Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-03 00:00:00

[PERSON] звернулася до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди. В обґрунтування свого позову позивач зазначає, що вона є власницею магазину продовольчих товарів «[INFO]», який розташований за адресою: [ADDRESS]. В ніч на 27.10.2012 року відповідач [PERSON] червоною фарбою на двох фасадних стінах вказаного магазину написав фразу - «Тут дурят». В результаті вказаних дій відповідача позивачка звернулася із відповідною заявою до Новомосковського МВ ГУМВС України в Дніпропетровській області. У ході перевірки обставин, викладених у заяві встановлено, що вказані дії вчинив саме відповідач, пояснивши свій вчинок тим, що зробив це тому, що коли він працював торговим представником із вказаним магазином, то бачив, що на товар, який сюди привозиться, у цьому магазині встановлюються у декілька разів вищі ціни ніж у інших магазинах, а тому вирішив, що це є оманою для покупців і таким чином хотів звернути увагу власника магазину на цю проблему. 30.10.2012 року в порушенні кримінальної справи за даним фактом було відмовлено. У зв'язку з протиправними діями відповідача, було зіпсовано фасад обох стін магазину. Для проведення робіт з відновлення фасаду вказаного магазину, позивач звернулася до підрядника - «Обласного комунального підприємства механізована колона № 91», який склав кошторис на ремонтні роботи у розмірі 14 935,00 грн. Позивач також зазначила, що внаслідок пошкодження її майна і спричинення їй матеріальної шкоди, їй також було спричиненоморальну шкоду, яка виразилася у понесенні нею незапланованих витрат з відновлення фасаду магазину, суттєвим порушенням ділової репутації, що призвело до зниження активності покупців, яке у свою чергу відображається на її самопочутті та моральних потрясіннях, пов'язаних із відновленням ділової репутації та зверненнями до відповідних державних органів за захистом своїх порушених прав, яку вона оцінила в 10 000,00 гривень. В ході судового розгляду позивач збільшила позовні вимоги в частині відшкодування шкоди, остаточно просила стягнути з відповідача 32 756,00 гривень в рахунок відшкодуванняматеріальної шкоди та 3 000,00 гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, мотивуючи їх обставинами викладеними в позовній заяві, просили суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позов ух заперечував, при цьому зазначив, що факт здійснення ним напису на стінах магазину позивача він не заперечує, але він не згоден з розміром матеріальної та моральної шкоди, яку просить стягнути позивач, оскільки, на його думку суми, які просить стягнути позивач занадто великі. Просив позов задовольнити частково, зменшивши суму матеріальної шкоди до 3000,00 гривень. В іншій частині позовних вимог відмовити. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, вирішивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок всіх доказів у їх сукупності і оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному з'ясуванню всіх обставин справи, прийшов до наступного. Правовідносини, які виникли між сторонами урегульовані нормами Конституції України, нормами Цивільного кодексу України. Відповідно до ч. 1 ст. 55 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Згідно ч. 1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Пунктом 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України визначено, що збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Статтями 1166, 1167 ЦК України визначено, що майнова та моральна шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. За змістом вказаних норм зобов'язання з відшкодування шкоди - це такі цивільно-правові зобов'язання, в яких потерпіла сторона (кредитор) має право вимагати від боржника (заподіювача шкоди) повного відшкодування протиправно завданої шкоди шляхом надання відповідного майна в натурі або відшкодування збитків. Частиною 2 ст. 1192 ЦК Українипередбачено, що розмір збитків, які підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Згідно із ч. 2 ст. 22 ЦК України збитками є витрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушено (упущена вигода). Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Судом встановлено, що позивач є власницею магазину продовольчих товарів «[INFO]», який розташований за адресою: [ADDRESS] (а.с.6-7). В ніч на 27.10.2012 року [PERSON] червоною фарбою на двох фасадних стінах вказаного магазину написав фразу - «Тут дурят». В результаті вказаних дій відповідача позивачка звернулася із відповідною заявою до Новомосковського МВ ГУМВС України в Дніпропетровській області (а.