Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-15 00:00:00

[PERSON] звернулася до Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на її утримання до досягнення їх дитиною трирічного віку. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 28 квітня 2012 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб. У шлюбі, [INFO] народилася донька - [PERSON]. Донька проживає разом з позивачем. Позивач ніде не працює, оскільки знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Єдиним доходом є державна допомога на дитину, якої не вистачає для нормального утримання. Відповідач працює, отримує офіційно заробітну плату та має змогу матеріально утримувати дружину, проте добровільно надавати допомогу на утримання не бажає. Окрім того відповідач не має на утриманні інших осіб. У зв'язку з чим позивач просила суд стягнути [PERSON] на її користь аліменти на її утримання у розмірі 1/4 частини усіх видів його доходу до досягнення дитиною трирічного віку. В судовому засіданні позивач позов підтримала, просила суд задовольнити позовні вимоги. Суду пояснила, що не проживає разом з відповідачем. Дитина проживає разом з нею, вона ніде не працює, оскільки знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років. Відповідач до травня 2014 року надавав добровільно матеріальну допомогу на утримання доньки в розмірі 500 грн., але в травні 2014 року припинив це робити і тому вона була змушена звернутися до суду. Зараз позивач мешкає разом зі своїми батьками, які її матеріально підтримують. Окрім того позивач зауважила, що дитина часто хворіє та потребує лікування та вакцинації. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав, проти задоволення позовних вимог заперечував. Суду пояснив, що він працює, проте його заробіток залежить від виробітку. Зараз роботи майже не має, а тому він не має змоги утримувати дружину, яка, на думку відповідача, може працювати і заробляти собі на життя. Відповідач зауважив, що мешкає разом із батьками, які є пенсіонерами і також потребують його матеріальної допомоги. Інших дітей відповідач не має. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до наступних висновків. Судом встановлені такі обставини та відповідні їм правовідносини. 28 квітня 2012 року між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію шлюбу (а.с. 3). Сторони мають спільну дитину - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.4). Позивач перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років. [PERSON] проживає разом із матір'ю, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Верхньодніпровської міської ради № 511 від 28 березня 2014 року (а.с.5) та не заперечувалось відповідачем у судовому засіданні. Інших видів доходів окрім державної допомоги при народженні дитини та допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку позивач не має. Відповідач офіційно працює в товаристві з обмеженою відповідальністю «Дніпровагонмаш», отримує заробітну плату в розмірі близько 900 грн. на місяць (за останні два місяці). Сплачував аліменти на утримання дитини добровільно та не відмовляється сплачувати їх надалі. З урахуванням встановлених обставин, суд приходить до висновку, що відповідач має можливість надавати допомогу на утримання дружини, оскільки він працює та не надав суду доказів знаходження у нього на утриманні інших дітей чи непрацездатних батьків. Відповідно до ст. 84 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина має право на утримання від чоловіка до досягнення дитиною трьох років, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. При цьому згідно з п. 6 ст. 84 Сімейного кодексу України право на утримання дружини, з якою проживає дитина, зберігається і в разі розірвання шлюбу. Враховуючи те, що дитина проживає разом з позивачем, а відповідач має можливість надавати допомогу суд вважає, що вимоги про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років є законними та обґрунтованими. Згідно з ч. 2 ст. 80 Сімейного кодексу України розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. У зв'язку з цим при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище сторін. А саме, що позивач ніде не працює, а тому змушена на кошти, які вона отримує від держави як соціальну допомогу на дитину, утримувати не лише дитину, але і себе, а також розмір заробітної плати відповідача. З урахуванням встановлених обставин суд вважає за необхідне визначити аліменти в розмірі 1/8 частини доходів відповідача до досягнення дитиною трирічного віку. При цьому суд не приймає до уваги доводи позивача про те, що дитина потребує лікування, у зв'язку з чим вона змушена нести додаткові витрати, оскільки, по-перше, позивачем не надано жодних доказів в обґрунтування даних обставин, а по-друге, позивач має право звернутися до суду з позовом про стягнення з відповідача додаткових витрат на дитину, пов'язаних з її хворобою, якщо будуть для цього обґрунтовані підстави. Також суд вважає необґрунтованим доводи відповідача про те, що позивач має можливість працювати та заробляти собі на життя, оскільки згідно з ч. 4 ст. 84 Сімейного кодексу України право на утримання має дружина, з якою проживає дитина, не залежно від того, чи вона працює та незалежно від її матеріального становища. При визначені порядку надання утримання позивачу суд враховує положення ч.3 ст. 77 та ч. 1 ст. 79 Сімейного кодексу України згідно яких аліменти сплачуються щомісячно та присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд бере до уваги, що згідно з п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивача було звільнено від сплати судового збору при зверненні до суду, тому відповідно до ч. 3 ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави. Згідно п.1 ч.1 ст. 367 Цивільного процесуального кодексу України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial