Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-19 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із зазначеним позовом, який обґрунтувала тим, що 7 жовтня 2006 року Четвертнянською сільською радою Маневицького району Волинської області було зареєстровано шлюб позивача з відповідачем, актовий запис № 12. Від даного шлюбу у них народилося троє дітей - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . З часом спільне подружнє життя сторін погіршилося, тому збереження шлюбу позивач вважає неможливим, оскільки це суперечить її інтересам та інтересам дитини. Просила суд позов задовольнити - шлюб розірвати, малолітніх дітей залишити на її утриманні. В судовому засіданні позивач просила прийняти заяву про уточнення позовних вимог, шлюб розірвати, а позовні вимоги в частині залишення дітей на її утриманні не вирішувати. Відповідач в судовому засіданні щодо розірвання шлюбу заперечував та просив надати термін для примирення. Крім того, [PERSON] подав суду відзив, в якому вказав, що має намір зберегти сім`ю, а також спільно виховувати дітей. Заперечував щодо залишення дітей з позивачем. Заслухавши вступне слово позивача, пояснення відповідача, кожного зокрема, дослідивши письмові докази у справі та проаналізувавши їх в сукупності, суд приходить наступних висновків. Як вбачається зі змісту ч. 3 та ч. 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 цього Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом установлено, що сторони перебувають у шлюбі з 7 жовтня 2006 року, який зареєстровано Четвертнянською сільською радою Маневицького району Волинської області, актовий запис № 12, та видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] , що підтверджується матеріалами справи. Від даного шлюбу у них народилося троє дітей - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] (а.с. 3-6). Позивач [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що відповідач зловживає алкогольними напоями, забезпеченням сім`ї та вихованням дітей не займається, будь - якої допомоги не надає. Заперечує щодо надання терміну для примирення та просить шлюб розірвати. Враховуючи зазначені обставини та вказані норми права, особливий характер сімейних відносин та їх об`єктивну недоступність для оточуючих, суд приходить висновку про доцільність розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] . Згідно ст. 113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. З цих підстав, суд вважає доцільним за вибором позивача її прізвище залишити - « [PERSON] ». Крім того, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 768 гривень 40 копійок судового збору, сплачених позивачем при подачі позову до суду. На підставі статей 56, 110, 112, 113 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved