Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-18 00:00:00

[PERSON] звернулася до Малиновського районного суду м. Одеси із позовом до [PERSON] про поділ майна подружжя, в якому просила визнати квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS], спільним майном подружжя [PERSON] та [PERSON], та визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частину вказаної квартири як таке, що набуто у порядку поділу майна подружжя. Позов обгрунтований такими обставинами. 04 вересня 2018 року Малиновським районним судом м. Одеси шлюб, укладений між сторонами, розірвано. В період шлюбу, за спільні кошти [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 01 липня 2009 року набуто спільне майно - квартира, розташована за адресою: [ADDRESS]. Вказане майно, на думку позивача, є об'єктом спільної сумісної власності подружжя, а тому підлягає поділу в порядку ст. 69 СК України. Позивач та її представник в судовому засіданні позов підтримали та просили його задовольнити. Відповідач в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову, відзив на позов у встановлений судом строк не подав. При цьому зазначав, що спірна квартира була придбана за особисті кошти відповідача, так як він єдиний в сім'ї працював. Заслухавши пояснення сторін та представника позивача, вивчивши матеріали справи, дослідивши і оцінивши докази в їх сукупності суд вважає, що позов належить задовольнити зважаючи на такі обставини. Як встановлено судом, та підтверджується матеріалами справи, 15 жовтня 2005 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, зареєстрований Ізмаїльським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, про що зроблено актовий запис № 487. В період шлюбу, 01 липня 2009 року [PERSON] придбав на підставі договору купівлі-продажу квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS]. Вказаний договір купівлі-продажу посвідчено державним нотаріусом Другої одеської державної нотаріальної контори [PERSON], та зареєстровано в реєстрі за № 1-1861. Із договору купівлі-продажу спірної квартири вбачається, що він вчинений за згодою дружини покупця, [PERSON], справжність підпису якої засвідчено Другою одеською державною нотаріальною конторою від 01 липня 2009 року за р. № 1-1859. Як вбачається із копії витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно 10 липня 2009 року за відповідачем [PERSON] зареєстровано право власності на вказану квартиру. 04 вересня 2018 року заочним рішенням Малиновського районного суду м. Одеси шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Рішення суду набрало законної сили 05 жовтня 2018 року. Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд вважає, що вони виникли в зв'язку із здійсненням права на поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, а тому регулюються Главою 8 СК України. У\~статті 60 СК України\~закріплено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Таке ж положення містить і\~стаття 368 ЦК України. Частиною першою\~статті 70 СК України\~встановлено, що у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Зазначені норми\~закону\~свідчать про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Ця презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об'єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує. Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 24 травня 2017 року у справі № 6-843цс17 та постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 лютого 2018 року у справі № 235/9895/15-ц, від 05 квітня 2018 року у справі № 404/1515/16-ц. Разом із цим, відповідачем, всупереч вимогам ч. 1 ст. 81 ЦПК України щодо обов'язку доказування і подання доказів не надано до суду доказів на підтвердження доводів щодо придбання спірної квартири за особисті кошти відповідача. Таким чином, суд вважає встановленим той факт, що квартира [ADDRESS], яка складається із двох жилих кімнат, жилою площею 21,4 кв. м., загальною площею 32,4 кв. м. є об'єктом права спільної сумісної власності, набуте за час шлюбу сторін, а тому підлягає поділу в рівних частках. Питання щодо розподілу судових витрат суд вирішує на підставі ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved