Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-29 00:00:00

[PERSON] звернулася до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів та утримання дружини у розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) платника аліментів до досягнення дитиною трьох років. В позовній заяві позивач зазначила, що від шлюбу з відповідачем вони мають малолітню доньку. Фактичні шлюбні відносини з відповідачем припиненні та вони проживають окремо. Донька проживає разом із нею. Відповідач матеріально їй не допомагає, відмовляється добровільно надавати кошти на її утримання. Позивач зазначає, що вона не працює, оскільки доглядає доньку, перебуває у декретній відпустці до досягнення дитиною трирічного віку. Відповідач є працездатним, працює, має дохід та має можливість сплачувати аліменти на дитину та на її утримання. [PERSON] надав відзив на позовну заяву в якому зазначив, що має постійне місце роботи та дохід, піклується про доньку, забезпечує її всім необхідним. В Індустріальному районному суді м. Дніпропетровська знаходиться цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про визначення місця проживання дитини. Зазначав, що частково визнає позов, оскільки на його утриманні перебуває й ще малолітній син. Просив суд стягнути на користь [PERSON] аліменти на її утримання у сумі 2 379 грн. на місяць та на утримання малолітньої доньки - [PERSON] стягнути аліменти у сумі 2 013 грн. на місяць. [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила суд задовольнити їх. Представник відповідача частково визнала позовні вимоги та зазначила, що у відповідача на утриманні перебуває й ще малолітній син. Дослідивши докази по справі, суд приходить до наступних висновків. Позивач та відповідач мають спільну дитину - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Індустріальним районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного - територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, 08.05.2019 року. Статтею 180 СК України встановлено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. Статтею 182 Сімейного кодексу України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, а також інші обставини, що мають істотне значення. З відповідача [PERSON] на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання сина - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що підтверджується постановою державного виконавця про звернення стягнення на заробітну плату боржника від 06.11.2015 року. На утриманні позивача [PERSON] перебуває малолітній син - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження, серії [NUMBER] , виданого 16.11.2016 року. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України). При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, передбачені ч. 1 ст. 182 СК України, наявність у відповідача на утриманні малолітнього сина та вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання спільної дитини - [PERSON] у розмірі 1/6 частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня подачі позову і до досягнення дитини повноліття. Згідно з ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Частиною 2 ст. 84 СК України визначено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ч. 4 ст. 84 СК України право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Згідно ч. 6 ст. 84 СК України право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Згідно довідки № 232-38-40 від 25.06.2021 року, яка видана Державним підприємством обслуговування повітряного руху України, відповідач [PERSON] працює в Дніпропетровському регіональному структурному підрозділі Державного підприємства обслуговування повітряного руху України з 15.10.2007 року по теперішній час постійно. Займає посаду диспетчера управління повітряним рухом. Відповідно до розрахункових листків за січень-травень 2021 року [PERSON] було нараховану 231 651, 26 грн. заробітної плати, з неї утримано 92 291, 83 грн. та виплачено 141 771, 76 грн., отже відповідно може надавати матеріальну допомогу. Враховуючи зазначене, суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дружини до досягнення дитини - [PERSON] , [INFO] , трьох років у розмірі 1/9 частки усіх видів заробітку. Судом також вирішується питання про розподіл судових витрат. Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в розмірі 1 816 грн. за дві немайнові вимоги не сплачений при подачі позову до суду.

Outcome: partial