Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-16 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до приватного юридичного підприємства «Юрсервіс Консалтінг Компані» про стягнення середнього заробітку, моральної шкоди та витрат на правову допомогу. В судовому засіданні представник позивачки позовні вимоги зменшила, дала пояснення, що 20.11.2013 року Крюківським районним судом м.Кременчука було винесено рішення по справі за позовом [PERSON] до Приватного юридичного підприємства «Юрсервіс Консалтінг Компані» про поновлення на роботі, стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час вимушеного прогулу, грошової компенсації за невикористані дні щорічної відпустки, середнього заробітку за час затримки розрахунку та моральної шкоди. Позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з Приватного юридичного підприємства «Юрсервіс Консалтінг Компані» на користь позивачки заборгованість по заробітній платі в сумі 12025 грн.87 коп., грошові компенсації - за щорічну відпусту в сумі 47 грн.15 коп., за додаткову відпустку в сумі - 536 грн.17 коп., середній заробіток за затримку розрахунку станом на 19.11.2013 року в сумі 13545 грн.30 коп., моральну шкоду в сумі 500 грн., витрати , пов'язані з оплатою правової допомоги в сумі 2600 грн.; в задоволенні позовних вимог про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу відмовлено. Рішенням Апеляційного суду Полтавської області від 10.02.2014 року рішення Крюківського районного суду м,Кременчука від 20.11.2013 року змінено, зменшено розмір середнього заробітку за час затримки розрахунку з 13545 грн. 30 коп. до 13089 грн.60 коп.; скасовано рішення суду в частині стягнення компенсації за додаткову відпустку як одинокій матері в сумі 536 грн.17 коп. та витрати, пов'язані з наданням правової допомоги в сумі 2600 грн. та в задоволенні цих вимог відмовлено. В примусовому порядку на підставі виконавчого листа № 537/2959/ 13-ц, виданого Крюківським районним судом м.Кременчука 06.03.2014 року, з Приватного юридичного підприємства «Юрсервіс Консалтінг Компані» на користь позивачки стягнуто заборгованість по заробітній платі в сумі 12025 грн.87 коп., грошову компенсацію за щорічну відпустку в сумі 47 грн.15 коп., середній заробіток за затримку розрахунку станом на 20.11.2013 року в сумі 13089 грн.60 коп., моральну шкоду в сумі 500 грн.00 коп..Оскільки позивачка 01.04.2014 року працевлаштувалася, а з 20.11.2013 року до проведення остаточного розрахунку 04.04.2014 року за змістом ст..117 КЗпП України відповідальність відповідача не припинилася і наступає внаслідок несплати остаточного розрахунку за вказаний період, прохає суд стягнути з Приватного юридичного підприємства «Юрсервіс Консалтінг Компані» на користь [PERSON] середній заробіток за час затримки розрахунку за період з 20.11.2013 року по 30.03.2014 року, тобто за 90 днів, із розрахунку середньоденного заробітку 90 грн.90 коп., встановленого рішенням апеляційного суду Полтавської області, а всього 8181 грн.00 коп.. також прохає стягнути з відповідача на користь позивачки спричинену моральну шкоду в сумі 3000 грн.00 коп.., оскільки в зв'язку з не проведенням відповідачем протягом семи місяців виплати по заробітній платі, грошової компенсації за невикористану щорічну відпустку, середнього заробітку за затримку розрахунку позивачка змушена докладати додаткових зусиль для відновлення порушених прав, що впливає на нормальні життєві зв'язки позивачки та порушує звичайний розклад її життя. Одночасно прохає стягнути з відповідача на користь позивачки понесені судові витрати на правову допомогу в розмірі 5000 грн.00 коп.. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлені, направили до суду заперечення, в якому зазначили, що обов'язок по виконанню судового рішення у відповідача з'явився лише після прийняття 10.02.2014 року рішення Апеляційним судом Полтавської області . 04.04.2014 року відповідач в добровільному порядку, в межах строків, передбачених чинним законодавством та згідно із постановою про відкриття виконавчого провадження від 11.03.2014 року, борг сплатив. Внаслідок сплати боргу в добровільному порядку виконавче провадження було закрите. Оскільки судове рішення виконане відповідачем в строк, передбачений чинним законодавством в повному обсязі, вини відповідача в перерахуванні позивачці коштів значно пізніше немає, відповідач не повинен нести відповідальність за несвоєчасне виконання судового рішення. В підтвердження спричинення відповідачем моральної шкоди позивачка жодних доказів не надала. Крім того, законом України «Про граничний розмір витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» не передбачено відшкодування витрат на написання позовних заяв, апеляційних, касаційних скарг, тобто за складання відповідних процесуальних документів. Суд, вивчивши матеріали справи, заслухавши представника позивачки, вважає, що змінені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що 20.11.2013 року Крюківським районним судом м.