Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-04 00:00:00

[PERSON] звернулася до Купянського міськрайонного суду Харківської області з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що 10 жовтня 2010 року помер [PERSON], який після своєї смерті залишив заповіт на користь [PERSON] Як стверджує позивач, вона не змогла отримати свідоцтво про право на спадщину після смерті [PERSON] у звязку з тим, що останній за свого життя розпочав будівництво житлового будинку №69 по вул. Ярошенка в с. Московка, але не закінчив його до дня своєї смерті, правовстановлюючий документ на вказаний житловий будинок не отримав та не зареєстрував право власності в бюро технічної інвентаризації. Крім того, житловий будинок №67 по вул. Ярошенко в с. Московка належав матері спадкодавця [PERSON], яка постійно проживала в ньому до дня своєї смерті 23 листопада 2011 року, а після її смерті спадщину фактично прийняв її син, а нині спадкодавець [PERSON], однак належним чином не оформив спадщину до дня своєї смерті. У звязку з викладеним, державний нотаріус відмовив [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину та рекомендував звернутися до суду. Тому, позивач була вимушена звернутися до суду за захистом своїх спадкових прав. 14 квітня 2015 року позивач [PERSON] надала до суду заяву про збільшення позовних вимог в якій просила суд, крім заявлених позовних вимог, також встановити факт що має юридичне значення: належності [PERSON], який помер 10 жовтня 2010 року, на праві особистої приватної власності житлового будинку з надвірними будівлями № 67 по вул. Ярошенко в селі Московка Купянського району Харківської області після смерті [PERSON], та будівельних матеріалів, з яких побудовані надвірні будівлі, розташовані на земельній ділянці № 69 «а» по вулиці Ярошенко в селі Московка Купянського району Харківської області. 24 квітня 2015 року позивач [PERSON] знову надала до суду заяву про збільшення позовних вимог в якій просила суд, крім всіх раніше заявлених позовних вимог, також встановити факт що має юридичне значення: належності [PERSON], яка померла 23 листопада 2008 року, на праві особистої приватної власності житлового будинку з надвірними будівлями № 67 по вул. Ярошенко в селі Московка Купянського району Харківської області. Позивач у судове засідання не зявилася, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, вказала, що всі заявлені позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить суд їх задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не зявився, надав до суду телефонограму про розгляд справи у його відсутності, вказав, що всі заявлені позовні вимоги підтримує та не заперечує проти їх задоволення. Враховуючи вищевикладене, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. 23 листопада 2008 року померла [PERSON], що підтверджується ксерокопією свідоцтва про смерть від 24 листопада 2008 року серії 1-ВЛ №191053 (а.с. 11, 14). За померлою [PERSON] на праві власності в Погосподарській книзі Кіндрашівської сільської ради зареєстровано жилий будинок з надвірними будівлями в с. Московка, вул. Ярошенко, 67 Купянського району Харківської області (особовий рахунок № 581), розташований на земельній ділянці розміром 0,30 га Кіндрашівської сільської ради, приватизованій рішенням Кіндрашівської сільської ради № 86 від 21 грудня 1993 року що підтверджується довідкою виконавчого комітету Кіндрашівської сільської ради № 2009 від 11 червня 2009 року та довідкою виконавчого комітету Кіндрашівської сільської ради № 627 від 06 жовтня 2014 року. Крім того, право власності на будинок №67 підтверджується ксерокопією технічного паспорту на садибний житловий будинок (а.с. 15-18, 20, 24). На день смерті [PERSON] була зареєстрована та проживала в будинку за адресою: в с. Московка, вул. Ярошенко, 67, разом з сином [PERSON], родинні відносини з яким підтверджуються свідоцтвом про народження серії ІУ-УР № 2321636, виданим 30 вересня 1963 року Кутьківською сільською радою Купянського району та довідкою виконавчого комітету Кіндрашівської сільської ради № 627 від 06 жовтня 2014 року (а.с. 12, 24). 03 червня 2009 року комунальне підприємство Купянське бюро технічної інвентаризації видало [PERSON] довідку №1419 про відмову надання витягу з реєстру прав власності для отримання спадщини на будинок №67 по вул. Ярошенко в с. Московка Куп'янського району у звязку з тим, що [PERSON] за життя право власності на вищевказаний будинок не отримала (а.с. 19). 10 жовтня 2010 року помер [PERSON], що підтверджується ксерокопією свідоцтва про смерть від 11 жовтня 2010 року серії 1-ВЛ №283875 (а.с. 13). Після смерті [PERSON] залишив заповіт, згідно якого він заповів все своє майно, де б таке було і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що йому буде належати на день смерті і на що він за законом матиме право [PERSON] [INFO], що підтверджується ксерокопією заповіту, який було посвідчено в.о. секретарем виконавчого комітету Кіндрашівської сільської ради, Куп'янського району Харківської області та зареєстровано в реєстрі під № 202 (а.с. 29). Постановою від 29 грудня 2014 року державний нотаріус Купянської державної контори відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житлові будинки № 67 та № 69 (недобудований) по вул. Ярошенка в с. Московка Купянського району Харківської області після смерті [PERSON] та розяснила [PERSON] її право звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно в порядку спадкування за заповітом, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 29 грудня 2014 року. (а.