Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-17 00:00:00

[PERSON] звернулася до Ленінського районного суду м. Запоріжжя з позовом до відповідача про стягнення аліментів. В позовній заяві позивачка зазначила, що 09 листопада 2002 року уклала шлюб з [PERSON], який зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Ленінського районного управлінням юстиції м. Запоріжжя, актовий запис 665. Від даного шлюбу подружжя має малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Шлюб між подружжям не розірвано, але позовна заява подана до суду. Подружжя разом не проживає, спільного господарства не веде, відповідач не приймає участі у вихованні та утриманні своєї дитини, матеріальної допомоги добровільно не надає. Аліментів на користь третіх осіб відповідач не сплачує, стягнень по виконавчим документам не проводиться. В зв'язку з вищевикладеним позивачка просить суд стягнути на її користь аліменти на утримання доньки у розмірі 2000,00 гривень, щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. У судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги та просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки у розмірі 2000,00 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Пояснила суду, що добровільної допомоги на утримання доньки відповідач не надає. Відповідач у судовому засіданні позов визнав в повному обсязі, проти стягнення з нього аліментів у розмірі 2000 гривень на утримання доньки [PERSON], не заперечував, просив суд позов задовольнити. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення учасників процесу, суд дійшов висновку, що позов пред'явлений обґрунтовано і підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 60 ЦПК України передбачає, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Так, в судовому засіданні встановлено, що 09.11.2002 року сторони по справі уклали шлюб, який зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Ленінського районного управлінням юстиції м. Запоріжжя, актовий запис 665 (а.с.4). Від даного шлюбу подружжя має малолітню доньку [PERSON], [INFO], яка мешкає з матір'ю та знаходиться на повному її утриманні (а.с.3). У добровільному порядку відповідач матеріальної допомоги на утримання доньки не надає. Утримувати дитину матеріально, позивачці самотужки тяжко. Відповідно до свідоцтва про народження [NUMBER] батьком дитини є [PERSON], тобто відповідач по справі (а.с.3). Відповідно до ст.. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття та згідно зі ст.. 181 СК України одним із способів виконання батьками свого обов'язку щодо утримання дитини є стягнення за рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів), які присуджуються в частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. Разом з тим, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, суд за заявою одержувача може призначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, що передбачене ст.. 184 СК України. Підтвердження викладених у позові обставин, їх доведеність та обґрунтованість, дозволяють суду задовольнити вимоги позивача, стягнувши з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 2000,00 гривень щомісячно, починаючи стягнення з 23.10.2014 року до досягнення дитиною повноліття. Крім того, з відповідача на користь держави слід стягнути судові витрати в розмірі 243,60 гривень.

Outcome: approved