Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-16 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до Раковецької сільської ради про визнання права власності на житлове господарство, розташоване по [ADDRESS]. В позовній заяві зазначила, що даний житловий будинок та господарські будівлі були побудовані її батьками [PERSON] та [PERSON]. Згідно по господарських книг домогосподарство зареєстроване як колгоспний двір, головою якого був її батько ([PERSON]). Батько помер в [INFO]. [INFO] року померла мама - [PERSON]. За життя (24.05.2006 року) мама склала заповіт, згідно якого все своє майно, де б воно не було і з чого б не складалося заповіла їй - [PERSON]. Після смерті матері відкрилася спадщина, але нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину відмовлено, так як відсутнє свідоцтво про право власності на даний житловий будинок з господарськими будівлями. У зв'язку з цим вона змушена звернутися з позовом до суду. В судове засідання [PERSON] не з'явилася. В заяві поданій до суду справу просить слухати у її відсутності. Позовні вимоги підтримує повністю. Із заяви Раковецької сільської ради вбачається, що відповідач просить розглядати справу без участі їхнього представника. Позовні вимоги визнають. Дослідивши та оцінивши докази по справі суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з таких підстав: відповідно до ч. 2 ст. 41 Конституції України, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Згідно ч. 1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] має намір оформити право власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом. Дане житлове господарство та 0.15 га землі закріплених за ним, розташоване по [ADDRESS] і належало [PERSON], яка була матір'ю [PERSON] (довідки № 1020 та № 1021 від 16.12.2013 року, копія виписки із по господарської книги Раковецької сільської ради № 1024 від 16.12.2013 року; при матеріалами справи). За життя [PERSON] склала заповіт, згідно якого все своє майно, де б воно не було і з чого б не складалося заповів своїй дочці [PERSON] (копія свідоцтва про народження серія: [NUMBER] від 28.10.1965 року; копія свідоцтва про шлюб серія: [NUMBER] від 20.09.1974 року; при матеріалах справи). Як вбачається з копії свідоцтва про смерть серія: [NUMBER] від 14.05.2013 року, [PERSON] померла [INFO] року. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина. Проте нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину [PERSON] відмовлено, так як відсутнє свідоцтво про право власності на житловий будинок з господарськими будівлями, що підтверджується відповіддю № 1473 від 20.12.2013 року, при матеріалах справи. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ч. 2 ст. 328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч. 3 ст. 1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідачі заперечень щодо визнання права власності за позивачем, не мають. Інших осіб, які б заявляли свої вимоги по даному питанню, не встановлено. В зв'язку з цим суд вважає що позов слід задовольнити та визнати за [PERSON] право власності на на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом. На підставі ч. 1 ст. 316, ч. 1 ст. 317, ч. 2 ст. 328, ч. 3 ст. 1296 ЦК України,

Outcome: approved