Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-27 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визнання права на спадкове майно посилаючись на те, що 27 лютого 1996 року в с. Мавковичі Городоцького району Львівської області померла її мати [PERSON], яка була головою домогосподарства (колгоспного двору) та проживала у власному житловому будинку на вул. Лугова, 295 в с. Мавковичі Городоцького району Львівської області. Станом на 15 квітня 1991 року в господарстві проживали та були зареєстровані голова двору [PERSON] та ще п»ять осіб: дочка - [PERSON], [INFO], син - [PERSON], [INFO], зять - [PERSON], [INFO] та онуки - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], що підтверджується довідкою Керницької сільської ради від 20 березня 2017 року № 430. Оскільки господарство, в якому проживали [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], належало до суспільної групи колгоспний двір, то кожному із них, станом на 1 липня 1990 року, належало по 1/6 частині цього майна колгоспного двору. Однак, ніхто із повнолітніх членів бувшого колгоспного двору не звертався до сільської ради із заявою про визнання за ним права власності на свою частку в майні бувшого колгоспного двору. Після смерті [PERSON] на майно, яке належало їй на праві власності і на майно, яке вона мала право на день смерті, відкрилась спадщина. На день смерті [PERSON] на праві особистої приватної власності належала 1/6 частина житлового будинку та господарські будівлі, що знаходяться на вул. Лугова, 295 в с. Мавковичі Городоцького району Львівської області, що підтверджується свідоцтвом про право особистої власності на жилий будинок від 05.07.1989р. (а.с.6) Своїм майном, на випадок смерті, [PERSON] не розпорядилася, а тому спадкоємство її майна відбулося за законом. Оскільки, на час смерті матері, позивач проживала разом з нею в одному житловому будинку, не відмовилася від своєї частки у майні бувшого колгоспного двору та користувався цим майном, то вступила в управління та володіння спадковим майном. [PERSON] зазначає, що коли вона звернулася в Городоцьку державну нотаріальну контору із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, то нотаріусом їй було відмовлено у видачі свідоцтва у зв»язку з тим, що житловий будинок на Лугова, 295 в с. Мавковичі Городоцького району Львівської області відносився до суспільної групи колгоспний двір і станом на 1 липня 1990 року членами цього двору були відповідачі (а.с.13). Позивач вказує, що всі відповідачі відмовилися від своєї частки в майні колишнього колгоспного двору, про що подали відповідні заяви, а оскільки нотаріусом свідоцтво про право на спадкове майно не видано, то вона просить ухвалити відповідне рішення, задовольнивши її позовні вимоги. В судове засідання позивач не з»явилася, 28.12.2017р. подала заяву про розгляд справи у її відсутності у зв»язку із сімейними обставинами. Позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити в повному обсязі (а.с.71). Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з»явилися, 01.11.2017р. подали письмові заяви про визнання позову та розгляд справи у їх відсутності у зв»язку із зайнятістю на роботі, не претендують на частку у спадковому майні після смерті [PERSON], яка померла 27.02.1996р. (а.с.63-68). Треті особи - [PERSON], та Керницька сільська рада Городоцького району Львівської області в судове засідання не з»явилися, подали заяви про розгляд справи у їх відсутності, не заперечують проти задоволення позовних вимог [PERSON] (а.с.60). Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Згідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 120 ЦК України (редакція 1963 року), майно колгоспного двору належить його членам на праві спільної сумісної власності. Згідно п. 6 «а» Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили право на частку в його майні. Пунктом «г» даної Постанови передбачено, що згідно зі\~ст. 4 Постанови Верховної Ради України «Про введення в дію Закону «Про власність»», загальні правила спадкування щодо частки члена колгоспного двору в майні двору застосовуються з 1 липня 1990 року. 27 лютого 1996 року померла мати позивача [PERSON] (а.с.11), яка була головою домогосподарства (колгоспного двору) та проживала у власному житловому будинку на вул. Лугова, 295 в с. Мавковичі Городоцького району Львівської області. Станом на 15 квітня 1991 року в господарстві проживали та були зареєстровані голова двору [PERSON], дочка - [PERSON], [INFO], син - [PERSON], [INFO], зять - [PERSON], [INFO] та онуки - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], що підтверджується довідкою Керницької сільської ради від 20 березня 2017 року № 430. Господарство, в якому проживали позивач та відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] належало до суспільної групи колгоспний двір, і кожному із них, станом на 1 липня 1990 року, належало по 1/6 частині цього майна колгоспного двору. Однак, ніхто із повнолітніх членів бувшого колгоспного двору не звертався до сільської ради із заявою про визнання за ним права власності на свою частку в майні бувшого колгоспного двору. Як вбачається із копії технічного паспорта (а.с.30-31), спірний будинок в с. Мавковичі, вул. Лугова, 295 Городоцького району Львівської області збудований у 1951 р., складається з чотирьох житлових кімнат, кухні, коридорів, загальна площа 93,2 м.кв., з них: житлова 49,4 м.кв., допоміжна 43,8 м.кв. До вказаного житлового будинку відносяться господарські будівлі - сарай, вбиральня та огорожа. Всі відповідачі відмовилися від своєї частки в майні колишнього колгоспного двору. Вказані обставини підтверджуються копіями свідоцтв про народження позивача та відповідачів, листом державного нотаріуса Городоцької державної нотаріальної контори № 422/01-16, довідкою КП «Городоцьке РБТІ» № 267 від 21.08.2017р., копією свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок від 05.07.1989р., матеріалами спадкової справи № 208/2004р., іншими доказами (а.с.6, 13-15,43-59). З урахуванням наведеного суд приходить до висновку про те, що за позивачем слід визнати право власності в цілому на житловий будинок в с. Мавковичі на вул. Лугова, 295 Городоцького району Львівської області, 5/6 частин якого, як майна колишнього колгоспного двору, і 1/6 частина, в порядку спадкування майна за законом, після смерті матері - [PERSON], яка померла 27.02.1996р. Згідно вимог ст.141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача понесені ним судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved