Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-09 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 07.08.2010 р. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Посилається на те, що спільне життя з відповідачем не склалося через різні характери та погляди на життя. Відповідач нехтує сімейними цінностями, з його ініціативи між ними виникають непорозуміння та сварки в присутності малолітнього сина, що негативно впливає на його психологічний стан та розвиток. Вважає, що шлюб існує формально та його слід розірвати, оскільки шлюбні відносини між ними припинено і на даний час вони проживають окремо. Дитину просить залишити на її вихованні. Строк для примирення просить не надавати, так як подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе. Просить змінити її прізвище на дошлюбне Стегней. Позивачка в судове засідання не зявилася, так як подала письмову заяву відповідно до якої просить розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задовольнити, а також просить вимогу щодо її прізвища не розглядати, залишивши їй прізвище [PERSON]. Відповідач в судове засідання не зявився, так як подав письмову заяву відповідно до якої просить розглянути справу у його відсутності, щодо розірвання шлюбу не заперечує та строк для примирення просить не надавати. Оскільки сторони в судове засідання не зявилися, відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Розглянувши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити виходячи з наступного. Згідно ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сімєю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обовязків подружжя. Релігійний обряд шлюбу не є підставою для виникнення у жінки та чоловіка прав та обовязків подружжя, крім випадків, коли релігійний обряд шлюбу відбувся до створення або відновлення органів державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч. 1 ст. 24, ст. 25 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, жінка та чоловік можуть одночасно перебувати лише в одному шлюбі, жінка та чоловік мають право на повторний шлюб лише після припинення попереднього шлюбу, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Статтею 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого звязку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. З даної норми слідує, що кожен із подружжя має право на припинення шлюбних відносин і таке право не залежить від бажань іншого з подружжя. За правилами ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу згідно якої позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, під час розгляду справи про розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що 07.08.2010 р. між сторонами було укладено шлюб, який зареєстровано у відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Мукачеву Мукачівського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області за актовим записом № 299. Від шлюбу у сторін народився син [PERSON], [INFO]. Подружнє життя між сторонами не склалося. Про це свідчать ті обставини, що позивачка та відповідач сімейних стосунків не підтримують та разом не проживають, позивачка наполягає на розірванні шлюбу і не бажає з відповідачем спільно проживати, відповідач не заперечує щодо розірвання шлюбу. Наведене дозволяє суду зробити висновок про те, що сторони остаточно втратили почуття поваги, любові і довіри один до одного, їхня сімя розпалася остаточно. Умови для примирення сторін відсутні, а цей шлюб є формальним і подальше його збереження суперечить інтересам сторін. У відповідності до ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивачки судові витрати у сумі 551.2 грн. сплаченого судового збору.

Outcome: approved