Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-10 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із позовом до відповідача Регіонального сервісного центру МВС в Тернопільській області про визнання права власності та зобов'язання вчинити певні дії. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 19.07.1994 року вона, працюючи понад 20 років в Тернопільському комбайновому заводі, здійснила замовлення на виготовлення автопричіпу без ходової частини та електрообладнання. Виготовлення зазначеного автопричіпу № 5 було оплачено [PERSON] згідно квитанції до прибуткового касового ордера № 4290 від 28.09.1994 року. Отримала автопричіп № 5 [PERSON] відповідно до товарно-транспортної накладної № 10555 від 28.09.1994 р. Вищеописані документи на купівлю автопричіпа [PERSON] раніше були втрачені, однак, нещодавно їх вдалося віднайти і [PERSON] звернулася в Регіональний сервісний центр МВС в Тернопільській області із заявою про постановлення на облік причепа № 5. Листом № 31/19-К442 від 09.11.2016 року вказана установа відмовила [PERSON] в постановленні автопричіпу на облік, мотивуючи таку відмову відсутністю документів, що підтверджують правомірність придбання транспортного засобу, тому позивач просить суд визнати за нею право власності на автопричіп №5, що був придбаний нею згідно № 200820 від 19.07.1994 року. оплачений відповідно до квитанції до прибуткового касового ордеру №4290 від 28.09.1994 року та отриманий згідно із товарно-транспортною накладною №10555 від 28.09.1994 року; зобов'язати Регіональний сервісний центр МВС в Тернопільській області в межах його компетенції постановити на облік автопричіп №5, що належить [PERSON] Позивач та її представник позовні вимоги підтримали з підстав, викладених у позовні заяві. Просили суд їх задоволити. Представник відповідача проти задоволення позову не заперечив. Дослідивши та оцінивши докази по справі, заслухавши пояснення позивача, представника позивача, представника відповідача, суд вважає, що заявлений позов до задоволення підлягає з наступних підстав. Відповідно до вимог ст.317 ЦК України власнику належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Як вбачається із акт замовлення № 200820 від 19.07.1994 року [PERSON], працюючи в Тернопільському комбайновому заводі, здійснила замовлення на виготовлення автопричіпу без ходової частини та електрообладнання. Згідно квитанції до прибуткового касового ордера № 4290 від 28.09.1994 року. виготовлення зазначеного автопричіпу № 5 було оплачено [PERSON] в сумі два мільйони триста сімдесят вісім тисяч карбованців сімсот п'ятдесят копійок. Відповідно до товарно-транспортної накладної № 10555 від 28.09.1994 року [PERSON] отримала автопричіп № 5. Листом № 31/19-К442 від 09.11.2016 року Регіональний сервісний центр МВС в Тернопільській області відмовив [PERSON] в постановленні автопричіпу на облік, мотивуючи таку відмову відсутністю документів, що підтверджують правомірність придбання транспортного засобу, Із висновку експертного дослідження №20/6141/3401 від 07 квітня 2017 року, складеного Тернопільським науково-дослідним експертно-криміналістичним центром при УМВС України, слідує, що на дослідження надано причіп: ТЕКОМ 1 НР 400.01.2, колір зелений, № рами (шасі) 5; рік випуску 1994. Транспортний засіб надано на дослідження заявником. Зовнішній вигляд транспортного засобу, його номерні позначення відповідають переліку, наведеному в заяві про проведення експертного дослідження. На досліджуваному транспортному засобі ТЕКОМ 1 НР 400.01.2 номерні позначення розташовані у встановленому заводом виробником місці. Під час дослідження локального вварювання або повної заміни номерної деталі не виявлено. Розміри, форма, конфігурація, відстань між знаками не відрізняються від аналогічних характеристик знаків заводського способу нанесення для маркування кузовів та двигунів автомобілів даної моделі. Висновки: номер рами (шасі) 5, наданого на дослідження транспортного засобу ТЕКОМ 1 НР 400.01.2, не змінювався. Аналізуючи в сукупності досліджені докази, встановлені ними обставини та визначені відповідно до них правовідносини сторін, враховуючи вимоги закону, які до них застосовуються, суд приходить до переконання, що позовні вимоги позивача підлягають до часткового задоволення, шляхом визнання за [PERSON] права власності на автопричіп ТЕКОМ 1 HP 400.01.2, номер рами (шасі) 5, що був придбаний нею згідно акту замовлення № 200820 від 19.07.1994 року, оплачений відповідно до квитанції до прибуткового касового ордеру №4290 від 28.09.1994 року та отриманий згідно із товарно-транспортною накладною №10555 від 28.09.1994 року. В задоволенні позовних вимог [PERSON] в частині зобов'язання Регіональний сервісний центр МВС в Тернопільській області в межах його компетенції постановити на облік автопричіп №5, що належить [PERSON], суд відмовляє, оскільки пунктом 8 Правил державної реєстрації та обліку автомобілів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів та мотоколясок», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 7 вересня 1998 року № 1388 передбачено, реєстрація транспортних засобів здійснюється на підставі заяви власника, поданої особисто і документів, що посвідчують його особу, правомірність придбання транспортного засобу, оцінку його вартості. На підставі наведеного,

Outcome: dismissed