Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-22 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Свої вимоги обґрунтувала тим, що з 15.11.2013 року з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі. Від даного шлюбу вони мають одну малолітню дитину: сина [PERSON], [INFO]. Дитина перебуває на повному утриманні позивача. Належної матеріальної допомоги на її утримання відповідач не надає. Крім того, позивач вказала, що вона на даний час ніде не працює, навчається на денній формі навчання у Колківському вищому професійному училищі, а тому також потребує допомоги від відповідача на своє утримання. Посилаючись на зазначені обставини, а також те, що відповідач на даний час ніде не працює, просила суд стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання малолітньої дитини - сина [PERSON] в розмірі 500 гривень щомісячно та до досягнення ним повноліття, а також аліменти на її утримання в розмірі 300 гривень щомісячно та до досягнення дитиною [PERSON] трирічного віку. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала у повному обсязі з підстав, викладених у поданій до суду заяві, просила стягнути з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання малолітньої дитини - сина [PERSON] в розмірі 500 гривень щомісячно та до досягнення ним повноліття, а також аліменти на її утримання в розмірі 300 гривень щомісячно та до досягнення дитиною [PERSON] трирічного віку. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав частково, не заперечує щодо задоволення позовних вимог в частині стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини. Разом з тим, вказав, що він не має постійного місця роботи, підробляє неофіційно, його доходи не дають можливості сплачувати аліменти ще й на утримання позивача, а тому в задоволенні цієї частини позовних вимог просив відмовити. Заслухавши пояснення сторін, проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що позов підставний і підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч. 2, 4, 6 ст. 84 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ст. 182 Сімейного кодексу України до обставин, які враховуються при визначенні розміру аліментів, відносяться: стан здоров?я та матеріальне становище дитини, стан здоров?я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей чи непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 184 Сімейного кодексу України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Згідно ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 15.11.2013 року перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від даного шлюбу вони мають одну малолітню дитину: сина [PERSON], [INFO]. Вони проживають окремо. Дитина перебуває на повному утриманні позивача. Належної матеріальної допомоги на її утримання відповідач не надає, але має реальну можливість надавати таку допомогу. Позивач ніде не працює, навчається на денній формі навчання у Колківському вищому професійному училищі, а тому не має можливості отримувати додаткові доходи та забезпечувати дитину всім необхідним самостійно, інших доходів, крім стипендії та соціальних допомог, не має, потребує допомоги від відповідача на своє утримання. Відповідач ніде не працює, не має постійного та стабільного доходу, підробляє неофіційно. Зазначені обставини підтвердили позивач та відповідач в судовому засіданні, а також це встановлено із досліджених судом письмових доказів, зокрема, свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 15.11.2013 року, свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 21.03.2014 року, довідок Оконської сільської ради Маневицького району № 1168 від 14.11.2014 року та № 1254 від 19.12.2014 року, довідок Колківського вищого професійного училища № 972 та № 973 від 11.11.2014 року, довідки управління соціального захисту населення Маневицької райдержадміністрації № 2286 від 1.11.2014 року. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. В поданій до суду позовній заяві та в судовому засіданні позивачем [PERSON] відповідно до ст. 60 ЦПК України не обґрунтовано розмір матеріальної допомоги, яку вона потребує щомісячно від відповідача на утримання малолітньої дитини та на своє утримання, а також не наведено доказів у підтвердження того, що [PERSON] має можливість щомісячно сплачувати аліменти в розмірі 500 гривень на утримання дитини та в розмірі 300 гривень на утримання позивача. Разом з тим, суд також бере до уваги, що відповідачем [PERSON] відповідно до ст. 60 ЦПК України не подано суду доказів про розмір своїх доходів щомісячно, а в судовому засіданні не оспорювалось, що він має можливість сплачувати аліменти в розмірі не більше 600 гривень щомісячно. Будь-яких інших заперечень на заявлені позивачем вимоги і доказів на їх обґрунтування відповідачем суду не представлено. Проаналізувавши пояснення сторін, оцінивши зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи, що відповідач по стану здоров'я спроможний надавати допомогу на утримання своєї малолітньої дитини, а також допомогу на утримання [PERSON], однак ніде не працює, проживає в сільській місцевості, має нерегулярний дохід, суд вважає, що з відповідача [PERSON] підлягають стягненню на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітнього [PERSON], [INFO], в розмірі 400 гривень щомісячно, починаючи з 18 листопада 2014 року та до досягнення ним повноліття, а також на користь [PERSON] аліменти на її утримання в розмірі 200 гривень щомісячно, починаючи з 18 листопада 2014 року та до досягнення сином [PERSON], [INFO], трирічного віку, тобто до [INFO] року включно. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача [PERSON] підлягає стягненню на рахунок УДКСУ у Манев.р-ні(Манев.р-н)22030001 (рахунок отримувача 31211206700287, код отримувача 37950857, код банку отримувача 803014, банк отримувача - ГУДКСУ у Волинській області, найменування суду - Маневицький районний суд Волинської області) 243 гривень 60 копійок судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: partial