Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-15 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із позовом до Галицької міської ради Івано-Франківської області про визнання права власності на спадкове майно, а саме, право власності на: - земельну ділянку розміром 74,89 умовних кадастрових гектарів, що розташована на території Галицької міської ради Івано-Франківської області, яка належала [PERSON] на підставіі Сертифікату «На право приватної власності на землю в межах середньої земельної частки» серії ІФ 03-07-2, зареєстрованого у книзі реєстрації Сертифікатів на право приватної власності на землю в межах середньої земельної частки за № 157, виданого на підставі рішення сьомої міської Ради народних депутатів від 22 березня 1996 року, 29 липня 1996 року; - земельну частку (пай), розміром 89,13 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), у землі, яка перебувала у колективній власності Агрофірми «Дністер», яка належала померлій [INFO] [PERSON] на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) серія ІФ № 0050433 , зареєстрованого у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 213 від 18 грудня 2000 року. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що [INFO] померла її тітка - [PERSON] , після смерті якої відкрилась спадщина на спадкове майно. За відсутності заповіту, після смерті тітки відкрилася спадщина за законом. Спадкоємцем спадкового майна після смерті [PERSON] була її матір - [PERSON] (рідна сестра спадкодавця), так як ближчих родичів у тітки не було. [PERSON] вважалася такою, що прийняла спадщину після смерті своєї рідної сестри, так як на момент її смерті проживала із нею та доглядала її, а після смерті фактично вступила в управління та володіння спадковим майном. [INFO] померла [PERSON] - мати позивачки. Позивачка являється єдиним спадкоємцем першої черги після смерті матері за законом. Після смерті матері прийняла спадщину, в силу ч. 1 ст. 1269 ЦК України. Однак, нотаріусом відмовлено їй у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки втрачено оригінал правовстановлюючого документа на земельні ділянки. З огляду на наведене, позивачка просить суд винести рішення, яким визнати за нею право власності на вищезазначені земельні ділянки. В судове засідання позивачка та її представник [PERSON] не з`явилися, представником позивача подано заяву про розгляд справи без її участі та участі позивачки, позов підтримала повністю. Належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи представник відповідача Галицької міської ради Івано-Франківської області в судове засідання не з`явився. Міським головою подано заяву, в якій позовні вимоги визнає повністю, просить розгляд справи проводити без участі представника міської ради. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши здобуті докази, з`ясувавши фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] померла тітка позивачки - [PERSON] , що стверджується копією свідоцва про смерть серії [NUMBER] від 05 грудня 1996 року (а.с. 14). Внаслідок смерті [PERSON] , відкрилась спадщина. За відсутності заповіту, після смерті [PERSON] відкрилася спадщина за законом. Спадкоємцем спадкового майна після смерті [PERSON] була матір позивачки - [PERSON] (рідна сестра спадкодавця). [INFO] померла [PERSON] - мати позивачки, що стверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 02 березня 2019 року (а.с. 17). Згідно копії сертифіката на право приватної власності на землю в межах середньої земельної частки серії ІФ № 03-07-2, реєстраційний № 157 [PERSON] належала земельна ділянка, в розмірі 74, 89 умовних кадастрових гектарів на території Галицької міської ради в межах середньої земельної частки без визначення на місцевості (а.с. 15). Відповідно до копії сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ІФ № 0050433 [PERSON] належала на праві власності земельна частка (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності Агрофірми «Дністер» розміром 89, 13 в умовних кадастрових гектарах (а.с. 16). Позивачка прийняла спадщину, оскільки протягом шести місяців з часу відкриття спадщини звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Відповідно до ч. 1 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до п. г ч. 1 ст. 81 Земельного кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Відповідно до ст. 1225 Цивільного кодексу України - право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Нотаріусом відмовлено позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на дані земельні ділянки (а.с. 21). Згідно аб.3 п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, позивачка є спадкоємцем за заповітом та прийняла спадщину, суд приходить до висновку, що право власності на спадкове майно перейшло у порядку спадкування до позивачки, а тому є всі підстави для визнання за нею права власності на спадкове майно. На підставі наведеного, ст. ст. 316-319, 392, 1216, 1258, 1261, 1268 ЦК України

Outcome: approved