overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-11 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на такі обставини. З 24.09.2005 року по 27.04.2015 року вони з відповідачем перебували у шлюбі, від якого є малолітній син [PERSON], [INFO]. Дитина знаходиться на повному утриманні матері, [PERSON] матеріальної допомоги не надає, через що вона вимушена звернутися до суду. Просить стягнути з відповідача аліменти на утримання сина. Сторони у судове засідання не з'явилися, надавши заяви про слухання справи за їх відсутності. Згідно заяв, позивачка позовні вимоги підтримує у повному обсязі, на їх задоволенні наполягає, відповідач проти стягнення аліментів не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. На підставі приписів ст.ст.181, 183 СК України за рішенням суду кошти на утримання дітей (аліменти) присуджуються у частці від доходу їх батька, яка встановлюється судом. Як встановлено судом, сторони перебували у шлюбі, від якого є малолітній син [PERSON], [INFO] (а.с.2). Дитина проживає з матір'ю, знаходиться на її утриманні. [PERSON] матеріальної допомоги на утримання сина не надає, тому позивачка просить стягнути з нього аліменти в розмірі 1/4 частини його заробітків (доходів). Інші аліментні зобов'язання у відповідача відсутні. Суд, даючи оцінку доказам, наявним у матеріалах справи, дійшов висновку про те, що [PERSON] має обов'язок і можливість надавати допомогу на утримання своєї дитини, однак у добровільному порядку від надання такої допомоги ухиляється. За таких обставин, суд вважає, що аліменти в силу ст. ст. 180-183 СК України мають бути стягнуті з нього у примусовому порядку. Також в силу ст. 88 ЦПК України з відповідача мають бути стягнуті судові витрати по справі на користь держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-07 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на такі обставини. З 24.10.1992 року вона перебуває з [PERSON] у шлюбі, неповнолітніх дітей від якого немає. Подружнє життя з відповідачем не склалося через нерозуміння один одного, різні характери, діаметрально протилежні погляди на сімейне життя, у звязку з чим між ними часто виникали сварки та суперечки. З березня 2008 року вони припинили подружнє життя та ведення спільного господарства, кожен живе своїм життям. Позивачка твердо вирішила, що сімю зберегти неможливо. Оскільки подальше збереження сімї суперечить її інтересам, а відповідач ухиляється від розірвання шлюбу в органах РАЦС, вона вимушена звертатися до суду. Сторони у судове засідання не зявилися, надавши заяви про розгляд справи за їх відсутності. Згідно заяв, позивачка позовні вимоги підтримує у повному обсязі, відповідач проти розірвання шлюбу не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. На підставі ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено у судовому засіданні, 24.10.1992 року сторони уклали шлюб, зареєстрований у міському відділі ЗАГС м. Нікополь за актовим записом № 1094 (а.с.5). Від шлюбу неповнолітніх дітей немає (а.с.4). З березня 2008 року внаслідок відсутності взаєморозуміння, несумісності характерів та поглядів на сімейне життя, права та обовязки подружжя, сторони припинили шлюбні відносини, і після того їх поновлювати не намагалися. Кожен живе своїм життям. Шлюб носить формальний характер. Спір щодо поділу спільного сумісного майна наразі не заявлений. За таких обставин суд вважає, що збереження сімї недоцільне, суперечить інтересам подружжя, а тому шлюб необхідно розірвати. Після розлучення позивачка прізвище змінювати не бажає. Позовна заява оплачена судовим збором (а.с.1).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-26 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на такі обставини. З 25.04.2014 року вони з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого є малолітній син [PERSON], [INFO]. З 06.12.2014 року шлюбні стосунки припинені. Дитина знаходиться на її повному утриманні, [PERSON] матеріальної допомоги не надає, через що вона вимушена звернутися до суду. Просить стягнути з [PERSON] аліменти на утримання сина у розмірі 1/6 частини усіх видів його заробітку щомісячно до досягнення дитиною повноліття. У судовому засіданні позивачка свої вимоги підтримала у повному обсязі, на їх задоволенні наполягала. Відповідач позовні вимоги визнав. Третя особа у судовому засіданні проти позовних вимог не заперечила. