Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-02 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання їх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі у розмірі по 1000,00 грн. щомісячно на кожну дитину до їх повноліття. Свої позовні вимоги мотивувала тим, що вони із відповідачем перебувають у шлюбі, який зареєстровано 12.05.2011 р. Добровлянською сільською радою Тисменицького району Івано-Франківської області. Від спільного проживання у шлюбі у них є двоє дітей [PERSON] та [PERSON]. Позивачка вказує, що причиною, по якій вона бажає розлучитися є те, що вони із відповідачем втратили почуття поваги одне до одного, у них різні характери і погляди на сімейне життя, що призводить до скандалів, які негативно впливають на психологічний розвиток дітей. Фактично шлюбні відносини між ними припинені, подружжя разом не проживає. Позивачка вважає, що збереження сім'ї неможливе, просить шлюб розірвати, дітей залишити проживати із нею, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «[PERSON]». Також позивач вказує, що відповідач не допомагає їй матеріально в утриманні дітей, а їй важко самій утримувати дітей. Тому позивач просить стягувати із відповідача в її користь аліменти на утримання дітей у твердій грошовій сумі у розмірі по 1000,00 грн. щомісячно на кожну дитину до досягнення дитиною повноліття, оскільки матеріально відповідач їй не допомагає. Позивач в судовому засіданні, просила суд задовольнити даний цивільний позов. Відповідач в судовому засіданні заперечив щодо задоволення позову, просив суд відмовити в задоволенні даного позову. Суд, аналізуючи обставини встановлені під час судового розгляду та дослідивши зібрані докази, вважає, що позов підставний і підлягає до часткового задоволення за наступних підстав. Відповідно до ч.2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно вимог ст.112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони після укладення шлюбу міцної сім'ї не створили, протиріччя між ними набули стійкого характеру, перебування у шлюбі суперечить інтересам сторін, шлюб існує формально, а тому суд приходить до висновку, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] який зареєстровано 12.05.2011 р. Добровлянською сільською радою Тисменицького району Івано-Франківської області, актовий запис № 2 слід розірвати. На підставі ч.1 ст.160 СК України, оскільки спору між батьками відносно місця проживання їх неповнолітньої дитини немає, тому суд, враховуючи, що діти постійно проживають біля матері та знаходиться на її утриманні, вважає, що дітей слід залишити проживати із матір'ю [PERSON]. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище, тому, суд вважає, що вимогу позивачки щодо прізвища, яке їй присвоїти після розірвання шлюбу, суд вважає, що їй слід залишити шлюбне прізвище «[PERSON]». Згідно ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дітей (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. На підставі викладеного, зважаючи на обов'язок батьків утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття, враховуючи обставини справи згідно вимог ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів врахувавши стан здоров'я та матеріальне становище дітей; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; інших обставини, що мають істотне значення, а також врахувавши визнання відповідачем позовних вимог, суд вважає, що позовна вимога щодо стягнення аліментів на утримання дітей є підставною та такою, що підлягає до задоволення, а тому суд вважає, що із з відповідача слід стягувати у користь позивачки аліменти на утримання дітей у твердій грошовій сумі у розмірі по 900 грн. щомісячно на кожну дитину до досягнення ними повноліття. Відповідно до зазначеного та на підставі ст.ст. 104, 110, 112, 113, 160, 180, 181, 182, 184 СК України,

Outcome: partial