Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-15 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом про стягнення з [PERSON] в її користь аліментів на утримання неповнолітніх дітей: сина [PERSON] 03.07.2006р.н. та сина [PERSON] 11.08.2012р.н. в розмірі 1/3 частина всіх видів заробітку (доходу) до досягнення дітьми повноліття, проте не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку. В підтвердження позовних вимог посилається на те, що 25.08.2005 року вона уклала шлюб з відповідачем, який зареєстрували у відділі РАЦСу Дрогобицького району Дрогобицького районного управління юстиції Львівської області, актовий запис № 103. Від даного шлюбу в них народилося два сина [PERSON] та [PERSON], які проживають з нею та знаходяться на її утриманні. Оскільки їй одній важко утримувати дітей, а відповідач не виконує свого батьківського обов?язку передбаченого ст.. 180 СК України, то вона змушена звернутися з даним позовом в суд. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги змінила, а саме просить стягувати аліменти на сина [PERSON] в розмірі ? частина, оскільки Роман не являється сином відповідача, просить змінені позовні вимоги задоволити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні погодився із зміненими позовними вимогами. Вислухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов є підставним та підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно ст.. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з?ясованих обставинах, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були дослідженні в судовому засіданні. Матеріалами справи встановлено, що сторони по справі 25 серпня 2005 року уклали шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серія 1-СГ № 014155 від 25.08.2005 року виданого відділом РАЦС Дрогобицького району Дрогобицького МРУЮ Львівської області (а.с. 2). За час перебування у шлюбі 03 липня 2006 року в них народився син [PERSON], який проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні, що підтверджується довідкою Рихтицької сільської ради № 1500 від 20 червня 2014 року. (а.с. 3, 6) Згідно із ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1989p., батько (-ки) або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Це положення знайшло своє відображення в українському законодавстві. Обов'язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов'язків (ч. 2 ст. 51 Конституції України) закріплюється в сімейному законодавстві (ст. 180 СК України). Обовязок утримувати дитину - це моральне і найважливіше правове зобовязання батьків. У разі їх ухилення від його виконання аліменти можуть стягуватись за рішенням суду. Обовязок утримувати дітей виникає з моменту їх народження і зберігається до досягнення ними повноліття. У відповідності до вимог ст. 182 СК України суд враховує, що позивач виховує та проживає з малолітніми дітьми, перебуває у гіршому матеріальному становищі, ніж відповідач. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) в твердій грошовій сумі. Суд переконаний, що позивач потребує допомоги на утримання сина і відповідач взмозі таку надавати, а тому позов підставний та підлягає задоволенню. Відповідно до п. 6 ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому згідно вимог ст. 79, 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір в дохід держави.

Outcome: approved