Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-27 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із позовом до відповідача про захист прав споживачів та стягнення заборгованості за договором банківського вкладу. Свій позов мотивує тим, що 27 квітня 2011 року згідно договору № 1-7/66444959 про банківський строковий вклад у металі «Золотий» вона внесла на рахунок відділення № 51 АТ «Банк «Фінанси та Кредит» в м. Рівне два злитки по 500 грам кожний загальною вагою 1 000 грам. Щорічно зазначений договір продовжувався сторонами, а нараховані проценти приєднувалися до попереднього вкладу. 15 травня 2014 року з метою продовження існуючого договору було укладено договір № 300131/50089/370-17 на вклад 1081 грам золота з терміном дії до 20 травня 2015 року. На дату завершення дії договору сума вкладу становила згідно довідки банку 35,46 тройських унцій золота за курсом 25 807 грн. за унцію, що загалом складає 915 116 грн. Проте, незважаючи на неодноразові звернення посадові особи АТ «Банк «Фінанси та Кредит» безпідставно відмовляються повернути банківський вклад, грубо порушуючи чинне законодавство. Вважає дії відповідача незаконними та просить стягнути з АТ «Банк «Фінанси та Кредит» грошові кошти в розмірі 915 116 грн. Позивач [PERSON] в судове засідання подала заяву, в якій позовні вимоги підтримала та просила розгляд справи проводити у її відсутності. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, відповідно до вимог ст.ст. 74, 76 ЦПК України. Про причини своєї неявки суду не повідомляв, від нього до суду не надходило заяви про розгляд справи у його відсутності. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 27 квітня 2011 року згідно договору № 1-7/66444959 про банківський строковий вклад у металі «Золотий» вона внесла на рахунок відділення № 51 АТ «Банк «Фінанси та Кредит» в м. Рівне два злитки по 500 грам кожний загальною вагою 1 000 грам (а.с. 4-5). Щорічно зазначений договір продовжувався сторонами, а нараховані проценти приєднувалися до попереднього вкладу. 15 травня 2014 року з метою продовження існуючого договору було укладено договір № 300131/50089/370-17 на вклад 1081 грам золота з терміном дії до 20 травня 2015 року. На дату завершення дії договору сума вкладу становила 35,46 тройських унцій золота за курсом 25 807 грн. за унцію, що загалом складає 915 116 грн. (а.с. 7). Проте, незважаючи на неодноразові звернення посадові особи АТ «Банк «Фінанси та Кредит» безпідставно відмовляються повернути банківський вклад, грубо порушуючи чинне законодавство. Відповідно до ч. 1 ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад) (ч. 1 ст. 1060 ЦК України). За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором (ч. 2 ст. 1060 ЦК України). Згідно ст. 1074 ЦК України обмеження прав клієнта щодо розпорядження грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпорядження рахунком за рішенням суду у випадках, встановлених законом. Станом на день розгляду судом справи вклад позивачу [PERSON] банком не повернутий, та згідно довідки банку сума вкладу становить 35,46 тройських унцій золота за курсом 25 807 грн. за унцію, що загалом складає 915 116 грн. Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Судом при розгляді справи встановлено, що АТ «Банк «Фінанси та кредит» свої зобов`язання з повернення належних позивачу грошових коштів не виконав. В результаті чого на законні та обґрунтовані вимоги, [PERSON] не повернуто кошти в сумі 915 116,00 грн., чим порушено її законні права та інтереси на отримання коштів. В результаті чого в АТ «Банк «Фінанси та кредит» мається заборгованість перед [PERSON] в сумі 915 116,00 грн., які підлягають стягненню з АТ «Банк «Фінанси та кредит» на користь позивача. А тому за таких обставин, суд приходить до висновку про задоволення позову. Згідно ст. 88 ЦПК України, з відповідача слід стягнути в користь держави 3 654,00 грн. судового збору.

Outcome: approved