Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-19 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON], третя особа [PERSON], і просить стягнути з [PERSON] аліменти у розмірі 1300,00 грн. щомісячно на період навчання сина [PERSON], [INFO], до досягнення ним 23 років на користь [PERSON], [INFO] В обгрунтування позову вказує, що згідно свідоцтва про народження від 10.01.2000 року батьком [PERSON], [INFO], є [PERSON] 29.12.2017 року дитині виповнилося 18 років. Згідно довідки № 1190 від 11.12.2017 р. [PERSON] навчається у ДПТНЗ «Роменське вище професійне училище» третього атестаційного рівня за професією (спеціальністю) муляр, штукатур, лицювальник-плиточник на денній формі навчання з 01.09.2016 по 30.06.2019 р. Відповідач знаходиться у працездатному віці, працює, за станом здоровя може надавати матеріальну допомогу - сплачувати аліменти на період навчання у розмірі 1300,00 грн. щомісячно до досягненню [PERSON] 23 років за умови навчання. Такий розмір аліментів зумовлений тим, що нею здійснюється купівля підручників для навчання, кожного дня оплачується вартість харчування дитини, вартість проїзду дитини до навчального закладу, витрати на додаткові заняття дитини у навчальному закладі. \~ \~ \~ \~02.07.2018 року позивач надала уточнену позовну заяву, в якій у звязку зі зміною її колишнім чоловіком прізвища з «Юрченко» на «Кайрис» прохає стягнути з [PERSON], [INFO], РНОКПП [NUMBER], аліменти у розмірі 1300,00 грн. щомісячно на період навчання сина [PERSON], [INFO], до досягнення ним 23 років за умови навчання, на користь матері [PERSON], [INFO] \~ \~ \~ \~Представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав з підстав викладених у позові. Пояснив, що позивач надає сину кошти на навчання, додаткові заняття та інше. Розмір аліментів в сумі 1300 грн. обґрунтований потребою в харчуванні, проїзді, оплаті додаткових занять, одягу, проїзду. На проїзд витрачається близько 10 грн. щодня. Кошти потрібні для проїзду на заняття в спортивній секції. На сьогодні третя особа навчається, і в справі є довідка. Позов заявлений про стягнення аліментів до 23 років тому, що третя особа має намір навчатися і після закінчення ВПУ. Доказів на підтвердження цієї обставини у них немає. \~ \~ \~ \~Позивач [PERSON] позов підтримала і просила задоволити. Підтвердила обґрунтування вказані в позовній заяві та обставини зазначені представником. Суду пояснила, що син має намір продовжити навчання після закінчення училища. На проїзд потрібні кошти, бо він займається у спортивній секції. Скільки коштів на утримання сина потрібно на місяць вона сказати не може. \~ \~ \~ \~Відповідач [PERSON] в судове засідання не прибув, забезпечив явку представника. \~ \~ \~ \~У відзиві на позовну заяву відповідач [PERSON] позов не визнав, прохав відмовити в задоволенні позовних вимог в звязку з необґрунтованістю та відсутністю доказів. Свої заперечення мотивував тим, що після досягнення сином 18 років, він не сплачує аліментів, оскільки позивачка не зверталася до нього з приводу отримання матеріальної допомоги на виховання сина. З довідки № 1190 від 11.12.2017 року вбачається, що син навчається на бюджеті з 01.09.2016 року по 30.06.2019 року, а отже сплата ним аліментів до досягнення 23 років суперечить позовним вимогам, оскільки станом на 30.06.2019 року сину буде лише 19 років. Чи буде він навчатися до 23-х років невідомо. Крім того, про те, що син навчається він не знав, останнім часом вони втратили спілкування. Позивачка не надала суду доказів про те скільки саме і на що потрібно кошти, навпаки з довідки вбачається, що син навчається на бюджетній формі навчання. СК України передбачає, що батьки рівні у своїх обовязках щодо утримання дітей, але позивачка не надала суду доказів про своє матеріальне становище. На його утриманні знаходиться ще дві неповнолітні доньки: [PERSON], 29.10.2002 та [PERSON], [INFO] У звязку з тим, що його дружина, [PERSON] на даний момент ніде не працює, його матеріальний стан значно погіршився, тому сплачувати аліменти він не має змоги. Йому не відомо чи буде в подальшому навчатись його син, до досягнення 23 років. Вважає, що його колишньою дружиною не надано ряд доказів, які б підтверджували звернення до нього з приводу матеріальної допомоги на навчання сина, починаючи з грудня 2017 року і по теперішній час, не надано доказів про додаткові витрати на його навчання, а саме придбання книг, його проїзду чи оплати за навчання, не надано плану чи графіка періоду канікул, який повинен бути прописаний в навчальному плані закладу. Довідка, що надана суду з місця навчання, видана позивачці ще в грудні 2017 року, не є доказом того, що, на момент звернення до суду, [PERSON] навчається в даному закладі. \~ \~ \~ \~В судовому засіданні представник відповідача позов не визнала і просила відмовити в його задоволенні, з підстав викладених у відзиві на позов. Суду пояснила, що [PERSON] вже повнолітній, може самостійно заробляти кошти. [PERSON] не зобовязаний сплачувати аліменти до 23 років, так як третя особа не буде навчатися до 23 років. Прибуток відповідача їй відомо, виходячи з тих документів, які надані суду. Скільки [PERSON] зараз витрачає на утримання сім?ї вона не знає. [PERSON] отримує заробітну плату близько 4000 грн. Третя особа [PERSON] позов підтримав і прохав його задовольнити. Суду пояснив, що стипендію не отримує, бо навчається на недостатньому рівні. Він не працює. Додаткові заняття проводять біля 3 школи, він їздить на автобусі № 5 на навчання, навчання 3 рази в тиждень, це секція по змішаним боям. Розмір стипендії у ВПУ складає 600 грн. