Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-19 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітнього сина [PERSON], інваліда 1 групи з дитинства, [INFO], у твердій грошовй сумі 1500 гривень, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і протягом усього періоду непрацездатності [PERSON]. Обгрунтовує свої вимоги тим, що з відповідачем вона перебувала у зареєстрованому шлюбі до 09.02.2010 року, що стверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії 1-СГ №101896 від 13.01.2018 року. Від спільного проживання з відповідачем у них народився син [PERSON], [INFO], який є інвалідом 1 групи «А» з дитинства. Відповідач, окрім сплати аліментів, які були встановленні до настання дитиною повноліття, не бере жодної участі у матеріальному забезпеченні свого сина, незважаючи на те, що останній потребує постійного стороннього догляду, постійних медикаментів, раціонального, повноцінного і якісного харчування та одягу. Позивач в судове засідання не з'явилася, однак подала заяву про розгляд справи без її участі та зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти прийняття заочного рішення не заперечує(а.с.24). Відповідач в судове засідання не зявився, хоч про дати судових засідань був повідомлений належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення повісток, які знаходяться в матеріалах справи (а.с.24), тому, зі згоди позивача, на підставі ст. 280 ЦПК України проведено заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши обставини справи, оцінивши в сукупності зібрані по справі докази, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно з ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно копії свідоцтва про народження дитини серії 1-СГ № 185947 від 28.07.1999 року, батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON] (а.с.14). Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу серії 1-СГ №101896 від 13.01.2018 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, про що 09.02.2010 р., складено відповідний актовий запис за №9 (а.с.16). Згідно довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12ААА №376555 від 11.07.2017 року, [PERSON], [INFO], встановлена 1А група інвалідності з дитинства безтерміново, у звязку з чим такий потребує постійного стороннього нагляду та догляду. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Відповідно до ст. 79 СК України, якщо один із подружжя одержує аліменти у зв'язку з інвалідністю, сплата аліментів триває протягом строку інвалідності. Відповідно до вимог ст.88 СК України якщо один із подружжя, в тому числі і працездатний, проживає з дитиною з інвалідністю, яка не може обходитися без постійного стороннього догляду, і опікується нею, він має право на утримання за умови, що другий з подружжя може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання триває протягом всього часу проживання з дитиною з інвалідністю та опікування нею і не залежить від матеріального становища того з батьків, з ким вона проживає. Розмір аліментів тому з подружжя, з ким проживає дитина з інвалідністю, визначається за рішенням суду відповідно до частини першої статті 80 цього Кодексу, без урахування можливості одержання аліментів від своїх батьків, повнолітніх дочки або сина. Статтею 184 Сімейного кодексу України визначено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно із ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 198 СК України, батьки зобовязані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Згідно ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Враховуючи те, що відповідач офіційно працює в ТзОВ «Західенергоспецмонтаж» і має стабільний заробіток та можливість матеріально допомагати дитині, тому вимоги позивача про стягнення з нього аліментів на утримання повнолітнього сина-інваліда не суперечать вимогам закону. Відповідач є особою працездатного віку, інших утриманців немає, коштів на утримання дитини-інваліда не надає, [PERSON] проживає з позивачем, а тому відповідно до вимог ст. 184 Сімейного кодексу України аліменти, які будуть стягуватись з відповідача [PERSON] слід визначити у твердій грошовій сумі в сумі 1000 гривень щомісячно,протягом усього строку інвалідності. Такий визначений судом розмір аліментів буде відповідати принципам справедливості і розумності відповідно до загальних засад регулювання сімейних відносин, закріплених уст. 7 СК України. У відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір.

Outcome: partial