overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-05 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з даним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що з червня 1988 року по 16.09.1996 року вона працювала в колгоспі ім. Івана Франка, в с. Стрілецький Кут Кіцманського району Чернівецької області та являлася його членом. Після припинення існування колгоспів земельна ділянка, що перебувала у колективній власності колгоспу підлягала розподілу між членами колгоспу. Відповідно до рішення Кіцманської районної ради народних депутатів № 83 від 19.10.1995 року землю колгоспу ім. Івана Франка площею 617,5 га передано у колективну власність для сільськогосподарського виробництва та видано Державний акт на право колективної власності на землю серії [NUMBER] . Розпорядженням Кіцманської РДА від 04.02.1997 року «Про затвердження розміру і вартості земельних часток (паїв) по колгоспу ім. І. Франка було затверджено розмір земельної частки (паю) кожному члену господарства, який становить по 1,06 умовних кадастрових гектара. Вказує, що згідно довідки Стрілецько-Кутської сільської ради Кіцманського району Чернівецької області від 01.07.2019 року на території сільської ради в землях запасу на даний час перебуває орієнтовно 4 га землі пайового фонду, з яких можна виділити їй у власність земельну частку, а тому просила позов задовольнити. Позивач [PERSON] подала письмову заяву про підтримання позову та про розгляд справу у її відсутності. Представник відповідача позовні вимоги визнав, наслідки визнання позову йому відомі, що вбачається із змісту поданої ним письмової заяви. Відповідно до ч.2 ст.49 ЦПК України відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу. Згідно ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд немає обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Згідно ч.3, 4 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Як передбачено ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню у зв`язку з визнанням заявлених вимог відповідачем, за наявності законних на те підстав, оскільки це не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, враховуючи ту обставину, що позивач позбавлений можливості у інший спосіб визнати за собою відповідне право. На пiдставi викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-12 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з даним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що між нею та [PERSON] 18.02.2011 року було зареєстровано шлюб Відділом реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції м. Києва, про що свідчить свідоцтво про шлюб, серія [NUMBER] актовий запис № 120. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину, сина : [PERSON] [INFO] . Позивач зазначає, що після реєстрації шлюбу вони з відповідачем проживали разом у Києві, працювали. Коли народилась дитина, вона була дуже хвора та потребувала до себе великої уваги. Дитині був наданий статус «Дитина-інвалід». Позич змушена була переїхати з дитиною в село Скоморошки, Оратівського району, Вінницької області до своєї мами. У шлюбі з відповідачем прожили 5 років. 4 роки проживають окремо. Позивач перенесла декілька операцій і вважає, що чоловіку потрібна здорова дружина. Спільне життя з відповідачем не склалося у зв`язку із відсутності порозуміння та взаємної згоди між сторонами як подружжям. Після розірвання шлюбу позивач просить залишити їй прізвище « [PERSON] ». У судове засідання позивач не з`явилася, проте у заяві просить слухати справу без її участі, так як стан дитини не дозволяє бути присутньою в судовому засіданні. . У судове засідання відповідач не з`явився, надіслав заяву в якій зазначив, розглядати праву без його участі, проти задоволення позову не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем, 18.02.2011 року було зареєстровано шлюб Відділом реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції м. Київ, серія [NUMBER] актовий запис № 120. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину, сина : [PERSON] [INFO] , що підтверджується свідоцтвом № [NUMBER] В судовому засіданні встановлено, що причинами розпаду стало фактичне припинення шлюбних відносин подружжя. Заявники досягли взаємної згоди щодо розірвання шлюбу. Приймаючи до уваги підстави позову, суд вважає, що причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б його інтересам, що мають істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Частиною 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-31 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з даним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що між позивачем та [PERSON] було укладено договір про співробітництво без номера щодо будівництва об`єкта нерухомого майна. Відповідно до умов цього договору учасники зобов`язувалися спільними зусиллями здійснити будівництво громадських будівель: магазину та гаражів площею близько 350 кв. м. за адресою [ADDRESS] . Дане нерухоме майно повинно