Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-20 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із позовом до\~ [PERSON] про стягнення аліментів. Позовні вимоги мотивувала тим, що з відповідачем по справі перебуває у шлюбі зареєстрованому 30.05.2014 року виконкомом Іллінецької сільської ради Снятинського району в Івано-Франківській області, актовий запис №7, від якого у них є син [PERSON] [INFO] , який проживає із матір`ю та перебуває на повному її утриманні. Позивачка стверджує, що відповідач добровільно коштів на утримання сина не надає, хоча зареєстрований як підприємець і аліменти повинен сплачувати у твердій грошовій сумі, а тому позивачка просить суд стягувати із відповідача аліменти на утримання їхнього сина [PERSON] . [INFO] , у твердій грошовій сумі у розмірі 1500,00 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття та на її утримання у твердій грошовій сумі у розмірі 500,00 грн. щомісячно до виповнення дитиною трирічного віку. Позивачка подала до суду заяву, якою позовні вимоги підтримала повністю, позов просила задоволити,\~ справу просила розглядати за її відсутності.\~ Відповідач подав до суду заяву, якою позовні заяви підтримав повністю, просить суд позов задоволити, справу слухати без його участі. Суд, дослідивши письмові докази по справі, зокрема: свідоцтво про шлюб\~ серії\~ [NUMBER] [PERSON] , та [PERSON] , [INFO] року зареєстрували шлюб; свідоцтво про народження серії [NUMBER] , із якого вбачається, що [PERSON] , народився [INFO] , його батьками записано [PERSON] , та [PERSON] ; довідку від 27.02.2019 р. №271, видану виконавчим комітетом Заболотівської сільської ради вбачається, про те, що [PERSON] , 1992 р. [INFO] , разом із сином [PERSON] , зареєстровані в [ADDRESS] , але проживає в смт [ADDRESS] , Витягу з ЄДРПОУ про те, що [PERSON] [INFO] року зареєстрований як підприємець, вид діяльності 47.19 «Інші види роздрібної роздрібної торгівлі в неспеціалізованих магазинах», вважає, що позов підлягає до\~ задоволення. Положеннями ст. 180 Сімейного кодексу України визначено, що батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст. 1, 2 Закону України «Про охорону дитинства» батьки зобов`язані забезпечити дітям умови для достатнього фізичного, духовного та культурного розвитку. В силу дії ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. За приписами ч. 2 ст. 182 цього кодексу мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 182 СК України, встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до вимог ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Враховуючи матеріальне становище сторін та те, що обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, інтереси дитини при визначенні розміру аліментів, розмір витрат на утримання дитини, виходячи з принципів розумності та справедливості, потреби дитини у розвитку, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити та стягувати з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , в твердій грошовій сумі у розмірі 1500,00 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття, з дня подачі позову. Крім того на підставі ч.2 ст.84 СК України, де зазначено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років, а тому суд вважає, що із відповідача слчд стягувати по 500,00 грн. щомісячно на утримання позивачки до досягнення дитиною 3 річного віку. При цьому, суд вважає за необхідне роз`яснити учасникам процесу, що відповідно до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, рішення суду підлягає негайному виконанню по справам про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. З ч. 6 ст. 141 ЦПК України вбачається, що якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. З п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» вбачається, що від сплати судового збору звільняються позивачі - за подання позовів про стягнення аліментів. Враховуючи те, що позивачка звільнена від сплати судового збору за подання позовної заяви, в якій містяться вимоги щодо стягнення аліментів, тому суд вважає, що з відповідача слід стягнути судовий збір у розмірі 768 грн. 40 коп. в дохід держави. На підставі викладеного та відповідно до ст.ст. 84, 180-182,184, 191,199, 200 СК України,

Outcome: approved