Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-13 00:00:00

[PERSON] звернулася до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовною заявою до [PERSON] про позбавлення батьківських прав, третя особа - Служба у справах дітей Сєвєродонецької міської ради, посилаючись на наступне. Відповідач, [PERSON], [INFO] народила сина - [PERSON], не перебуваючи у шлюбі. Батько дитини у свідоцтві про народження записаний зі слів матері у відповідності до ч. 1 ст. 135 Сімейного Кодексу України. Після народження дитина проживає весь час з позивачем, його бабою, однією сім'єю за адресою: [ADDRESS] Відповідач є дочкою позивача. Відповідач здоров'ям та життям дитини та нічим іншим ніколи не цікавиться, у вихованні сина участі не приймає, матеріально не допомагає, проживає окремо від сина, хоча і залишається зареєстрована за адресою: за адресою: [ADDRESS] [PERSON], проживаючи з позивачем, усім забезпечений, у нього є своє ліжко, ігровий куточок, іграшки, тобто все необхідне для навчання і розвитку. Квартира, в якій вона проживає, мебльована, чиста і є всі умови для проживання малолітньої дитини. Взаємовідносини у [PERSON] з позивачем та її чоловіком доброзичливі. Відповідач [PERSON] з сином не спілкується, живе окремо. Відповідач ніде не працює, ніяких доходів не має, з сином не проживає, його вихованням не займається, матеріально не утримує, не цікавиться життям і здоров'ям дитини, веде мігруючий спосіб життя. Доля дитини їй повністю байдужа. Відповідач перебувала під соціальним супроводом Сєвєродонецького міського центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді Сєвєродонецької міської ради, якій надавався комплекс соціальних послуг, спрямований на зміну моделі поведінки щодо виконання батьківських обов'язків. Під час проведення психолого-педагогічної роботи з відповідачем, з її боку було байдуже ставлення до процесу підвищення батьківського потенціалу. У зв'язку із невиконанням [PERSON] зобов'язань, спрямованих на задоволення потреб та інтересів дитини, та не виконання умов договору, було вирішено припинити соціальний супровід. 07.03.2013 року своє небажання приймати участь в вихованні та утриманні свого малолітнього сина відповідач підтвердила письмовою заявою, яка була посвідчена спеціалістом Служби у справах дітей. В цій заяві відповідач зазначила, що відмовляється від виховання та утримання свого малолітнього сина, а також не заперечувала щодо позбавлення її батьківства. Враховуючи, що відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, дитина мешкає разом з позивачем окремо від відповідача та повністю знаходяться на її утриманні. Домовленості між сторонами про участь останньої в утриманні дитини не досягнуто, від добровільної сплати аліментів на утримання дитини відповідач відмовляється. Позивач сама не має можливості самостійно утримувати дитину відповідача, тому як отримує тільки пенсію, розмір якої складає з грудня 2016 року 1842,76 грн. Стан здоров'я відповідача нормальний, вона не є інвалідом. Інших утриманців відповідач не має. Можливість працювати та утримувати нашу дитину у відповідача існує. Враховуючи вищевказане та той факт, що відповідач [PERSON] самоухилилася від виконання батьківських обов'язків щодо неповнолітньої дитини: сина - [PERSON], [INFO], не усвідомлює відповідальності за виховання своєї дитини, враховуючи інтереси дитини, необхідність умов виховання на належному рівні, [PERSON] просить позбавити батьківських прав [PERSON] стосовно її неповнолітньої дитини: сина - [PERSON], [INFO], та стягнути аліменти на його утримання. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги з підстав, які викладені у позові, просила позов задовольнити. В судове засідання відповідач не з'явився, про причину неявки суд не повідомив, про день, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином. Зави про розгляд справи без його участі не надходило. В судовому засіданні представник третьої особи не заперечував проти задоволення позовних вимог. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Позивач не заперечувала проти розгляду справи за відсутності відповідача. У зв'язку з наведеним, суд вважає за можливе слухати справу за відсутністю відповідача, а матеріали, що є у справі, достатніми для цього. Вислухавши осіб, які беруть участь у справі, думку прокурора, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. З матеріалів справи вбачається, що згідно із копією свідоцтва про народження [NUMBER], виданого 25 жовтня 2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Сєвєродонецького міського управління юстиції у Луганській області, [PERSON] народився [INFO], про що зроблено відповідний актовий запис № 873. При цьому, батьком дитини записаний [PERSON], а матір'ю - [PERSON]. Згідно із копією листа директора Сєвєродонецького міського центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді Сєвєродонецької міської ради Мінайлової Л.І. на ім'я начальника Служби у справах дітей Сєвєродонецької міської ради Носовець С.