Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-21 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до відділу реєстру житлового фонду Департаменту житлово-комунального господарства [PERSON] міської ради про визнання права власності на спадкове майно. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 21.02.2015 року помер її батько [PERSON]. Після смерті останнього відкрилась спадщина на спадкове майно - квартиру [ADDRESS]. Позивач є єдиним спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON] та прийняла спадщину шляхом подачі заяви до нотаріальної контори. Проте в нотаріальній конторі було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки у позивача відсутні правовстановлюючі документи на спадкове нерухоме майно. На підставі наведеного, просить суд, визнати за нею право власності на спадкове майно, а саме: квартиру [ADDRESS]. В ході розгляду справи ухвалою суду від 09.03.2016 року було замінено відповідача відділ реєстру житлового фонду Департаменту житлово-комунального господарства [PERSON] міської ради на належного відповідача - [PERSON] міську раду. Представник позивач [PERSON] в судове засідання подала заяву про слухання справи у її відсутності, просила суд позов задовольнити. Представник відповідача [PERSON] міської ради в судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив. А тому суд ухвалив проводити заочний розгляд справи у відсутності відповідача в порядку ст. 224 ЦПК України. Розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, копію спадкової справи № 06/2015 до майна померлого 21.02.2015 року [PERSON], суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до ч. 1 ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Судом встановлено, що 21.02.2015 року [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ЕГ № 168358 від 06.03.2015 року (а.с. 14). Із матеріалів справи вбачається, що [PERSON] належала на праві власності квартира [ADDRESS], що підтверджено копією виписки з інвентаризаційних матеріалів за адресою: [ADDRESS] (а.с. 17), з якої вбачається, що спірна квартира належала на праві приватної власності [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло від 18.06.1998 року, виданого відділом по приватизації житлового фонду згідно з розпорядженням від 18.06.1998 року № 309-р. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на вищезазначене спадкове майно. Відповідно до ст. 1261 ЦК України позивач [PERSON] належить до першої черги спадкоємців за законом після смерті свого батька [PERSON], що підтверджено, копією свідоцтва про народження [PERSON] (а.с. 6), копіями свідоцтва про укладення шлюбу та свідоцтва про зміну прізвища (а.с. 7-12). Позивач [PERSON] в порядку ч. 1 ст. 1269 ЦК України прийняла спадщину після смерті [PERSON], оскільки подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Інші спадкоємці відсутні. Судом встановлено, що позивач не може оформити своє право на спадщину в нотаріальній конторі, оскільки на даний час в неї відсутні правовстановлюючі документи на вищезазначене нерухоме майно (а.с. 16). Таким чином, враховуючи ті обставини, що [PERSON] являється спадкоємцем майна після смерті батька, прийняла спадщину, а тому суд прийшов до висновку, що слід визнати за позивачем право власності на спадкове майно квартиру [ADDRESS].

Outcome: approved