Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-01 00:00:00

[PERSON] звернулася до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей [PERSON], [PERSON] та [PERSON] у сумі 2000 грн., щомісячно на кожну дитину до досягнення кожної дитини повноліття. Позивач подала до суду заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності, уточнила позовні вимоги, просила стягувати з відповідача суду аліментів в розмірі по 1500 грн. на кожну дитину, проти заочного рішення не заперечую. Позовні вимоги мотивувала тим, що вона з 14.12.2006 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, в якому у них народилося троє дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Рішенням суду шлюб було розірвано 12.10.2012 року. Відповідач нерегулярно надає матеріальну допомогу на утримання дітей. Позивач в позовній заяві також зазначила, що відповідач працює у Чеській Республіці і його дохід дозволяє сплачувати аліменти. Відповідач в судове засідання не зявився, хоч про час і місце судового розгляду повідомлявся у встановленому порядку, а тому, виходячи зі змісту ч.1 ст. 224 ЦПК України, та того, що відповідач про причини неявки суд не повідомив, а позивач подав достатньо матеріалів, які свідчать про взаємовідносини сторін, суд вважає, що можливо провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Рішенням Івано-Франківського міського суду від 12.10.2012 року було розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON], який зареєстрований 14.12.2006 року в відділі РАЦС Дрогобицького міськрайонного управління юстиції Львівської області, актовий запис №702, неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] після розірвання шлюбу залишено проживати з матірю. Під час перебування у шлюбі 20.12.2007 року у них народився син [PERSON], згідно Свідоцтво про народження (а.с.2) та 20.10.2010 року донька [PERSON], згідно Свідоцтво про народження (а.с.4). Відповідно до ст. 141, 180 СК України батьки мають рівні права та обовязки щодо своїх неповнолітніх дітей, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 1 та 2 статті 27 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Як зазначено ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частина 1 ст.182 СК України визначає, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення. Частина 2 ст.182 СК України визначає мінімальний розмір аліментів на одну дитину, який не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму, визначеного державою для відповідної категорії дітей. Як зазначено ст.184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Якщо розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, менше мінімального розміру, передбаченого частиною другою статті 182 цього Кодексу, то дитині призначається відповідно до закону державна допомога в розмірі різниці між визначеним розміром аліментів і 30 відсотками прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Дослідивши обставини справи та письмові докази, оцінюючи досліджені докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити в частині: стягувати з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі по 1500 грн. на кожну дитину щомісячно до досягнення дітьми повноліття. Стосовно заявленої вимоги про стягування з відповідача на користь позивача аліментів на утримання неповнолітньої [PERSON], [INFO], в розмірі 1500 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття, суд звертає увагу на наступне. Згідно свідоцтва про народження перекладеного з чеської мови на українську (а.с.3) [PERSON] народилася 10.03.2005 року (до реєстрації шлюбу сторонами 14.12.2006 року) і її батьком вказаний [PERSON], [INFO], а не відповідач. При цьому позивачем не надано доказів на підтвердження того, що відповідач визнаний батьком неповнолітньої [PERSON]. А тому в задоволенні позовної вимоги про стягування аліментів з відповідача на користь позивача на утримання неповнолітньої [PERSON], [INFO], в розмірі 1500 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття, слід відмовити. Стягнення аліментів розпочати з 20.05.2016 року (з часу звернення з позовом до суду). На підставі ч.2 ст..84, 180, ч.2 ст.182, ст.184 Сімейного кодексу України,

Outcome: partial