Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-15 00:00:00

[PERSON] звернулася до Автозаводського районного суду м.Кременчука з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Ухвалою Автозаводського районного суду м. Кременчука від 16.02.2015 року залишено без розгляду зустрічну позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності. [PERSON] свої вимоги мотивувала тим, що їй на праві власності належить квартира [ADDRESS]. У вказаній квартирі значиться зареєстрованим її колишній чоловік [PERSON], однак з 2003 року фактично в ній не проживає, у добровільному порядку не бажає знятися з реєстрації. Плата за житло та комунальні послуги нараховується з урахування реєстрації у квартирі відповідача, хоча він не приймає участі в оплаті вказаних послуг. Будь-якої домовленості про збереження за відповідачем житлової площі на період його не проживання не існує. Вважає, що позивач втратив право користування спірною квартирою. Посилаючись на вказані обставини, позивач просила суд позбавити [PERSON] права користування житловим приміщенням, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Зняти з реєстрації місця проживання у Автозаводському відділі ДМС КМУ МВС України у м.Кременчуці [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили задовольнити з підстав, визначених в позові. Пояснили, що відповідач зареєстрований у квартирі позивача як член сім'ї власника, оскільки він був чоловіком позивача. В 2003 році сторони розірвали шлюб і з того часу [PERSON] не проживає у даній квартирі і не виявив намірів проживати. Права позивача порушуються тим, що в зв'язку з реєстрацією відповідача у спірній квартирі вона несе матеріальні витрати, пов'язані з оплатою комунальних послуг за житло, які нараховуються з урахуванням кількості зареєстрованих осіб. Відповідач [PERSON] повторно не з'явився в судове засідання, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Третя особа Автозаводський районний відділ у м.Кременчук Управління ДМС України в Полтавській області в судове засідання не з'явилася, надала суду клопотання про розгляд справи без участі її представника. При постановленні рішення покладалася на розсуд суду. Третя особа Управління ДМС України в Полтавській області в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Суд, вислухавши пояснення позивача та її представника, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані суду докази у їх сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Стаття 391 ЦК України передбачає, що власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 405 ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Статтею 3 СК України, передбачено, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Статтями 64, 156 ЖК України, передбачено, що до членів сім'ї власника будинку (квартири) належать дружина власника, їх діти і батьки. Членами сім'ї власника може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з власником і ведуть з ним спільне господарство. Члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. За згодою власника будинку (квартири) член його сім'ї вправі вселяти в займане ним жиле приміщення інших членів сім'ї. Якщо особи, перестали бути членами сім'ї власника, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов'язки, як власник та члени його сім'ї. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER], виданого Відділом реєстрації актів громадянського стану Автозаводського районного управління юстиції м. Кременчука Полтавської області 06.10.2003 року, [PERSON] та [PERSON] до 06.10.2003 року перебували у зареєстрованому шлюбі. [PERSON] на праві власності належить квартира [ADDRESS]. Вказане підтверджується копією договору купівлі-продажу квартири від 28.06.1995 року, укладеного між [PERSON] та [PERSON] та посвідченого [PERSON], державним нотаріусом Першої кременчуцької державної нотаріальної контори. [PERSON] [INFO], зареєстрований у [ADDRESS]. Реєстрація відповідача у квартирі позивача підтверджується відомостями адресно-довідкового підрозділу УДМС, ГУДМС України в Полтавській області від 26.09.2014 року. [PERSON] за місцем реєстрації не проживає. Факт тривалого не проживання відповідача у вищевказаній квартирі підтверджується актом ТОВ «Житлорембудсерві» № 145 від 29.08.2014 року, відповідно до якого свідки [PERSON], [PERSON] підтвердили факт не проживання [PERSON] з жовтня 2003 року по день складання акту за адресою: [ADDRESS]. Таким чином, права позивача порушуються тим, що реєстрація [PERSON] у спірній квартирі тягне за собою підвищений розмір комунальних витрат, що створює перешкоди [PERSON] у користуванні та розпорядженні належною на праві власності квартирою. У зв'язку з цим, посилання позивача на ст.391 ЦК України, згідно якої власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним свого права користування та розпорядження, є обґрунтованим. Тому порушені права [PERSON], як власника квартири [ADDRESS] підлягають захисту. За таких обставин, враховуючи непроживання [PERSON] у спірному будинку більше року, суд з огляду на положення ст. 405 ЦК України приходить до висновку, що останній втратив право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS]. Отже позовні вимоги [PERSON] в цій частині підлягають задоволенню. Вирішуючи позовні вимоги про зобов'язання Автозаводського відділу ДМС КМУ МВС України у м.Кременчуці зняти відповідача з реєстраційного обліку суд виходив із наступного. Статтею 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», встановлено, що зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Відповідно до п.34 постанови №5 Пленуму ВССУ від 7.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку, залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (наприклад, статті 71, 72, 116, 156 ЖК УРСР; стаття 405 ЦК), а саме від вирішення однієї із таких вимог: про позбавлення права власності на жиле приміщення; про позбавлення права користування жилим приміщенням; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою. Відповідно до ст. 14 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організації, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Оскільки рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням є підставою для зняття з реєстрації місця проживання особи, то підстав для задоволення позову в частині зняття відповідача з реєстрації не вбачається. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, пов'язані зі сплатою судового збору в розмірі 243,60 грн.

Outcome: partial