Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-09 00:00:00

[PERSON] звернулася до Борівського районного суду Харківської області з позовом до Борівської селищної ради Борівського району Харківської області, в якому просила встановити факти, що мають юридичне значення: належності сертифікату на право на земельну частку (пай) члена колишнього КСП «Борівське» Борівського району Харківської області в розмірі 4,80 умовних кадастрових гектар серії ХР № 0139674, виданого 21.01.1997 Борівською РДА на ім`я [PERSON] на підставі розпорядження Борівської РДА від 15 січня 1997 року № 17, померлій [INFO] [PERSON] ; прийняття спадщини після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , її рідною племінницею [PERSON] , [INFO] , уродженкою смт. Борова Борівського району Харківської області. Як на підстави своїх вимог [PERSON] посилається на наступні обставини. [INFO] померла рідна тітка позивача [PERSON] , яка на день смерті проживала за адресою: [ADDRESS] . Після смерті останньої залишилось спадкове майно: сертифікат на право на земельну частку (пай) члена колишнього КСП «Борівське» Борівського району Харківської області в розмірі 4,80 умовних кадастрових гектар серії ХР 0139674, виданий 21 січня 1997 року Борівською РДА на підставі розпорядження Борівської РДА від 15.01.1997 № 17 на ім`я [PERSON] . Згідно із довідкою від 04.03.2020 № 44/105-20 ГУ Держгеокадастру у Харківській області [PERSON] не одержувала Державний акт на право власності на земельну ділянку взамін сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ХР 0139674. [PERSON] не залишила заповіту на випадок своєї смерті, що підтверджується даними Спадкового реєстру. Позивач є спадкоємцем за законом п`ятої черги. До набрання чинності ЦК України, який набрав чинності 01.01.2004, спадщина не була прийнята. Таким чином, до спадщини після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , застосовуються правила книги шостої Цивільного кодексу України. Крім позивача інших спадкоємців за законом, після смерті [PERSON] немає. Чоловік спадкодавця [PERSON] - [PERSON] помер [INFO] . Родинні відносини зі спадкодавцем, а саме, що позивач є племінницею [PERSON] , підтверджується рішенням Борівського районного суду Харківської області від 31.08.2020 у справі № 614/619/20, яке набарало законної сили, яким встановлений факт родинних відносин між ними. Постановою від 24.09.2020 в.о. державного нотаріуса Борівської ДНК Харківської області відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті рідної тітки [PERSON] , посилаючись на те, що за правилами ст.ст. 529-530 ЦК України, який діяв на час відкриття спадщини, до спадкування не закликали племінників спадкодавця. Між тим, позивач вказує, що вона має право на спадкування за законом п`ятої черги після смерті рідної тітки відповідно до ст. 1265 ЦК України, оскільки спадщина, яка відкрилась після її смерті, ніким не була прийнята, заяви про прийняття спадщини не надходило до нотаріальної контори. Позивач зберігала правовстановлюючий документ - сертифікат про право на земельну частку (пай) після смерті рідної тітки [PERSON] , яка померла [INFO] , починаючи з дня відкриття спадщини, протягом шести місяців і до цього часу. Відповідно до правил ст. 529 ЦК України, який діяв до 01.01.2004, вказані дії вважались прийняттям спадщини, але для реалізації права позивача на спадкування необхідно встановити факт прийняття спадщини після смерті рідної тітки [PERSON] , яка померла [INFO] . Ухвалою Борівського районного суду Харківської області від 21.10.2020 було відкрито провадження і вирішено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження. Залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо прежмета спору, Головне упавління Держгеокадастру у Харківській області. Станом на 10.12.2020 відзив на позовну заяву до Борівського районного суду Харківської області не надійшов. Згідно ч. 2 ст. 191 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. 24.11.2020 від третьої особи - представника Головного управління Держгеокадастру у Харківській області надійшли пояснення на позовну заяву, згідно яких позовна вимога [PERSON] щодо встановлення факту прийняття спадщини після смерті [PERSON] пов`язана із вирішенням спору про майнові права, в зв`язку з чим не підлягає розгляду в порядку окремого провадження. Крім того, представником третьої особи зазначено, що поєднання позовних вимог [PERSON] є безпідставним, оскільки вимога щодо прийняття спадщини позивачем стосується реалізації спадкових прав та повинна здійснюватися у передбаченому законодавством порядку, зокрема ст.