В. № 135 від 05.03.2013 року, у зв'язку з невиконанням [PERSON] зобов'язань, спрямованих на задоволення потреб та інтересів дитини, та невиконання умов договору, вирішено припинити соціальний супровід, тому остання просить вжити заходів щодо захисту прав неповнолітньої дитини. Згідно із копією Акту обстеження матеріально-побутових умов від 26.02.2013 року, неповнолітній [PERSON] має задовільні житлово-побутові умови, які сприяють повноцінному розвитку дитини. З довідки Центру надання адміністративних послуг у м. Сєвєродонецьку Сєвєродонецької міської ради № 338/1 від 11.01.2017 року вбачається, що [PERSON], [INFO], (позивач по справі) проживає за адресою: [ADDRESS], і разом із нею за вказаною адресою проживають її чоловік - [PERSON], [INFO], син - [PERSON], [INFO], дочка - [PERSON], [INFO], (відповідач по справі), дочка - [PERSON], [INFO], онук - [PERSON], [INFO]. З копії Акту, затвердженого КП «Єдиний розрахунковий центр м. Сєвєродонецька» від 16.01.2017 року, встановлено, що відповідач [PERSON] не проживає за місцем реєстрації в квартирі [ADDRESS] з 2015 року. Згідно із копією Акту оцінки потреб дитини та її сім'ї (початкова оцінка) № 52 від 17.01.2017 року, СЖО негативно впливають на стан дитини. Потреби дитини задовольняються частково. Стан батьків частково перешкоджає задоволенню потреб дитини, їхній батьківській потенціал недостатній (слабкий). Фактори сім'ї сприяють вирішенню проблеми, родина готова підтримувати дитину. У громади наявні і доступні необхідні ресурси для підтримки та вирішення проблеми. Згідно із копією листа директора Сєвєродонецького міського центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді Сєвєродонецької міської ради Мінайлової Л.І. на ім'я начальника Служби у справах дітей Сєвєродонецької міської ради Носовець С.В. № 110 від 18.01.2017 року, остання просить вирішити долю малолітньої дитини [PERSON]. Згідно із копією Акту обстеження матеріально-побутових умов від 23.01.2017 року, неповнолітній [PERSON] має задовільні житлово-побутові умови, які сприяють повноцінному розвитку дитини. Згідно із висновком Сєвєродонецької міської ради про позбавлення батьківських прав № 531 від 07.02.2017 року, відповідач [PERSON], [INFO], повністю ухилилася від виконання батьківських обов'язків, не займається вихованням та утриманням своєї неповнолітньої дитини, не усвідомлює всієї відповідальності за неї. Враховуючи інтереси дитини, необхідність умов виховання на належному рівні, Орган опіки та піклування Сєвєродонецької міської ради просить позбавити батьківських прав [PERSON] стосовно її малолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я або навчальний заклад, в якому вона перебуває, орган опіки і піклування, прокурор, а також сама дитина, що досягла чотирнадцяти років. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. У Принципі 6 Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року зазначено, що дитина для повного та гармонічного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона повинна зростати у піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, в атмосфері любові, моральної та матеріальної забезпеченості. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, що була ратифікована Постановою Верховної Ради України N 789-XII від 27.02.1991 року, Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до Постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 року № 3 ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. З вищеописаних документальних доказів вбачається, що [PERSON] не піклується про фізичний і духовний розвиток своєї дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, що негативно впливає на фізичний та духовний розвиток дитини як складову її виховання. Враховуючи те, що відповідач [PERSON] ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, суд вважає, що [PERSON] слід позбавити батьківських прав стосовно його неповнолітньої дитини: сина - [PERSON], [INFO]. Згідно із ч. 3 ст. 166 Сімейного кодексу України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов'язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, що була ратифікована Постановою Верховної Ради України N 789-XII від 27.02.1991 року, Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 СК України. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися в якості аліментів на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред'явлення позову. При вирішенні питання про стягнення аліментів на дитину суд враховує, що дитина перебуває на утриманні позивача - [PERSON], [INFO]. Отже, [PERSON], [INFO], здійснює функції опікуна (законного представника) щодо [PERSON], [INFO], у зв'язку із чим суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього онука [PERSON], [INFO], починаючи з 21 лютого 2017 року (дата подання позову про позбавлення батьківських прав) і до досягнення дитиною повноліття - [INFO] Визначаючи розмір аліментів, який буде справедливим та достатнім для утримання дитини, суд враховує, що справедливим та достатнім для утримання дитини буде розмір аліментів 1/4 частки від всіх видів доходу відповідача щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Понесення позивачем судових витрат підтверджується квитанцією від 27.02.2017 року про сплату судового збору в сумі 640 грн. 00 коп., у зв'язку із чим суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача вказану суму судових витрат. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved