Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-03 00:00:00

[PERSON] звернулася до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. В обґрунтування заявлених вимог заявник зазначила, що 16 жовтня 1997 року Новоолександрівською сільською радою народних депутатів [PERSON] було видано Державний акт на право приватної власності на землю серії [NUMBER] на земельну ділянку площею 0,0668 га, що розташована на території с/т «Сонячний 2» Новоолександрівської сільської ради, для ведення садівництва, кадастровий номер: [NUMBER]. Просила суд встановити факт належності їй - [PERSON], Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER], виданого 16 жовтня 1997 року на земельну ділянку площею 0,0668 га, де помилково вказано власником «[PERSON]». Представник заявника до початку судового засідання подав до суду письмову заяву, у якій вимоги підтримав у повному обсязі. Представник заінтересованої особи до початку судового засідання подав до суду заяву, згідно якої просив розглянути справу без його участі. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 16 жовтня 1997 року Новоолександрівською сільською радою народних депутатів [PERSON] було видано Державний акт на право приватної власності серії [NUMBER] на земельну ділянку площею 0,0668 га, що розташована на території с/т «Сонячний 2» Новоолександрівської сільської ради, для ведення садівництва, кадастровий номер: [NUMBER]. Державний акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № [NUMBER]. Заявник, звернувшись до відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Дніпропетровського районного управління юстиції Дніпропетровської області з заявою про проведення державної реєстрації права власності на земельну ділянку, виявив у поданих документах розбіжності, а саме: в Держаному акті на право приватної власності на землю серії [NUMBER] заявник помилково зазначена як «[PERSON]». Відповідно до п.6 ч.1 ст. 256 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвищ, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеному свідоцтві про народження або в паспорті. Як встановлено судом, згідно до паспорту громадянина України серії [NUMBER] виданого Жовтневим РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області 03 квітня 2001 року, вірне прізвище ім'я та по батькові заявника - «[PERSON]», заявника так само зазначено в Довідці про присвоєння ідентифікаційного номеру. Відповідно до Постанови Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. Перелік фактів, які встановлюються судом, не є вичерпним. За наявності зазначених умов суд може встановлювати й інші факти, що мають юридичне значення (п.1 Постанови ВСУ № 5 від 31 березня 1995 року). Таким чином, у судовому засіданні встановлено, що Державний акт на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 16 жовтня 1997 року, виданого Новоолександрівською сільською радою народних депутатів, містить невідповідність у прізвищі власника, а саме: замість «[PERSON]» помилково вказано «[PERSON]», а встановлення факту необхідне для проведення державної реєстрації права власності на земельну ділянку. На підставі вищезазначеного, суд вважає, що вимоги заявника про встановлення факту належності документів обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved