Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-11 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитини. В обґрунтування позову зазначила, що 26.03.2013 року сторони уклали шлюб. Однак, за період подружнього життя між ними часто виникали непорозуміння, сварки та образи із-за будь-яких обставин, відповідач неналежно ставився до неї, як до дружини, принижує її доньку від першого шлюбу, не займається вихованням сина, не забезпечує належним чином сім'ю. Вважає, що сім'я фактично розпалася і подальше її збереження неможливе, оскільки з відповідачем близько одного року не проживають разом, не ведуть спільного господарства та припинили шлюбні стосунки. Окрім цього зазначає, що від шлюбного життя у них є малолітня дитина: син - [PERSON], [INFO]. Позивач в судове засідання не з'явилась, однак подала заяву про розгляд даної справи без її участі. Позовні вимоги підтримала, проти ухвалення заочного рішення не заперечує (а.с.18). Відповідач в судове засідання не з'явився, однак був належним чином повідомлений про час та місце судового засідання, про що свідчать повідомлення про вручення повідомлень, про причини неявки суд не повідомив (12, 17), тому, зі згоди позивача, на підставі ст. 224 ЦПК України проведено заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши та перевіривши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності суд вважає, що позов слід задовольнити. У відповідності до вимог ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно з ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як вбачається зі свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 26.03.2013 р., шлюб між сторонами було укладено 26.03.2013 р., про що складено відповідний актовий запис за № 6. Шлюб було зареєстровано в Виконавчим комітетом Бібрської міської ради Перемишлянського району Львівської області (а.с.6) Згідно з копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 29.03.2013 року, батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON] (а.с.4). В судовому засіданні встановлено, що шлюб існує формально, сторони не підтримують подружніх стосунків, примирення та збереження їх сім'ї є неможливим. Причинами розпаду сім'ї є різні погляди подружжя на шлюб, сім'ю, відсутність взаєморозуміння, постійні сварки та образи. Добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини відповідач не надає. Вказані обставини стверджуються матеріалами позову. З огляду на вищенаведене, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому шлюб між ними слід розірвати. Згідно з ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181, ст. 183 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.. При визначенні розміру аліментів, суд враховує стан здоров'я дитини, її потреби у цьому віці, стан здоров'я батька, його матеріальне становище та матеріальне становище дитини, відсутність у відповідача інших неповнолітніх дітей, обов'язок обох батьків утримувати дитину, виходячи з принципів справедливості, добросовісності та розумності, які є одними з загальних засад регулювання сімейних відносин. Таким чином, судом встановлено, що відповідач, не надає коштів для матеріального утримання сина, чим ухиляється від виконання обов'язку з утримання малолітньої дитини, а тому суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову, оскільки обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька. У відповідності до ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір.

Outcome: approved