було бути збудовано на земельній ділянці, яка надана позивачу у власність. Вказує, що у відповідності до п. 2.1. Договору кожна сторона Договору зобов`язана була зробити свій внесок. Кожен з учасників повинен був внести для будівництва об`єкта по 80 000 грн. Внески повинні були сплачуватися не одноразово, а по мірі необхідності. Відповідач вищевказаний обов`язок систематично не виконувала. На даний час мета договору про співробітництво досягнута, а саме було повністю завершене будівництво будівлі магазину літ. А-І загальною площею 29,80 кв. м. та будівлі гаража-майстерні літ. Б-І загальною площею 311,20 кв. м. Факт повного завершення будівництва підтверджується виготовленим технічним паспортом на громадську будівлю. Вартість об`єкта будівництва складає 311 564 грн. у відповідності до Висновку про вартість майна від 19.06.2020 року. Вважає, що відповідачем не були внесені передбачені Договором про співробітництво кошти, а тому просив суд задовольнити позов та визнати за ним право власності на будівлю магазину, яка знаходиться [ADDRESS] , а саме будівлі магазину літ. «А-І» загальною площею 29,80 кв. м та будівлі гаража-майстерні літ. «Б-І» загальною площею 311,20 кв. м. Позивач [PERSON] подала письмову заяву про підтримання позову та про розгляд справу у її відсутності. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнала, що вбачається із змісту поданої нею письмової заяви. Відповідно до ч.2 ст.49 ЦПК України відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу. Згідно ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд немає обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Згідно ч.3, 4 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Як передбачено ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи наведене, ст. ст.16, 392, 610, 611, 617, 625, 1134 ЦК України ,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-08 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з даним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що позивачка в даний час проживає в квартирі [ADDRESS] . До 2010 року, в квартирі [ADDRESS] , по сусідству з позивачем проживала [PERSON] з своїми доньками [PERSON] та [PERSON] .. Вказує, що у 2010 році позивачем у відповідачів куплено квартиру. Після укладення договору купівлі-продажу, позивач [PERSON] сплатила гроші за квартиру. Через деякий час вона дізналася , що договір купівлі-продажу необхідно посвідчити у нотаріуса та зареєструвати у державному реєстрі прав власності. Однак, коли позивач та [PERSON] почали готувати документи до реєстрації, то вона зрозуміла, що це зробити не можливо, так як [PERSON] на той час рахувалася безвісти зниклою, саме вона являлася співвласницею вказаної квартири і крім того позивач розуміючи,що цей об`єкт нерухомості не придатний для використання як квартира, бо в ньому відсутні побутові зручності, вона перепрофілювала його під нежитлове приміщення. У 2019 році рішенням Кіцманського районного суду в справі № 718/283/19 [PERSON] було визнано померлою. Спадкоємцями майна, у відповідності до ст. 1262 ЦК України після смерті [PERSON] є її відповідачі по справі. Позивачка не може в повній мірі розпорядитися своїм майном, оскільки не має юридичного підтверджуючого документу, а тому просить визнати за нею власності на приміщення [ADDRESS] загальною площею 15,60 кв. м. Позивач\~\~ [PERSON] подала письмову заяву про підтримання позову та про розгляд справу у її відсутності. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] позовні вимоги визнали, що вбачається із змісту поданої ними письмових заяв. Відповідно до ч.2\~ст.49 ЦПК України\~відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу. Згідно ч.1\~ст.82 ЦПК України\~обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд немає обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Згідно ч.3, 4\~ст.200 ЦПК України\~за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями\~206,\~207\~цього\~Кодексу. Як передбачено ч.4\~ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню у зв`язку з визнанням заявлених вимог відповідачами, за наявності законних на те підстав, оскільки це не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, враховуючи ту обставину, що позивач позбавлений можливості у інший спосіб визнати за собою відповідне право. Враховуючи наведене, ст. ст.1216, 1217, 1218, 1220, 1221, 1223, 1235, 1258, 1268, 1269, 1270, 1296, 1297, 1299 ЦК України\~,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-30 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з даним позовом, обґрунтовуючи його тим, що 20.06.2012р. вона придбала автомобіль [NUMBER] і їй було видано свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу. В подальшому зясувалося, що на даний автомобіль постановою старшого слідчого СВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області від 16.02.2011р. по кримінальній справі №02201000149 накладено арешт. Враховуючи, що вона не є процесуальною