Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-29 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду 19.06.2015 року з позовом про визнання права на отримання земельної ділянки (паю),в якому просить суд визнати за [PERSON],[INFO], право на земельну частку (паю) розміром 2,41 га вартістю 92433,93 грн, що розміщена в адміністративних межах Богачівської сільської ради, Звенигородського району,Черкаської області та визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на майно померлої [PERSON] на земельну частках /пай/ в с. Богачівка Звенигородського району Черкаської області розміром 2,41 га вартістю 92433,93 грн. В судовому засіданні позивач та її представник підтримали позов в повному об»ємі та просили суд його задовольнити,а також просили поновити строк звернення до суду, мотивуючи тим,що позивач є юридично необізнаною і після смерті успадкувала право на майновий пай своєї матері,тобто таким чином прийняла спадщину і переконана в тому,що вона є також власником земельного паю. Проте при реалізації права власності на землю виявила відсутність її матері у списках власників земельних паїв, відповідно їй відмовили у оформленні права власності на землю, а тому вона і звернулася за захистом до суду. Представник відповідача [PERSON] управління Держгеокадастру у Черкаській області [PERSON] позов визнала та не заперечує проти його задоволення, оскільки згідно державної статистичної звітності по земельних ресурсах (форми 6-зем) вільної орної землі (ріллі) в адміністративних межах Богачівської сільської ради за межами населеного пункту немає, але рішеннями Звенигородського районного суду від 22.07.2010 року справа №2-о-28/2010 року земельні ділянки площею 2,40 га,справа №2-о-29/2010 року площею 5,43 га,справа №2-о-30/2010 року площею 2,78 га визнано відумерлою спадщиною та передано у власність територіальної громади с.Богачівки в особі Богачівської сільської ради,Звенигородського району, Черкаської області. Право власності на землю Богачівська сільська рада не зареєструвала. Представник співвідповідача Богачівської сільської Ради Звенигородського району Черкаської області [PERSON] також не заперечує проти задоволення позову та підтвердила,що рішеннями Звенигородського районного суду від 22.07.2010 року справа №2-о-28/2010 року земельні ділянки площею 2,40 га,справа №2-о-29/2010 року площею 5,43 га,справа №2-о-30/2010 року площею 2,78 га визнано відумерлою спадщиною та передано у власність територіальної громади с.Богачівки в особі Богачівської сільської ради,Звенигородського району,Черкаської області.Право власності на землю Богачівська сільська рада не зареєструвала,оскільки на даний час не має коштів для переоформлення вищевказаних земельних ділянок. Суд, вислухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши подані позивачем та відповідачем документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно з приписом ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно витягу №1900/2-15 від 05.06.2015 року виданого відділом Держземагенства у Звенигородському районі про нормативну грошову оцінку земель сільськогосподарського призначення за межами населеного пункту,в якому зазначено,що відповідно технічної документації з визначення нормативної грошової оцінки земель сільськогосподарського призначення на території Звенигородського району,яка проведена станом на 01.07.1995 року нормативна грошова оцінка земельної ділянки станом на 01.01.2015 року рік з урахуванням коефіцієнтів індексації по Богачівській сільській раді становить-1 (одного) паю призначеного для ведення товарного сільськогосподарського виробництва 92433,93 грн.(а.с.5) 19.10.1995 року [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-СР №002823, виданого 20.10.1995 року Богачівською сільською радою Звенигородського району Черкаської області, актовий запис №37.(а.с.22) Відповідно до архівної довідки №170 від 13.04.2011 року, виданою трудовим архівом Звенигородського району Звенигородської районної ради Черкаської області, з 1944 року по 1968 рік [PERSON] працювала в КСП ім. Пархоменка, с. Богачівка Звенигородського району Черкаської області.(а.с.37) Згідно повідомлення №60/04-03 від 05.06.2015 року архівного відділу Звенигородської райдержадміністрації, в протоколах засідань правління та загальних зборів членів колгоспу ім..Пархоменка с.Багачівка,Звенигородського району,Черкаської області за 1981-1993 роки та в протоколах засідань правління та загальних зборів членів колективного сільськогосподарського підприємства ім..Пархоменка с.Багачівка,Звенигородського району,Черкаської області за 1994-1995 роки відомостей про виведення [PERSON] з членів колгоспу та членів КСП не виявлено.(а.с.6) Відповідно до довідки №28-0.7-2923/2-15 від 25.09.2015 року виданої відділом Держгеокадастру у Звенигородському районі,державний акт на право колективної власності на землю КСП ім..Пархоменка с.Богачівка,Звенигородського району,Черкаської області було видано 13.12.1995 року серія ЧР 4-11 на підставі розпорядження Звенигородської райдержадміністрації від 18.10.1995 №62/95-рп.Список громадян,як додаток до державного акта,формувався самим колективним сільськогосподарським підприємством ім..Пархоменка с.Богачівка відповідно до статуту,розглядався і затверджувався загальними зборами членів підприємства та підписувався головою сільськогосподарського підприємства та головою сільської ради.В списках громадян,як додатку до державного акту КСП ім..