Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-22 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду в інтересах [PERSON] до Уманської міської ради Черкаської області, [PERSON] з позовом про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, після смерті батька [PERSON], який помер [INFO] Позовні вимоги мотивовані тим, що [INFO] помер його батько - [PERSON]. З 31 жовтня 2009 року по день смерті батько проживав в Російській Федерації в нього, так як батько хворів та потребував стороннього догляду. Спадкодавцеві на праві власності належала 1/2 частина квартири [ADDRESS], яку він заповів йому склавши 22.05.2009 року нотаріально посвідчений заповіт. Після відкриття спадщини до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини не звернувся, так як постійно проживає та працює в Російській Федерації, тому можливості приїхати не мав. Вважав, оскільки був складений заповіт на нього, він здійснював поховання батька, тому прийняв спадщину і звертатися із заявою йому не потрібно. Приїхавши в України та звернувшись до нотаріальної контори з приводу отримання свідоцтва про право на спадщину, йому було відмовлено в зв'язку з пропуском шестимісячного строку подання заяви про прийняття спадщини. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала повністю, просила його задоволити та пояснила, що позивач після смерті батька здійснив його поховання, але приїхати в Україну не мав можливості в зв'язку з віддаленим місцем проживання в Росії та зайнятістю на роботі. Батько за життя склав на нього заповіт, тому він вважав, що прийняв спадщину та свідоцтво отримає в будь-який час. Будь-яких доказів працевлаштування він надати не може, так як працював неофіційно. Вважає, що причини пропуску строку прийняття спадщини є поважними та просить визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини у чотири місяці. Представник Уманської міської ради [PERSON], в судовому засіданні проти задоволення позову не заперечував, при прийнятті рішення поклався на думку суду. Відповідач та його представник [PERSON] в судове засідання не з'явилися, просили розглядати справу без їх участі, проти задоволення позову заперечують та просять відмовити в його задоволенні повністю. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, їх представників, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає, оскільки позивачем не доведено суду та не підтверджено належними та допустимими доказами в підтвердження поважності пропуску ним строку для подання заяви про прийняття спадщини, з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] в м. Москва Російської Федерації помер батько позивача [PERSON], що підтверджується актовим записом про смерть № 4575 від 3 серпня 2011 року проведеного Тверським відділом РАЦС управління РАЦС м. Москви. Після його смерті залишилося спадкове майно у вигляді частини квартири, що розташована по [ADDRESS] яка належала по ? частині батькам позивача [PERSON] та [PERSON] на праві приватної спільної сумісної власності, даний факт підтверджується свідоцтвом про право власності на житло № 316 від 15 квітня 1993 року. [PERSON] померла [INFO], після її смерті заяву про прийняття спадщини до Уманської міської державної нотаріальної контори було подано позивачем у справі, але свідоцтво про право на спадщину не видавалося. За життя [PERSON] був складений заповіт від 22 травня 2009 року, яким він все своє майно заповів позивачу. Відповідно до роз'яснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладених в листі від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» при вирішенні справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід враховувати, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причину пропуску строку для прийняття спадщини поважними. Після смерті батька спадкоємцем по заповіту є позивач, а по закону співвідповідач, але позивач не звертався до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини протягом 6 місяців з дня відкриття спадщини, а звернувся в жовтні 2013 року, але постановою нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 1 листопада 2013 року відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом [PERSON] в зв'язку з пропуском строку для звернення до суду. У зв'язку з даними обставинами позивач звернувся до суду з позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини і в обґрунтування поважності причин пропуску строку на прийняття спадщини вказав на те, що він проживає в Російській Федерації і не мав можливості приїхати в м.Умань Черкаської області, працевлаштований та не обізнаний в законодавстві України. Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Тобто, право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття і закон зобов'язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що [PERSON] не надав суду належних доказів щодо поважності причин пропуску строку подання заяви до нотаріальної контори та неможливості подати до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, так як він знав про смерть батька в день смерті, оскільки проживав разом з ним та здійснював догляд за ним, 2 липня 2010 року подавав заяву про прийняття спадщини після смерті матері, тому йому було відомо про його обов'язок подати заяву, мав можливість звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, а незнання закону не звільняє особу від відповідальності, доказів про місце роботи позивачем не надано, тому строк для прийняття спадщини пропустив без поважних причин. Сам факт проживання позивача в Росії та громадянство Росії, з приводу чого позивачем подано докази, не є самостійною підставою для визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Відповідно до ч.1 ст.1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст.1270 цього кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. На підставі ст.ст. 1268, 1270, 1272 ЦК України, роз'яснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладених в листі від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», та

Outcome: dismissed