особою у вказаній справі та посилаючись на норми ст.319,321 та 391 ЦК України просила суд скасувати арешт її автомобілю. В судовому засіданні представник позивача адвокат [PERSON] позов підтримала, просила його задовольнити. Представник відповідача до суду не явився, належним чином повідомлений про час та місце слухання справи, тому суд вважає його неявку неповажною. Вислухавши доводи представника позивача, дослідивши письмові матеріали справи, суд прийшов до наступного. Судом встановлено, що 20.06.2012р. позивач придбала автомобіль [NUMBER] 2007 року випуску, їй видано свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу №САК 894086. Після цього позивачем було виявлено, що на даний автомобіль постановою старшого слідчого СВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області від 16.02.2011р. по кримінальній справі №02201000149 накладено арешт, що також підтверджується відповідями в.о.директора Регіонального сервісного центру в Одеській області від 27.02.1016р. №31/15-26аз та 18.05.2016р. №31/15-1643 (а.с.20). Вказана кримінальна справа на підставі змін та доповнень до кримінально-процесуального законодавства України, 29.11.2012р. внесена до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12012170000017. Позивач не є стороною у вказаному кримінальному провадженні, підозри по ньому їй не предявлялося, вона не є потерпілою особою (а.с.21). Згідно правової позиції, яку висловив ВСУ України у цивільній справі № 6-26цс13 вимоги особи, що ґрунтуються на її праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту. В порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством, коли арешт на майно накладено при провадженні в кримінальній справі, розглядаються заяви боржників на правильність арешту майна. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно зі ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Таким чином, суд вважає, що право позивача на розпорядження автомобілем [NUMBER] 2007 року випуску, як власника майна тому воно підлягають захисту, а отже позов слід задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-29 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з даним позовом обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 16 червня 2006 року померла її мати - [PERSON] Після її смерті відкрилася спадщина за заповітом, відповідно до якого спадкоємцем був [PERSON] Посилається на те, що 07 червня 2012 року її батько [PERSON] помер. Після його смерті відкрилася спадщина за законом, до складу якої входить земельна ділянка площею 0,70 га, яка розташована в с. Корчівці Глибоцького району Чернівецької області. Вказує на те, що вона звернулася до приватного нотаріуса, де була заведена спадкова справа. Однак у видачі свідоцтва про право на спадщину їй було відмовлено, у звязку з тим, що відсутній оригінал державного акту. Зважаючи на викладене, просить суд позов задовольнити та визнати за нею право власності на земельну ділянку. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, однак надіслала до суду заяву відповідно до якої позовні вимоги вона підтримує у повному обсязі, просить суд позов задовольнити, справу розглянути у її відсутності. Представник Корчівецької сільської ради Глибоцького району Чернівецької області в судове засідання не зявився, однак надав суду заяву в якій зазначає, що позов визнає в повному обсязі та просить справу розглянути без участі представника сільської ради. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню. Судом встановлено, що 16 червня 2006 року в с. Корчівці Глибоцького району Чернівецької області померла [PERSON] Після її смерті відкрилася спадщина за заповітом, відповідно до якого все належне їй майно вона заповіла [PERSON], який своєчасно прийняв спадщину, однак, не оформив належним чином своїх спадкових прав. 07 червня 2012 року [PERSON] помер. Після його смерті відкрилася спадщина за законом. Окрім [PERSON] спадкоємців ні за законом, ні за заповітом немає. Позивачка [PERSON] своєчасно прийняла спадщину, однак, 13.06.2016 приватним нотаріусом Глибоцького районного нотаріального округу [PERSON] їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку через відсутність оригіналу правовстановлюючого майна. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Суд, на підставі доказів, що є в матеріалах справи, встановив, що позовні вимоги [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно є обґрунтованими і підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного, ст.ст. 316-319, 328, 1216-1223, 1225. 