Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-26 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вищевказаним позовом. Позовні вимоги обґрунтувала тим, що [INFO] померла її матір [PERSON] . Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді 1/2 частки будинку [ADDRESS] земельна ділянка в с . Ляшківка Царичанського району Дніпропетровської області, банківський вклад в ПАТ «Ощадбанк». Спадкоємцями за заповітом є позивач та її рідна сестра [PERSON] . За життя [PERSON] склала заповіт, згідно якого заповідала належне їй майно, де б воно не знаходилось та з чого воно не складалось, [PERSON] та [PERSON] в рівних частинах. Позивач та відповідач звернулися до Четвертої Криворізької нотаріальної контори із заявами про видачу свідоцтва про право на спадщину, однак 13.09.2018 року державний нотаріус відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину в зв`язку з наявністю суперечки між спадкоємцями та відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно на ім`я померлої. Позивач просить визнати за нею право приватної власності в порядку спадкування за заповітом на 1/4 частку будинку [ADDRESS] , на 1/2 частку земельної ділянки та на 1/2 частку банківського вкладу, та інше майно померлої матері. Ухвалою суду від 26.11.2018 року провадження по справі було відкрито та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою від 19.03.2019 року підготовче судове засідання було закрите та справу було призначено до розгляду. 03.06.2019 року [PERSON] надала суду уточнений позов. Хоча й він поданий після закриття підготовчого судового засідання, суд вважає за необхідне прийняти його, так як позивач не змінив підставу чи предмет позову, а лише конкретизував спадкове майно без чого неможливе подальше виконання рішення суду. Відповідно до уточненого позову позивач просить визнати за нею, [PERSON] , [INFO] , право власності на 1/2 частку від 1/2 частини будинку [ADDRESS] , загальною площею 42 кв.м. та житловою площею 28,7 кв.м., яка складається з наступних приміщень: під № 1 кухні, площею 5,6 кв.м.; під № 2 житлової кімнати площею 7,5 кв.м.; під № 3 житлової кімнати площею 6,2 кв.м.; під № 4 житлової кімнати площею 5,6 кв.м.; під № 5 житлової кімнати площею 9,4 кв.м.; під № 11 підвалу площею 1,8 кв.м.; під № 111 коридору, площею 5,9 кв.м., і господарських приміщень, які складаються з літньої кухні; під літерою Б вбиральні; під літерою Д сараю площею 2,6 кв.м.; під № 2-3 паркани, водо колонки і замощення; на 1/2 частку земельної ділянки - паю № [NUMBER] , розташованого в с . Ляшківка Царичанського району Дніпропетровської області, кадастровий номер № [NUMBER] , Державний акт на право власності на земельну ділянку, зареєстрований в Книзі записівреєстрації державних актів на право власності на землю та на право користування землею,договорів оренди землі за № 010713500404 від 14.06.2007 року; на 1/2 частку банківськоговкладу, який обліковується на відкритому рахунку № [NUMBER] АТ «Ощадбанк» запомерлою 23.07.2016 року [PERSON] , та інше майно померлої матері впорядку спадкування за заповітом. Також просить стягнути з відповідача на свою користь 1/2 частину витрат на сплату судового збору та витрати на правничу допомогу в сумі 1 200,00 грн. Позивач [PERSON] та її представник адвокат Тімофєєва О.А. надали суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, заявлені вимоги підтримують в повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилась, про час та місце слухання справи повідомлялась, відповідач у судові засідання викликалась неодноразово (21.12.2018 р., 18.02.2019 р., 19.03.2019 р., 09.04.2019 р., 28.05.2019 р., 13.06.2019 р., 03.07.2019 р.), однак конверти з судовими повістками повернулися на адресу суду з відміткою «адресат не бере» чи «адресат відмовився». Завідувач Четвертої Криворізької державної нотаріальної контори надала суду заяву про розгляд справи без присутності державного нотаріуса. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Судом встановлено, що [INFO] померла мати позивача та відповідача [PERSON] (а.с. 18 - копія свідоцтва про смерть). Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді 1/2 частки житлового будинку з господарчими спорудами за адресою: [ADDRESS] , земельної ділянки, розташованої на території Ляшківської сільської ради у Царичанському районі Дніпропетровської області, та грошових коштів у АТ «Ощадбанк». 1/2 частка житлового будинку з господарчими спорудами належала [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу частини житлового будинку від 13.04.2002 року, а саме: 1/2 частина житлового будинку житл. пл. 28,7 кв.м., загальною пл. 42,0 кв.м., сарай Д, вбиральня Б, а в цілому шл.лит. житловий будинок А-1 житл.пл. 58,0/82,3/кв.м., Б вбиральня, В сарай, Г вбиральня, Д сарай, № 1-5 паркани, ІІ водоколонка, І замощення, що знаходяться в [ADDRESS] . Інша 1/2 частка житлового будинку з господарчими спорудами належить іншій особі на підставі договору дарування. Земельна ділянка, пай № [NUMBER] , площею 2,300 га, належала [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку, серія [NUMBER] , від 14.06.2007 року, кадастровий номер [NUMBER] . Відповідно до відповіді АТ «Ощадбанк» від 21.03.2019 р. за № 46-07/2139/8432БТ, за фізичною особою [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , в АТ «Ощадбанк» обліковується відкритий рахунок № [NUMBER] . За життя, 22.11.2008 р., [PERSON] склала заповіт, згідно якого заповідала належне їй майно, де б воно не знаходилось та з чого воно не складалось, [PERSON] та [PERSON] в рівних частинах (а.