Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-12 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики з урахуванням 3% річних у розмірі 100 415 грн. 84 коп. та судового збору в сумі 1004 грн. 61 коп. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, пояснив, що 09.01.2013 року між ним та [PERSON] було укладено усний договір позики, згідно якого він передав відповідачу кошти в сумі 99 000 грн. строком до 31.05.2013 року. На підтвердження укладеного договору відповідач видав його розписку. У встановлений договором строк відповідач борг не повернув. Вказує, що неодноразово звертався до [PERSON] з проханням повернути борг в добровільному порядку, однак врегулювати спір мирним шляхом не вдалося. 14.10.2013 року ним було направлено письмову вимогу про повернення боргу, однак відповідач ніякої відповіді не надав, суму боргу не повернув. Просить стягнути борг за договором позики з урахуванням 3% річних у розмірі 100 415 грн. 84 коп. та судового збору в сумі 1004 грн. 61 коп. Відповідач в судове засідання не з'явився про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомив. Заперечень до позову не надавав. За таких обставин, суд вважає за можливе за згодою позивача розглянути справу у відсутність відповідача на підставі наявних у справі матеріалів з ухваленням заочного рішення відповідно до ст.ст. 224-228 ЦПК України. Оцінюючи пояснення, долучені надані в справі докази, встановлені обставини, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення за наступних підстав. Згідно з розписки від 09.01.2013 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики, відповідно до якого [PERSON] отримав від [PERSON] кошти в розмірі 99 000 грн. строком повернення до травня 2013 року. Судом встановлено, що 14.10.2013 року [PERSON] була направлена письмова вимога про повернення коштів в сумі 99 000 грн. Відповідно до ст. 1046 ЦК України, одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальнику) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути такуж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Догорів позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. На підставі ст. 1047 ЦК України, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимоги кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, оскільки між сторонами виникли договірні правовідносини щодо грошової позики і при цьому відповідач фактично несе відповідальність за взяті зобов`язання, які в свою чергу перед позивачем нею на даний час не виконані, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсягу Крім того згідно ст. 88 ЦПК України із відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у розмірі 1004 грн.16коп. На підставі викладеного та

Outcome: approved