ст. 1223, 1265, ЦК України, ст.ст. 68 та 69 Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5. Ухвалою Борівського районного суду Харківської області від 25.11.2020 підготовче провадження по справі закрито та справу призначено до судового розгляду. Позивач в судове засідання надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Відповідач Борівська селищна рада Харківської області в судове засідання надала заяву про розгляд справи без участі її представника, проти задоволення позовних вимог заперечень не має. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Головне управління Держгеокадастру у Харківській області надав клопотання про розгляд справи за відсутності його представника. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін, які заявили про розгляд справи за їх відсутності, на підставі наявних у справі матеріалів, без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 3 ст.211, ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Судом встановлено, що згідно копії сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ХР № 0139674 [PERSON] належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Борівське» розміром 4.80 в умовних кадастрових гектарах (а.с.9). Відповідно до копії свідоцтва про смерть [PERSON] померла [INFO] (а.с.10). [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.11). З довідки № 3414 від 12.06.2020 виданої виконкомом Борівської селищної ради Харківської області вбачається, що [PERSON] дійсно проживала та була зареєстрована в [ADDRESS] по день своєї смерті [INFO] , була зареєстрована та проживала сама за вказаною адресою (а.с.12). В смт. Борова вулиця Колгоспна перейменована на вулицю Шкільну, що підтверджується копією Витягу з розпорядження від 27 січня 2016 року № 14 «Про перейменування вулиць та провулків Борівської селищної ради Борівського району Харківської області» (а.с.13). [PERSON] 10.12.1955 уклала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище на [PERSON] (а.с.14). З копії звіту з експертної оцінки земельної частки від 17.07.2020 вбачається, що загальна оціночна вартість земельної ділянки становить 91800.00 грн. (а.с. 15-16). Рішенням Борівського районного суду Харківської області від 31.08.2020 по справі № 614/619/20 встановлено факт родинних відносин, який полягає у тому, що [PERSON] є племінницею [PERSON] , яка померла [INFO] в смт. Борова Борівського району Харківської області (а.с.17-18). [PERSON] Державний акт на право власності на земельну ділянку взамін сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ХР № 0139674 не виготовлявся, що вбачається з інформації наданої 04.03.2020 Відділом у Борівському районі ГУ Держгеокадастру у Харківській області (а.с.19). Постановою державного нотаріуса від 24.09.2020 [PERSON] відмовлено у видачі на її ім`я свідоцтва про право на спадщину за законом на право на земельну частку (пай) після смерті [INFO] рідної тітки [PERSON] в зв`язку з тим, що в силу ст.ст. 529-530 ЦК УРСР, який діяв на час відкриття спадщини, племінники спадкодавця за законом до спадкування не закликались (а.с.20). Суд, розглянувши позовну заяву, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. З урахуванням положень ч. 1 ст. 188 ЦПК України, згідно якої, в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги, беручи до уваги взаємопов`язаність заявлених позивачем позовних вимог, єдину підставу їх виникнення, суд вважає доцільним розглянути позовні вимоги про встановлення факту належності правовстановлюючого документу та про встановлення факту прийняття спадщини в межах одного провадження. Представником третьої особи в поясненнях на позовну заяву зазначено, що поєднання позовних вимог [PERSON] є безпідставним, оскільки вимога щодо прийняття спадщини позивачем стосується реалізації спадкових прав та повинна здійснюватися у передбаченому законодавством порядку, зокрема ст.ст. 1223, 1265, ЦК України, ст.