Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-10 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вищевказаним позовом, у якому зазначила, що рішенням Голопристанського районного суду Херсонської області від 02.07.2012 з відповідача на її користь присуджено до сплати аліменти на утримання двох дітей у розмірі 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Оскільки матеріальні потреби дітей зросли, враховуючи зміни до сімейного законодавства, просить збільшити розмір присуджених відповідачу аліментів до розміру 1/3 всіх видів доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. Також просить стягнути з [PERSON] на її користь пеню за прострочення сплати аліментів у сумі 7880,97 грн. і додаткові витрати на дітей у сумі 500 грн. на кожну дитину щомісячно до досягнення дітьми повноліття. У судовому засіданні [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі, пояснила, що має на утриманні сина інваліда дитинства. Його догляд і лікування потребують значних витрат. Відповідача у судове засідання не зявився, надіслав до суду відзив, у якому зазначив, що на даний час працює в МХМ «Меблі», його середня заробітна плата складає 3800 грн. на місяць, на його утриманні перебувають дружина [PERSON] і син [PERSON], [INFO]; надав відповідні підтверджуючі документи. У звязку з цим просив суд відмовити у задоволенні вимоги позивача про збільшення розміру аліментів, а також зменшити суму пені за прострочення аліментів, яка підлягає стягненню на користь позивача. Заслухавши думку позивача, дослідивши відзив та інші матеріали справи, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог з наступних підстав. Сторони перебували у шлюбі з 08.10.2006 по 30.07.2012, від шлюбу мають дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується рішенням Голопристанського районного суду Херсонської області від 30.07.2012 та свідоцтвами про народження дітей. Рішенням Голопристанського районного суду Херсонської області від 02.07.2012 з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання дітей у розмірі 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно на кожну дитину, починаючи з 07.05.2012 до досягнення дітьми повноліття. За правилами ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Позивачем надано суду консультативний висновок КЗ «Херсонська дитяча обласна клінічна лікарня» від 17.05.2018 про стан здоровя сина [PERSON], який має захворювання «ДЦП», статистичний тетрапарез зі стійкими вираженими руховими розладами GMFCS IVрівень, псевдобульбарний синдром, когнітивна недостатність, ЗНМ 3 ступеня, дизартрія, часткова дистрофія ДЗН. Відповідно\~\~до ч. 3\~ ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно положень\~ст. 182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я\~\~та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Зважаючи на викладене, беручи до уваги роз'яснення пункту 17 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3, суд вважає можливим задовольнити вимоги позивача про збільшення розміру аліментів. При цьому суд враховує матеріальне становище відповідача і наявність на його утриманні інших осіб, а також виходить із співвідношення мінімальної суми аліментів на двох дітей та середньомісячної заробітної плати відповідача. Крім того, з [PERSON] на користь [PERSON] підлягає стягненню пеня за прострочення аліментів у сумі 7880,97 грн. з наступних підстав. У відповідності до розрахунку заборгованості, проведеного державним виконавцем Мелітопольського міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ у Запорізькій області, станом на 01.02.2018, [PERSON] має заборгованість по сплаті аліментів у сумі 26357 грн. за такі періоди: жовтень-листопад 2012 року; січень 2013 року; травень 2016 року: липень-вересень 2016 року; грудень 2016 року; січень 2017 року; березень-травень і липень-грудень 2017 року, січень 2018 року. За правилами ч. 1 ст. 196 СК України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобовязана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Тобто неустойка (пеня) за один місяць обчислюється так: заборгованість зі сплати аліментів за місяць помножена на 1 % пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен з прострочених платежів (за кожен місяць) (постанови Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України: від 3 лютого 2016 р. у справі N 6-1477цс15; від 16 березня 2016 р. у справах N 6-2589цс15, N 6-300цс16; від 1 червня 2016 р. ) Згідно розрахунку неустойки, наданого позивачем і перевіреного судом, розмір пені за прострочення аліментів становить 7880,97 грн. Тому, на підставі ст. 196 СК України вказана сума підлягає стягненню з платника аліментів на користь [PERSON] Що стосується вимог позивача про стягнення з [PERSON] додаткових витрат на дітей в сумі по 500 грн. на кожну дитину щомісячно, то позов у даній частині не підлягає задоволенню, оскільки покладення на відповідача зазначених витрат буде надмірним тягарем для його матеріального становища та для осіб, які перебувають на його утриманні.

Outcome: approved