Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-08 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача про стягнення з нього в її користь аліментів на утримання їх сина, який досяг повноліття і продовжує навчання. Свої вимоги мотивує тим, що відповідач є батьком [PERSON] , [INFO] , який навчається на першому курсі Івано-Франківського національного технічного університету нафти і газу на денній формі навчання. Самостійного заробітку син немає і не може себе утримати. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, пояснила, що син після закінчення середньої школи вступив на навчання до університету. З досягненням повноліття у жовтні 2019 року відповідач перестав сплачувати аліменти і зовсім не допомагає синові матеріально. Вона несе усі витрати по утриманні дитини, зокрема по сплаті витрат на проживання, харчування, проїзд та інші поточні потреби. Відповідач не бере жодної участі у всіх цих витратах, а самостійно утримати сина їй важко, враховуючи те, що фактично утримує ще і старшого сина, який також навчається в університеті, а відповідач слачує на утримання старшого сина лише 1000 грн. аліментів. Вказала, що інших утриманців відповідач немає, спроможний сплачувати аліменти на утримання сина, оскільки постійно працює закордоном у Республіці Польща. Рівень його доходів їй не відомий, тому поставила питання про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 2500 грн. щомісячно. Відповідач в судове засідання не з`явився. Подав суду відзив на позов у якому вказав, що характер його заробітків сезонний, він спроможний сплачувати на утримання сина не більше, як 1000 грн. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши письмові докази, які подані у розпорядження суду, з`ясувавши фактичні обставини справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що відповідач є батьком [PERSON] , [INFO] , який здобуває вищу освіту у Івано-Франківському національному технічному університеті нафти і газу і навчається на денній формі навчання. Син перебуває на утриманні матері. У зв`язку з навчанням самостійного заробітку немає, а тому потребує утримання від батьків. З матеріалів справи встановлено, що до жовтня 2019 року відповідач сплачував аліменти на утримання сина до досягнення повноліття у розмірі 1000 грн. щомісяця. Відповідно до ст. 199 ч.1 СК України батьки зобов`язані утримувати повнолітніх сина або дочку, які продовжують навчання і потребують матеріальної допомоги до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідач, як особа працездатного віку спроможний працювати і отримувати дохід, а тому може надавати допомогу в утриманні сина, який продовжує навчання після досягнення повноліття і здобуває вищу освіту. Відповідач працює переважно закордоном, отримує доходи, однак з досягненням сином повноліття усунувся від виконання батьківського обов`язку і припинив надавати будь-яку допомогу по його утриманню під час навчання. Оскільки відповідач підтвердив суду, що заробітки його є мінливими, суд вважає, що розмір аліментів відповідача може бути визначений судом у твердій грошовій сумі. Виходячи з наведених сторонами доводів щодо рівня матеріального забезпечення обох батьків, стану їх здоров`я, враховуючи рівень витрат на утримання сина, які наведені позивачкою, зокрема щодо найму житла, проїзду, забезпечення харчуванням, інші життєві потреби, а також враховуючи рівень прожиткового мінімуму, визначеного законодавчо, суд вважає, що розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача слід визначити у розмірі 2000 грн. На підставі наведеного, ст. 199 СК України,

Outcome: partial