Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-19 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом, в якому посилається на те, що вона та відповідач [PERSON] є батьками неповнолітньої доньки - [PERSON], [INFO]. З 2012 року [PERSON] проживає разом з неповнолітньою [PERSON], [INFO], окремо від відповідача [PERSON], однак останній добровільно матеріальну допомогу [PERSON] на утримання неповнолітньої доньки не надає. У зв'язку з чим, [PERSON] просить суд стягувати з [PERSON] на свою користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі у розмірі 1.000 гривень щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову та до досягнення донькою повноліття, тобто до [INFO], та допустити негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць. Позивачка [PERSON] у судовому засіданні позов підтримала та просила суд позов задовольнити, посилаючись на обставини, які викладені у позові. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов визнав, але заперечував проти розміру стягнення та в цій частині просив суд призначити аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 700 гривень. Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що сторони є батьками неповнолітньої доньки - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження. [PERSON], [INFO], проживає разом з матір'ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS], що підтверджується довідкою № 929, яка видана головою СОН мікрорайону « 10 станція Великого фонтану» у м. Одесі. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу Положеннями ч. 1 ст. 184 СК України встановлено, що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Пунктом 17 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз'яснено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (або в твердій грошовій сумі) і виплачуються щомісячно. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК. При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи. Отже, з огляду на зазначене, судом встановлено, що відповідач [PERSON] здоровий й працездатний та має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], розмір якої визначає суд, а саме в сумі 1.000 гривень щомісячно, починаючи з 10 листопада 2014 року до досягнення [PERSON] повноліття, тобто до [INFO]. За приписами ч. 3 ст. 88 ЦПК України визначено, що якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Оскільки позивачка [PERSON] звільнена від сплати судового збору, суд вважає, що судовий збір слід стягнути з відповідача [PERSON]. Таким чином, з відповідача [PERSON] в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 243 гривні 60 копійок. З огляду на вищевказане, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі з підстав, викладених у мотивованій частині цього рішення.

Outcome: approved