Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-11 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із позовною заявою до [PERSON] про визнання шлюбу недійсним. \~В обґрунтування заявлених позовних вимог покликається на те, що 05.06.2004 року між нею та відповідачем, як громадянами України, зареєстровано шлюб на території Канади в місті Вінніпег, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серії М196123 від 05.06.2004 року, реєстраційний номер 2004-06-004213. Згоду на реєстрацію даного шлюбу позивач надав з тих підстав, що відповідач 20.02.2004 року розірвав шлюб, який був укладений ним з [PERSON]. У 2016 році позивач від відповідача отримав інформацію про те, що ним жодний шлюб не розривався. Таким чином, позивач вважає, що при реєстрації шлюбу з [PERSON] порушено визначений законом України принцип одношлюбності, і її згода на шлюб не була вільною, оскільки на час його реєстрації у неї не було повної інформації про обставини, які є перешкодою для укладення шлюбу. Реалізувати своє право на анулювання зареєстрованого шлюбу з [PERSON] у позасудовому порядку позивач не має можливості з тих підстав, що шлюб зареєстровано за межами України. Вважає, що шлюб підлягає визнанню недійсним у судовому порядку з врахуванням вимог Сімейного кодексу України та Закону України «Про міжнародне приватне право». Представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі з підстав, викладених у позові та подав додаткові докази у їх підтвердження. 12.09.2017 року представником позивача подано заяву, у якій він просить розглядати справу без його особистої участі та участі позивача, зазначає про підтримання позову. У звязку з відсутністю інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача, а також інформації про його місцезнаходження чи місце роботи, виклик відповідача [PERSON] у суд здійснено відповідно до вимог ч.9, 10 ст.74 ЦПК України через оголошення в пресі. Оголошення про виклик [PERSON] до суду для участі у розгляді справи розміщено в газеті «Львівська пошта» №55 (1965) за 15.07.2017 року, яка відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 14.12.2016 року №972-р є засобом масової інформації місцевої сфери розповсюдження, у якому у 2017 році розміщуються оголошення про виклик до суду. Відповідно до ч.9 ст.74 ЦПК України, з опублікуванням оголошення про виклик до суду відповідач вважається повідомленим про час і місце розгляду справи. Після опублікування оголошення про виклик до суду відповідач у судове засідання не зявився, участі представника не забезпечив, доказів на спростування вимог заявленого позову не надав. З врахуванням вказаних обставин, суд вважає за можливе здійснювати розгляд справи по суті без участі відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи. Дослідивши матеріали цивільної справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.\~\~ Як встановлено судом, 05.06.2004 року між громадянкою України [PERSON] та громадянином України [PERSON] на території Канади в місті Вінніпег зареєстровано шлюб, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серії М196123 від 05.06.2004 року, реєстраційний номер 2004-06-004213. Порядок урегулювання приватноправових відносин, які хоча б через один із своїх елементів повязані з одним або кількома правопорядками, іншими, ніж український правопорядок, здійснюється Законом України «Про міжнародне приватне право»№2709-IV від 23.06.2005 року (з наступними змінами та доповненням). У звязку з тим, що між позивачем та відповідачем виник спір щодо дійсності шлюбу зареєстрованого між ними, врегулювання правовідносин, які виникли між сторонами та стосуються дійсності укладеного між ними шлюбу на території Канади, здійснюється з врахуванням вимог Закону України «Про міжнародне приватне право» та норм Сімейного кодексу України. Частиною 1 ст.58 Закону України «Про міжнародне приватне право» визначено, що шлюб між громадянами України, укладений за межами України відповідно до права іноземної держави, є дійсним в Україні за умови додержання щодо громадянина України вимог Сімейного кодексу України щодо підстав недійсності шлюбу. Відповідно до ст.ст.16, 55, 64 Закону України «Про міжнародне приватне право» право на шлюб та недійсність шлюбу, укладеного в Україні або за її межами, визначається особистим законом кожної з осіб, які подали заяву про укладення шлюбу. Особистим законом фізичної особи вважається право держави, громадянином якої вона є. З врахуванням сукупного аналізу вказаних правових норм, недійсність шлюбу, укладеного між сторонами в Канаді, з врахуванням колізійних норм сімейного права, визначається законодавством України. Ст.51 Конституції України закріплено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Ст.ст.21, 25 Сімейного кодексу України визначено, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану та визначено принцип одношлюбності, а саме, жінка та чоловік можуть одночасно перебувати лише в одному шлюбі; жінка та чоловік мають право на повторний шлюб лише після припинення попереднього шлюбу. Відповідно до ст.24 Сімейного кодексу України, шлюб укладається шляхом вільної згоди і ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Вільна згода жінки та чоловіка, зокрема, виражається у їх відношенню до шлюбу, тобто це означає, що жінка та чоловік має перед наданням згоди щодо шлюбу бути обізнаною (-ним) із усіма обставинами, що можуть перешкодити шлюбу. Як вбачається із наявної у матеріалах справи копії свідоцтва про розірвання шлюбу серії 1-СГ № 141696 від 20 лютого 2004 року, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції міста Львова, відповідач [PERSON] до укладення шлюбу з позивачем [PERSON] перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON]. Копію вказаного свідоцтва відповідач надав позивачу у підтвердження розірвання шлюбу. З листа Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Шевченківського району м. Львова Головного територіального управління юстиції у Львівській області №690/02-15 від 13.04.2017 року, який скерований у відповідь на адвокатський запит, вбачається, що за період з 01.01.2003 року по даний час, актовий запис про розірвання шлюбу між [PERSON] та Микитин (дошлюбне [PERSON]) [PERSON] не виявлено. Відмітка про розірвання в актовому записі про шлюб даних громадян відсутня. Також вказаним листом повідомлено, що Свідоцтво про розірвання шлюбу серії 1-СГ № 141696 від 20.02.2004 року видавалося 14.10.2004 року іншій особі, а не громадянину [PERSON]. Зазначене підтверджує недостовірність факту розірвання шлюбу міжгромадянами [PERSON] та Микитин (дошлюбне [PERSON]) [PERSON] станом як на час реєстрації шлюбу між позивачем та відповідачем 04.06.2004 року, так і на час звернення [PERSON] до суду із позовом про визнання шлюбу недійсним. Відповідно до ч.1 ст.39 Сімейного кодексу України , недійсним є шлюб, зареєстрований з особою, яка одночасно перебуває в іншому зареєстрованому шлюбі. Частиною 4 вказаної статті передбачено, що за заявою заінтересованої сторони орган державної реєстрації актів цивільного стану анулює актовий запис про шлюб, зареєстрований з особами, які одночасно перебувають і іншому зареєстрованому шлюбі. Шлюб, який був зареєстрований без вільної згоди жінки або чоловіка у відповідності до ст.40 Сімейного кодексу України визнається недійсним за рішенням суду. Згідно ст.44 Сімейного кодексу України, шлюб є недійсним від дня його державної реєстрації. З врахуванням вказаного, суд погоджується і з доводами позивача, що за встановлених обставин має місце і порушення вимог ст.40 Сімейного кодексу України щодо вільної згоди позивача на реєстрацію шлюбу з [PERSON] Як вбачається із відповіді Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Управління державної реєстрації у Львівській області №3131/03.1-06-33 від 09.08.2017 року на адвокатський запит АБ «[PERSON] та партнери» №24.2-фо-Б/09/16.01 від 01.08.2017 року щодо можливості громадянина України реалізувати своє право на визнання шлюбу недійсним у позасудовому порядку на підставі ч.4 ст.39 Сімейного кодексу України, якщо на території України актовий запис про реєстрацію шлюбу не здійснювався, такий шлюб при недодержанні вимог ст.39 Сімейного кодексу України, на території України визнається недійсним на підставі рішення суду. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що реєстрація шлюбу між [PERSON] та [PERSON] на території Канади в місті Вінніпег, про що видано Свідоцтвом про шлюб серії М196123 від 05.06.2004 року, реєстраційний номер 2004-06-004213, проведена у період перебування [PERSON] в іншому зареєстрованому шлюбі з Микитин (дошлюбне [PERSON]) [PERSON], що є порушенням принципу одношлюбності, закріпленого ст.25 Сімейного кодексу України. Доказів припинення шлюбу між [PERSON] та Микитин (дошлюбне [PERSON]) [PERSON] на час розгляду справи судом не здобуто. Порушення принципу одношлюбності є безумовною підставою відповідно до вимог ст.39 Сімейного кодексу України для визнання шлюбу недійсним, яке з врахуванням проведення реєстрації шлюбу за межами України, на території України здійснюється на підставі рішення суду.

Outcome: approved