Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-11 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів Позовні вимоги мотивувала тим, що перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 15.02.2007р. до 07.09.2021р.. Їхній шлюб з відповідачем було розірвано на підставі рішення Снятинського районного суду від 07.09.2021р.. [INFO] в шлюбі з відповідачем у них народилася донька [PERSON] та [INFO] народився син [PERSON] . На даний час діти проживають разом з нею, в [ADDRESS] , відповідач проживає окремо. Ще до розірвання шлюбу відповідач самоусунувся віл покладеного на нього обов`язку - утримувати та піклуватися про своїх дітей. Відповідач [PERSON] відмовляється турбуватися про доньку і сина та піклуватись про забезпечення їм належного рівня проживання. Вона самостійно, власними силами, матеріально забезпечує, доглядає та виховує неповнолітніх дітей, а також виконує всі інші обов`язки, покладені на неї законом та необхідні для належного їх утримання. Відповідач не бажає добровільно надавати їй кошти на утримання дітей, не цікавиться чи забезпечені вони продуктами харчування, предметами необхідної гігієни, сезонним одягом та взуттям, речами повсякденного вжитку. Її заробітна плата на даний час складає 11 300, 00 грн. в місяць. Інших джерел доходу, крім заробітної плати на посаді практичного психолога у загальноосвітньому навчальному закладі вона не має. Просила стягувати з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] , в сумі по 2510 грн. на кожну дитину. Відповідно до ч.4 ст.19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Відповідно до ч.1 ст.274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Ухвалою Снятинського районного суду Івано-Франківської області від 04.10.2021р. було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами, з наданням сторонам строку для подання письмових заяв по суті спору та вчинення процесуальних дій. Позивачка, подала до суду заперечення на відзив, в якому зазначила, що відзив відповідача є необгрунтованим та не відповідає правдивій інформації. Відповідач [PERSON] не бере участі у вихованні та забезпеченні дітей всім необхідним. Періодично перебуває поза межами України, а під час проживання в Україні не відвідує дітей та не надає будь-якої допомоги. На даний час відповідач співмешкає з іншою особою. Просила стягувати з відповідача аліменти на утримання дітей в розмірі прожиткового мінімуму для дітей віком 6-18 років, встановленому Законом України «Про державний бюджет України на 2021рік», який становить 2510 грн. на кожну дитину. Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якій зазначив, що не заперечує проти позову щодо стягнення з нього аліментів. Однак, зазначив, що після припинення спільного проживання з позивачкою він продовжує надавати дітям матеріальну допомогу. Постійно забезпечує їх одягом, продуктами харчування, речами першої необхідності, проводить з дітьми багато часу, оскільки любить їх та буде їм матеріально допомагати. Щодо тверджень позивачки стосовно того, що стан його матеріального становища дозволяє йому сплачувати аліменти у розмірі по 2510, 00 грн., то вони не відповідають дійсності. Зазначену суму аліментів не має можливості сплачувати, оскільки на даний час офіційно не працевлаштований та постійного заробітку не має. Крім того, у нього є хронічні захворювання у вигляді спинної грижі, що підтверджується випискою, яку він додасть пізніше. При розмові з ним позивачка сама підтвердила, що кошти на утримання дітей він надає, а також купує продукти харчування та одяг. До того ж, його матір, яка працює та проживає за кордоном, так само матеріально дітям допомагає. Просив позов [PERSON] задоволити частково, стягувати аліменти на утримання дітей- [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] у сумі по 1500 грн., до досягнення дітьми повноліття. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не проводилось. Суд, дослідивши і перевіривши зібрані докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позов частково підставний та підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до рішення Снятинського районного суду від 07.09.2021р. розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 15.02.2007р. виконкомом Вовчківської сільської ради, Снятинського району. Відповідно до свідоцтв про народження серії [NUMBER] , [NUMBER] у позивачки та відповідача народилося двоє дітей: донька [PERSON] , [INFO] та син [PERSON] , [INFO] . Із довідки Снятинської міської ради від 31.08.2021р. вбачається, що неповнолітні [PERSON] та [PERSON] проживають разом з матір`ю за адресою: [ADDRESS] , та перебувають на її утриманні. Відповідно до довідок Чернівецької ЗОШ І-ІІІ ступенів № 5 Управління освіти Чернівецької міської ради від 22.09.2021р. неповнолітні [PERSON] та [PERSON] є учнями даної школи. Із довідки Чернівецької міської дитячої поліклініки від 23.09.2021р. вбачається, що неповнолітній [PERSON] знаходиться на «Д» обліку, діагноз: Пупочна кипа. Із довідки Чернівецької міської ради від 28.09.2021 вбачається, що позивачка [PERSON] працює в Чернівецькій ЗОШ І-ІІІ ступенів № 5 Управління освіти Чернівецької міської ради на посаді психолога, розмір заробітної плати за період з квітня 2021 по вересень 2021 становить 74 168,33 грн.. Відповідно до ч. 1 ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно вимог ч.1, ч. 2 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням суду було розірвано, за час спільного проживання у них народилося двоє дітей: донька [PERSON] та син [PERSON] , які на даний час проживають разом з матір`ю (позивачкою). Відповідач, як батько дитини, зобов`язаний утримувати своїх дітей, однак, на даний час, добровільно цей обов`язок не виконує. Суд зазначає, що обов`язок щодо утримання та виховання своїх дітей покладено на обох батьків і вони в рівній мірі зобов`язані їх утримувати до досягнення ними повноліття. Факт відсутності у батька або матері можливості надання дитині відповідного розміру утримання не знаходиться в переліку обставин, які враховуються судом при визначенні розмірів аліментів. Ця обставина не звільняє батьків від обов`язку по утриманню дитини. Враховуючи, що обов`язок утримувати дітей є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, інтереси дітей при визначенні розміру аліментів, відсутність добровільного вирішення сторонами питання участі батька в утриманні дітей, суд дійшов до переконання про наявність правових підстав для стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітніх сина та доньки. Суд зауважує, що право вибору способу стягнення аліментів належить тому з батьків, разом з яким проживає дитина. Крім того, суд звертає увагу про відсутність будь-яких фактичних даних, які б свідчили про непрацездатність відповідача або його незадовільний стан здоров`я, чи наявність інших утриманців, а, відтак, давали б суду підстави вважати, що відповідач незможе сплачувати аліменти на утримання дітей у визначеному законодавством розмірі. На підставі викладеного, суд вважає, що позов частково підставний та підлягає до часткового задоволення, а тому із відповідача слід стягувати на користь позивачки аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 2300 грн., але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, щомісячно, з дня пред`явлення позову, тобто з 30.09.2021 року і до досягнення дітьми повноліття. В решті позову слід відмовити. Відповідно до зазначеного та на підставі 180, 181, 182, 183, 191 СК України,

Outcome: partial