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. На підставі приписів ст.ст.181, 183 СК України за рішенням суду кошти на утримання дітей (аліменти) присуджуються у частці від доходу їх батька, яка встановлюється судом. Як встановлено судом, 25.04.2014 року сторони уклали шлюб, зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Нікополю реєстраційної служби Нікопольського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області за актовим записом № 146 (а.с.3) [INFO] року у них народився син - [PERSON] (а.с.4). З 06.12.2014 року сторони припинили шлюбні стосунки. Дитина проживає з матір'ю (а.с.6), знаходиться на її повному утриманні, [PERSON] матеріальної допомоги на утримання [PERSON] не надає, тому позивачка просить стягнути з нього аліменти на утримання сина в розмірі 1/6 частини його заробітків (доходів). З відповідача проводиться за виконавчим листом стягнення аліментів на користь третьої особи на утримання доньки Анастасії, [INFO]. Суд, даючи оцінку доказам, наявним у матеріалах справи, дійшов висновку про те, що [PERSON] має обов'язок і можливість надавати допомогу на утримання своєї дитини, однак у добровільному порядку від надання такої допомоги ухиляється. За таких обставин, суд вважає, що аліменти в силу ст. ст. 180-183 СК України мають бути стягнуті з нього у примусовому порядку. Також в силу ст. 88 ЦПК України з відповідача мають бути стягнуті судові витрати по справі на користь держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-12 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на такі обставини. З 25.06.2005 року по 25.10.2010 року вони з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого є малолітні доньки [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Діти знаходяться на її повному утриманні, [PERSON] матеріальної допомоги не надає, через що вона вимушена звернутися до суду. Просить стягнути з відповідача аліменти на їх утримання у розмірі 1/3 частини заробітку. Позивачка у судовому засіданні позов підтримала, на його задоволенні наполягала. Відповідач у ході слухання справи позов визнав. Просив врахувати, що він інвалід 2 групи загального захворювання (а.с.12), у зв'язку з чим отримує пенсію. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. На підставі приписів ст.ст.181, 183 СК України за рішенням суду кошти на утримання дітей (аліменти) присуджуються у частці від доходу їх батька, яка встановлюється судом. Як встановлено судом, 25.06.2005 року сторони уклали шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Нікопольського міського управління юстиції Дніпропетровської області за актовим записом № 324 (а.с.6). Від шлюбу мають двох доньок: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] (а.с.4-5). Восени 2008 року сторони припинили подружні стосунки, рішенням Нікопольського міськрайонного суду від 25.10.2010 року шлюб між ними розірвано (а.с.8). Діти проживають з матір'ю, знаходяться на її повному утриманні (а.с.7), [PERSON] матеріальної допомоги на утримання [PERSON], [PERSON] не надає, тому позивачка просить стягнути з нього аліменти на утримання доньок у розмірі 1/3 частини його заробітків (доходів). Суд, даючи оцінку доказам, наявним у матеріалах справи, дійшов висновку про те, що [PERSON] має обов'язок і можливість надавати допомогу на утримання своїх дітей, отримує пенсію, однак у добровільному порядку від надання такої допомоги ухиляється. За таких обставин, суд вважає, що аліменти в силу ст.ст. 180-183 СК України мають бути стягнуті з нього у примусовому порядку. Також в силу ст. 88 ЦПК України з відповідача мають бути стягнуті судові витрати по справі на користь держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-24 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на такі обставини. З 25.07.2009 року вона перебуває з [PERSON] у шлюбі, від якого є донька [PERSON], [INFO]. Подружнє життя з відповідачем не склалося через нерозуміння один одного, різні характери, діаметрально протилежні погляди на сімейне життя, у зв'язку з чим між ними часто виникали сварки та суперечки. З 20.10.2010 року вони припинили подружнє життя та ведення спільного господарства, кожен живе своїм життям. Позивачка твердо вирішила, що сім'ю зберегти неможливо. Дитина проживає з матір'ю. Спору щодо спільно набутого майна не виникає. Оскільки подальше збереження сім'ї суперечить їхнім інтересам, просить суд шлюб розірвати. Сторони у судове засідання не з'явилися, надавши заяви про розгляд справи за їх відсутності. Згідно заяв, позивачка позовні вимоги підтримує у повному обсязі, відповідач проти розірвання шлюбу не заперечує. (а.