Пархоменка с.Богачівка,[PERSON] відсутня.В книзі реєстрації №1 сертифікатів на право на земельну частку (пай) Богачівської сільської ради сертифікату на ім»я [PERSON] не зареєстровано.(а.с.31) Згідно довідки №28-0.7-2493/2-15 від 10.08.2015 року виданої відділом Держземагенства у Звенигородському районі ,Черкаської області про те,що відповідно державної статистичної звітності по земельних ресурсах (форми 6-зем) вільної орної землі (ріллі) в адміністративних межах Богачівської сільської ради за межами населеного пункту немає,але рішеннями Звенигородського районного суду від 22.07.2010 року справа №2-о-28/2010 року земельні ділянки площею 2,40 га, справа №2-о-29/2010 року площею 5,43 га,справа №2-о-30/2010 року площею 2,78 га визнано відумерлою спадщиною та передано у власність територіальної громади с.Богачівки в особі Богачівської сільської ради, Звенигородського району, Черкаської області. Право власності на землю Богачівська сільська рада не зареєструвала .Відповідно Книг записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за [PERSON] рахується земельна ділянка площею 0,33 га для ведення особистого селянського господарства, яка передана у власність на підставі рішення Богачівської сільської ради від 11.11.2009 року №35-2/У. (а.с.23) Відповідно до довідки №28-0.7-2979/2-15 від 30.09.2015 року виданої відділом Держгеокадастру у звенигородському районі про те, що відповідно до рішення від 15.09.2000 року №12-1 Богачівської сільської ради «Про затвердження розміру і вартості земельної частки (паю) та погодження схеми поділу земель бувшого КСП ім..Пархоменка затверджено розмір земельної частки (паю) 2,41 в умовних кадастрових гектарах.(а.с.35) Згідно до статті 1 Закону України Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв) право на земельну частку (пай) мають: колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку; громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом; громадяни та юридичні особи, України, які відповідно до законодавства України набули право на земельну частку (пай); громадяни України, евакуйовані із зони відчуження, відселені із зони безумовного (обов'язкового) або зони гарантованого добровільного відселення, а також громадяни України, що самостійно переселилися з територій, які зазнали радіоактивного забруднення, і які на момент евакуації, відселення або самостійного переселення, були членами колективних або інших, сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які проживають у сільській місцевості. Відповідно до п. 2 Указу Президента України Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям від 08.08.1995 року № 720 - право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому, і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Згідно пункту 24 Постанови, Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 № 7 Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ член колективного сільськогосподарського підприємства (далі - КСП), включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі, цього акта і в разі його смерті успадкування права на землю пай здійснюється на земельний пай за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом ксп на час передачі у колективну власність землі, не можу позбавити її права на земельну частку. При неможливості надати такій особі земельну частку (пай) з колективної власності через відсутність необхідної для цього землі остання відповідно до п.7 Указу Президента України від 8 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» має бути надана із земель запасу, створеного місцевою радою під час передачі землі у колективну власність. В судовому засіданні встановлено, що позивач в звязку з юридичною необізнаністю не зверталась до суду про захист порушеного права, вважала, що має право на земельну частку (пай),термін позовної давності не поширюється. Відповідно до ст.267 ч.3 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Суд зазначає ,що відповідачі, визнаючи позовні вимоги позивача, визнали також і поважність причини пропуску строку для звернення до суду за захистом порушеного права. Враховуючи визнання позову відповідачами по справі та згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України, суд, за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, визнання позову відповідачами предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Суд враховуючи вищевикладене, вважає за можливе поновити строк на звернення [PERSON] до суду. Відповідно до ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до положень ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне визнати за [PERSON],[INFO], право на земельну частку (пай) розміром 2,41 га вартістю 92433,93 грн., що розміщена в адміністративних межах Богачівської сільської ради, Звенигородського району, Черкаської області та визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом на майно померлої [PERSON] на земельну частку (пай) розміром 2,41 га вартістю 92433 грн. 93 коп.,що розміщена в адміністративних межах Богачівської сільської ради, Звенигородського району, Черкаської області. На підставі ст. ст. 5,6,122 ЗК України,п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 року №7 « Про практику застосування судами земельного законодавства»,п2.2 Указу Президента України від 08.08.1995 року №720/95 «Про порядок паювання земель,переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям»,ст.267 ЦК України та

Outcome: approved