ст. 68 та 69 Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5. Вказане спростовується тим, що [PERSON] в порядку досудового врегулювання спору зверталася до державного нотаріуса, що підтверджується копією постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Таким чином, звернення [PERSON] до суду із вказаними вимогами є цілком правомірним. Згідно п. 6 ч. 1 ст.315 ЦПК України «суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті». Згідно п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про встановлення факту, яке має юридичне значення» - підставою для вирішення питання про встановлення факту належності правовстановлюючих документів судом є неможливість організації, яка видала документ, внести до нього відповідні виправлення. Беручи до уваги неможливість виправлення помилки у сертифікаті на право на земельну частку (пай) серії ХР № 0139674, органом який його видав, враховуючи доведеність матеріалами справи факту, що вказаний сертифікат на право на земельну частку (пай) виданий на ім`я [PERSON] дійсно належить [PERSON] , суд вважає за необхідне задовольнити заявлені вимоги [PERSON] щодо встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Щодо встановлення факту прийняття спадщини після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , її рідною племінницею [PERSON] , суд зазначає наступне. Відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 01 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини та кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК України і строк на її прийняття не закінчився до 01 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються ЦК України. Вказане узгоджується з правовими висновками Верховного Суду, висловленими в постанові від 26 березня 2020 року по справі № 391/766/17. Таким чином, враховуючи, що [PERSON] померла [INFO] і до 01 січня 2004 року минув шестимісячний строк для прийняття спадщини, доводи позивача про те, що дані правовідносини регулюються ЦК України є хибними та відповідно вказані правовідносини регулюються ЦК УРСР. Верховний Суд в постанові від 25 березня 2020 року по справі № 305/235/17 висловив наступні правові висновки. Відповідно до статей 524, 529 ЦК УРСР чинного на час відкриття та оформлення спадщини після смерті [PERSON] , спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Статтею 548 ЦК УРСР визначено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій. Згідно зі статтями 549, 554 ЦК УРСР спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Вищевказані дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. В разі неприйняття спадщини спадкоємцем за законом або за заповітом або позбавлення спадкоємця права спадкування (статті 528 та 534 цього Кодексу) його частка переходить до спадкоємців за законом і розподіляється між ними в рівних частках. Під фактичним вступом у володіння або управління спадковим майном, що підтверджує факт прийняття спадщини, маються на увазі різні дії спадкоємця по управлінню, розпорядженню і користуванню цим майном, підтриманню його в належному стані або сплату податків та інших платежів тощо. Фактичний вступ у володіння частиною спадкового майна розглядається як прийняття всієї спадщини, з чого б вона не складалася і де б вона не знаходилась. Доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідної місцевої державної адміністрації чи органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним; довідка державної податкової служби або страховика чи іншого органу про те, що спадкоємець після відкриття спадщини сплачував податки або страхові платежі по обов`язковому страхуванню; копія рішення суду, що набрало законної сили, про встановлення факту прийняття спадщини; запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який підтверджує, що спадкоємець був постійно прописаний (зареєстрований) у спадковому будинку (квартирі); інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем. Згідно з частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до статті 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Збереження сертифікату на земельну частку (пай) не може вважатися прийняттям спадщини, оскільки воно достовірно не підтверджує, що ці дії були вчинені в строк, встановлений для прийняття спадщини. Крім того, дії, що свідчать про прийняття спадщини, передбачені ст. 549 ЦК УРСР, повинні бути вчинені спадкоємцями, до складу яких за нормами чинного на момент відкриття спадщини після смерті [PERSON] ЦК УРСР, племінники не входять. На підставі викладеного, суд приходить до висновку про неможливість встановлення факту прийняття спадщини після смерті [PERSON] , [PERSON] , оскільки вона не входить до кола спадкоємців, передбачених ст.ст. 529-530 ЦК УРСР, та не надала достовірних доказів на підтвердження вступу у володіння та управління спадковим майном. З дотриманням передбаченого законодавством порядку дослідження доказів, ухвалення судових рішень, судом було повно та всебічно з`ясовано всі обставини справи, на підставі яких, суд вважає за необхідне позовні вимоги [PERSON] задовольнити частково. З урахуванням матеріалів справи,

Outcome: partial