Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-01 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із позовом до відповідачки про визнання особи такою, що втратила право користування житлом та зняття з реєстраційного обліку, мотивуючи свої вимоги тим, що вона являється власником житлового будинку з господарськими будівлями, який знаходяться за адресою в с. Мамаївці, вул. Буковинська, 15, Кіцманського району Чернівецької області на підставі свідоцтва про право на спадщину. Однак, в даному будинку крім членів її сімї, зареєстрована і бувша невістка [PERSON] відповідачка по справі, яка з 2000 року після розірвання шлюбу із її сином, у вказаному господарстві не проживає. Посилається на те, що даний факт не дає їй можливості вільно розпоряджатися своїм майном, крім того вона не має можливості звернутися до відповідних органів щодо призначення субсидій, а тому просила задовольнити позов. Позивач подала заяву про підтримання позову та просила суд розглянути справу у її відсутність. Відповідачка в судове засідання не зявилася, хоча завчасно та належним чином була повідомлена про час і місце слухання справи, про що свідчить розписка про отримання повістки. Відповідно до ч. 2 ст. 77 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобовязані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не зявилися в судове засідання без поважних причин. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити частково. Так, судом встановлено, що позивачці на праві власності належить житловий будинок з господарськими будівлями, який знаходяться за адресою в с. Мамаївці, вул. Буковинська, 15, Кіцманського району Чернівецької області, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 27314223. Однак, у вищевказаному житловому приміщенні крім позивачки зареєстрована і бувша невістка, відповідачка по справі, [PERSON]. Згідно акту обстеження будинковолодіння №255 від 15 травня 2015 року, вбачається, що відповідачка [PERSON], дійсно зареєстрована в [INFO], однак з 2000 року по даний час за вказаною адресою не проживає. Згідно ст. 319 ЦК України власник вправі володіти, користуватись та розпоряджатись своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей, і мають право розпоряджатись цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна може вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 405 ЦК України передбачено, що член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Реєстрація відповідачки у будинку позивачки порушує її права у володінні, користуванні та розпорядженні цим житлом і вона як власник вправі вимагати усунення будь - яких порушень його права, хоча б ці порушення і не були поєднані з позбавленням права володіння. Крім того, згідно\~ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. У звязку із цим, відповідно до ст.16 ЦК України вимоги про зняття особи з реєстрації за місцем проживання можливе лише при вирішенні спору про житлові права. Відповідно до ст..7 Закону України Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні, питання про зняття з реєстрації особи за місцем проживання взаємоповязане і залежить від вирішення питань про житлові права особи, які регулюються нормами житлового і цивільного законодавства. Суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог за наявності законних на те підстав і оскільки це відповідає вимогам закону стосовно захисту права власності, не порушує прав, свобод та інтересів третіх осіб. На підставі викладеного та у відповідності до ст. ст. 15, 16, 319, 391, 405 ЦК України, та

Outcome: partial