Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-25 00:00:00

[PERSON] звернулася до Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач проживала однією сім'єю з [PERSON]. Мають спільну дитину -[PERSON], [INFO], яка проживає разом з позивачем та знаходиться на повному її утриманні. Відповідач кошти на утримання дитини не надає, витрачає гроші на свої потреби, у зв'язку з чим позивач змушена позичати гроші для придбання одягу, лікарських засобів, продуктів харчування. Також позивач звертала увагу суду на те, що донька є інвалідом,а тому потребує медичного огляду. Відповідач має регулярний дохід, оскільки працює в міліції м. Верхівцеве, він не має на утриманні непрацездатних батьків, стан здоров'я дозволяє йому утримувати дитину. Позивач зауважила, що вони проживають разом, проте вирішити добровільно питання щодо утримання дитини вони не можуть, а тому позивач просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі ? частини усіх його видів доходу (заробітку), починаючи стягнення з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Сторони в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, кожний окремо подав заяву про розгляд справи без їх участі. Позивач позов підтримала та просила суд задовольнити позовні вимоги. Відповідач позов визнав, проти задоволення позовних вимог не заперечував. Суд, вивчивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, прийшов до наступних висновків. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. [PERSON] та [PERSON] мають спільну дитину - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.6). [PERSON] є інвалідом з дитинства, що підтверджується довідкою вузлової лікарні ст.. Верхіввцеве (а.с.7). Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.2 ст. 182 Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 Сімейного кодексу України. Оскільки відповідач є батьком малолітньої дитини, домовленості (договору) щодо сплати аліментів на утримання дитини між сторонами у справі досягнуто не було, дитина проживає разом з позивачем, а відповідач має можливість надавати допомогу, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання дитини є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини та сторін, той факт, що дитина потребує утримання, та те, що відповідач не надав суду доказів про наявність у нього інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, та про проведення з нього стягнень на утримання зазначених осіб. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд бере до уваги, що згідно з п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивача було звільнено від сплати судового збору при зверненні до суду, тому відповідно до ч. 3 ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави. Згідно п.1 ч.1 ст. 367 Цивільного процесуального кодексу України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved