Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-19 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із позовом до Дзвиняцької сільської ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області про визнання за нею права власності на земельну ділянку площею 0,25 га, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Позовні вимоги обґрунтовує тим, що є власником домоволодіння, що за адресою [ADDRESS] . Рішенням сесії Росільнянської сільської ради від 24 травня 2011 року їй надано дозвіл на складання технічної документації по земельно-кадастровій інвентаризації та встановлення меж, необхідних для уточнення площ з метою передачі безоплатно у власність земельної ділянки загальною площею 0,61 га, в тому числі для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд - 0,14 га, для ведення особистого селянського господарства - 0,47 га. Впродовж травня-червня 2011 року вона виготовила технічну документацію із землеустрою, в ході яких було уточнено площі земельних ділянок, встановлено в натурі межі земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. 25 червня 2011 року вона звернулася до сесії Росільнянської сільської ради з заявою про затвердження технічної документації щодо земельно-кадастрової інвентаризації і виготовлення документів на земельну ділянку загальною площею 0,3720 га, в тому числі для обслуговування житлового будинку - 0,25 га і для ведення особистого селянського господарства - 0,122 га. Рішенням сесії Росільнянської сільської ради від 29 червня 2011 року їй затверджено технічну документацію із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку та надано у власність земельну ділянку загальною площею 0,3720 га, в тому числі, для обслуговування житлового будинку - 0,25 га і для ведення особистого селянського господарства - 0,122 га. Після виготовлення і затвердження технічної документації із землеустрою звернулася до органів Держкомзему з заявою про реєстрацію земельних ділянок в Державному земельному кадастрі для присвоєння земельним ділянкам кадастрових номерів. Однак отримати кадастровий номер на земельну ділянку площею 0,25 га з цільовим призначенням для обслуговування житлового будинку знаходиться за межами населеного пункту не можливо, оскільки за даними Державного земельного кадастру ця ділянка знаходиться за межами населеного пункту, тому розпорядження щодо неї не віднесено до компетенції сільської ради. В ході виготовлення технічної документації звернулася до виконкому Дзвиняцької сільської ради, до складу якої увійшло с. Росільна, з клопотанням погодити межі земельної ділянки площею 0,25 га, для обслуговування належного їй житлового будинку. Листом від 05 квітня 2021 року староста с. Росільна повідомив її, що Дзвиняцькою сільською радою планується зміна межі населеного пункту с. Росільна і її земельну ділянку буде включено у межі населеного пункту, що стане підставою відведення земельної ділянки із земель житлової та громадської забудови. Вона не може скористатися належним їй правом на вільне розпорядження майном, оскільки не може оформити та зареєструвати право власності на земельну ділянку, на якій знаходиться належне їй домоволодіння. Просить визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 0,25 га для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, яка знаходиться за адресою [ADDRESS] . Позивач та представник позивача в судове засідання не з`явилися. Представник позивача подав суду клопотання, в якому просив розгляд справи провести без участі позивача та її представника. Позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Представник відповідача - Дзвиняцької сільської ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області в судове засідання не з`явився. Сільський голова Г. Вітюк направила на адресу суду заяву, в якій не заперечила щодо задоволення позову, просила розгляд справи здійснювати за відсутності їх представника. Згідно вимог ч.1, ч.4 ст.206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, перевіривши матеріали справи, встановив, що визнання відповідачем позову може бути прийнято судом, оскільки воно не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно [PERSON] на праві приватної власності належить домоволодіння (житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами) в [ADDRESS] . Рішенням Росільнянської сільської ради Богородчанського району Івано-Франківської області від 29 червня 2011 року затверджено гр. [PERSON] технічну документацію із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку та надано у власності земельну ділянку загальною площею 0,3720 га, в тому числі: земельну ділянку площею 0,2500 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд; земельну ділянку площею 0,1220 га для ведення особистого селянського господарства. Згідно акту від 02 липня 2011 року, на виконання рішення Росільнянської сільської ради від 29 червня 2011 року, проведено встановлення в натурі меж земельної ділянки [PERSON] для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, що знаходяться за адресою [ADDRESS] , що підтверджується планом встановлення меж земельної ділянки. Листом від 05 квітня 2021 року Дзвиняцька сільська рада Івано-Франківського району Івано-Франківської області поінформувала позивачку, що земельна ділянка знаходиться за межами населеного пункту с. Росільна. Дзвиняцької сільською радою планується зміна межі населеного пункту с. Росільна і дану земельну ділянку буде включено у межі населеного пункту відповідно до ст. 173-175 Земельного кодексу України, що стане підставою відведення земельної ділянки із земель житлової та громадської забудови. Відповідно до ст. 55 Конституції України, статей 4,5,16 ЦК України, ст. 4 ЦПК України громадяни України мають право звернутися за захистом своїх прав до суду. У відповідності до ст.392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Статтею 328 ЦК України визначено, що право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ч.1 ст. 377 ЦК України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). У постанові Великої Палати Верховного Суду від 08 грудня 2019 року у справі № 263/6022/16-ц (провадження № 14-438цс19) зазначено, що «Згідно з принципом єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованих на ній будинку, споруди (зміст якого розкривається, зокрема, у статті 120 ЗК України та статті 377 ЦК України) особа, яка законно набула у власність будинок, споруду, має цивільний інтерес в оформленні права на земельну ділянку під такими будинком і спорудою після їх набуття (пункт 61 постанови Великої Палати Верховного Суду від 5 грудня 2018 року у справі № 713/1817/16-ц). Частина друга статті 120 ЗК України закріплює принцип цілісності об`єкта нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей об`єкт розташований. За приписом цієї частини визначення правового режиму земельної ділянки перебуває у прямій залежності від права власності на відповідні житловий будинок, будівлю чи споруду (згідно висновку Верховного Суду України, викладений у постанові від 12 жовтня 2016 року у справі № 6-2225цс16). Перехід майнових прав до іншої особи зумовлює перехід до неї і прав на ту частину земельної ділянки, на якій безпосередньо розташований відповідний об`єкт нерухомості, та частини земельної ділянки, яка необхідна для його обслуговування. Особа, яка набула право власності на об`єкт нерухомості, розташований у межах земельної ділянки, якою користувався попередній власник нерухомого майна, набуває право вимагати оформлення на своє ім`я документів на користування всією земельною ділянкою на умовах і в обсязі, які були встановлені для попереднього землекористувача-власника об`єкта нерухомості, або частиною земельної ділянки, яка необхідна для обслуговування об`єкта нерухомості розташованого на ній». Враховуючи наведене, суд вважає, що за позивачкою слід визнати право власності на земельну ділянку площею 0,25 га для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, яка знаходиться за адресою [ADDRESS] . Відповідно до ст. 125, 126 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку виникає з моменту державної реєстрації цих прав. На підставі викладеного,

Outcome: approved