Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-20 00:00:00

[PERSON] звернулася до Кам`янського районного суду Черкаської області з заявою, де заінтересовані особи: Кам`янська міська рада Черкаської області, Кам`янський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), про встановлення фактів, що мають юридичне значення, а саме просила встановити факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] , те що [PERSON] перебувала на утриманні [PERSON] не менше одного року до її смерті, а також, факт прийняття [PERSON] спадщини після смерті [PERSON] , шляхом фактичного вступу у володіння та управління спадковим майном померлої. Свої вимоги мотивує тим, що [PERSON] є її тіткою, а відповідно мати заявниці є сестрою [PERSON] , яка померла [INFO] та після смерті якої відкрилася спадщина на все належне їй майно, а саме - право на земельну часту (пай) розміром 3,07 умовних кадастрових гектарів. Заповіт тітка заявниці склала та заповіла жилий будинок, що знаходиться в с.Лузанівка та який належав їй на праві особистої власності [PERSON] . На день смерті тітки [PERSON] постійно проживала з нею. Звернувшись до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої, заявниці Постановою від 02 листопада 2020 року було відмовлено у зв`язку з відсутністю доказів того, що [PERSON] перебувала на утриманні померлої [PERSON] , не менше одного року до її смерті. Заявниця вказує, що потягом шести місяців вступила у фактичне володіння та управління спадковим майном: обробляла присадибну ділянку, вирощувала с/г продукцію, мала на руках сертифікат на право на земельну частку (пай), розпоряджалася особистим майном померлої. З метою оформлення спадкових прав на земельну часту (пай) заявниця змушена звернутися до суду для визнання вищевказаних фактів. Ухвалою Кам`янсько районного суду Черкаської області від 19 квітня 2021 року відкрито провадження у справі та призначено у справі підготовче судове засідання. Ухвалою Кам`янського районного суду Черкаської області від 24 травня 2021 року витребувано у приватного нотаріуса Кам`янського районного нотаріального округу Бойко Л.В. належним чином завірену копію спадкової справи, після померлої [INFO] [PERSON] . Ухвалою суду від 03 червня 2021 року витребувано з Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області інформацію про розмір виплаченої пенсії, що виплачувалась в 2001 та 2002 рр. на користь [PERSON] . Ухвалою суду від 14 липня 2021 року підготовче провадження по справі закрито та призначено справу до судового розгляду. У судовому засіданні [PERSON] була допитана в якості свідка, та надала наступні показання. Мати заявниці [PERSON] та [PERSON] були рідними сестрами, вона деякий час дитинства проживала поряд з тіткою, постійно їй допомагала по господарству, а також доглядала за нею по день смерті. Пояснила, що перебувала на утриманні у своєї тітки [PERSON] упродовж двох останніх років до смерті останньої, здійснювала за нею догляд, так як вона не могла самостійно пересуватися, фактично була лежачою. Була змушена звільнитися з роботи, щоб допомагати своїй тітці. Зазначає, що вступила у фактичне володіння та управління спадковим майном спадкодавці, а саме земельною ділянкою, так як упродовж двох років після смерті [PERSON] отримувала орендну плату за користування земельною ділянкою. З 2004 року земельна ділянка перебуває у користуванні сільської ради як не витребуваний пай, так як вона не змогла оформити своє право на нього, у зв`язку з тим, що не входила у коло спадкоємців за законом як племінниця. Представник Кам`янської міської ради Черкаської області у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце повідомлявся належним чином, до суду надав заяву з проханням розглянути справу без їхньої участі, на розсуд суду. Від представника Кам`янського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) надійшла заява, де останній вимоги підтримує та просить розглядати справу без їх участі (а.с. 28). Свідки [PERSON] та [PERSON] надали по суті справи аналогічні показання, згідно яких їм достеменно відомо, що [PERSON] та [PERSON] були рідними сестрами, цей факт їм відомий, оскільки [PERSON] є рідною сестрою заявниці, а [PERSON] була сусідкою покійних. Також показали, що заявниця [PERSON] проживала зі своєю тіткою [PERSON] на момент її смерті, [PERSON] перебувала на її утриманні більше ніж 1 рік, так як у померлої була висока пенсія. Зазначили, що [PERSON] не могла самостійно пересуватися, потребувала сторонньої допомоги, яку їй фактично упродовж двох останніх років до смерті надавала [PERSON] , з якою вона проживала. Суд заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 12 січня 1952 року, [PERSON] (заявниця) народилася [INFO] (а.