Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-15 00:00:00

[PERSON] звернулася до Рогатинського районного суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. У позовній заяві зазначено, що 05 липня 1992 року між сторонами по справі у виконавчому комітеті Лучинецької сільської ради Рогатинського району Івано-Франківської області було зареєстровано шлюб, про що було зроблено актовий запис за №7. Від спільного проживання в шлюбі в них народилося двоє дітей: дочка [PERSON], [INFO] та дочка [PERSON], [INFO], які досягли повноліття. Після укладення шлюбу сторони виїхали за межі України в Італію, де проживали тривалий період часу, знаходили спільні інтереси для ведення господарства та виховання дітей. Однак з 2013 року між ними систематично виникали безпідставні сварки, подружні стосунки погіршувалися, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Намагання позивачки зберегти сім'ю позитивного результату на дали. Просила шлюб розірвати. У судове засідання, призначене на 16.06.2015 року позивачка не прибула, направила на адресу суду письмове клопотання про слухання справи у її відсутності. Просила позов задовольнити повністю. Відповідач, представник відповідача [PERSON] (діє на підставі довіреності від 12.05.2015 року) у судове засідання не прибули, направили на адресу суду клопотання про слухання справи у їх відсутності. Позовні вимоги визнали повністю, не заперечували щодо розірвання шлюбу. Суд, дослідивши та перевіривши всі докази в їх сукупності, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Як вбачається з свідоцтва про одруження серії І-НМ №386011, виданого 05 липня 1992 року Лучинецькою сільською радою Івано-Франківської області, 05 липня 1992 року було зареєстровано шлюб між [PERSON], [INFO] і [PERSON], [INFO], про що було зроблено актовий запис за №7. Після одруження дружині присвоєно прізвище [PERSON] (а.с.4). [PERSON], [INFO], уродженець [INFO], зареєстрований за місцем проживання в [INFO], що підтверджується довідкою №20/230/15, виданою 10.04.2015 року Рогатинським РС УДМС (а.с.11). Відповідно до вимог ст.112 СК України при розірвані шлюбу суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову. Бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Проголошена Конституцією України охорона сімї державою полягає в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. За ч.1 ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Дані положення закріплені у ст.55 Сімейного кодексу України. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність. Крім того, суд не зобовязаний призначати сторонам строк для примирення. Це робиться лише тоді, коли збереження шлюбу можливе на почуттях любові та поваги, підтримки один одного. Судом встановлено, що сторони з 2013 року не підтримують подружні стосунки, у обох наявне стійке волевиявлення, направлене на припинення сімейних відносин. З урахуванням встановлених у судовому засіданні обставин відсутні підстави для надання сторонам строку на примирення. Викладені обставини свідчать, що подальше спільне проживання подружжя і збереження сім`ї неможливе, суперечитиме інтересам сторін, що має істотне значення, а тому позов підлягає до задоволення. За ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Судові витрати складаються з судового збору. Позивачем по справі сплачено 243,60 грн. судового збору (а.с.1). Ці кошти є судовими витратами і підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки [PERSON]. За ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Судові витрати складаються з судового збору. Позивачкою по справі сплачено 243,60 грн. судового збору (а.с.1). Ці кошти є судовими витратами і підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки.

Outcome: approved