Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-28 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що її батько [PERSON] 06 червня 2006 року на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Харківської області [PERSON] та зареєстрованого в реєстрі № 860, придбав у Харківської обласної спілки споживчих товариств 22/100 частин домоволодіння, розташованого за адресою: [ADDRESS]. Проте, за життя її батько вказаний договір в КП «Харківське районне бюро технічної інвентаризації» не зареєстрував. [INFO] [PERSON] помер. Після смерті батька вона, як єдина спадкоємиця першої черги, звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Проте оформити право на спадщину не змогла, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів щодо належності спадкового майна [PERSON] Посилаючись на вказані обставини, позивач просила визнати за нею право власності на 22/100 частин домоволодіння, розташованого за адресою: [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON], померлого [INFO]. Позивач в судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила розглядати справу за її відсутності. Представник відповідача [PERSON] селищної ради Харківського району Харківської області, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, в якій позовні вимоги визнав, просив розглядати справу за його відсутністю. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, суд прийшов до наступного. Судом встановлено, що за життя [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 06 червня 2006 року приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Харківської області [PERSON] та зареєстрованого в реєстрі № 860, придбав у Харківської обласної спілки споживчих товариств (юридична особа є такою що припинилася з 05 вересня 2013 року) 22/100 частин домоволодіння, розташованого за адресою: [ADDRESS]. Проте, за життя [PERSON] вказаний договір в КП «Харківське районне бюро технічної інвентаризації» не зареєстрував./а.с. 16,17,18/ [INFO] [PERSON] помер. /а.с.19/ За ч.1 ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.1 ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують права на спадкування почергово. У першу чергу, відповідно до ст. 1261 ЦК України, право на спадкування за законом мають діти спадкодавця у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той із подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємцем першої черги після смерті [PERSON] є його донька [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON]). /а.с. 21, 22 /. За ч. 1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Як вбачається з матеріалів спадкової справи № 47/2012, заведеної після померлого [INFO] [PERSON], 24 вересня 2012 року [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Харківського районного нотаріального округу Харківської області [PERSON] з заявою про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] Інші спадкоємці з заявами про прийняття, про відмову від прийняття спадщини та про видачу свідоцтва про право на спадщину до нотаріуса не зверталися. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 13 грудня 2013 року приватний нотаріус [PERSON] відмовив [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину у порядку спадкування за законом, у зв'язку з ненаданням правовстановлюючих документів щодо належності спадкового майна спадкодавцю. /а.с.24, 58-72/ В ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, яка є складовою правової системи України відповідно до ст. 9 Конституції України, сформульовані основоположні принципи здійснення правомочностей власника. Ця норма міжнародної конвенції передбачає право кожної фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватися своїм майном; не допускає позбавлення тією чи іншою особою свого майна, крім як в інтересах суспільної необхідності і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права; визнає право держави на здійснення контролю за використанням власності у відповідності з загальними інтересами або для забезпечення податків, інших зборів чи штрафів. У Конституції України закріплені основні правові принципи регулювання відносин власності, головним з яких є принцип рівного визначення й захисту рівними чином усіх форм власності (ст.ст. 13,14,41). Способи захисту цивільних прав та інтересів, перелік яких не є вичерпним, визначений ст. 16 ЦК України. Перелічені в даній статті способи захисту можуть застосовуватися окремо або в сукупності з іншими способами захисту при судовому захисті як права власності, так і речових прав на чуже майно, в тому числі осіб, які не є власниками. Таким чином, виходячи із положень ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ст.ст. 13,14, 41 Конституції України, з огляду на те, що [PERSON] є спадкоємцем першої черги, спадщину після смерті батька прийняла, звернувшись у встановлені строки до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, суд вважає, що вона має право на спадкування 22/100 частин домоволодіння, розташованого за адресою: [ADDRESS]. Судові витрати суд відносить за рахунок позивача. На підставі викладеного і

Outcome: approved