с.7-8). Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. На підставі ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено у судовому засіданні, 25.07.2009 року сторони уклали шлюб, зареєстрований у Відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Нікополю Нікопольського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області за актовим записом № 383 (а.с.3). Від шлюбу є малолітня донька - [PERSON], [INFO] (а.с.4). З 20.10.2010 року внаслідок відсутності взаєморозуміння, несумісності характерів та поглядів на сімейне життя, права та обов'язки подружжя, сторони припинили шлюбні відносини, і після того їх поновлювати не намагалися. Шлюб носить формальний характер. Дитина проживає з матір'ю. Спір щодо поділу спільного сумісного майна наразі відсутній. За таких обставин суд вважає, що збереження сім'ї недоцільне, суперечить інтересам подружжя, а тому шлюб необхідно розірвати. Після розлучення позивачка прізвище змінювати не бажає. Позовна заява оплачена судовим збором (а.с.1).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-08 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на такі обставини. З 25.09.2010 року вона перебуває з [PERSON] у шлюбі, від якого є малолітня донька [PERSON], [INFO]. Подружнє життя з відповідачем не склалося через нерозуміння один одного, різні характери, протилежні погляди на сімейне життя, у зв'язку з чим між ними часто виникали сварки та суперечки. З 20 серпня 2017 року сторони припинили подружнє життя та ведення спільного господарства, кожен живе своїм життям. Позивач твердо вирішила, що сім'ю зберегти неможливо. Майновий спір на теперішній час відсутній. Після розірвання шлюбу дитина залишиться проживати з матір'ю. Оскільки подальше збереження сім'ї суперечить її інтересам, [PERSON] просить суд шлюб розірвати. Сторони у судове засідання не з'явилися, надавши заяви про слухання справи за їх відсутності. У заявах позивач на позовних вимогах наполягає, відповідач проти позову не заперечує (а.с.16-17). Суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних доказів, без фіксування судового засідання звукозаписувальними технічними засобами, що передбачено ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд приходить до наступного. Згідно ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України (далі - СК України) кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. На підставі ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено у судовому засіданні, 25.09.2010 року сторони уклали шлюб, зареєстрований у Відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Нікополю Нікопольського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області за актовим записом № 609 (а.с.3). Від шлюбу є малолітня донька [PERSON], [INFO] (а.с.4). З 20.08.2017 року внаслідок відсутності взаєморозуміння, несумісності характерів та поглядів на сімейне життя, права та обов'язки подружжя, сторони припинили шлюбні відносини, і після того їх поновлювати не намагалися. Шлюб носить формальний характер. Дитина, за домовленістю, проживає з матір'ю. Спір щодо поділу майна подружжя не заявлений. За таких обставин суд вважає, що збереження сім'ї недоцільне, суперечить інтересам подружжя, а тому шлюб необхідно розірвати. Позовна заява оплачена судовим збором (а.с.1).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-17 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на такі обставини. З 25.10.2008 року вона перебуває із [PERSON] у шлюбі, від якого є донька [PERSON], [INFO]. Подружнє життя з відповідачем не склалося через нерозуміння один одного, різні характери, діаметрально протилежні погляди на сімейне життя, у зв'язку з чим між ними часто виникали сварки та суперечки. З березня 2014 року вони фактично припинили подружнє життя та ведення спільного господарства, кожен живе своїм життям. Наразі позивач твердо вирішила, що сім'ю зберегти неможливо. Дитина проживає з матір'ю. Спору щодо спільно набутого майна не виникає. Оскільки подальше збереження сім'ї суперечить їхнім інтересам, просить шлюб розірвати. Сторони у судове засідання не з'явилися, надавши заяви про розгляд справи за їх відсутності. Згідно заяв, позивачка позовні вимоги підтримує у повному обсязі, відповідач проти розірвання шлюбу не заперечує (а.