Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-07 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 4 лютого 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маневицького районного управління юстиції Волинської області було зареєстровано шлюб з відповідачем, актовий запис № 11. Від даного шлюбу вони мають одну малолітню дитину: доньку Софію, [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося. Між ними відсутнє взаєморозуміння, вони втратили повагу одне до одного. З вини відповідача подальше спільне життя та збереження сімї стали неможливими. Фактично їх сімя розпалася, шлюб збережений бути не може. Вважаючи, що їх сімя розпалась з вини відповідача, [PERSON] просила шлюб між ними розірвати. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, викладених в поданій до суду заяві, просив розірвати шлюб позивача [PERSON] та відповідача [PERSON] Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, будучи у встановленому законом порядку завчасно повідомленою про час та місце слухання справи, про причини неявки суд не повідомила. Відповідач [PERSON] заяв про розгляд справи у його відсутності до суду не подавав, як і не подавав будь-яких заперечень на заявлені [PERSON] позовні вимоги, у встановленому законом порядку завчасно був повідомлений про час та місце слухання справи. Враховуючи думку представника позивача, а також те, що в справі є достатньо доказів для вирішення її по суті, суд ухвалив розглядати справу у відсутності позивача [PERSON], відповідача [PERSON], ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення представника позивача, проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що 4 лютого 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маневицького районного управління юстиції Волинської області було зареєстровано шлюб з відповідачем, актовий запис № 11. Від даного шлюбу вони мають одну малолітню дитину: доньку Софію, [INFO]. З вини відповідача подальше спільне життя та збереження сімї стали неможливими. Спору про їх місце проживання та місце проживання малолітньої дитини між ними немає. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, будучи впевненою, що їх сімя розпалась, відповідач байдуже поставився до заявленого позову, не подав до суду жодних заперечень на позовні вимоги, будучи завчасно повідомленим про місце та час розгляду справи. Наведені обставини дають суду підстави вважати, що сімя між даним подружжям розпалась і збережена бути не може, а тому шлюб між ним слід розірвати. Подальше збереження подружжям шлюбу є недоцільним, оскільки стосунки між ними істотно суперечать їх інтересам та інтересам малолітньої дитини. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача [PERSON] підлягає стягненню на користь [PERSON] 640 гривень судового збору, сплаченого позивачем при поданні позову.

Outcome: approved