с. 10). Крім того, в постанові про відмову у вчиненні нотаріальних дій зазначено, що [PERSON] спадщину прийняла у встановленому законом порядку, а [PERSON] на день смерті проживав та був зареєстрований за адресою: [INFO], однак не встиг за життя оформити спадщину після смерті своєї матері [PERSON] на будинок №67. Інші спадкоємці не були закликані до спадкування у звязку з тим, що [PERSON] залишив після себе заповіт на все своє майно. За життя [PERSON] отримав паспорт від 25 квітня 1994 року зареєстровано під №106 на застройку ділянки в сільському населеному пункті. Згідно даного паспорту, [PERSON] було відведено під будівництво земельну ділянку в с. Московка Кіндрашівськогї сільської ради Куп'янського району Харківської області та розроблено відповідний проект забудови території (а.с. 30-34). Відповідно до довідки від 03 березня 2015 року, право власності на земельну ділянку з надвірними будівлями за адресою - с. Московка Купянського району Харківської області , вул. Ярошенко, буд. б\\н станом на 30 грудня 2012 року в Купянському БТІ не зареєстровано (а.с. 27). Рішенням № 8 від 27 березня 2015 року виконавчого комітету Кіндрашівськоі сільської ради Купянського району Харківської області присвоєно точну поштову адресу новобудові , що складається з приміщень допоміжного та технічного призначення - вулиця Ярошенко , 69 «а» село Московка Купянського району Харківської області. Крім того, було виготовлено технічний паспорт на садибний житловий будинок (а.с. 25-26, 35). Беручи до уваги постанову нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальних дій, встановлено, що позивачка позбавлена можливості скористатися своїми спадковими правами та отримати спадщину від [PERSON], який в свою чергу не встиг отримати правовстановлюючі документи на спадкове майно після смерті його матері. На даний час отримати правовстановлюючі документи немає можливості. Статтею 317 ЦК України передбачено, що власникові належать право володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження його майна. Статтею 1216 ЦК України\~передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Стаття 1217 ЦК України\~передбачає, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно зі статтею 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до статті 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Стаття 1261 ЦК України\~передбачає, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно зі статтею 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи законом має право прийняти спадщину. Відповідно до статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем , має право подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Згідно з частиною статті 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно зі статтею 1297 ЦК України спадкоємець , який прийняв спадщину , у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. В силу ч.1,3 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. В п.3.1. листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування від 16 травня 2013 року №24-753/0/4-13 адресований головам апеляційних судів областей, міст Києва та Севастополя, Апеляційного суду Автономної Республіки Крим зазначено, що суди при розгляді справ про спадкування повинні враховувати зміст п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, де зазначено, що підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах. На виконання постанови Ради Міністрів УРСР від 11 березня 1985 року № 105 у 1985 - 1988 роках сільськими, селищними, районними Радами народних депутатів ухвалювалось рішення щодо оформлення права власності та реєстрації будинків у бюро технічної інвентаризації за даними погосподарських книг сільських, селищних Рад із додатками списків громадян, яким ці будинки належали. Проте, незважаючи на внесення записів у погосподарські книги, більшість громадян своє право власності в БТІ не зареєстрували (не оформили). Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачала обов'язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції). Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. З наданих документів, а саме: технічного паспорту на садибний житловий будинок, довідок виконавчого комітету Кіндрашівської сільської ради № 2009 від 11 червня 2009 року, № 627 від 06 жовтня 2014 року в яких зазначено, що в погосподарській книзі Кіндрашівської сільської ради (особовий рахунок № 581) міститься запис про право власності [PERSON] на будинок №67 по вул. Ярошенко в с. Московка у звязку з чим суд вважає за можливе встановити факт належності на праві особистої приватної власності [PERSON], яка померла 23 листопада 2008 року, вищевказаного спірного будинку. Крім того судом встановлено, що після померлої 23 листопада 2008 року [PERSON] її син [PERSON] спадщину прийняв, фактично вступив у володіння та користувався нею, проживав з матірю на час відкриття спадщини і продовжував проживати у спадковому будинку до дня своєї смерті 10 жовтня 2010 року, не оформивши своє право на спадщину, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Кіндрашівської сільської ради № 627 від 06 жовтня 2014 року. П.3.1. вищевказаного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування від 16 травня 2013 року №24-753/0/4-13 передбачено, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392\~ЦК). Відповідно до п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 N 7 «Про судову практику у справах про спадкування», якщо будівництво здійснювалося згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обов'язки як забудовника входять до складу спадщини. Право власності на недобудований за життя [PERSON] спірний будинок №69 «а», також підтверджено у судовому засіданні технічним паспортом на садибний житловий будинок та паспортом від 25 квітня 1994 року зареєстрованого під №106 на застройку ділянки в сільському населеному пункті. Враховуючи той факт, що позивач прийняла спадщину після смерті [PERSON] та згідно заповіту має повне право на спадкування всього майна що належить йому на праві приватної власності, а наявність постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій перешкоджає позивачу отримати свідоцтво про право на спадщину, суд вважає за необхідне задовольнити всі заявлені позовні вимоги позивача у повному обсязі.

Outcome: approved