Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-07 00:00:00

[PERSON] звернулася до Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Унірем Агро Плюс» про розірвання договору оренди земельної ділянки. До початку розгляду справи по суті представником позивача було збільшено позовні вимоги та позивач просив суд зобов'язати відповідача передати орендовану земельну ділянку позивачу, стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість по орендній платі з урахуванням індексу інфляції в сумі 2860 грн. 52 коп. та 3 % річних від простроченої суми в розмірі 39 грн. 20 коп. В обґрунтування позовної заяви зазначено, що на підставі державного акту на право приватної власності на землю позивачу належить земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 4,280 га, що розташована на території Боровківської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області. На підставі договору оренди земельної ділянки від 25 травня 2010 року позивач передала в оренду товариству з обмеженою відповідальністю «Унірем Агро Плюс» зазначену земельну ділянку. Орендна плата за 2013 рік складає 2719 грн. 13 коп. у відповідності до нормативної грошової оцінки землі. Проте в порушення умов договору за 2013 рік орендарем не було сплачено орендну плату. Невиконання обов'язків відповідачем за договором оренди, на думку позивача, є підставою для розірвання договору оренди. На підставі вищевикладеного позивач просила суд розірвати договір оренди, стягнути заборгованість по орендній платі з урахуванням індексу інфляції та 3% річних від простроченої суми у відповідності до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України. В судове засідання позивач та її представники не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяву про розгляд справи без його участі не надав. В письмових заперечення проти позову відповідач не заперечував факт укладення договору оренди та несплати орендної плати за 2013 рік. Проте відповідач вважає, що підставою для розірвання договору оренди є лише систематична несплата орендної плати, посилаючись при цьому на правовий висновок Верховного Суду України, який є обов'язковим для суду першої інстанції. У відповідності до ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України судом було постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, вислухавши пояснення представників позивача, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до наступних висновків. Судом встановлені такі обставини та відповідні їм правовідносини. [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю IV-ДП № 030802 є власником земельної ділянки площею 4,280 га на території Боровківської сільської ради (а.с. 7). 25 травня 2010 року між [PERSON] та товариством з обмеженою відповідальністю «Унірем Агро Плюс» було укладено договір оренди даної земельної ділянки, який було зареєстровано Верхньодніпровським районним відділом Дніпропетровської регіональної філії Центру державного земельного кадастру за № 041011900675. Згідно з даним договором [PERSON] (орендодавець) передала в оренду товариству з обмеженою відповідальністю «Унірем Агро Плюс» (орендар) земельну ділянку площею 4,28 га на території Боровківської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, строком на 15 років з дати реєстрації договору. Умовами договорів було передбачено орендну плату - 3% від нормативної грошової одиниці земельної ділянки, що складає 1463 грн. 00 коп., яка мала перераховуватись на рахунок орендодавця або сплачується готівкою до 30 листопада щорічно. Обчислення розміру орендної плати здійснюється з урахуванням коефіцієнту індексації. Згідно зі ст. 13 Закону України «Про оренду землі» (в редакції, яка діяла на час укладення договору) договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Товариство з обмеженою відповідальністю «Унірем Агро Плюс», отримавши від [PERSON] земельну ділянку у володіння та користування на умовах строковості, платності та використання земельної ділянки відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства, допустив порушення умов договору, а саме не сплатив орендну плату за 2013 рік в розмірі 3 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки в сумі 2719 грн. 13 коп. ані грошима, ані сільськогосподарською продукцією. При цьому суд приймає до уваги розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки наданий Управлінням Держземагенства у Верхньодніпровському районі Дніпропетровської області (а.с.23). Доказів на спростування встановлених судом обставин відповідачем не надано. Згідно зі ст. 24 Закону України «Про оренду землі» (в редакції, що діяла на час виникнення правовідносин) орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати. Частиною 2 ст. 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Позивачем наведено розрахунок заборгованості по орендній платі з урахуванням індексу інфляції в сумі 2860 грн. 52 коп. та три проценти річних - 39 грн. 20 коп. (а.с.26). Враховуючи вищевикладене суд вважає законним та обґрунтованими вимоги позивача про стягнення з відповідача на його користь орендної плати за 2013 рік з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних. Щодо розірвання договорів оренди та повернення земельної ділянки позивачу суд приходить до наступних висновків. Згідно зі ст. 32 Закону України «Про оренду землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об'єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України. Статтею 24 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що орендодавець має право вимагати від орендаря: використання земельної ділянки за цільовим призначенням згідно з договором оренди; дотримання екологічної безпеки землекористування та збереження родючості ґрунтів, додержання державних стандартів, норм і правил, у тому числі місцевих правил забудови населених пунктів; дотримання режиму водоохоронних зон, прибережних захисних смуг, зон санітарної охорони, санітарно-захисних зон, зон особливого режиму використання земель та територій, які особливо охороняються; своєчасного внесення орендної плати. Відповідно до ч. 2 ст. 651 Цивільного кодексу України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладені договору. При розгляд справи №146 цс12 Верховний Суд України зробив правовий висновок, який у відповідності до ст. 360-7 Цивільного процесуального кодексу України є обов'язковим для суду першої інстанції, відповідно до якого відповідно до п «д» ч. 1 ст. 141 Земельного кодексу України підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати, а тому підставою розірвання договору оренди є саме систематична несплата орендної плати. Відповідно до частини першої статті 3 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частиною першою статті 15 Цивільного кодексу України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні. Відповідно до ст. 60 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. В той же час позивачем не надано суду жодних доказів обґрунтування дострокового розірвання договору оренди земельної ділянки, укладеного між нею та товариством з обмеженою відповідальністю «Унірем Агро Плюс», зокрема систематична несплата орендної плати, використання земельної ділянки не за цільовим призначенням, тощо. Відповідно до ст. 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Статтями 526, 525 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Враховуючи обставини справи, встановлені в судовому засіданні, суд приходить до висновку про безпідставність вимог позивача в частині дострокового розірвання договору оренди. З урахуванням вищевикладеного, суд вважає, що позов [PERSON] підлягає частковому задоволенню. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у відповідності до ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України, суд приходить до висновку, що судові витрати понесені позивачем, а саме сплачений нею судовий збір, підлягає стягненню з відповідача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial