Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-12 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із зазначеним позовом, який обґрунтувала тим, що 12 вересня 2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану Луцького районного управління юстиції було зареєстровано шлюб позивача і відповідача, актовий запис № 18. Від даного шлюбу у них народилося двоє дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. З часом спільне подружнє життя сторін погіршилося, а тому збереження шлюбу позивач вважає неможливим, оскільки це суперечить її інтересам та інтересам дітей, примиритися з відповідачем не бажає. Зазначила і те, що домовленості про добровільну сплату аліментів на утримання дітей з відповідачем не досягнуто. Оскільки [PERSON] офіційно не працевлаштований, при цьому має задовільний стан здоров'я, інших осіб на утриманні не має, просила суд шлюб розірвати та стягнути аліменти на утримання дітей в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 гривень, щомісячно, але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, починаючи з дня подання позову до суду і до досягнення дітьми повноліття. В даному судовому засідані позивач позовні вимоги підтримала, просила задовольнити у повному обсязі. Відповідач [PERSON] його представник [PERSON], кожен зокрема, позов визнали частково, щодо розірвання шлюбу не заперечували та просили стягнути аліменти в сумі 1 777 гривень щомісячно. Заслухавши пояснення сторін, проаналізувавши обставини справи та представлені докази, суд приходить висновку про часткове задоволення позову з огляду на наступне. Згідно ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 цього Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом установлено, що сторони перебувають у шлюбі з 12 вересня 2005 року, який зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Луцького районного управління юстиції, актовий запис № 18, та видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER]. Від даного шлюбу у них народилася двоє дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується відповідними свідоцтвами про народження дітей (а.с. 4-6). Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам іхніх дітей. Враховуючи зазначені обставини та вказані норми права, особливий характер сімейних відносин та їх об'єктивну недоступність для оточуючих. суд приходить висновку про доцільність розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] Згідно ст. 180, ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Статтею 182 Сімейного кодексу України унормовано, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Оскільки в судовому засіданні відповідач визнав, що спроможний сплачувати аліменти в розмірі 1 777 гривень, а позивач погодилася із даною сумою, суд приходить висновку про стягнення з [PERSON]. аліментів на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1 777 гривень щомісячно, який є достатнім з урахуванням встановленого законодавством прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 31 липня 2017 року щомісячно та до досягнення старшою дитиною повноліття. Відповідно вимог ст. 88 ЦПК України стягнути з відповідача в дохід держави 640 гривень судового збору, та на користь позивача - 640 гривень судового збору, сплачених нею при подачі позову до суду. На підставі статей 110, 112, 113, 180-182 Сімейного кодексу України,

Outcome: partial