с. 5). У подальшому 04 вересня 2021 року уклала шлюб з [PERSON] , прізвище після реєстрації шлюбу його та її [PERSON] , що підтверджується копією повторно виданого свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 14 листопада 2020 року (а.с. 6). Так, з витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження (а.с. 7) від 19 грудня 2017 року, вбачається що [PERSON] , народилася [INFO] , в графі батько значиться - [PERSON] , мати - [PERSON] . [PERSON] , народилася [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 17 січня 1696 року, в графі батько значиться [PERSON] ,\~в графі\~мати \~ [PERSON] (а.с. 10). З Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища вбачається, що [PERSON] [INFO] після шлюбу з [PERSON] , отримала прізвище [PERSON] (а.с. 7-8). Зі свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 15 травня 2000 року вбачається, що [PERSON] померла [INFO] (а.с. 9). [PERSON] , як вбачається з свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 19 липня 2002 року, померла [INFO] (а.с. 11). Із дублікату Заповіту від 25 січня 2018 року вбачається, що [PERSON] заповіла жилий будинок, що знаходиться в с.Лузанівка і належав їй на праві особистої власності заповіла [PERSON] (а.с. 12). Згідно копії сертифікату на право на земельну частку (пай) серія ЧР №0244995 від 21 липня 1997 року вбачається, що [PERSON] належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності агрофірми «Лузанівка» розміром 3,07 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) (а.с. 13). Також, до матеріалів справи додана трудова книжка [PERSON] ( [PERSON] ) з якої вбачається, що 31 березня 2002 року остання була звільнена за власним бажанням у зв`язку з виходом на пенсію (а.с. 14). Згідно повідомлення державного архіву Черкаської області Черкаської обласної державної адміністрації від 02 лютого 2021 року № М-2/05-08 вбачається, що запис акту про шлюб [PERSON] по с.Лузанівка Кам`янського району Черкаської області за 1929-1931 роки не виявлено (а.с. 15). Тобто, фактично відсутні відомості про те, що [PERSON] та [PERSON] є однією і тою ж особою. Згідно довідки від 27 липня 2020 року № 3617 вбачається, що [PERSON] на день смерті [INFO] , проживала за адресою: [ADDRESS] , разом з нею постійно проживала племінниця [PERSON] (а.с. 16). Так, з довідки від 20 грудня 2017 року №316 вбачається, що [PERSON] була постійним жителем [ADDRESS] , а останнім часом проживала в м.Кам`янка, на час її смерті зареєстрованих та осіб, які фактично проживали з померлою не було (а.с. 52). Відповідно до п.1 ч.1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Із досліджених вище доказів та з показань свідків, які були допитані в судовому засіданні, суд встановив, що [PERSON] та [PERSON] є рідними сестрами, а тому вимога про встановлення зазначеного факту підлягає до задоволення. Щодо встановлення факту, що [PERSON] , [INFO] , перебувала на утриманні [PERSON] , яка померла [INFO] не менше одного року до її смерті, суд вбачає наступне. Згідно постанови про відмову у вичинені нотаріальної дії від 02 листопада 2020 року, приватним нотаріусом Кам`янського районного нотаріального округу Бойко Л.В. заявниці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої [PERSON] на право власності на земельну частку (пай) члена КСП Агрофірма «Лузаніка» с.Лузанівка, Кам`янський р-н., Черкаська обл., розміром 3.07 умовних кадастрових гектарів, що залишилось після смерті [PERSON] , в зв`язку з відсутністю доказів того, що вона перебувала на утриманні померлої [PERSON] , не менше одного року до її смерті і згідно статті 531 ЦК України введеного в дію 01.01.1964 року є спадкоємцем за законом (а.с. 18). Тобто для отримання заявником свідоцтва про право на спадщину, згідно постанови нотаріуса, їй необхідно встановити факт того, що вона перебувала на утриманні у померлої [PERSON] . Згідно відомостей з Державного реєстру фізичних осіб платників податків ДФС України про суми виплачених доходів, від 27 травня 2021 року №2030 вбачається, [PERSON] в період з 01\~липня 2001\~року по\~30\~вересня 2002 року отримала доходи у сумі 1054,78 грн. (а.