Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-27 00:00:00

[PERSON] звернулася до Люботинського міського суду Харківської області з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог [PERSON]. зазначила, що вона 18 вересня 2004 року зареєструвала шлюб з відповідачем. Від спільного проживання та в період шлюбу у позивачки з відповідачем 21 лютого 2005 року народився син [PERSON] та 31 жовтня 2010 року народилася донька [PERSON]. Спільне життя з відповідачем не склалося через різне бачення на життя та виконання обовязків подружжя, втрату порозуміння. Шлюбні відносини між сторонами припинені, спільне господарство не ведеться. Подальше збереження шлюбу неможливе. Шлюб існує формально. У зв'язку з наведеним позивач просить розірвати шлюб, зареєстрований 18 вересня 2004 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Люботинського міського управління юстиції в Харківській області, актовий запис №108. Також позивач просить стягнути судові витрат в розмірі 1092 гривня. Сторони були повідомлені про час та місце розгляду справи своєчасно та належним чином, в судове засідання не зявилися. Позивачка направила до суду заяву, в якій зазначила, що підтримує свої позовні вимоги, просить розглядати справу без її участі. Відповідач повідомлений про дату,час, місце розгляду справи шляхом публікації оголошення в газеті «Слобідський край», проте до суду не зявився. Зі згоди позивача суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ч. 1 ст. 224 ЦПК України. Відповідно до вимог ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, знаходить, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. В судовому засіданні встановлені наступні факти, що не оспорюють сторони, підтверджуються наданими суду доказами, та відповідні їм правовідносини. Сторони зареєстрували шлюб 18 вересня 2004року у відділі реєстрації актів цивільного стану Люботинського міського управління юстиції в Харківській області, актовий запис № 108 (а.с.8). Від спільного проживання у позивача з відповідачем 21 лютого 2005 року народився син [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим відділом реєстрації актів цивільного №3 Харківського обласного управління юстиції, актовий запис № 781 від 11 березня 2005 року та 31 жовтня 2010 року народилася донька [PERSON] вікторія Віталіївна, що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Люботинського міського управління юстиції Харківської області, актовий запис № 268 від 16 листопада 2010 року (а.с.9,10). Судом зясовано фактичні взаємини подружжя, мотиви та причини звернення з позовом [PERSON] Сторони не мають наміру зберегти сім'ю, через відсутність взаємопорозуміння, фактичне не проживання тривалий час однією сімєю, а також те, що перебування в зареєстрованому шлюбі суперечить їх інтересам, тому суд враховуючи обставини справи вважає за доцільне шлюб розірвати. Сім'я розпалася остаточно через те, що сторони мають різні погляди щодо вирішення сумісних питань. Позивачка не бажає відновлювати шлюбно-сімейні стосунки з відповідачем. Шлюбні стосунки не можуть бути поновлені, шлюб існує формально, строк для примирення не потрібен, так як спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення для них. Спір про поділ спільного майна відсутній. Спір щодо утримання дітей вирішується в іншому провадженні. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом (ч.3,4 ст. 56 Сімейного кодексу України). Відповідно до вимог ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 Сімейного кодексу України. На підставі ст. 112 Сімейного кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, по подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Як передбачено ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до вимог ст. 55 Сімейного кодексу України - Дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сімї за свою поведінку в ній. З таких обставин суд вважає, так як спільне життя подружжя і збереження шлюбу [PERSON] та [PERSON] суперечить інтересам позивачки, що має для неї істотне значення, що робить неможливим їхнє подальше спільне проживання і збереження сімї, шлюб між сторонами розірвати. Відповідно до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка Питання щодо стягнення судових витрат вирішити в порядку ст.88 ЦПК України.

Outcome: approved