Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-02 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з даним позовом, в якому просила суд визнати відповідача такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою [ADDRESS]. В обґрунтування позову позивач зазначає, що їй належить на праві приватної власності квартира [ADDRESS]. В належній їй квартирі з 2013 року зареєстрована, однак з моменту прописки фактично не проживає, повнолітня донька сина [PERSON] - [PERSON], в зв'язку з чим остання має бути визнана такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Ухвалою Чугуївського міського суду Харківської області від 03.08.2017 року до участі у справі залучено третіх осіб на стороні позивача: [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Позивач [PERSON] надала до суду заяву про підтримання позовних вимог, зазначивши, що проти винесення заочного рішення не заперечує та просить провести розгляд справи без її участі. Від третіх осіб на стороні позивача: [PERSON], [PERSON] та [PERSON] до суду також надійшли заяви про розгляд справи без їх участі, проти задоволення позовних вимог не заперечують. Відповідач у судове засідання повторно не з'явилася, причини неявки суду не повідомила, про дату та час розгляду справи повідомлялася своєчасно та належним чином, шляхом направлення судових повісток, про що свідчать зворотні повідомлення про вручення поштового відправлення, які містяться в матеріалах справи, заяву про відкладення судового засідання до суду не надала. Письмові заперечення проти позову з посиланням на докази, якими вони обґрунтовуються, відповідач не надала, хоча мала таку можливість, оскільки позовну заяву з доданими до неї документами отримала (а.с. 17, 26).. За таких обставин, суд вважає за можливе розглядати справу у відсутність сторін за доказами, що містяться в матеріалах справи при заочному розгляді справи відповідно до положень ст. 224 ЦПК України. Оцінивши письмові докази, що містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. Згідно свідоцтва про право власності на житло від 02.06.1997 року [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на праві приватної, спільної сумісної власності належить по 1/4 частці квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] (а.с.7). У зазначеній квартирі разом з позивачем та третіми особамизареєстрована [PERSON], однак фактично там не проживає, про що складено акт від 12.06.2017 року та видано Довідку №70 від 16.06.2017 року (а.с.8-9). Відповідно до ст. 71 ЖК України право на житло за відсутнім громадянином зберігається протягом 6 місяців з часу вибуття. Відповідно до вимог ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Частиною 2 ст. 405 ЦК України передбачено, що член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст. ст. 317, 319 ЦК України, власникові належить права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідач не проживає за місцем своєї реєстрації, житловою площею будинку не користується, житлово-комунальні послуги та витрати на утримання квартири не сплачує, домовленості з позивачем про збереження користування житлом понад строк укладено не було, а тому правових підстав для подальшої її реєстрації у квартирі позивача наразі немає, внаслідок чого відповідача необхідно визнати такою, що втратила право користування вищевказаною квартирою. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved