Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-14 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення із нього аліментів на утримання дочки. Позовні вимоги позивачка мотивувала тим, що їх шлюб із відповідачем було зареєстровано 17.10.2013р. виконкомом Вовчківської сільської ради Снятинського району Івано-Франківської області, актовий запис №12, від шлюбу у сторін є дочка [PERSON] [INFO], яка проживає із матір'ю та перебуває на повному її утриманні. Позивачка вказує, що причиною, по якій вона бажає розлучитися є те, що вони із відповідачем втратили почуття поваги одне до одного, у них різні характери і погляди на сімейне життя. Фактично шлюбні відносини між ними припинені, подружжя разом не проживає, відповідач виїхав на заробітки за межі України і з того часу не цікавиться ні про дружину ні про дочку, матеріально їм не допомагає. Позивачка вважає, що збереження сім'ї неможливе, просить шлюб розірвати, дочку залишити проживати із нею, після розірвання шлюбу просить відновити їй дошлюбне прізвище «[PERSON]», та просить стягувати із відповідача в її користь аліменти на утримання дочки у твердій грошовій сумі у розмірі 500,00 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Позивачка подала до суду заяву, якою позовні вимоги підтримала повністю, позов просила задоволити, справу просила розглядати у відсутності позивачки та її представника та зазначила, що згідна на заочний розгляд справи за відсутності відповідача. Відповідач повторно в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи судом, про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином у суду є підстави для розгляду справи заочно у відсутності відповідача. Суд, аналізуючи обставини встановлені під час судового розгляду та дослідивши зібрані докази, вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення за наступних підстав. Відповідно до ч.2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно вимог ст.112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони після укладення шлюбу міцної сім'ї не створили, протиріччя між ними набули стійкого характеру, перебування у шлюбі суперечить інтересам позивачки, шлюб існує формально, а тому суд приходить до висновку, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] слід розірвати. На підставі ч.1 ст.160 СК України, оскільки спору між батьками відносно місця проживання їх неповнолітньої дитини немає, тому суд, враховуючи, що дитина постійно проживає біля матері та знаходиться на її утриманні, вважає, що дитину слід залишити проживати із матір'ю [PERSON] Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище, тому, суд вважає, що слід задоволити вимогу позивачки та після розірвання шлюбу присвоїти їй дошлюбне прізвище «[PERSON]». Згідно ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дітей (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. На підставі викладеного, зважаючи на обов'язок батьків утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття, враховуючи обставини справи згідно вимог ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів врахувавши стан здоров'я та матеріальне становище дітей; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; інших обставини, що мають істотне значення, суд вважає, що позовна вимога щодо стягнення аліментів на утримання дочки є підставною та такою, що підлягає до задоволення, а тому суд вважає, що із відповідача слід стягувати у користь позивачки аліменти на утримання дочки [PERSON] в твердій грошовій сумі в розмірі 500,00 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а тому із [PERSON] слід стягнути в дохід держави судовий збір у розмірі 640,00 грн. Згідно з вимогами ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. В зв'язку з цим, суд приходить до висновку що з відповідача слід стягнути на користь позивачки понесені нею витрати, а саме судовий збір у розмірі 640,00 грн. Відповідно до зазначеного та на підставі ст.ст. 104, 110, 112, 113, 160, 180, 181, 182, 184 СК України,

Outcome: approved