Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-16 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Покликається на ті обставини, що їй на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 0,0661 га, призначена для обслуговування житлового будинку та господарських будівель і споруд, що розташована на території [ADDRESS] відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ ВЛ №023558 від 28.02.2001 року, який зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №3401. Однак, у вказаному державному акті була допущена помилка, оскільки її прізвище і ім`я записані як « [PERSON] », тоді як вірним є « [PERSON] ». Вказує, що у зв`язку з зазначеними розбіжностями у написані її прізвища та імені вона позбавлена можливості провести державну реєстрацію права власності на земельну ділянку. При цьому, виправлення помилки в позасудовому порядку неможливий у зв`язку з давністю. На підставі викладеного, просить заяву задовольнити та встановити факт належності їй державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ ВЛ №023558 від 28.02.2001 року на земельну ділянку площею 0,0661 га, призначену для обслуговування житлового будинку та господарських будівель і споруд, виданий на ім`я [PERSON] . До початку розгляду справи по суті від представника заявника надійшла заява про слухання справи у її відсутності, заяву підтримує та просить її задовольнити. Представник заінтересованої особи також подала суду клопотання про слухання справи у її відсутності. Розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши представлені письмові докази, суд прийшов до висновку, що заява підставна та підлягає до задоволення. Згідно ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Пункт 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» вказує, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Згідно з п.12 вказаної постанови, при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу. Як слідує із матеріалів справи, а саме: копії паспорта громадянина України серії [NUMBER] (а.с. 8) прізвище та ім`я заявника зазначено [PERSON] . Згідно свідоцтва про народження від 19.08.1949 року [PERSON] народилася [INFO] та в подальшому змінила прізвище на [PERSON] після укладення шлюбу (а.с. 6, 7). Разом з тим, у Державному акті на право приватної власності на землю серії ІІ ВЛ №023558 від 28.02.2001 року зазначено, що власником земельної ділянки площею 0,0661 га, призначену для обслуговування житлового будинку та господарських будівель і споруд є [PERSON] (а.с. 5). Отже, як з`ясовано в судовому засіданні, у вказаному державному акті була допущена описка у написанні прізвища та імені заявника, які неможливо виправити в позасудовому порядку зважаючи на давність вчиненої дії, а тому, дослідивши в сукупності представлені письмові докази, суд приходить до висновку, що заяву [PERSON] з наведених вище підстав слід задовольнити та визнати належність їй вказаного правовстановлюючого документу. На підставі викладеного,

Outcome: approved