с. 11 - копія заповіту). Позивач та відповідач звернулися до Четвертої Криворізької нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, однак 13.09.2018 року своєю постановою державний нотаріус відмовив [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину в зв`язку з наявністю суперечки між спадкоємцями та відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно на ім`я померлої (а.с. 10 - постанова). Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ст. ст. 1218, 1220, 1221, 1223, 1225, 1228 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Вкладник має право розпорядитися правом на вклад у банку (фінансовій установі) на випадок своєї смерті, склавши заповіт або зробивши відповідне розпорядження банку (фінансовій установі). Право на вклад входить до складу спадщини незалежно від способу розпорядження ним. Пунктом 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 р. № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», роз`яснено, що відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Відповідно до ч. 1 ст. 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. За змістом ч. 1 ст. 1270 Цивільного кодексу України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Враховуючи, що померла мати позивача та відповідача [PERSON] на законних підставах володіла 1/2 часткою житлового будинку з господарчими спорудами та земельною ділянкою, також у банку на її ім`я відкрито рахунок, тому є підстави для визнання за позивачем права власності на 1/2 частку від 1/2 частки житлового будинку з господарчими спорудами, на 1/2 частку земельної ділянки, на 1/2 частку грошових коштів, що містяться на рахунку в банку, в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] . Так як при отриманні свідоцтва на спадщину між позивачем та відповідачем виникли суперечки, відповідач, у свою чергу, у судові засідання не з`являється, від отримання судових повісток відмовляється, а [PERSON] за життя склала заповіт, відповідно до якого визначила частки спадкового майна за кожною з доньок у виді 1/2 частки, тому суд не вбачає іншого шляху для захисту прав позивача та вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги [PERSON] . Також суд зауважує, що відповідно до позовних вимог позивач просить суд визнати за нею право власності на 1/2 частку від 1/2 частини житлового будинку [ADDRESS] , загальною площею 42,0 кв.м. та житловою площею 28,7 кв.м., яка складається з наступних приміщень: під № 1 кухні площею 5,6 кв.м., під № 2 житлової кімнати площею 7,5 кв.м., під № 3 житлової кімнати площею 6,2 кв.м., під № 4 житлової кімнати площею 5,6 кв.м., під № 5 житлової кімнати площею 9,4 кв.м.; під № ІІ підвалу площею 1,8 кв.м., під № ІІІ коридору площею 5,9 кв.м., і господарських приміщень: літньої кухні; під літерою Б вбиральні; під літерою Д сараю площею 2,6 кв.м.; під № 2-3 паркани, водо колонки і замощення. Відповідно до договорукупівлі-продажу частини житлового будинку від 13.04.2002 року померлій [PERSON] належала 1/2 частина житлового будинку житл. пл. 28,7 кв.м., загальною пл. 42,0 кв.м., сарай Д, вбиральню Б, а в цілому шл.лит. житловий будинок А-1 житл.пл. 58,0/82,3/кв.м., Б вбиральня, В сарай, Г вбиральня, Д сарай, № 1-5 паркани, ІІ водоколонка, І замощення, що знаходяться в [ADDRESS] . Тому суд вважає за доцільне у резолютивній частині рішення вказати спадкове майно так, як вказано у договорі купівлі-продажу частини житлового будинку від 13.04.2002 року. Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. На підставі ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при зверненні до суду було сплачено судовій збір у сумі 704,80 грн., тому з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь позивача в сумі 352,40 грн. (704,80 грн. / 2 ), так як позивач просила суд стягнути з відповідача лише 1/2 частину сплаченого судового збору. Щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу. Право на професійну правничу допомогу гарантоване ст. 59 Конституції України, офіційне тлумачення якої надано Конституційним Судом України у Рішеннях від 16 листопада 2000 року № 13-рп/2000 та від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009. Так, у Рішенні Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009 зазначено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо. Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Статтею 137 ЦПК України визначено, що витрати пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Позивачем як доказ понесення витрат на правничу допомогу суду надано лише договір № 11/20-02-186 про надання правової допомоги від 20.12.2018 року та квитанцію № 2011/17-10/18 від 15.10.2018 року про сплату 1 200,00 грн., але суду не надано акту виконаних робіт, тому суд вважає, що витрати на правничу допомогу не підлягають стягненню. На підставі вищевикладеного, ст. ст. 10, 12, 13, 76, 81, 89, 247, 263-265, 354-355 ЦПК України, суд -

Outcome: partial