Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-29 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з заявою, в який просить встановити факт того, що вона перебувала на утриманні свого чоловіка [PERSON], померлого [INFO] р., в обґрунтування якої зазначила, що з 1978 року перебувала у зареєстрованому шлюбі та знаходилася на утриманні чоловіка до його смерті, тобто до [INFO] року. Відповідно до Пенсійного законодавства вона має право на отримання пенсії у зв'язку з втратою годувальника, тому просить задовольнити її заяву в повному обсязі. В судовому засіданні заявниця [PERSON] та представник заявниці [PERSON] заяву підтримали. Представник заінтересованої особи [PERSON] в судовому засіданні просить ухвалити рішення на розсуд суду.. Вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення заявниці, представника заявниці, свідків [PERSON], [PERSON], суд дійшов висновку про задоволення вимог [PERSON] з наступних підстав. Судом встановлено: заявник [PERSON] з 03.06.1978 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], про що свідчить свідоцтво про укладення шлюбу від 03.06.1978 року, актовий запис № 1144. Від зареєстрованого шлюбу мають двох повнолітніх дітей. [INFO]. [PERSON] помер, зазначений факт підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.6). [PERSON], [INFO], є пенсіонером, та отримує пенсію у розмірі 1454,32 грн. на момент смерті [PERSON] також був пенсіонером, перебував на обліку в Правобережному об'єднаному управління ПФУ м. Запоріжжя, та отримував пенсію за віком у розмірі 6435,76 грн. щомісячно, тобто, [PERSON] перебувала на його утриманні. Відповідно до ч.2 ст. 256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Судом встановлено, що [PERSON] с дружиною [PERSON] мешкали разом, вели спільне господарство, що було також підтверджено поясненнями свідків. Відповідно до частини першої статті 36 Закону України від 9 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім'ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього Закону, - незалежно від тривалості страхового стажу. За правилами частин другої та третьої цієї ж статті непрацездатними членами сім'ї вважаються: 1) чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є інвалідами або досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону; 2) діти (у тому числі діти, які народилися до спливу 10 місяців з дня смерті годувальника) померлого годувальника, які не досягли 18 років або старші цього віку, якщо вони стали інвалідами до досягнення 18 років. 3) чоловік (дружина), а в разі їх відсутності - один з батьків або брат чи сестра, дідусь чи бабуся померлого годувальника незалежно від віку і працездатності, якщо він (вона) не працюють і зайняті доглядом за дитиною (дітьми) померлого годувальника до досягнення нею (ними) 8 років. До членів сім'ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, зазначені в частині другій цієї статті, якщо вони: 1) були на повному утриманні померлого годувальника; 2) одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Члени сім'ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв'язку з втратою годувальника. Відповідно до частини другої статті 3 Сімейного кодексу України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Згідно зі статтею 21 Сімейного кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. З аналізу положень статті 36 Закону № 1058-IV вбачається, що її метою є захист членів сім`ї померлої особи. При цьому, законодавство не містить визначення поняття «дружина», яке входить до переліку осіб - членів сім`ї, наділених правом на отримання пенсії у зв'язку з втратою годувальника. Оскільки заявник була законною дружиною померлого [PERSON] та знаходилась на його утриманні як непрацездатна особа, то вона має право на утримання, але вже з боку держави. Відповідно до ч.1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення фактів перебування фізичної особи на утриманні та проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу. Постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року N 22-1 затверджено Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Серед документів, як необхідно подати для отримання пенсії, пункт 10 цього Порядку передбачає довідку про склад сім'ї померлого годувальника та копії документів, що засвідчують родинні стосунки члена сім'ї з померлим годувальником та документ про перебування членів сім'ї (крім дітей) на повному утриманні померлого годувальника чи одержання від померлого годувальника допомоги, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Відповідно до пункту 18 цього ж Порядку за документ, що засвідчує факт перебування на утриманні непрацездатних членів сім'ї, приймаються довідки житлово-експлуатаційних або інших організацій з місця проживання (реєстрації) або довідки органів місцевого самоврядування. У разі неможливості надати такі документи факт перебування на утриманні померлого годувальника встановлюється у судовому порядку. Таким чином, суд вважає, що вимоги [PERSON] про встановлення факту перебування на утриманні чоловіка [PERSON] законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню. На підставі викладеного, та

Outcome: approved