с.2 Відмовного матеріалу). У ході перевірки обставин, викладених у заяві встановлено, що вказані дії вчинив саме відповідач, пояснивши свій вчинок тим, що зробив це тому, що коли він працював торговим представником із вказаним магазином, тобачив, що на товар який сюди привозиться, у цьому магазині встановлюються у декілька разів вищі ціни ніж у інших магазинах, а тому вирішив, що це є оманою для покупців і таким чином хотів звернути увагу власника магазину на цю проблему.30.10.2012 року в порушенні кримінальної справи за даним фактом було відмовлено (а.с.1 Відмовного матеріалу). Крім того, факт вчинення напису на стінах магазину саме відповідачем, ним не заперечувався в судовому засіданні, а відтак на підставі ст. 61 ЦПК України доказуванню не підлягає. У зв'язку з протиправними діями відповідача, було зіпсовано фасад обох стін магазину. На підтвердження розміру спричиненої шкоди, сторонами надавались докази, дослідивши та оцінивши які, суд прийшов до наступного. В матеріалах справи наявний кошторис для проведення робіт з відновлення фасаду вказаного магазину, складений підрядником - «Обласного комунального підприємства механізована колона № 91», відповідно до якого сума коштів, необхідних на ремонтні роботи склала 14 935,00 грн. (а.с.14-17). Зазначений кошторис було зроблено на замовлення позивача 13.01.2013 року, тобто через два місяці після вчинення напису. Крім того, по справі була проведена судова будівельно-технічна експертиза, відповідно до висновків якої від 24.06.2016 року, вартість будівельних робіт, які необхідно здійснити для усунення недоліків, що виникли в результаті пошкодження написом зовнішніх стін будівлі магазину, розташованого за адресою: [ADDRESS], тобто приведення об'єкту до стану, який існував до його пошкодження відповідно до Робочого проекту реконструкції магазину та Паспорту зовнішньої обробки складає 32 757,56 грн. (а.с.184-189). Даний висновок судом не може бути прийнятий у якості доказу розміру спричиненої шкоди, виходячи з наступних підстав. Відповідно до ч. 2 ст. 57 ЦПК України висновок експерта є одним із доказів у справі та має оцінюватися в сукупності з іншими доказами, а відповідно до ч. 4 ст. 60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Так, ст. 1192 ЦК України визначено, що з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку із знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила, або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі (ч.2 ст. 1192 ЦК України). Згідно вимог ст.61 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Статтею 212 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Так, відповідь експерта у 2016 році на поставлене перед ним в ухвалі суду питання не може бути підтвердженням реального розміру спричиненої написом шкоди у зв'язку із тим, що це пошкодження написом на фасаді першого поверху магазину, станом на листопад 2014 року вже було самостійно усунуто позивачем. Докази усунення напису наявні в матеріалах справи у вигляді фотографій (а.с. 76-78) та не заперечувалися позивачем у судовому засіданні. Відсутність напису на фасаді магазину на час проведення судової експертизи підтверджується також і самим експертом на аркуші 4 експертного висновку. При цьому, відповідно до вищезазначеного Висновку, експерт встановив лише те, що на час дослідження дві фасадні стіни першого поверху будівлі магазину були пофарбовані, але відтінок кольору фарби, якою пофарбовано перший поверх відрізняється від відтінку фарби другого поверху. Узявши до уваги, що відповідно до наданого на дослідження Робочого проекту реконструкції магазину та відомостей матеріалів Паспорту зовнішньої обробки фасад (вказані документи відсутні в матеріалах справи), будівлі магазину повинен мати однаковий відтінок фарби на обох поверхах будівлі, експертом здійснено розрахунок вартості робіт необхідних для надання об'єкту однакового кольору фасаду на обох поверхах (тобто приведення об'єкту до стану, який існував безпосередньо після його будівництва), по розцінках червня 2016 року, який склав 32757, 56 грн. Крім того, і сама експерт [PERSON], допитана в судовому засіданні, зазначила, що нею обрахована вартість робіт, необхідних для відновлення первісного вигляду стін спірного магазину, відповідно до Робочого проекту, тобто фактично експертом обрахована вартість будівельних робіт, які необхідно провести для приведення стін спірного магазину до стану, визначеного Робочим проектом. Таким чином, виходячи з вищевикладеного, суд вважає за неможливе прийняти вищезазначений висновок у якості доказу розміру збитків, які просить стягнути позивач. Також відповідачем було наданоВисновок будівельно-технічного експертногодослідження№ 1082-03 від 23.03.2015 року, відповідно до якого, вартість ремонтних будівельних робіт, які необхідно виконати для усунення наслідків пошкодження написом зовнішніх стін будівлі магазину, який розташований за адресою: [ADDRESS], станом на 23.03.2015 року становить 2 401,00 грн. (а.