Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-01 00:00:00

[PERSON] звернулася в червні 2016 року в суд до [PERSON], третя особа перша Івано-Франківська державна нотаріальна контора про визнання права власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], яка померла 03.05.2011 року. Позивач позов підтримала, в подальшому представник позивача подала заяву про завершення розгляду справи за її відсутності. Відповідач в судове засідання не зявилася, хоч про час і місце судового розгляду повідомлялася у встановленому порядку, в т.ч. через оголошення в ЗМІ, та отримавши повістку, а тому суд вважає, що можливо провести розгляд справи за наявними доказами. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, встановивши фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] була власником нерухомого майна квартири [ADDRESS], згідно договору купівлі-продажу від 30.07.1991 року, з прийняттям рішення про реєстрацію такого права 02.08.1991р. (а.с.7-9,15). 07.08.2001р. [PERSON] заповіла все своє майно на користь [PERSON] (невістка). 11.04.2011 року [PERSON] заповіла 1/2 частину квартири [ADDRESS] [PERSON], який не змінено до дня її смерті (а.с.6). Даний заповіт від 11.04.2011 року був предметом судового оскарження за позовом [PERSON], однак рішенням Івано-Франківського міського суду від 24.04.2015р., залишеного без змін ухвалою Апеляційного суду від 28.09.2015р. та ухвалою ВССУ від 27.01.2016р. у задоволенні позову було відмовлено. 03.05.2011 року [PERSON] померла, що посвідчується Свідоцтвом про смерть (а.с.5). За вимогами стаття 1220, 1223 Цивільного кодексу України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Як слідує з вимог ст.. 1236 цього ж кодексу заповідач має право охопити заповітом права та обов'язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов'язки, які можуть йому належати у майбутньому. Заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину (ст.. 1268 ЦК). Позивач у термін встановлений ст..1270 ЦК України звернулися до нотаріуса про прийняття спадщини визначену заповітом спадкодавця частину квартири. За статтею 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. А стаття 1297 ЦК України передбачає, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Главою 86 ЦК, а також спеціальним законодавством, зокрема, Законом України «Про нотаріат», підзаконними нормативними актами, визначено нотаріальний порядок оформлення права на спадщину, що відповідає встановленій законодавством сукупності функцій притаманній юрисдикційній діяльності судів та нотаріусів. Це знайшло також підтвердження у постанові Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику в справах про спадкування». Як слідує з матеріалів справи, Першою Івано-Франківською державною нотаріальною конторою 18.05.2011року зареєстровано спадкову справу за заявами [PERSON] та [PERSON]. Однак, в звязку з відсутністю правовстановлюючих документів щодо належності майна спадкодавцеві (оригіналу договору купівлі-продажу), нотаріус відмовила [PERSON] у видачі Свідоцтва про право на спадщину на ? частину квартири [ADDRESS] (а.с.10). Відповідно до абз. 3 ч. 2 ст. 331 ЦК, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Відповідно до ч. 3. ст. 3 Закону України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Отже даний спір розглядається судом про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування, коли реєстрація майна була проведена померлою особою, однак відсутній у спадкоємця за заповітом оригінал правовстановлюючого документа. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення. На підставі наведеного, відповідно до ст. 331, 1220, 1223, 1268, 1296, 1297 ЦК України,

Outcome: approved