с.13-14). Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. На підставі ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено у судовому засіданні, 25.10.2008 року сторони уклали шлюб, зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Нікополю Нікопольського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області за актовим записом № 754 (а.с.3). Від шлюбу є малолітня донька - [PERSON], [INFO] (а.с.4). З березня 2014 року внаслідок відсутності взаєморозуміння, несумісності характерів та поглядів на подружнє життя, права та обов'язки подружжя, сторони остаточно припинили шлюбні відносини, і після того їх поновлювати не намагалися. Шлюб носить формальний характер. Дитина проживає з матір'ю. Спір щодо поділу спільного сумісного майна наразі відсутній. За таких обставин суд вважає, що збереження сім'ї недоцільне, суперечить інтересам подружжя, а тому шлюб необхідно розірвати. Після розлучення позивачка прізвище змінювати не бажає. Позовна заява оплачена судовим збором (а.с.1).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-30 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на такі обставини. З 25.11.2006 року вона перебуває із [PERSON] у зареєстрованому шлюбі, дітей від якого немає. Подружнє життя з відповідачем не склалося внаслідок несумісності характерів, відсутності взаєморозуміння між ними, у зв'язку з чим вони з травня 2012 року припинили шлюбні стосунки та ведення домашнього господарства. Оскільки подальше збереження сім'ї суперечить її інтересам, просить шлюб розірвати. Сторони у судове засідання не з'явилися, надавши заяви про розгляд справи за їх відсутності. У заявах позивачка позовні вимоги підтримує у повному обсязі, на розірванні шлюбу наполягає, відповідач проти задоволення позову не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. На підставі ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено у судовому засіданні, 25.11.2006 року сторони уклали шлюб, зареєстрований у Відділі реєстрації актів цивільного стану по м. Нікополю Нікопольського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області за актовим записом № 1011 (а.с.6). Дітей від шлюбу не мають. З травня 2012 року внаслідок різниці характерів, різних поглядів на життя, сторони припинили шлюбні відносини, і після того їх поновлювати не намагалися. Майновий спір на даний час відсутній. За таких обставин суд вважає, що збереження сім'ї буде суперечити інтересам подружжя, а тому шлюб необхідно розірвати. Після розлучення сторони прізвища змінювати не бажають.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-02 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на такі обставини. З 26.02.2010 року вони з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого є малолітні діти - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. У зв'язку з доглядом за сином, який не досяг трьох років, позивачка не має можливості заробляти кошти на своє забезпечення, а [PERSON] матеріальної допомоги не надає, через що вона вимушена звернутися до суду. Просить стягнути з відповідача аліменти на своє утримання до досягнення дитиною трьох років. Сторони у судове засідання не з'явилися, надавши заяви про розгляд справи за їх відсутності. У заявах позивачка на позові наполягає, просить його задовольнити, відповідач проти позовних вимог не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими. Згідно ч.2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Як зазначено в ч. 1 ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Як встановлено судом, 26.02.2010 року сторони уклали шлюб, зареєстрований Виконкомом Менжинської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області за актовим записом № 05 (а.с.3). [INFO] у них народилася донька [PERSON], а [INFO] - син [PERSON] (а.с.4-5). Діти проживають разом з матір'ю (а.