Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-16 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду 15 травня 2013 року з позовними вимогами про розірвання шлюбу, вказавши, що 27 жовтня 2007 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON] Від шлюбу вони мають доньку [PERSON], [INFO]. Сімейно-шлюбні відносини з відповідачем фактично припинились з грудня 2010 року, причиною припинення родинних стосунків стали втрата взаєморозуміння, відповідач постійно нехтує сімейними цінностями, такими як повага до дружини, піклування про створення в родині доброзичливої сприятливої морально-психологічної атмосфери. З його ініціативи постійно виникають сварки, що тяжко впливає на психічний стан їх доньки та кожен раз спричиняє їй та доньці душевні страждання. Вважає, що сім'я з відповідачем розпалася остаточно, і просить розірвати шлюб та стягнути з відповідача понесені нею судові витрати. Позивач [PERSON] звернулася до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності, на позові наполягає (а.с.19). Відповідач [PERSON] належним чином повідомлений про дату слухання справи в судове засідання не з'явився, про причини неявки в суд не повідомив (а.с.18). Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 27 жовтня 2007 року у Довгинцівському відділі реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, про що зроблено актовий запис № 779 (а.с.4 - копія свідоцтва про шлюб). Від шлюбу вони мають доньку [PERSON], [INFO] (а.с.5 - копія свідоцтва про народження), яка проживає з матір'ю (а.с.6 - довідка). Ухвалою суду від 16 серпня 2013 року сторонам надано строк для примирення терміном шість місяців до 17 лютого 2014 року ( а.с. 16). Згідно ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги (ч. 1 ст. 55 СК України). Положеннями ч.ч. 3,4 ст. 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до 112 СК України, якщо суд встановив, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, що має істотне значення, він постановляє рішення про розірвання шлюбу. Оскільки сторони не ведуть спільного побуту, не підтримують шлюбних стосунків, позивач згідно наданої суду заяви наполягає на розірванні шлюбу, наданий сторонам строк для примирення позитивних результатів не дав, суд вважає, що збереження їх сім'ї не можливе, суперечить їх інтересам, тому шлюб слід розірвати. Згідно ст.. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved