Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-08 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON] , просить стягнути з відповідача в користь позивача аліменти на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання [PERSON] , [INFO] у розмірі ј частини всіх видів доходів, починаючи з дня подання позовної заяви та до закінчення навчання, але на довше, як до досягнення двадцятитрьохрічного віку. Позов мотивовано тим, що спільна дочка сторін продовжує навчатися, а тому потребує матеріальної допомоги, яку відповідач не надає в добровільному порядку. Від [PERSON] надійшов відзив на позов, в якому відповідач просить відмовити в задоволенні позовних вимог. Покликається на те, що він одружився вдруге, дружина не працює, та перебуває на його утриманні. Крім того платить комунальні послуги, а тому не має можливості надавати допомогу повнолітній дочці. Вважає, що теперішній чоловік позивачки може надавати допомогу дочці [PERSON] . Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 29 квітня 2021 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав з підстав викладених в ньому. Пояснив, що на цей час позивачка має другу дитину. Відповідач працює, має стабільний заробіток, інших утриманців не має. Розглянувши справу суд дослідив такі докази та встановив такі обставини. Сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 17 квітня 1999 року, який розірвано 27.01.2009 року, що підтверджується копією свідоцтва про одруження від 17 квітня 1999 року серії [NUMBER] Волочиського відділу реєстрації актів громадянського стану Хмельницької області та свідоцтвом про розірвання шлюбу від 08 червня 2010 року серії [NUMBER] відділу реєстрації актів цивільного стану Волочиського районного управління юстиції Хмельницької області. В цьому шлюбі [INFO] народилася донька [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим відділу реєстрації актів цивільного стану Волочиського районного управління юстиції Хмельницької області. Рішенням Волочиського районного суду Хмельницької області від 02 вересня 2008 року у справі №2-1573 стягнуто аліменти з [PERSON] в користь [PERSON] в розмірі 1/3 частини усіх видів доходу на утримання дочки [PERSON] . Згідно довідки Тернопільського мистецького фахового коледжу імені Соломії Крушельницької №143 від 22 березня 2021 року, [PERSON] є студенткою ІІІ курсу коледжу денної форми навчання, джерело фінансування бюджет, початок навчання 01 вересня 2018 року, закінчення навчання 30 червня 2022 року. Як видно із довідки військової частини [NUMBER] №434 від 14 квітня 2021 року, [PERSON] проживає по [ADDRESS] , із чоловіком [PERSON] , донькою [PERSON] , 2003 року народження та сином [PERSON] , 2013 року народження. Відповідач [PERSON] станом на 2018 рік працював в ТОВ «ВПЗ «РЕКАСТ» в місті Харкові, що видно із постанови від 16.04.2018 року ВП №45366075 (а.с.15). 21 червня 2014 року [PERSON] зареєстрував шлюб з [PERSON] , що видно із свідоцтва про одруження серії [NUMBER] . З копії трудової книжки [PERSON] видно, що вона не працює з 14.03.2011 року. Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення. Відповідно до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 p., яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 p. та набула чинності для України 27 вересня 1991 p., держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Вимогами статті 141 СК України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і обов`язків і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно з вимогами частини першої статті 199 СК України, якщо повнолітня дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення ними 23 років за умови, що вони можуть надавати таку матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Згідно з вимогами частини першої статті 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Відповідно до вимог статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Відповідно до роз`яснень, викладених у Постанові Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3, від 15.05.2006 року обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Встановлено та підтверджено матеріалами справи, що [PERSON] досягла повноліття, продовжує навчання на денній, бюджетній формі, у зв`язку з чим не може працювати та утримувати себе, а тому потребує матеріальної допомоги. При визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальне становище позивачки, яка має на утриманні ще одну неповнолітню дитину, матеріальне становище платника аліментів, який одружений, працює та має стабільний заробіток, інших утриманців не має, відомості про незадовільний стан здоров`я відсутні. Тому, суд вважає, що відповідач може надавати матеріальну допомогу повнолітній дочці [PERSON] , та розмір аліментів, які підлягають стягненню слід визначити 1/4 частини від всіх видів доходів, починаючи з моменту подачі позовної заяви і до закінчення навчання, але не довше як до досягнення двадцятитрьохрічного віку. Такий розмір аліментів буде достатнім для навчання та забезпечення належного рівня життя, необхідного для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку позивачки, зважаючи також на встановлений законом прожитковий мінімум для працездатних осіб. Посилання відповідача на те, що чоловік від другого шлюбу може утримувати його дочку є безпідставним, оскільки обов`язок утримувати своїх дітей лежить на батьках. Відповідачем не надано доказів того, що він не має можливості надавати матеріальну допомогу, зважаючи на те, що він працює, та інших утриманців не має, а його дружина працездатного віку. При визначенні розміру аліментів судом враховано, що [PERSON] навчається на бюджетній формі навчання, та отримує стипендію, однак, такої стипендії не достатньо для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Також, на підставі ст. 141 ЦПК України, з [PERSON] слід стягнути в користь держави судовий збір за позовні вимоги про стягнення аліментів.

Outcome: approved