с. 60). Відповідно до довідки відділу обслуговування громадян №11 (сервісний центр) Управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області від 10 червня 2021 року вбачається, що [PERSON] у період з січня 2001 по липень 2002 року отримала пенсію за віком сумі 2919,35 грн. (а.с. 69). З 01\~липня 2001\~року по\~липень 2002\~року отримала доход в сумі 2142 грн. 12 коп. За ст. 525 ЦК УРСР часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. Відповідно до ст. 531 ЦК УРСР (в ред.1963 року) до числа спадкоємців за законом належать непрацездатні особи, що перебували на утриманні померлого не менше одного року до його смерті. При наявності інших спадкоємців вони успадковують нарівні з спадкоємцями тієї черги, яка закликається до спадкоємства. Відповідно пункту 8 Постанови №5 від 31.03.1995 року Пленуму ВСУ «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» судам необхідно мати на увазі, що встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Так, заслухавши позивача та свідків, дослідивши письмові докази вбачається, що заявниця була особою пенсійного віку, звільнилася з місця роботи вимушено, так як її тітка [PERSON] потребувала постійного стороннього догляду. Упродовж близько двох років вони проживали разом за адресою заявниці. При порівнянні пенсій [PERSON] та [PERSON] вбачається, що фактично остання могла перебувати на утриманні спадкодавці, і основним постійним джерелом доходу був дохід [PERSON] у вигляді пенсії та коштів, які остання отримувала за земельну частку пай. Щодо встановлення факту прийняття [PERSON] спадщини після смерті [PERSON] , шляхом фактичного вступу у володіння та управління спадковим майном померлої суд виходить з наступного. Згідно ст. 530 ЦК Української РСР при відсутності спадкоємців першої черги або при неприйнятті ними спадщини, а також в разі, коли всі спадкоємці першої черги не закликаються до спадкування, успадковують у рівних частках: брати і сестри померлого, а також дід та бабка померлого як з боку батька, так і з боку матері (друга черга). До числа спадкоємців за законом належать непрацездатні особи, що перебували на утриманні померлого не менше одного року до його смерті. При наявності інших спадкоємців вони успадковують нарівні з спадкоємцями тієї черги, яка закликається до спадкоємства (ст. 531 ЦК Української РСР). Згідно з положеннями ст.ст. 549, 554 ЦК УРСР визнавалося, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Вищевказані дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. В разі неприйняття спадщини спадкоємцем за законом або за заповітом або позбавлення спадкоємця права спадкування (ст.ст. 528 і 534 цього Кодексу) його частка переходить до спадкоємців за законом і розподіляється між ними в рівних частках. Під фактичним вступом у володіння або управління спадковим майном, що підтверджує факт прийняття спадщини, маються на увазі різні дії спадкоємця по управлінню, розпорядженню і користуванню цим майном, підтриманню його в належному стані або сплату податків та інших платежів тощо. Відповідно до частини першої статті 549 ЦК УРСР, прийняття спадщини могло підтверджуватися діями спадкоємців, які за своїм характером свідчать, що в шестимісячний строк з часу відкриття спадщини вони фактично вступили в управління або володіння спадковим майном. Також доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном може бути наявність у спадкоємців ощадної книжки, іменних цінних паперів, квитанцій про здані в ломбард речі, свідоцтва про реєстрацію (технічний паспорт, реєстраційний талон) на автотранспортний засіб чи іншу самохідну машину або механізм, державного акта на право приватної власності на землю та інших документів, виданих відповідними органами на ім`я спадкодавця на майно, користування яким можливе лише після належного оформлення прав на нього. Ці документи приймаються нотаріусом з врахуванням у кожному випадку всіх конкретних обставин і за відсутності заперечень з боку інших спадкоємців. З довідки, виданої виконкомом Лузанівської сільської ради від 20.12.2017 року вбачається, що [PERSON] протягом 6 місяців з дня смерті гр. [PERSON] вступила в управління її майном, мала на руках сертифікат на право на земельну частку (пай), розпоряджалася її особистим майном. Заявниця на підтвердження факту того, що вступила у володіння спадковим майном надала сертифікат на земельну частку (пай) на ім`я [PERSON] , в той же час в судовому засіданні пояснила, що після смерті тітки продовжувала отримувати орендну плату за користування земельною частою пай, але жодних доказів на підтвердження цього факту суду надати не змогла. Пояснила, що з 2004 року по даний час земельна ділянка перебуває у користуванні територіальної громади як не витребуваний пай, і він не перебуває у її володінні чи розпорядженні. Як встановлено в судовому засіданні наразі земельна ділянка у володіння і управління якої нібито вступила заявниця, не перебуває у її володінні та управлінні з 2002 чи 2004 року. Відповідно до частини другої статті 315 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Отже, згідно зі статтею 293, частиною другою статті 315 ЦПК України для встановлення факту необхідна наявність певних умов, зокрема, встановлюваний факт повинен бути юридичним, тобто від його встановлення в особи виникають, змінюються або припиняються особисті чи майнові права; чинним законодавством не передбачено іншого порядку його встановлення. Справи про встановлення юридичних фактів можуть бути предметом розгляду суду в порядку окремого провадження за таких умов: факти, які підлягають встановленню, повинні мати юридичний характер, тобто відповідно до закону викликати юридичні наслідки: виникнення, зміну або припинення особистих чи майнових прав заявника. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету, для якої необхідне його встановлення. Один і той самий факт для певних осіб і для певної мети може мати юридичне значення, а для інших осіб та для іншої мети - ні. Отже, в порядку окремого провадження розглядаються справи за заявою фізичних осіб про встановлення фактів, якщо їх встановлення не пов`язується з наступним вирішенням спору про право і чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення. Для забезпечення правильного і своєчасного розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, у кожній справі після її порушення суддя зобов`язаний з`ясувати, які фізичні особи і організації можуть бути заінтересовані у вирішенні даної справи і підлягають виклику в судове засідання, в необхідних випадках запропонувати заявникові та заінтересованим особам подати додаткові докази на підтвердження заявлених вимог чи заперечень проти них. Тобто критерієм наявності спору про право у справах окремого провадження є сама можливість виникнення, зміни або припинення прав та обов`язків у третіх осіб внаслідок встановлення певного факту навіть за відсутності заперечень таких осіб. З точки зору закону під спором про право у справах окремого провадження розуміється конфлікт інтересів заявника та хоча б однієї із заінтересованих осіб внаслідок заперечення такої особи проти задоволення заяви про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів або неоспорюваних прав, а також можливість виникнення, зміни або припинення прав та обов`язків у третіх осіб внаслідок задоволення відповідної заяви. Відтак враховуючи, що факт, який просить встановити заявниця може вплинути на права та обов`язки інших осіб, у власності чи користуванні яких знаходиться земельний пай упродовж останніх 17 років, а також враховуючи, що заявниця не надала беззаперечних доказів того, що вступила в управління та володіння спадковим майном, крім довідки з сільської ради, яка сама по собі, може бути достатньою підставою для нотаріуса при визначенні права на спадкування та видачі свідоцтва про право власності, тому зазначений факт не може бути встановлений в порядку окремого провадження, і в разі необхідності заявниця може звернутися до суду для його встановлення в позовному провадженні. Крім того, як вбачається з постанови нотаріуса, останній відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну частку пай, у зв`язку з відсутністю доказів того, що [PERSON] не надала доказів того, що вона перебувала на триманні померлої [PERSON] , тобто встановлення факту що [PERSON] вступила в управління та володіння майном не перешкоджало для видачі свідоцтва про право спадщину. Відтак підстав для встановлення даного факту в порядку окремого провадження відсутні, тому суд приходить до висновку про необхідність залишити дану вимогу без розгляду відповідно до вимог ч.4 ст. 315 ЦПК України. Згідно ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення по справах окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Outcome: partial