Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-05 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до Гуменецької сільської ради про визнання права власності на спадкове майно за заповітом, посвідченим секретарем виконкому Гуменецької сільської ради [PERSON] 09 серпня 1996 року, зареєстрованого в реєстрі №33. Позовні вимоги обґрунтовує тими обставинами, що 20 грудня 2000 року помер її батько [PERSON]. За життя батько склав заповіт, відповідно якого заповів їй все належне йому на праві власності майно. Являючись єдиним спадкоємцем після смерті батька, вступила в управління спадковим майном: житловим будинком з господарськими будівлями по вул.Шевченка,10 в с.Гуменці Камянець-Подільського району. Через відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно державним нотаріусом відмовлено їй у видачі свідоцтва про право на спадщину, в звязку з чим звернулась до суду з цим позовом. Позивачка в судовому засіданні позов підтримала. Представник Гуменецької сільської ради в судове засідання не зявився, подав суду заяву в якій просить справу розглядати у відсутності представника, позов визнають. Заслухавши позивача , вивчивши матеріали справи в повному обємі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 20 грудня 2000 року в селі Гуменці Камянець-Подільського району Хмельницької області помер батько позивачки [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть, зареєстрованого Гуменецькою сільською радою Камянець-Подільського району, актовий запис №98 від 21 грудня 2000 року. З заповіту, посвідченого секретарем виконкому Гуменецької сільської ради [PERSON] 09 серпня 1996 року, зареєстрованого в реєстрі №33, вбачається, що [PERSON] заповів все належне йому на праві власності майно [PERSON]. Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно: житловий будинок №10 за адресою: село Гуменці, вулиця Шевченка Камянець-Подільського району Хмельницької області, загальною площею 33,9 кв.м. з верандою та господарськими будівлями, що вбачається з копії технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок, виготовлений 05 жовтня 2017 року ФОП [PERSON] в якому власником житлового будинку за №10 по вул. Шевченка в с.Гуменці Камянець-Подільського району Хмельницької області зазначено [PERSON]. Позивачка є спадкоємцем після смерті батька на спадкове майно: житловий будинок за №10 з господарськими будівлями по вул.Шевченка в с.Гуменці Камянець-Подільського району Хмельницької області, однак отримати свідоцтво про право на спадщину на майно померлого не може, в зв'язку з відсутністю документів, що посвідчують право власності батька [PERSON], який помер 20 грудня 2000 року на спадкове майно, що вбачається з листа державного нотаріуса Другої Камянець-Подільської державної нотаріальної контори [PERSON] від 05.11.2012 року №1490/02-31. З довідок, виданих Гуменецькою сільською радою 05.11.2012 року №2132,№2133 вбачається, що [PERSON], який помер 20 грудня 2000 року проживав та був зареєстрований в належному йому на праві власності житловому будинку за №10 по вул.Шевченка в с.Гуменці Камянець-Подільського району Хмельницької області. Після смерті [PERSON] в управління спадковим майном фактично вступила його дочка [PERSON], яка на день смерті батька проживала, але не була зареєстрована за вказаною адресою. З копії свідоцтва про укладення шлюбу, зареєстрованого Гуменецькою сільською радою Камянець-Подільського району, актовий запис №32 від 12 травня 1974 року вбачається, що позивачка змінила дошлюбне прізвище [PERSON] на [PERSON]. За змістом статті 524 ЦК Української РСР, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Отже, спадкоємством вважається перехід майна померлого (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців) у порядку, передбаченому статтями 529 535 ЦК Української РСР. Для спадкоємця, що прийняв спадщину, виникають як майнові права, так і обовязки. До майнових прав належить, зокрема, право власності. Відповідно до статті 86 ЦК Української РСР право власності це врегульовані законом суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження майном. Право власності на збудований житловий будинок набувається в порядку, який існував на час його будівництва. Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР була затверджена Міністерством комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року. Згідно з пунктами 6, 7 цієї Інструкції підлягали реєстрації всі будинки і домоволодіння, у тому числі належні громадянам на праві особистої власності, і здійснювалась вона на підставі документів, що встановлюють право власності (правовстановлюючих документів, перелік яких додано до вказаної Інструкції). Відповідно до п. 6 Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженої заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 р. , не підлягали реєстрації будинки і домоволодіння, що розташовані в сільських населених пунктах, які адміністративно підпорядковані містам або селищам міського типу, але до них не приєднані. Відповідно до п. 20 Інструкції, право власності на будинок або домоволодіння при відсутності правовстановлюючих документів, могло бути оформлене при наявності записів в погосподарських книгах. З копії технічного паспорту на житловий будинок по вул.Шевченка,10 в с.Гуменці Камянець-Подільського району вбачається. що житловий будинок збудовано в 1961 році. Згідно п. 3.1 Порядку прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, громадських будинків I та II категорій складності, які збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт і проведення технічного обстеження їх будівельних конструкцій та інженерних мереж , затвердженого Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства від 24.06.2011 N 91 документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 5 серпня 1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації. Відповідно до п. 4.15. глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року за № 296/5 , зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 р. за N 282/20595 видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Пленум Верховного Суду України у п.23 Постанови «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 р. №7 у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Враховуючи, що позивачка належним чином прийняла спадщину після смерті батька, через відсутність правовстановлюючого документу, який б підтверджував право власності спадкодавця на житловий будинок, не має можливості оформити спадщину через нотаріальну контору, то за позивачкою слід визнати право власності на спадкове майно. На підставі викладеного,

Outcome: approved