Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-13 00:00:00

[PERSON] звернулася до Рівненського міського суду Рівненської області із позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з [PERSON] аліменти на утримання матері [PERSON] в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку щомісячно починаючи з 25 червня 2019 року і довічно. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що з 23 жовтня 2003 року вона є пенсіонером за віком. Єдиним її доходом є пенсія за віком, яка станом на 24 червня 2019 року складає 1324,35 грн. Усю пенсію, яку вона отримує, витрачає на оплату комунальних послуг та лікування. Їй допомагає чоловік, однак цього не достатньо. Зважаючи на складну фінансову ситуацію, її син - відповідач [PERSON] добровільно допомоги на утримання не надає, хоча офіційно працює та має заробітну плату близько 6800 грн., тому вона звертається до суду про стягнення з нього аліментів у примусовому порядку. Ухвалою суду від 10 липня 2019 року прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі, перше судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 14 серпня 2019 року з повідомленням (викликом) сторін, визначено сторонам строк для подання відзиву на позовну заяву, відповіді та заперечень. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги, просила позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав, не заперечив проти задоволення позову. Заслухавши виступи сторін, розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне. Статтею 51 Конституції України встановлено, що повнолітні діти зобов`язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків. Відповідно до вимог частини першої статті 202 СК України повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Згідно частини другої статті 202 СК України, якщо мати, батько були позбавлені батьківських прав і ці права не були поновлені, обов`язок утримувати матір, батька у дочки, сина, щодо яких вони були позбавлені батьківських прав, не виникає. Відповідно до статті 204 СК України дочка, син можуть бути звільнені судом від обов`язку утримувати матір, батька та обов`язку брати участь у додаткових витратах, якщо буде встановлено, що мати, батько ухилялися від виконання своїх батьківських обов`язків. За положенням частини першої статті 202 СК України право на утримання (аліменти) мають батьки, які є непрацездатними та потребують матеріальної допомоги. Згідно ч.1 ст.205 СК України, суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін. За визначенням, наведеним у частині третій статті 75 СК України, непрацездатною вважається та особа, яка досягла пенсійного віку, встановленого законом, або є інвалідом І, ІІ чи ІІІ групи. Особа є такою, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання її майна, інші доходи не забезпечують їй прожиткового мінімуму, встановленого законом, про що зазначено у частині четвертій статті 75 СК України. Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» визначено на 2019 рік прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність: з 1 січня 2019 року - 1497 гривень, з 1 липня - 1564 гривні, з 1 грудня - 1638 гривень. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є матір`ю відповідача [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . Батьківських прав щодо відповідача позбавлена не була, від виконання своїх батьківських обов`язків не ухилялася, що не заперечується відповідачем. З 23 жовтня 2003 року [PERSON] є пенсіонером за віком, що підтверджується посвідченням серії [NUMBER] . Як убачається з позовної заяви, станом на 24 червня 2019 року розмір її пенсії складає 1324,35 грн. Вказаний факт відповідачем не заперечується. Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідач [PERSON] добровільно допомоги на утримання матері не надає. Згідно довідки № РН000000010 від 06 травня 2019 року, виданої ПрАТ «РЕНОМЕ», [PERSON] працює у ПРАТ «РЕНОМЕ» на посаді водія автотранспортних засобів, його дохід за період з 01.11.2018 року до 30.04.2019 року склав 47590 грн. Оскільки відповідач добровільно коштів на утримання матері добровільно не надає, позивач звернулася до суду з позовом про стягнення з нього аліментів у судовому порядку в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку щомісячно починаючи з 25 червня 2019 року і довічно. Відповідач визнав позовні вимоги повністю, згідний сплачувати аліменти у вказаному позивачем розмірі. Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи викладене вище, а також повне визнання позову відповідачем, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки позивач [PERSON] , яка єнепрацездатною і потребує матеріальної допомоги, батьківських прав щодо відповідача позбавлена не була позбавлена не була та від виконання своїх батьківських обов`язків не ухилялася. А тому, з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін, суд вважає достатнім стягувати з відповідача [PERSON] аліменти на утримання матері [PERSON] в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку щомісячно починаючи з дня пред`явлення позову - 25 червня 2019 року і довічно. Також відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача належить стягнути судовий збір на користь держави у розмірі 768,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved