Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-11 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду 26.10.2016 року з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів в обґрунтування якої зазначила, що вона з 06.10.2007 року перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають двох малолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO]. На теперішній час сторони разом не проживають. Діти проживають разом з нею та потребують коштів на утримання, які відповідач на теперішній час добровільно не надає, сама позивач самостійно не може утримувати дітей. Тому позивач просить стягнути з відповідача на її користь на утримання малолітніх синів: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі 1/3 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня подачі заяви та до досягнення дітьми повноліття. Позивач в судове засідання не зявилася, надала суду письмову заяву, в якій просила цивільну справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, клопотала про його задоволення. Проти винесення заочного рішення не заперечувала (а.с. 23). Відповідач в судове засідання повторно не зявився, причини неявки суду не повідомив, про проведення судових засідань повідомлений належним чином, про що свідчать поштові повідомлення про отримання ним особисто судової повістки (а.с. 22) . Отже на підставі ст. ст. 74,76 ЦПК України, відповідач вважається належним чином повідомленим. В звязку з неявкою в судове засідання відповідача, суд, враховуючи викладену в заяві позивача думку про можливість винесення заочного рішення, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, на підставі наявних в справі доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. В звязку з тим, що сторони правом на участь в судовому засіданні не скористалися, відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, давши їм належну оцінку, вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі зареєстрованому 06 жовтня 2007 року виконавчим комітетом Недайводської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, актовий запис № 05, про що свідчить копія свідоцтва про шлюб серії 1-КИ № 092260 (а.с. 5). В шлюбі у них народилося двоє синів [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження, відповідно, серії 1-КИ № 263438 від 12.05.2010 року та серії І-КИ № 521509 від 30.10.2014 року, виданих виконавчим комітетом Недайводської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, актові записи № 06, 6 (а.с. 3,4). Діти проживають разом з позивачем та знаходяться на її утриманні, про що свідчить довідка Недайводської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області № 758 від 24.10.2016 року (а.с. 6). Відповідно до вимог ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В теперішній час відповідач добровільно не надає матеріальну допомогу позивачці на утримання дітей. Згоди про участь кожного з батьків у витратах на утримання дітей сторони між собою не досягли. Враховуючи відсутність взаємної домовленості між сторонами про участь у матеріальних витратах утримання малолітніх дітей, суд вважає, що з відповідача слід стягнути аліменти в розмірі 1/3 частини його заробітної плати (доходу) щомісячно до досягнення дітьми повноліття, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В силу ст. 88 ЦПК України з відповідача належить стягнути судовий збір у розмірі 551,20 грн. на користь держави.

Outcome: approved