17.09.2020р. №15704, заборгованість по сплаті аліментів [PERSON] становить 92 921, 56 грн. Батько дітей,\~ [PERSON] на\~засідання комісії\~не з`явився\~та не\~повідомив причини\~неявки,\~хоча був\~належним чином\~повідомлений. Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч.1 ст.81\~ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно статті 161 Сімейного кодексу України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. В матеріалах справи міститься достатньо доказів, які доводять те, що [PERSON] має самостійний дохід, має задовільні житлово-побутові умови, даних, які б негативно характеризували [PERSON] в розумінні статті 161 Сімейного кодексу України, судом не встановлено. Згідно статті\~9\~Конвенції про\~права дитини\~від 20.11.1989р.,\~ратифікованої Постановою\~Верховної Ради\~України№789-XII від 27.02.1991р., держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Під час будь-якого розгляду згідно з пунктом 1 цієї статті всім заінтересованим сторонам надається можливість брати участь у розгляді та викладати свою точку зору. Відповідно до ст.18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно\~ст.11 Закону України «Про охорону дитинства»\~батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, згідно ст.15 Закону, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів, а батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Відповідно до принципу 6 Декларації прав дитини, затвердженою резолюцією Генеральної асамблеї організації об`єднаних націй від 20.11.1959р, дитина для повного і гармонічного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і, в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли існують виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю. Пленум Верховного Суду України у п.18\~постанови № 11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»\~також роз`яснив, що при вирішенні спору про місце проживання дитини судам належить звертати особливу увагу на її вік та з`ясовувати, з ким із батьків вона бажає проживати. Згідно до ч.1\~ст.141 СК України\~мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони в шлюбі між собою. Відповідно до\~ст. 157 СК України\~питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь в її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той з батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Статтею 89 ЦПК визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд прийшов до переконання про обґрунтованість позовних вимог, підтвердження їх матеріалами справи та необхідність задоволення позову та визначення місця проживання малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , разом з матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] .

Outcome: approved