Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-17 00:00:00

[PERSON], звернулася до Камянського районного суду Черкаської області із позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право на користування житлом. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що 05.06.1996 р. між нею та відповідачем укладено шлюб від якого вони мають двох повнолітніх дітей. 16.11.2007 р. позивач придбала житловий будинок в с. Михайлівка Камянського району Черкаської області по вул. Польова, 53, в якому зареєстровані позивач, її донька [PERSON], та відповідач. Рішенням від 29.11.2013 р. Камянського районного суду Черкаської області шлюб сторін розірвано, 04.09.2014 р. здійснено реєстрацію розірвання шлюбу в органах ДРАЦС, проте починаючи з березня 2009 р. сторони не проживають однією сімєю, не ведуть спільного господарства. [PERSON] добровільно залишив вказане житло, особисті його речі у вказаному житлі відсутні, за місцем реєстрації він не зявляється, комунальні послуги та інші витрати по утриманню будинку у належному стані сплачує позивач. Просила суд визнати [PERSON] таким, що втратив право на користування житлом за адресою: Черкаська область, Камянський район, с. Михайлівка, вул. Польва, 53, та стягнути з відповідача на її користь понесені нею витрати по сплаті судового збору. Представник позивача подала до суду заяву в якій просить розглядати справу у відсутність сторони позивача. Позовні вимоги підтримують повністю, проти заочного розгляду справи не заперечують. Відповідач в судове засідання не зявився, повідомлявся про час і місце розгляду справи через засоби масової інформації. У відповідності до ч. 9 ст. 74 ЦПК України, вважається повідомленим належним чином про час, дату та місце розгляду справи. Про причини неявки суд не повідомив. Згідно\~ст. 169 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За згодою позивача та її представника суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням\~ст. 224 ЦПК України. У зв'язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2\~ст. 197 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Всебічно, повно, обєктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, заслухавши пояснення представника позивача, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що позивач [PERSON], [INFO], є власником житлового будинку за адресою: Черкаська область, Камянський район, с. Михайлівка, вул. Польова, 53, який вона придбала у власність 16.11.2007 р. на підставі договору купівлі-продажу будинку (а.с.8-11). Відповідач по справі, та колишній чоловік позивача (шлюб сторін розірвано 29.11.2013 р. рішенням Камянського районного суду Черкаської області та 04.09.2014 р. здійснено реєстрацію його розірвання в органах ДРАЦС) значиться зареєстрованим в будинку, хоча з березня 2009 року там не проживає, та в будинку відсутні його особисті речі (а.с.12 - 15). Відповідно до\~ст.319 ЦК України\~власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно\~ст. 321 ЦК України\~право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмеження у його здійснені. Відповідно до\~ст. 391 ЦК України\~власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно ч. 2\~ст. 405\~\~ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право\~\~на користування житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться в судовому порядку. За таких обставин позовні вимоги про визнання особи такою, що втратила право користування житлом підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1\~ст. 88 ЦПК України\~стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, судовий збір у розмірі 640,00 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved