Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-26 00:00:00

[PERSON] звернулася до Красноармійського міськрайонного суду Донецької області з вказаною позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб, укладений між нею та [PERSON]. В обґрунтування позовних вимог вказує, що 02.06.2012 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Пролетарського районного управління юстиції у м.Донецьку було зареєстровано шлюб між нею та [PERSON], актовий запис № 95 Від цього шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], яка проживає з позивачем за іншою адресою. Позивач зазначає, що протягом останніх років сумісного проживання з відповідачем не могли знайти спільного взаєморозуміння, вирішуючи всі питання в основному шляхом сімейних сварок. Також позивач вказує, що як сімя вони вже багато часу не проживають разом, тривалий час вона з донькою проживає в іншому районі м.Донецька, відповідач м проживає за адресою своєї реєстрації, спільний бюджет не ведуть, подружніх стосунків не підтримують. Позивач зазначає, що примирення між ними неможливе, подальше спільне життя як подружжя і збереження шлюбу суперечило б її інтересам та інтересам доньки. На підставі вищевказаного просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] надали суду заяву про розгляд справи у їх відсутності, на позовних вимогах наполягають. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає у повному обсязі. Відповідно до ст.169 ЦПК України, суд вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутності позивача та відповідача, на підставі наявних у справі доказів, які вважає достатніми. З урахуванням ч.2 ст.197 ЦПК України, у звязку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши докази по справі у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтва про шлюб серії 1-НО № 286313, 02.06.2012 року між [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище Степанова) укладено шлюб, реєстрацію якого здійсненоВідділом державної реєстрації актів цивільного стану Пролетарського районного управління юстиції у м.Донецьку, актовий запис № 95 (а.с. 8). Від цього шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], про що свідчить свідоцтво про народження від 16 жовтня 2012 року, серії 1-НО № 502605, видане Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Будьоннівського районного управління юстиції у м.Донецьку, актовий запис № 694 (а.с. 9). Відповідно до ч.2 ст.104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно ст.112 Сімейного Кодексу України, суд може розірвати шлюб, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Сумісне життя у сторін не склалося, сімейні та шлюбні відносини припинились, сторони на даний час проживають окремо, сімя остаточно розпалася.Спільне господарство не ведеться, примирення між ними неможливо. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до ч.2 ст.109 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Позивач наполягає на розірванні шлюбу і своєму небажанні проживати з відповідачем однією сім'єю. Відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу. Розриваючи шлюб між сторонами, суд враховує інтереси неповнолітньої дитини сторін, повноцінний розвиток та виховання якої у сім'ї, у якій існують постійні непорозуміння є неможливим. На підставі наведеного, суд приходить до висновку, що спільне життя подружжя та збереження шлюбу стало неможливими й суперечить інтересам подружжя, які виявили взаємну згоду на розірвання шлюбу, сімя розпалась остаточно і можливість її збереження втрачена, а тому суд вважає, що формально існуючий шлюб слід розірвати.

Outcome: approved