Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-29 00:00:00

[PERSON] звернулася до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовом до [PERSON] про надання дозволу на тимчасовий виїзд неповнолітньої дитини за межі України без згоди батька, третя особа - Орган опіки та піклування Сєвєродонецької міської ради, посилаючись на наступне. 15.09.2007 року [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON], проте, 11.11.2013 року шлюб було розірвано. Сторони мають спільну неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], який проживає разом із позивачем та знаходиться на її утриманні. У теперішній час позивачу необхідно виїхати за межі території України разом з неповнолітньою дитиною з метою відпочинку та розширення кругозору дитини, однак відповідач не надає дозволу на виїзд дитини за кордон. В судове засідання позивач не з'явилася, надала до суду заяву, в якій просила розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. В судове засідання відповідач не з'явився, проте надав до суду заяву, в якій визнав позовні вимоги та просив справу розглянути без його участі. В судове засідання представник третьої особи не з'явився, надав до суду заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, проти надання дозволу на виїзд дитини за кордон не заперечував. У зв'язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України, за винятком обмежень, які встановлені законом. Громадянин України не може бути позбавлений права в будь-який час повернутися в Україну. Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», оформлення проїзного документа дитини провадиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників батьків чи дітей у разі потреби самостійного виїзду неповнолітнього за кордон. За відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду. Відповідно до підпункту 2 пункту 4 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету міністрів України від 27 січня 1995 р. № 57 із змінами та доповненнями, виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється на підставі рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. Згідно із ч. 7 ст. 7 Сімейного кодексу України, дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Відповідно до ч. 2 ст. 155 Сімейного кодексу України, батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. З матеріалів справи вбачається, що згідно із копією довідки № 919005189 від 20.11.2014 року про взяття на облік особи, переміщеної з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, виданої Управлінням праці та соціального захисту населення Сєвєродонецької міської ради, [PERSON], [INFO], яка постійно проживала за адресою: Україна, [ADDRESS], перемістилася 12.10.2014 року з тимчасово окупованої території в місто Сєвєродонецьк за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 25 січня 2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Стахановського міського управління юстиції Луганської області, [PERSON] народився [INFO], про що зроблено відповідний актовий запис № 65. Батьком записаний [PERSON], матір'ю - [PERSON]. Згідно із копією заочного рішення Стахановського міського суду Луганської області від 25 вересня 2013 року, розірвано шлюб між [PERSON], 1982 року народження, та [PERSON], 1989 року народження, який було зареєстровано 15 вересня 2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Стахановського міського управління юстиції Луганської області, актовий запис № 555. Рішення набрало законної сили 11.11.2013 року. Відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого 25 листопада 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Сєвєродонецького міського управління юстиції у Луганській області, [PERSON] та [PERSON] 25 листопада 2014 року зареєстрували шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 579. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу - [PERSON]. В позовній заяві позивач вказує, що неповнолітній [PERSON], [INFO], проживає разом із нею та знаходиться на її утриманні, в той час як відповідач не бажає надавати дозвіл на виїзд їх дитини за кордон, хоча позивач зверталася до нього із проханням надати такий дозвіл. Таким чином, оскільки відповідач [PERSON] не дає згоди на виїзд за кордон України його неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], а такий тимчасовий виїзд дитини за кордон надасть їй можливість духовного розвитку та відпочинку, і не позбавить дитину права спілкуватися з батьком, то суд вважає можливим надати дозвіл на виїзд неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], за кордон без згоди їх батька [PERSON]. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved