Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-12 00:00:00

[PERSON] звернулася до Київського районного суду м. Одеси з позовом, в якому просила визнати частково недійсними свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданих [PERSON] та [PERSON] 25 вересня 2012 року державним нотаріусом Третьої одеської державної нотаріальної контори на 12 частин житлового будинку з надвірними спорудами [ADDRESS], в частині 56 частин житлового будинку з надвірними спорудами [ADDRESS], та визнати за нею право власності на 16 частин житлового будинку з надвірними спорудами [ADDRESS]. Представник позивача у судовому засіданні посилалася на те, що на підставі договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві приватної власності від 16 грудня 1955 року [PERSON] була виділена земельна ділянка площею 500 кв. м на [ADDRESS]. Рішенням виконкому Приморської райради депутатів трудящих м. Одеси № 136 від 22 лютого 1963 року був затверджений акт про прийняття до експлуатації житлового будинку, зведеного [PERSON] на земельній ділянці [ADDRESS]. 15 квітня 2005 року [PERSON] склав заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу, відповідно до якого заповів житловий будинок та земельну ділянку у рівних частинах [PERSON] та [PERSON]. [INFO] року [PERSON] помер, після його смерті відкрилася спадщина на належний йому житловий будинок. Спадкоємцями після його смерті були: дружина [PERSON], яка не зважаючи на заповіт мала право на обов'язкову частину спадщини, оскільки на момент смерті свого чоловіка досягнула пенсійного віку та відповідно була непрацездатною, фактично в силу ч. 3 ст. 1268 ЦК України її прийняла, вона [PERSON], яка також в силу ч. 3 ст. 1268 ЦК України фактично прийняла спадщину після смерті батька, та її сестра [PERSON], яка на час смерті спадкодавця не була зареєстрована з ним за однією адресою. [INFO] року померла [PERSON]. 23 листопада [PERSON] звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті [PERSON]. 14 січня 2008 року з аналогічною заявою, однак вже на підставі рішення Київського районного суду м. Одеси від 17 грудня 2007 року, яким був наданий додатковий строк для прийняття спадщини, звернулася [PERSON] 25 вересня 2012 року Державним нотаріусом Третьої одеської державної нотаріальної контори [PERSON] та [PERSON] були видані свідоцтва про право на спадщину за заповітом, згідно з якими кожна з них успадкувала по 12 частині житлового будинку з надвірними спорудами, належних [PERSON], померлому [INFO] року. На думку представника позивачка дані свідоцтва є частково недійсними, оскільки видані без врахування інтересів [PERSON], яка в силу ч. 1 ст. 1241 ЦК України та ч. 3 ст. 1268 ЦК України успадкувала після смерті свого чоловіка 16 частин житлового будинку з надвірними спорудами [ADDRESS]. Після смерті [PERSON] спадкоємницею є позивачка [PERSON], яка фактично прийняла спадщину після смерті матері, оскільки на день смерті проживала та була зареєстрована за однією адресою зі спадкодавцем, а тому за нею повинно бути визнано право власності на 16 частин житлового будинку з надвірними спорудами [ADDRESS], які належали [PERSON]. Представник відповідача позов не визнав, з посиланням на те, що позивачевою стороною не представлено жодного доказу, що на момент смерті [PERSON] його дружина [PERSON] була непрацездатною та відповідно мала право на обов'язкову частину спадщині, не представлено доказів фактичного прийняття спадщини, у зв'язку з чим була відсутня спадкова маса після смерті [PERSON] Вислухавши пояснення представників позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов підлягаючим частковому задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що на підставі договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві приватної власності від 16 грудня 1955 року [PERSON] була виділена земельна ділянка площею 500 кв. м на [ADDRESS]. Рішенням виконкому Приморської райради депутатів трудящих м. Одеси № 136 від 22 лютого 1963 року був затверджений акт про прийняття до експлуатації житлового будинку, зведеного [PERSON] на земельній ділянці [ADDRESS]. 15 квітня 2005 року [PERSON] склав заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу, відповідно до якого заповів житловий будинок та земельну ділянку у рівних частинах [PERSON] та [PERSON]. [INFO] року [PERSON] помер, після його смерті відкрилася спадщина на належний йому житловий будинок. Спадкоємцями за законом після його смерті були: дружина [PERSON], та доньки [PERSON] та [PERSON]. У відповідності до ч. 1 ст. 1241 ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала кожному б з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка). Відповідно до ч. 3 ст. 75 СК України непрацездатним вважається той із подружжя, який досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є інвалідом І, ІІ чи ІІІ групи. На день смерті [PERSON] його дружині [PERSON] виповнилося 69 років, тобто вона була непрацездатною, та її обов'язкова доля у спадщині складає 16 частину. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановлено ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. [PERSON] та [PERSON] були зареєстровані та проживали за однією адресою [ADDRESS], [PERSON] ніколи не заявляла відмови від спадщини, а тому у розумінні ч. 3 ст. 1268 ЦК України вважається такою, що фактично прийняла спадщину, яка складається з 16 частини житлового будинку з надвірними спорудами [ADDRESS]. [PERSON] також у розумінні ч. 3 ст. 1268 УК ЦК України фактично прийняла спадщину, яка відкрилася після смерті батька [PERSON], оскільки також проживала з ним за однією адресою. [INFO] року померла [PERSON], до її смерті відповідачка [PERSON] з заявою про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті батька не зверталася, заява від неї до нотаріальної контори надійшла тільки 14 січня 2008 року. 17 грудня 2007 року рішенням Київського районного суду м. Одеси [PERSON] був встановлений додатковий строк у три місяці для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті [PERSON]. 25 вересня 2012 року державним нотаріусом Третьої одеської державної нотаріальної контори, були видані свідоцтва про право на спадщину за заповітом, згідно з якими [PERSON] та [PERSON] успадкували по 12 частині кожна, житлового будинку з надвірними спорудами [ADDRESS], який належав [PERSON] Однак, як вже було встановлено у судовому засіданні 16 частину даного житлового будинку фактично успадкувала непрацездатна дружина померлого [PERSON] - [PERSON], а тому дані свідоцтва були видані без врахування даної обставини, у зв'язку з чим [PERSON] та [PERSON] повинні були успадкувати по 512 частин житлового будинку з надвірними спорудами, кожна. При викладених обставинах суд вважає за необхідне визнати частково недійсними свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданих [PERSON] та [PERSON], 25 вересня 2012 року державним нотаріусом Третьої одеської державної нотаріальної контори, на 12 частин житлового будинку з надвірними спорудами [ADDRESS], в частині 16 частин житлового будинку з надвірними спорудами [ADDRESS], яка належала [PERSON] в порядку спадкування за законом. Після смерті, [INFO] року [PERSON] відкрилася спадщина на 1/6 житлового будинку з надвірними спорудами [ADDRESS], яку вона успадкувала після смерті її чоловіка [PERSON] Статтею 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до інформації отриманої з Третьої одеської державної нотаріальної контори від 22 листопада 2013 року № 7075/02-14, після померлої [INFO] року [PERSON] згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру ( спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 12.11.2013 року за № 35717060 спадкова справа не заводилася. Перевірка проведена з 11.06.2007 року по 12.11.2013 року. Згідно з ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Як вбачається з довідки № 169 від 13 травня 2014 року, яка видана органом самоорганізації населення комітетом мікрорайону «Дружний» [PERSON] проживала за адресою: [ADDRESS], постійно та була зареєстрована за цією адресою з 18 травня 1961 року по день своєї смерті, тобто по [INFO] року. Довідкою № 686 від 6 листопада 2007 року, яка видана також органом самоорганізації населення комітетом мікрорайону «Дружний» підтверджується, що позивач [PERSON] на день смерті матері [PERSON], померлої [INFO] року, проживала та була зареєстрованою за адресою: [ADDRESS]. Судом встановлено, що відповідачка [PERSON] на час смерті [PERSON] була зареєстрована за адресою: [ADDRESS], тобто за різними адресами зі спадкодавцем, та не здійснила будь-яких дій у встановленому законом порядку щодо прийняття спадщини після смерті [INFO] року [PERSON]. Враховуючи те, що [PERSON] на день смерті [PERSON] проживала разом з нею, суд вважає, що вона є такою, що прийняла спадщину та за нею можливо визнати на 16 частину житлового будинку з надвірними спорудами [ADDRESS], яка належала [PERSON] в порядку спадкування за законом.

Outcome: partial