Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-21 00:00:00

[PERSON] звернулася до Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 15 листопада 2008 року між нею та [PERSON] було зареєстровано шлюб. Через півроку сумісного життя, відносини з чоловіком значно погіршилися. В серпні 2009 року відповідач поїхав жити в інший населений пункт і з того часу стосунки вони не підтримують. Позивач вважає подальше збереження шлюбу недоцільним. Спільних дітей вони не мають. Спору про поділ майна не має. Розірвати шлюбу в органах реєстрації актів цивільного стану не має можливості, оскільки не відоме місце проживання відповідача. На підставі вищевикладеного позивач просила суд розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем. Позивач в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, подала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала та просила суд не надавати час на примирення. Після розірвання шлюбу бажала би залишити прізвище «Новодон». Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи без його участі не надав. В порядку ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності прийшов до таких висновків. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 15 листопада 2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Криничанського районного управління юстиції Дніпропетровської області було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 59 та видано свідоцтво про шлюб (а.с. 4). Спільних дітей подружжя не має. Судом встановлено, що з серпня 2009 року сторони стосунки не підтримують, не ведуть спільне господарство, мешкають окремо. Причинами припинення шлюбних відносин було взаємне непорозуміння сторін та взаємне небажання зберегти шлюб. Згідно з ч.2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Фактичні взаємини подружжя свідчать, що між сторонами остаточно припинено шлюбні відносини і їх неможливо відновити, отже збереження шлюбу неможливе та суперечило б інтересам подружжя. Отже, вимоги позивач про розірвання шлюбу, укладеного між нею та відповідачем є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Спору про поділ майна подружжя не має. На виконання вимог ст. 115 Сімейного кодексу України, суд вважає за необхідне надіслати копію рішення суду після набрання ним законної сили\~\~органу державної реєстрації актів цивільного стану для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи те, що від позивача не надійшла заява про відновлення їй дошлюбного прізвища, суд вважає за необхідне залишити їй прізвище «Новодон».

Outcome: approved