Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-10 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, покликаючись на те, що вони не зійшлись характерами, мають кардинально різні погляди на життя, сімю, не розуміють один одного, внаслідок чого між ними виникали непорозуміння, часті сварки, які й призвели до розпаду сім»ї. Фактично шлюб існує формально, оскільки не проживають разом, стали чужими один одному. Позивачка [PERSON] в судове засіданння не з»явилась. Представник позивачки адвокат [PERSON], який діє на підставі договору про надання правової допомоги в судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] підтримав та просив суд їх задовольнити. Після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «Сторонянська». Відповідач [PERSON] подав письмову заяву з проханням справу слухати без фіксування судового засідання звукозаписувальними технічними засобами, на розлучення згідний. Оглянувши матеріали справи, перевіривши інші докази, зібрані в справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Сторони зареєстрували шлюб 02 лютого 2002 року в Красненській селищній раді Буського району Львівській області, актовий запис № 1, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії І-СГ № 105484 від 02.02.2002 року. Від подружнього життя мають двох дітей: доньку [PERSON] - 28.06.2002 року, доньку Кароліну - 17.10.2013 року, що підтверджується копіями свідоцтв про народження, що маються в матеріалах справи. Частиною 2 статті 3 СК України встановлено, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Судом встановлено, що сімейне життя у сторін не склалося через те, що в них різні характери, погляди на сімейні відносини та обовязки з ведення спільного господарства, вони не розуміють один одного, втратили почуття поваги і любові один до одного, що й призвело до розпаду сімї. Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України, п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Позивачка наполягає на розірванні шлюбу і своєму небажанні проживати з відповідачем однією сім'єю. На протязі тривалого часу сторони шлюбних відносин не підтримують, спільне господарство не ведуть, що свідчить про тривалість і стійкість конфлікту між ними та остаточний розпад сім'ї. Крім цього, суд враховує інтереси дітей сторін, оскільки їх повноцінний розвиток та виховання у сім'ї, у якій відсутнє взаєморозуміння та існують постійні конфлікти є неможливим. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності суд вважає, що конфлікт між сторонами носить стійкий характер, їх шлюб розпався, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому шлюб слід розірвати. Майнового спору сторони не мають. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Після розлучення позивачка має бажання залишити прізвище «Сторонянська».

Outcome: approved