с.6). Позивачка здійснює за ними догляд, не маючи змоги працювати і отримувати заробітну плату на своє утримання. Відповідач працездатний, працює, має щомісячний заробіток, зобов'язаний надавати допомогу на утримання дружини до досягнення [PERSON] трьох років. Оскільки [PERSON] не надає матеріальної допомоги на утримання дружини, з нього повинні бути стягнуті аліменти в примусовому порядку. Також в силу ст. 88 ЦПК України з відповідача мають бути стягнуті судові витрати по справі на користь держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-02 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на такі обставини. З 26.02.2010 року вони з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого є малолітня донька [PERSON], [INFO], та син [PERSON], [INFO]. Після фактичного припинення ними шлюбних відносин у грудні 2013 року діти знаходяться на її повному утриманні, [PERSON] матеріальної допомоги не надає, через що вона вимушена звернутися до суду. Просить стягнути з відповідача аліменти на їх утримання у розмірі 1/3 частини заробітку. Сторони у судове засідання не з'явилися, надавши заяви про розгляд справи за їх відсутності. Згідно заяв, позивачка позовні вимоги підтримує у повному обсязі, на їх задоволенні наполягає, відповідач проти задоволення позову не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. На підставі приписів ст.ст.181, 183 СК України за рішенням суду кошти на утримання дітей (аліменти) присуджуються у частці від доходу їх батька, яка встановлюється судом. Як встановлено судом, 26.02.2010 року сторони уклали шлюб, зареєстрований Виконкомом Менжинської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області за актовим записом № 05 (а.с.3). Від шлюбу мають двох дітей: доньку [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO] (а.с.4-5). З грудня 2013 року сторони фактично припинили шлюбні стосунки. Діти проживають з матір'ю, знаходяться на її повному утриманні (а.с.6), [PERSON] матеріальної допомоги на утримання [PERSON], [PERSON] не надає, тому позивачка просить стягнути з нього аліменти у розмірі 1/3 частини його заробітків (доходів). Суд, даючи оцінку доказам, наявним у матеріалах справи, дійшов висновку про те, що [PERSON] має обов'язок і можливість надавати допомогу на утримання своїх дітей, однак у добровільному порядку від надання такої допомоги ухиляється. За таких обставин, суд вважає, що аліменти в силу ст.ст. 180-183 СК України мають бути стягнуті з нього у примусовому порядку. Також в силу ст. 88 ЦПК України з відповідача мають бути стягнуті судові витрати по справі на користь держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-17 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на такі обставини. З 26.03.1994 року вона перебуває з [PERSON] у зареєстрованому шлюбі, від якого є донька [PERSON], [INFO]. Подружнє життя з відповідачем не склалося через нерозуміння один одного, різні характери, різні погляди на сімейне життя, у зв'язку з чим вони припинили спільне життя та ведення господарства. Дитина проживає з матір'ю, [PERSON] добровільно сплачує аліменти на утримання доньки. Оскільки подальше збереження сім'ї суперечить її інтересам, просить шлюб розірвати. В судовому засіданні позовні вимоги підтримала на їх задоволені наполягала. Відповідач позовні вимоги не визнав, просив суд відмовити в задоволенні позову, вважає що розірвання шлюбу є передчасним. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. На підставі ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено у судовому засіданні, 26.03.1994 року сторони уклали шлюб, зареєстрований у відділі реєстрації актів громадянського стану виконкому Нікопольської міської ради народних депутатів Дніпропетровської області за актовим записом № 249 (а.с.3). Від шлюбу є неповнолітня донька - [PERSON], [INFO] (а.с.4). З січня 2010 року внаслідок відсутності взаєморозуміння, несумісність характерів та поглядів на сімейне життя, сторони припинили шлюбні відносини. За ухвалою суду від 11.06.2014 р. сторонам надавався строк на примирення, однак на час розгляду справи в суді сторони не примірилися та проживають окремо, що підтвердили в судовому засіданні позивач та відповідач. Відповідач у добровільному порядку надає матеріальну допомогу на користь позивачки на утримання доньки. За таких обставин суд вважає, що збереження сім'ї буде суперечити інтересам позивачки, а тому шлюб необхідно розірвати. Після розлучення сторони прізвища змінювати не бажають. При задоволені позовних вимог з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір.

Outcome: approved