Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-22 00:00:00

[PERSON] звернулася до Краматорського міського суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Згідно позову, сторони з жовтня 2014 року по квітень 2015 року перебували у фактичних шлюбних відносинах без реєстрації шлюбу в органі РАЦС. Від цих відносин мають малолітню дитину, сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачкою та перебуває на її утриманні та вихованні. Відповідач мешкає окремо, коштів на утримання дитини не надає, що ставить позивачку у складне становище. Відповідач є працездатним та має можливість надавати допомогу малолітньому сину, інших осіб на утриманні не має. Просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання малолітнього сина в розмірі 1/4 частки з усіх видів доходів, але не менш 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою Краматорського міського суду від 20.03.2018 року позовну заяву [PERSON] було прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Копія ухвали була направлена на адресу сторін по справі. У судове засідання позивачка не зявилася але надала до суду заяву з проханням розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити, була не проти винесення по справі заочного рішення. Відповідач в судове засідання не зявився за невідомою суду причиною, про час, дату та місце слухання справи повідомлявся належним чином (в матеріалах справи є письмовий доказ про отримання відповідачем повістки про виклик до суду), та від нього не надійшло клопотання про відкладення слухання справи або про розгляд справи у його відсутність. Відзиву на позовну заяву відповідачем також надано не було. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Отже, суд вважає за можливе розглянути справу у порядку заочного провадження, адже існують всі умови для ухвалення заочного рішення, передбачені ч. 1 ст. 280 ЦПК України. Інших заяв та клопотань від сторін не надійшло.\~\~ Відповідно до ч.1 ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Обов'язок батьків по утриманню дітей до досягнення ними повноліття закріплений в ч. 2 ст. 51 Конституції України та ст. 180 Сімейного кодексу України. Відповідно до ст. 80 Сімейного Кодексу України, батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року N 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен враховувати: стан здоровя, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Вирішуючи питання про розмір аліментів, які необхідно стягувати з відповідача, суд виходить з того, що відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Згідно ст.75 СК України право на утримання має той з подружжя, що є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий з подружжя має можливість надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ст.80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Суд встановив, що сторони мають малолітню дитину - сина [PERSON], 24.02.2015, який знаходиться на вихованні та утримання матері, позивачки по справі. На даний час сторони мешкають окремо, син [PERSON] проживає разом з позивачкою. Відповідач працездатний, інших осіб на утриманні не має, однак добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає хоча має можливість надавати таку допомогу, а також обовязок по закону. Позивачка на позові наполягає. Відповідач відзив на позов не надав. Враховуючи вищевикладене, а також враховуючи рівність обов'язку батьків щодо утримання дітей, суд приходить до висновку, що в силу вимог ст.180 СК України, з відповідача [PERSON] слід стягнути на користь позивачки аліменти на утримання їх малолітньої дитини [PERSON], [INFO], у розмірі ? частки заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менш ніж 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 19.02.2018 року і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст.141 ЦПК України, Закону України «Про судовий збір» з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір в сумі 704,80 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved