Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-02 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позов мотивовано тим, що вони з відповідачем перебувають у шлюбі з 26.07.2003 року, який зареєстровано у Хустському районному відділі ДРАЦСу ГТУЮ у Закарпатській області Закарпатської області за актовим записом № 117. Від шлюбу у них дітей не народилося. Причиною розірвання шлюбу є те, що вони з відповідачем є людьми різних характерів, поглядів на шлюб та сімю, через що між ними виникали непорозуміння, які стали причиною припинення шлюбних відносин. Подружні відносини між сторонами припинилися з серпня 2010 року. Подальше спільне проживання є неможливим, шлюб існує лише формально. За таких обставин позивач вважає, що сім'я розпалась остаточно, просить не надавати їм строк для примирення і розірвати шлюб укладений між нею та відповідачем. В судове засідання позивачка [PERSON] не з»явилася. Подала письмову заяву, в якій просила розглядати справу у її відсутності, позовні вимоги підтримує\~ і просить задовольнити. Відповідач [PERSON]\~ в судове засідання не зявився з невідомих суду причин. Про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Відзив чи заперечення проти позову від відповідача не надходили. З врахуванням наведеного, та у відповідності до порядку, визначеного ст. 223 ч. 4, ст. 247 ч. 2 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін і постановити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи суд дійшов до висновку, що позов слід задовольнити з таких підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 26.07.2003 року, який зареєстровано у Хустському районному відділі ДРАЦСу ГТУЮ у Закарпатській області за актовим записом № 117. Від шлюбу дітей не мають. Причина розірвання шлюбу з встановлених матеріалів справи є наявність у сторін різних поглядів на сімейне життя. На час розгляду справи сторони спільно не проживають, не підтримують між собою шлюбних взаємовідносин, спільного господарства не ведуть і позивачка висловила своє небажання зберегти шлюб між ними та просила не надавати їм строк на примирення. Позивачка в позовній заяві категорично наполягає на розірванні шлюбу, ствердивши неможливість відновлення шлюбу між нею та відповідачем.\~ За таких обставин суд констатує, що сім`я сторін розпалася. Від відповідача жодних заперечень щодо цих обставин до суду не надходило. \~\~ Відповідно до вимог ст. 110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути предявлений, одним із подружжя. Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. З огляду на встановлене, суд дійшов до висновку, що підстав для збереження шлюбу між сторонами в судовому засіданні не встановлено, їхній шлюб існує формально, не виконує свого прямого призначення, позивачка не бажає проживати в шлюбі з відповідачем, а тому шлюб між сторонами доцільно розірвати. Враховуючи наведене та

Outcome: approved