Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-11 00:00:00

[PERSON] звернулася до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, посилаючись на те, що вона з відповідачем перебувала в зареєстрованому шлюбі з 28.09.2002 року по 20.02.2013 року, від якого мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які проживають з позивачкою і повністю знаходяться на її утриманні. Відповідач ухиляється від утримання дітей, іншої матеріальної допомоги не надає, що ставить позивачку в тяжке матеріальне становище, тому позивач звернулася до суду з даним позовом, в якому просить стягнути аліменти у розмірі у 1/3 частки від заробітку (доходу) відповідача щомісяця з дня подання позовної заяви до суду і до досягнення повноліття дитини, і вважає, що 1/3 частка від заробітку (доходу) відповідача щомісяця буде достатньою для задоволення потреб дітей. Позивач в судове засідання не з'явилася, надавши до суду заяву про розгляд справи у свою відсутність, одночасно позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила суд їх задовольнити. Відповідач в судове засідання також не з'явився, надавши заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги не визнав, зазначивши, що він не має матеріальної можливості сплачувати аліменти, оскільки ніде не працює і не має інших доходів, має кредитні зобов'язання і вимушений сплачувати кредит. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного висновку. Згідно свідоцтва про одруження і рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20.02.2013 року сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 28.09.2002 року по 04.03.2013 року (а.с.4, 5), від якого мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] (а.с.6, 7). Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Судом встановлено, що на даний час діти проживають з матір'ю, що й не заперечується відповідачем, відповідач в достатньому обсязі матеріальної допомоги не надає. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню і, з урахуванням вимог ст. 182 СК України, з відповідача на користь позивачки на утримання неповнолітніх дітей повинні бути стягнуті аліменти у розмірі 1/3 частини від заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 30% від прожиткового мінімуму дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. При цьому суд критично ставиться до доводів відповідача щодо відсутності у нього матеріальної можливості виконувати обов'язки по утриманні дітей, оскільки неможливість виконувати обов'язки по утриманню дітей до досягнення ними повноліття не звільняє від їх виконання. Даних про матеріальний стан, як платника, так і одержувача аліментів, а також стан здоров'я дитини і інших обставин, що згідно зі ст. 182 СК України враховуються судом при визначенні розміру аліментів, суду не надано, що не позбавляє в майбутньому позивача та/або відповідача звертатися до суду з позовом про зміну розміру аліментів. У відповідності до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Так, позов був пред'явлений 28.01.2015 року, а тому суд вважає за необхідне стягнути аліменти з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Крім того, у відповідності до ст. 88 ЦПК України відповідач повинен відшкодувати на користь держави судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп., оскільки позивачка звільнена від сплати судових витрат. Враховуючи вищенаведене,

Outcome: approved