с.132-136). Однак, даний висновок будівельно-технічного дослідження, також не може бути прийнятий судом до уваги, оскільки на момент проведення зазначеного дослідження (23.03.2015 року), як і на момент проведення судової експертизи, напису вже фактично не існувало (його було зафарбовано позивачем). Крім того, вищезазначене дослідження проводилось на приватне замовлення [PERSON], а відтак експерт не попереджався судом про кримінальну відповідальність відповідно до вимог ст.144 ЦПК України, а позивачі були позбавлені права скористатись правами, передбаченими ст.143 ЦПК України, а тому суд вважає цей доказ недопустимим. Враховуючи вищевикладене, у якості доказу розміру збитків, спричинених відповідачем, суд бере до уваги кошторис для проведення робіт з відновлення фасаду вказаного магазину, складений підрядником - «Обласного комунального підприємства механізована колона № 91», відповідно до якого сума коштів, необхідних на ремонтні роботи склала 14 935,00 грн. (а.с.14-17). До такого висновку суд прийшов у зв'язку з тим, що лише даний розрахунок було зроблено безпосередньо після вчинення неправомірних дій відповідачем та до того моменту, поки позивач не усунула самостійно написи на стінах. При цьому, визначаючи розмір відшкодування майнової шкоди, суд керується ст. 1192 ЦК України, відповідно до якої розмір збитків визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або вартості виконаних робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Таким чином, в частині відшкодування матеріальної шкоди, позов підлягає частковому задоволенню і з відповідача підлягає стягненню сума у розмірі 14 935,00 грн. Щодо відшкодування моральної шкоди, то в силу ст. 1167 ЦК України моральна шкода, спричинена фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями або бездіяльністю відшкодовується особою, що її спричинила. Згідно з і ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних і душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для її відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. З'ясувавши вказані обставини при вирішенні дійсного спору суд прийшов до висновку про наявність моральної шкоди, що була нанесена позивачу, а саме про душевні страждання, які пережив останній, у зв'язку з пошкодженням майна. При вирішенні питання про відшкодування моральної шкоди суд також керується постановами Пленуму Верховного суду України № 6 від 27.03.1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди»та № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», Методичними рекомендаціями про відшкодування моральної шкоди (лист Міністерства Юстиції України № 35-13/797 від 13.05.2004 року. З врахуванням обставин справи суд, виходячи з принципів розумності та справедливості вважає, що діями відповідача позивачу дійсно була спричинена моральна шкода, яка виразилась у тому, що завдяки напису, здійсненому відповідачем, погіршилась репутація її торгівельного закладу, що призвело до зниження активності покупців, вона була змушена звертатись та витрачати свій вільний час для надання пояснень в органах міліції, в суді, що порушило її звичний образ життя, а тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача спричинену моральну шкоду, однак у меншому розмірі, з урахуванням характеру та обсягу страждань, які зазнала позивач, їх тривалостіі вважає за необхідне стягнути з відповідача суму, розміром 1000,00 гривень, що є достатньою у даній спірній ситуації. Вирішуючи питання, щодо розподілу судових витрат, на підставі ст.88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача судові витрати, пропорційно задоволеним позовним вимогам, а саме сплачений позивачем судовий збір у розмірі 259 гривень 60 копійокта витрати на проведення експертизи в сумі 1 500,00 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: partial