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що [PERSON] народився 29 грудня 1999 року, в свідоцтві про народження його батьками вказані: батько [PERSON], мати [PERSON]. \~ \~ \~ \~[PERSON] навчається у ДПТНЗ «Роменське вище професійне училище» третього атестаційного рівня за професією (спеціальністю) муляр, штукатур, лицювальник-плиточник (денна форма навчання, бюджет) з 01.09.2016 року по 30.06.2019 року, що підтверджується копією довідки № 1190 від 11.12.2017 року. [PERSON] згідно відмітки в копії паспорта громадянина України зареєстрована [INFO]. \~ \~ \~ \~З відмітки в копії паспорта громадянина України вбачається, що [PERSON], [INFO], зареєстрований [INFO]. \~ \~ \~ \~Після реєстрації шлюбу [PERSON], [INFO], змінив прізвище на Кайрис, що підтверджується Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу від 11.05.2018 р. \~ \~ \~ \~Згідно довідки управління адміністративних послуг Роменської міської ради № 01-35/4583 від 24.05.2018 року [PERSON] зареєстрований по 1 пров. Вахрамеєва, 16 в м. Ромни, до складу сімї/зареєстрованих входять [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] \~ \~ \~ \~[PERSON] з 27.03.2007 р. працює оператором з добування нафти й газу НГВУ/ЦВНГ № 3/Бригада № 9 Нафтогазовидобувного управління «Охтирканафтогаз», що підтверджується копією довідки від 25.05.2018 р. Таким чином, між сторонами склалися спірні правовідносини щодо утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання. Відповідно до ч.1 ст.199\~Сімейного кодексу\~України якщо повнолітня дитина продовжує навчання і у зв'язку з цим потребує матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати її до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. (ч.2 ст. 199 СК України). Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання (ч.3 ст. 199 СК України). Згідно ч.1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у\~статті 182\~цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином (ч.2 ст.200 СК України). Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Виходячи зі змісту ст. 199 СК України обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття виникає за сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Вислухавши думку позивача, представника позивача, представника відповідача та третьої особи, дослідивши зібрані у справі докази, суд доходить висновку що позов обґрунтований частково і може бути задоволений в частині. Вирішуючи спір, суд вважає, що [PERSON] продовжуючи навчання, потребує матеріальної допомоги, і вказана обставина доведена матеріалами справи і не спростована відповідачем належними і допустимими доказами. Не зважаючи на те, що довідка з місця навчання [PERSON], датована 11.12.2017 року, сумнівів щодо продовження [PERSON] навчанні і станом на день розгляду справи, у суду немає, а відповідач не підтвердив у встановленому законом порядку правильність своїх заперечень щодо даної обставини. Факт навчання на бюджетній основі, не свідчить про те, що [PERSON] не потребує у звязку з цим матеріальної допомоги, оскільки [PERSON] безсумнівно, має майнові витрати, що пов'язані безпосередньо з навчанням.\~\~ Крім того, виходячи з вимог ст. ст. 199 200 СК України сама по собі та обставина, що [PERSON] навчається на бюджетній формі навчання, не є самодостатньою підставою для відмови в задоволенні позову. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд враховує, що на утриманні відповідача перебуває двоє неповнолітніх доньок [PERSON], [INFO] та [PERSON]В, [INFO], яких відповідач зобовязаний утримувати до досягнення ними повноліття, і згідно ст.7 Закону України «Про державний бюджет України на 2018 рік» прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років з 1 липня 2018 року становить - 1944 грн. Прожитковий мінімум для працездатних осіб згідно ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2018 рік» з 01 липня становить - 1841 грн. Відповідач працює в Нафтогазовидобувному управлінні «Охтирканафтоназ» та отримує заробітну плату. Належних і допустимих доказів неспроможності сплачувати аліменти на утримання повнолітнього сина відповідачем суду не надано. В той же час, суд враховує ту обставину, що позивач є працездатною особою і також повинна утримувати сина. Крім цього, [PERSON], на утримання якого мають стягуватися аліменти, є повнолітньою працездатною особою, і повинен самостійно вживати заходів для власного життєзабезпечення. Визначаючи розмір аліментів, суд також враховує і ту обставину, що третя особа, на утримання якої стягуються аліменти є повнолітнім і мав би забезпечувати себе самостійно, проте [PERSON] не вживає заходів навіть для того, щоб отримувати стипендію, оскільки не навчається на достатньому рівні. Враховуючи викладене, суд вважає, що розмір аліментів які можуть бути стягнені 600 грн. щомісячно, що на час винесення рішення становить близько 33 % від прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Тобто суд вважає, що відповідач, як і позивач та третя особа мають прикладати рівних зусиль для забезпечення навчання [PERSON], тому кожен з них має вносити третину прожиткового мінімуму. Стосовно періоду, на який присуджується стягнення аліментів, суд не вбачає жодної підстави для задоволення вимог позивача про стягнення аліментів після 01.07.2019 року і до досягнення [PERSON] 23-х років, оскільки вказані вимоги ґрунтуються на припущеннях позивача щодо майбутнього навчання, а виходячи з вимог ч.6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відтак, в задоволенні позову в цій частині слід відмовити. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути 704,80 грн. судового збору на користь держави.

Outcome: approved