Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-26 00:00:00

[PERSON]\~ звернулася до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що 23 травня 2015 року померла її мати [PERSON]. Після її смерті залишилася спадщина: житловий будинок з господарськими будівлями №30 по вулиці 58 років Жовтня в селі Новорайськ\~ Бериславського району\~ Херсонської області.\~ Зазначена спадщина позивачем була прийнята і вона подала заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини після померлого батька.\~\~\~ У звязку з відсутністю\~ документа, що посвідчує право власності\~ [PERSON], в оформленні спадщини позивачу було відмовлено. У звязку з цим, позивач просить суд визнати за нею\~ право власності на\~\~ житловий\~ будинок з господарськими будівлями та спорудами №30 по вулиці 58 років Жовтня в селі Новорайськ\~ Бериславського району\~ Херсонської області в порядку спадкування за законом після смерті\~ [PERSON]. Від представника позивача\~ за довіреністю [PERSON] в судове засідання надійшла заява\~ про розгляд справи без\~\~ участі позивача та його представника, на задоволенні позовних вимог наполягали з підстав, зазначених у позовній заяві.\~ Представник відповідача [PERSON] сільської ради Бериславського району у судове засідання не зявився, згідно наданої заяви\~ позов визнав, просив справу розглянути у їх відсутність. Суд вважає за можливе справу розглянути у відсутності сторін, в порядку ч.3 ст.211 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши письмові\~ докази, що містяться у матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.\~ Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки.\~\~\~ Згідно зі ст. ст. 1216, 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом, що передбачено статтею 1217 ЦК України. Статтею 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 1 липня 2004 року, державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обмежень, що супроводжується внесенням даних до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень. Згідно зі ст. 3 зазначеного Закону право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою. Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР. затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, та Тимчасовим положенням про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року №7/5. Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд. державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».Відповідно до ст.ст.25, ЗО, 346 ЦК України, листа Міністерства юстиції України №19-32/319, від 21.02.2005 року, якщо у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не проводилась і правовстановлюючий документ відсутній, питання про визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного власника (спадкоємця) повинно вирішуватися у судовому порядку. Таким чином, у разі відсутності державної реєстрації права власності на нерухоме майно, створене та оформлене в передбаченому законом порядку до набрання чинності Законом України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», спадкоємці, які прийняли спадщину, мають право на оформлення спадкових прав. Як роз'яснено у п. 6 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 7 лютого 2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», суди повинні мати на увазі, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п'ята статті 1268 ЦК),\~ проте право власності на нерухоме майно у разі прийняття спадщини виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації речового права на нерухоме майно (стаття 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). Разом із тим суди повинні розмежовувати право на спадщину як майнове право (об'єкт спадкування) та виникнення права власності на спадкове майно як на об'єкт нерухомого майна. При цьому, наприклад, спадкоємець має право звернутися із заявою про державну реєстрацію переходу права власності до органу, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно, після прийняття спадщини в порядку, передбаченому законом. Якщо право власності спадкодавця не було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, правовстановлюючими є документи, що підтверджують підставу для переходу права власності в порядку правонаступництва, а також документи спадкодавця, що підтверджують виникнення у нього права власності на нерухоме майно (стаття 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). Матеріалами справи встановлено, що 23 травня\~ 2015 року померла [PERSON]. Рішенням Бериславського районного суду\~ Херсонської області від 23.01.2017 року\~ у справі №647/28/17 встановлено факт, що [PERSON], [INFO] є донькою [PERSON], яка померла 23.05.2015 року\~ в с. Новорайськ Бериславського району Херсонської області. Після смерті [PERSON] залишився\~\~ житловий будинок №30 по вулиці 58 років Жовтня в селі Новорайськ\~ Бериславського району\~ Херсонської області. Згідно архівного витягу\~ з рішення виконавчого комітету [PERSON] сільської Ради народних депутатів Бериславського району Херсонської області №44\~ від 21.12.1990 року за [PERSON] визнано право власності на\~ домобудівлю в с. Новорайськ по вул. 58 років Жовтня. Згідно листа від 24.04.2018 року №296/02-14 приватним нотаріусов Бериславського державного нотаріального округу\~ заведена спадкова справа № 95/2015 до майна померлої 23.05.2015 року [PERSON]\~ за заявою доньки [PERSON]. Згідно цього ж листа оформити спадщину нотаріус позбавлений можливості\~ у звязку з відсутністю документа, що посвідчує право власності.\~ Як роз'яснив Пленум Верховного суду України у пункті 23 своєї постанови № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Отже, визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Враховуючи викладені обставини справи та вимоги Закону, суд вважає, що позовні вимоги є законними та обґрунтованими, у звязку з чим вони підлягають задоволенню в повному обсязі. Підстав для відмови у задоволенні позову у суду не має.

Outcome: approved