Кременчука було винесено рішення по справі за позовом [PERSON] до Приватного юридичного підприємства «Юрсервіс Консалтінг Компані» про поновлення на роботі, стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час вимушеного прогулу, грошову компенсацію за невикористані дні щорічної відпустки, середній заробіток за весь час затримки розрахунку та моральної шкоди. Позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з Приватного юридичного підприємства «Юрсервіс Консалтінг Компані» на користь позивачки заборгованість по заробітній платі в сумі 12025 грн.87 коп., грошові компенсації - за щорічну відпусту в сумі 47 грн.15 коп., за додаткову відпустку в сумі - 536 грн.17 коп., середній заробіток за затримку розрахунку станом на 19.11.2013 року в сумі 13545 грн.30 коп., моральну шкоду в сумі 500 грн., витрати , пов'язані з оплатою правової допомоги в сумі 2600 грн.; в задоволенні позовних вимог про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу відмовлено. Рішенням Апеляційного суду Полтавської області від 10.02.2014 року рішення Крюківського районного суду м.Кременчука від 20.11.2013 року змінено, зменшено розмір середнього заробітку за час затримки розрахунку станом на 20.11.2013 року з 13545 грн. 30 коп. до 13089 грн.60 коп.; скасовано рішення суду в частині стягнення компенсації за додаткову відпустку як одинокій матері в сумі 536 грн.17 коп. та витрати, пов'язані з наданням правової допомоги в сумі 2600 грн. та в задоволенні цих вимог відмовлено. Рішенням Апеляційного суду встановлено, що середньоденний заробіток [PERSON] на час звільнення становив 90 грн.90 коп.. 06.03.2014 року на виконання рішення Апеляційного суду Полтавської області від 10.02.2014 року Крюківським районним судом м.Кременчука був виданий виконавчий лист. 11.03.2014 року державним виконавцем було відкрите виконавче провадження, надано боржнику строк для добровільного виконання рішення протягом 7 днів. Платіжним дорученням № 174 від 04.04.2014 року ПЮП «Юрсервіс Консалтінг Компані» перерахувало ВДВС Печерського РУЮ у м.Києві 4882 грн. 62 коп.. Відповідно до постанови про зняття арешту з коштів боржника державного виконавця ДВС Печерського районного управління юстиції від 18.04.2014 року в зв'язку з добровільним перерахуванням коштів на депозитний рахунок відділу кошти ПЮП «Юрсервіс Консалтінг Компані» звільнені з-під арешту . Відповідно до ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору. Стаття 116 КЗпП України передбачає, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму. В рішенні Конституційного Суду України від 22.02.2012 року № 4-рп/2012 по справі № 1-5/2012 зазначено, що за статтею 47 КЗпП України роботодавець зобов'язаний виплатити працівникові при звільненні всі суми, що належать йому від підприємства, установи, організації, у строки, зазначені в статті 116 Кодексу, а саме в день звільнення або не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Непроведення з вини власника або уповноваженого ним органу розрахунку з працівником у зазначені строки є підставою для відповідальності, передбаченої статтею 117 Кодексу, тобто виплати працівникові його середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку. В зв'язку з тим, що відповідач провів фактичний розрахунок з позивачкою 04.04.2014 року, позивачка прохає стягнути середній заробіток за час затримки розрахунку з 20.11.2013 по 30.03.2014 року включно, суд вважає за необхідне стягнути з Приватного юридичного підприємства «Юрсервіс Консалтінг Компані» на користь [PERSON] за 90 днів затримки розрахунку( листопад - 7 робочих днів, грудень - 22 , січень - 21, лютий -20, березень - 20), із розрахунку 90 грн.90 коп. середньої заробітної плати за один день, 8181 грн. 00 коп.. Статтею 237-1 КЗпПУ передбачено, що відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством. Відповідно до п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Оскільки спір щодо виплати позивачці моральної шкоди за порушення законних прав при звільненні був предметом судового розгляду, доказів спричинення моральної шкоди іншими діями відповідача позивачкою суду не надано, суд вважає за необхідне в задоволенні позовних вимог про відшкодування моральної шкоди позивачці відмовити. Відповідно до акту приймання виконаних робіт від 10.05.2014 року, складеного на підставі угоди про надання юридичної допомоги від 06.03.2014 року між [PERSON] та [PERSON], за консультування, роз'яснення з питань чинного законодавства та збирання необхідних відомостей про факти, що можуть бути використані як докази у справі, за позовом про стягнення середнього заробітку за час затримки остаточного розрахунку в Крюківському районному суду м.Кременчука , підготовка позовної заяви про стягнення середнього заробітку за час затримки остаточного розрахунку , включаючи формування додатків до позовної заяви позивачкою сплачено 5000 грн.. Законом України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» встановлений граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу під час розгляду судами цивільних та адміністративних справ». Така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, в тому числі, за правову допомогу , надану під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням. Суд вважає за необхідне вимоги позивачки щодо стягнення з відповідача на її користь витрат на правову допомогу відповідно до Акту приймання виконаних робіт, складеного на підставі угоди про надання юридичної допомоги від 06.03.2014 року між [PERSON] та [PERSON], задовольнити частково, стягнути з відповідача на користь позивачки витрати на правову допомогу в сумі 1000 грн..

Outcome: partial