Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-04 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом до [PERSON], мотивуючи вимоги тим, що вона з відповідачем знаходиться у зареєстрованому шлюбі з 09.03.2002р., від якого мають двох малолітніх дітей: дочку [PERSON], [INFO], і сина [PERSON], [INFO], але на даний час шлюбні відносини вони припинили, спільного господарства не ведуть, проживають окремо, діти проживають біля позивачки. Причиною припинення шлюбних відносин стали несумісність характерів, різні погляди на життя, непорозуміння в стосунках, небажання рахуватися з думкою один одного при вирішенні будь-яких сімейних питань, внаслідок чого в сім'ї виникали сварки, що згодом призвело до розірвання стосунків. За таких обставин позивачка вважає, що подальше спільне життя з відповідачем є неможливим і суперечить її інтересам, у зв'язку з чим [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб, після розірвання шлюбу відновити своє дошлюбне прізвище «[PERSON]» та визначити місце проживання дітей [PERSON] і [PERSON] біля неї до їх повноліття (а.с.2). Ухвалою Савранського районного суду Одеської області від 29.07.2013р. за клопотанням відповідача подружжю було надано строк для примирення, а провадження по справі на підставі ч.5 ст.191, п.7 ч.1 ст.201 ЦПК України - зупинено (а.с.20). 29.01.2014р. ухвалою Савранського районного суду провадження по справі було відновлено (а.с.24). Позивачка в судове засідання не з'явилася, скориставшись своїм правом, передбаченим ч.2 ст.158 ЦПК України, заявивши клопотання про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала повністю, просила їх задовольнити (а.с.26). Відповідач в судове засідання також не з'явився, подав до суду заяву, в якій позовні вимоги визнав в повному обсязі, справу просив розглянути без його участі (а.с.27). Як зазначено у ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши обставини справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що [PERSON], який народився [INFO] в с.Кам'яне, Савранського району, Одеської області, і [PERSON], яка народилася [INFO] в м.Запоріжжя, Запоріжської області, уклали шлюб 09.03.2002р., про що в Книзі реєстрації актів про укладення шлюбу 2002 року березня місяця 09 числа зроблено запис за №02; після укладення шлюбу присвоєні прізвища: чоловікові - [PERSON], дружині - [PERSON], про що виконкомом Кам'янської сільської ради Савранського району Одеської області видано Свідоцтво про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 09.03.2002р. (а.с.5). У шлюбі у подружжя [PERSON] і [PERSON] народилося двоє дітей: [INFO] - дочка [PERSON] і [INFO] - син [PERSON] (а.с.6, 7). Як вбачається з позовної заяви подружжя [PERSON] шлюбні відносини припинили, спільного господарства не ведуть, проживають окремо, діти проживають біля позивачки. Причиною припинення шлюбних відносин стали несумісність характерів, різні погляди на життя, непорозуміння в стосунках, зловживання відповідачем спиртними напоями, внаслідок чого в сім'ї виникали сварки, що згодом призвело до розірвання стосунків, через що позивачка остаточно вирішила розірвати шлюб, на примирення вона категорично не згодна, подальше спільне життя як подружжя і збереження шлюбу суперечило б її інтересам. Відповідач згоден на розірвання шлюбу і визначення місця проживання дітей до їх повноліття біля позивачки (а.с.27). Відповідно до ч.2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ч.1 ст.110 СК України). Частиною 3 ст.105 СК України встановлено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього кодексу. Згідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що заява позивачки про розірвання шлюбу відповідає її дійсній волі, подальше спільне життя подружжя [PERSON] і [PERSON] та збереження їх шлюбу суперечило б інтересам позивачки, що має для неї істотне значення, а тому перешкод для розірвання шлюбу суд не вбачає. При визначенні місця проживання малолітніх дітей [PERSON] і [PERSON] до їх повноліття суд враховує згоду позивачки і відповідача щодо їх місця проживання біля позивачки. Як встановлено ч.8 ст.235 ЦПК України, у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Згідно ч.1 ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище, а тому суд вважає за необхідне задовольнити вимогу позивачки щодо відновлення після розірвання шлюбу її дошлюбного прізвища «[PERSON]». Суд роз'яснює, що згідно зі ст.157 СК України питання виховання дітей вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дітей, зобов'язаний брати участь у їх вихованні і має право на особисте спілкування з ними. Той із батьків, з ким проживають діти, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дітьми та брати участь у їх вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дітей. На підставі викладеного,

Outcome: approved