Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-13 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. У позовній заяві зазначено, що 15 вересня 2001 року між сторонами по справі у Верхньолипицькійї сільській раді Рогатинського району Івано-Франківської області було зареєстровано шлюб, про що зроблено актовий запис за № 9. За час спільного проживання в шлюбі в них народився син - [PERSON], [INFO]. Протягом останнього часу стосунки між сторонами погіршились, що призвело до припинення подружніх відносин. У них немає спільних інтересів, часто виникають суперечки, свідком яких стає їхня дитина, що негативно впливає на її розвиток та психологічний стан. Шлюб носить формальний характер. Просила позов задовольнити. У судове засідання позивачка не прибула, направила на адресу суду письмове клопотання про слухання справи без її участі, позовні вимоги підтримала повністю, дала згоду на ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не прибув повторно і не повідомив суд про причини неявки. Про день, час та місце слухання справи був повідомлений належним чином та у встановленому законом порядку, що підтверджується повідомленням про вручення судової повістки. Суд, дослідивши та перевіривши всі докази в їх сукупності, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Як вбачається з свідоцтва про одруження серія [NUMBER], виданого Верхньолипицькою сільською радою Рогатинського району Івано-Франківської області, 15 вересня 2001 року було зареєстровано шлюб між [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], актовий запис за № 9. Після реєстрації шлюбу дружині було присвоєно прізвище [PERSON]. За час спільного проживання в шлюбі у подружжя народився син - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] виданим 26 квітня 2004 року виконавчим комітетом Верхньолипицької сільської ради Рогатинського району Івано-Франківської області. За статтею 16 «Загальної декларації прав людини» від 10.12.1948 року чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності, чи релігії вступати у шлюб і створювати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо вступу в шлюб, під час перебування у шлюбі і під час його розірвання. Проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. За ч.1 ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Дані положення закріплені у ст.55 Сімейного кодексу України. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність. Відповідно до вимог ст.112 СК України при розірванні шлюбу суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову. Бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. За ст.113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. За статтею 114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Судом встановлено, що сторони припинили спільне проживання, у позивачки наявне стійке волевиявлення, направлене на припинення сімейних відносин. Викладені обставини свідчать, що подальше спільне проживання подружжя і збереження сім`ї неможливе, суперечитиме інтересам позивачки, що має істотне значення, а тому позов про розірвання шлюбу підлягає до задоволення. Згідно ч.7 ст.135 ЦПК України у випадку задоволення позову суд ухвалює рішення про повернення позивачу внесеної суми судового збору.

Outcome: approved