Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-17 00:00:00

[PERSON] звернулася до Іллічівського міського суду Одеської області з позовом в якому просить стягувати щомісячно на її користь з відповідача [PERSON] , аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що відповідач в добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на утримання дитини (а.с.1). Позивач надала заяву в якій просить розгляд справи провести без її участі, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити (а.с.14). Відповідач був належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи (а.с.13), в судове засідання не з`явився, про причини неявки не сповістив, відзив на позов не надав. Дослідивши матеріали справи, приймаючи до уваги заяви сторін, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що з 12 жовтня 2013 року [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.3). Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.4) сторони мають спільну дитину [PERSON] , [INFO] . Між сторонами не досягнуто домовленості про спосіб виконання батьківських обов`язків по утриманню дитини з боку відповідача. У відповідності зі ст.ст.180, 181, 183 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У разі спору розмір аліментів визначається судом. За рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У відповідності зі ст.182 СК України при визначені розміру аліментів суд враховує матеріальне становище і стан здоров`я дитини та платника аліментів, наявність у нього інших дітей, непрацездатних батьків, дружини. Визначаючи розмір аліментів, суд враховує, що відповідач є працездатною особою, інших утриманців не має; утримання малолітньої дитини потребує значних матеріальних коштів, зокрема, на придбання дитячого харчування, одягу, предметів гігієни, ліків тощо. Позивач не в змозі самостійно забезпечити належне утримання дитини. Оскільки між сторонами по справі в добровільному порядку не досягнуто домовленості про спосіб виконання батьківських обов`язків по утриманню дитини з боку відповідача, який проживає окремо від дитини, суд дійшов висновку, що вимоги про стягнення аліментів правомірні, основані на законі та підлягають задоволенню в повному обсязі. Ч.1 ст.191 СК України передбачає, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Згідно з вимогами ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Так, відповідно до п.3. ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються, в тому числі, позивачі у справах про стягнення аліментів…. Таким чином, відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, з відповідача також підлягає стягненню судовий збір на користь держави.

Outcome: approved