1256, 1268 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-14 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з даним позовом, посилаючись на порушення відповідачами договірних зобовязань за договором позики від 14 жовтня 2015 року по поверненню грошових коштів у сумі 276 000 грн., що еквівалентно 12 000 доларів США, в звязку з чим, уточнивши свої позовні вимоги, порушила питання про стягнення суми боргу в розмірі 276 000 грн., а також трьох відсотків річних за весь час прострочення в розмірі 11 093 грн., інфляційних витрат в розмірі 55 270 грн. 07 коп. та судових витрат. [PERSON] звернулась до суду із зустрічним позовом, посилаючись на те, що грошові кошти за договорами позики насправді нею від позикодавця не одержані, наміру позичати гроші вона не мала, вважала себе свідком передачі грошових коштів своєму сину [PERSON], договір підписала внаслідок помилки, а тому просила визнати його недійсним. В судовому засіданні представник позивача за первісним позовом просив про задоволення позову з викладених у ньому підстав. Проти зустрічного позову заперечив, вважав викладені в ньому доводи безпідставними. Відповідачка [PERSON] та її представник просили відмовити в задоволенні первісного позову, а зустрічний позов задовольнити з викладених у ньому підстав. Ствердили, що договір позики слід визнати недійсним, оскільки грошові кошти [PERSON] не отримувала, лише була присутня при укладені договору, вважала, що її запросили, як поручителя чи свідка. Відповідач [PERSON] зазначені позови визнав, погодився повернути кошти, які позичав у [PERSON] Заслухавши сторони і дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. Як убачається з матеріалів справи, 14 жовтня 2015 року сторони уклали нотаріально посвідчений договір позики, відповідно до якого позивач [PERSON] (позикодавець) передав у власність відповідачам [PERSON] та [PERSON] (позичальникам) грошові кошти в сумі 276 000 грн., що еквівалентно 12 000 доларів США, а ті зобовязалися повернути позивачеві за первісним позовом отримані грошові кошти протягом року, тобто до 14 жовтня 2016 року. Зазначений договір посвідчено приватним нотаріусом Вишгородського районного нотаріального округу Київської області [PERSON] [PERSON] 14.10.2015 року надала згоду на позику її чоловіком [PERSON] грошової суми в розмірі 276 000 грн., що еквівалентно 12000 доларів США, яка посвідчена приватним нотаріусом Вишгородського районного нотаріального округу Київської області [PERSON] Договір підписаний позикодавцем [PERSON] та позичальниками [PERSON] та [PERSON] В зазначений строк відповідачі за первісним позовом позику не повернули та заходів до цього не вживали. З договору позики від 14 жовтня 2015 року вбачається, що сторони попередньо ознайомлені з вимогами цивільного законодавства щодо недійсності правочинів, перебуваючи при здоровому розумі, ясній памяті та діючи добровільно, розуміючи значення своїх дій та правові наслідки від укладеного договору,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-13 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з даним позовом, посилаючись на те, що 08.06.1991 між нею та відповідачем зареєстровано шлюб. 27.02.2013 року згідно рішення Ужгородського міськрайонного суду шлюб між ними розірвано. У даному шлюбу у сторін народилася донька [PERSON], [INFO] Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання доньки, про місце його проживання позивачці не відомо, імовірно він також не працює. А тому просить суд стягнути з відповідача аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 2657 грн. щомісячно на утримання малолітньої доньки [PERSON], [INFO] Позивач у судове засідання не зявилася, хоча про час та місце розгляду справи була повідомлена вчасно та належним чином, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення від 21.02.2017 року, про причини неявки суд не повідомив, а тому суд вважає, що у відповідності до ч.1 ст. 224 ЦПК України, справу слід вирішити на підставі наявних у ній доказів та постановити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з таких підстав. Як встановлено по справі, 08.06.1991 року між [PERSON] та відповідачем [PERSON] було укладено шлюб, в якому 08.03.2011 року у сторін народилася донька [PERSON], про що свідчить копія свідоцтва про народження серії І-ФМ № 195328,\~ виданого 28..03.20111 року виконкомом Галоцької сільської ради Ужгородського району Закарпатської області. Згідно рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 27.02.2013\~ року шлюб між сторонами було розірвано, а малолітню доньку залишено проживати разом з матір»ю. Як встановлено по справі, відповідач [PERSON]\~ допомогу на утримання малолітньої доньки не надає, чим порушує вимоги ст. 180 СК України, з якої вбачається, що батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до п. 1 та п. 2 ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, а також стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів. Враховуючи наведене, суд вважає, що з [PERSON]\~ слід стягнути в користь позивачки аліменти на утримання малолітньої дитини, відповідно до ст. 184 СК України, у твердій грошовій сумі, в розмірі 900 грн. щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. Рішення в частині стягнення з відповідача в користь позивачки аліментів за один місяць з моменту звернення з позовом до суду підлягає негайному виконанню.

Outcome: partial