Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-16 00:00:00

[PERSON] звернулася до Бахмацького районного суду з даним позовом до [PERSON], посилаючись на те, що 20.09.2008 року між сторонами був укладений шлюб, в якому у них народилася донька Вєроніка, [INFO]; з вересня 2017 року позивач та відповідач припинили фактичні шлюбні відносини через різні погляди на сімейне життя та обов»язки, виховання дитини, постійні сварки, відсутність взаєморозуміння та поваги один до одного. Вказані обставини унеможливлюють подальше сімейне життя сторін, а тому позивач просить шлюб розірвати та залишити їй прізвище «Городненко». Сторони в судове засідання не з»явилися, надали суду заяви про розгляд справи без їх участі; позивач просить позов задовольнити; відповідач позов визнає, не заперечує проти його задоволення, відзиву на позов не подав. Судом на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України, у зв'язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши матеріали справи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків. Згідно ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення, зокрема у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийняті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Дослідивши матеріали заяви, враховуючи відсутність відзиву на позов та заяву відповідача про визнання позову, що не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає за можливе розглянути дану цивільну справу у підготовчому судовому засіданні, за наслідками якого винести рішення про задоволення вимог позивача. Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред»явлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини. Як вбачається з матеріалів справи, позивач та відповідач 20.09.2008 року уклали між собою шлюб, який був зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Бахмацького районного управління юстиції Чернігівської області за актовим записом №125. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку Вєроніку, [INFO], яка зареєстрована та проживає разом з батьками в м.Бахмач Чернігівської області, по вул.Соборності, 11/14(а.с.6,7). З вересня 2017 року сторони подружніх відносин не підтримують, ведуть окреме господарство, спільних інтересів та спору щодо визначення місця проживання дитини не мають. За даних обставин шлюб між ними носить формальний характер. Таким чином, виходячи з викладеного, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя неможливе, буде суперечити їх інтересам та інтересам їх дитини, а тому заявлений позов необхідно задовольнити. На підставі викладеного,

Outcome: approved