Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-18 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на непрацездатного сина [PERSON] у розмірі ј частки із всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення ним повноліття, посилаючись на те, що 5 травня 1990 року зареєструвала шлюб із відповідачем. Від подружнього життя у сторін 9 серпня 1992 року народився син [PERSON], який на даний час проживає із позивачкою та за станом здоровя потребує постійного стороннього догляду, оскільки він є інвалідом з дитинства другої групи у наслідок психічного розладу. Позивачка зазначає, що відповідач не надає жодних коштів на утримання сина. Покликаючись на зазначені обставини [PERSON] просить ухвалити рішення про стягнення з [PERSON] аліментів на непрацездатного сина, у звязку із інвалідністю. [PERSON] у судовому засіданні підтримала заявлені вимоги, посилаючись на обставини, зазначені в позовній заяві. [PERSON] у судовому засіданні повністю визнав позов. Вислухавши пояснення позивачки та відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Згідно з ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ст. 198 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Згідно із ч. 1 ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Встановлено, що 5 травня 1990 року [PERSON] зареєструвала шлюб із [PERSON] 9 серпня 1992 року у сторін народився син [PERSON], який на даний час проживає із позивачкою. [PERSON] за станом здоровя потребує постійного стороннього догляду, оскільки він є інвалідом з дитинства другої групи у наслідок психічного розладу. [PERSON] не надає коштів на утримання сина. Вказані обставини підтверджуються поясненнями позивачки та відповідача; копією свідоцтва про одруження позивачки та відповідача; копією свідоцтва про народження сина; копією довідки МСЕК, серії ЛВА-1 № 467696; копією довідки № 364, виданої виконавчим комітетом Новокалинівської міської ради; копією довідки № 382, виданої Новокалинівською міською радою; іншими доказами. Беручи до уваги стан здоровя та матеріальне становище дитини, матеріальне становище відповідача та інші обставини, суд приходить до висновку, що із [PERSON] необхідно стягувати в користь позивачки аліменти на непрацездатного сина у розмірі ј частки із всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму, починаючи з 19 березня 2018 року.

Outcome: approved