Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-19 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з заявою, в якій просить суд встановити факт належності їй правовстановлюючого документа - свідоцтва про право на спадщину за законом, серії ААЕ № 266461 від 21 травня 1997 року, посвідченого завідуючою Другою Нікопольською державною нотаріальною конторою Балашовою В.М. Свої вимоги мотивує тим, що вона є власником частки житлового будинку з надвірними будівлями, який розташований в [ADDRESS] , що підтверджується Свідоцтвом про право на спадщину за законом серії ААЕ № 266461. 16 грудня 2020 року вона звернулася до Відділу «Центру надання адміністративних послуг м.Нікополя» Нікопольської міської ради для проведення державної реєстрації права власності. З цього приводу державним реєстратором прав на нерухоме майно Кузнецовою М.О. було перевірено подані для проведення державної реєстрації прав документи, та встановлено, що вони не відповідають вимогам та не дають змогу встановити відповідність заявлених прав документам, що її посвідчують. Як наслідок, їй було відмовлено у державній реєстрації права власності та направлено до суду для встановлення факту належності правовстановлюючих документів. Тобто, в свідоцтві про право на спадщину за законом серії АВВ № 266461 від 21 травня 1997 року, посвідченим Другою Нікопольською державною нотаріальною конторою Балашовою В.М., зазначено, що спадкоємцем є особа [PERSON] . Однак, згідно з паспортними даними, її прізвище - [PERSON] . Враховуючи викладене, вважає, що помилка в написанні її прізвища в свідоцтві про право на спадщину за законом виникла з причини неправильного перекладу з російської мови на українську, а зазначені розбіжності в документах позбавляють її можливості звернення до Відділу «Центра надання адміністративних послуг м.Нікополя» Нікопольської міської ради для проведення державної реєстрації прав власності. Тому, вона змушена звертатися до суду для реалізації своїх прав. [PERSON] в судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву про розгляд справи за своєї відсутності, на задоволенні заяви наполягала та просила суд її задовольнити (а.с.13). Представник Нікопольської міської ради в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій просить суд розгляд справи проводити за його відсутності та прийняти рішення у відповідності до вимог чинного законодавства (а.с.11-12). Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, суд приходить до наступного. Згідно зі ст.6 Конвенції „Про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства проголошено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом. Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови реалізації процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та їх гарантій. У частині четвертій статті 10 ЦПК України і статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Відповідно до § 23 рішення ЄСПЛ від 06 вересня 2007 року, заява № 3572/03 у справі «Цихановський проти України» національні суди мають створювати умови для того, щоб судове провадження було швидким та ефективним. Зокрема, національні суди мають вирішувати, чи відкласти судове засідання за клопотанням сторін, а також, чи вживати якісь дії щодо сторін, чия поведінка спричинила невиправдані затримки у провадженні. Згідно п.6 ч.1\~ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.\~ Судом встановлено, що [PERSON] народилася [INFO] в м.Нікополі Дніпропетровської області, про що свідчить паспорт серія [NUMBER] , виданий Нікопольським ГО УМВД України в Дніпропетровській області (а.с.8-9). Як вбачається з матеріалів справи, а саме: довідки про присвоєння ідентифікаційного номеру від 30 травня 2020 року; свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , прізвище, ім`я та по-батькові заявниці зазначено як « [PERSON] » (а.с.7). 23 грудня 2020 року [PERSON] звернулась до Відділу «Центру надання адміністративних послуг м.Нікополя» Нікопольської міської ради для проведення державної реєстрації права власності. Однак, рішенням № 55886852 від 23 грудня 2020 року державний реєстратор відмовив у державній реєстрації прав та їх обтяження з причини наявних розбіжностей у поданих документах (а.с.6). Таким чином, враховуючи вищевикладені обставини, а також те, що розбіжності в написані прізвища заявниці є наявними, суд вважає, що вони є суттєвими, допущені описки є очевидними та перешкоджають заявниці у повному обсязі користуватися своїми майновими та немайновими правами. А тому не викликає сумніву той факт, що вищевказаний документ, дійсно, належить [PERSON] . За таких обставин, заявлені вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved