overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-28 00:00:00

[PERSON] звернулася до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в позовній заяві посилалася на те, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 8 грудня 2014 року, подружжя має неповнолітніх дітей - сина [PERSON], [INFO], дочку [PERSON], [INFO], дочку [PERSON], [INFO], які проживають з позивачкою. Причиною розпаду сім'ї вказувала велику кількість непорозумінь, що призвело до припинення шлюбних відносин з жовтня 2015 року. Зазначила, що спільне господарство не ведеться, подальше збереження шлюбу суперечитиме її інтересам та негативно впливатиме на виховання дітей. В судове засідання позивачка не з'явилася, направила до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала повністю, просила справу розглянути у її відсутність, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином (а.с.14, 19). За таких обставин, суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній даних та доказів, ухваливши заочне рішення відповідно до ст. 224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони 8 грудня 2014 року зареєстрували шлюб у Виконавчому комітеті Комишнянської селищної ради Миргородського району Полтавської області, актовий запис № 07 (а.с.3). Згідно свідоцтв про народження сторони мають неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO] (а.с.4), [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. На даний час сім'я фактично розпалася, сторони проживають окремо, умов для примирення немає, тому суд приходить до висновку про необхідність розірвання шлюбу. Оскільки позивачка не заявила про бажання скористатися своїм правом на відновлення дошлюбного прізвища, що передбачено ст.113 СК України, суд вважає що підстав для зміни її прізвище на дошлюбне немає. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати (а.с.1). На підставі цього з відповідача необхідно стягнути на користь позивачки понесені нею судові витрати в розмірі 551,20 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-02 00:00:00

[PERSON] звернулася до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на дитину. В позовній заяві посилалася на те, що 19 листопада 2005 року зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON] і прожила з ним до грудня 2009 року. Від цього шлюбу вони мають дочку [PERSON], [INFO], на яку з відповідача за рішенням суду стягуються аліменти. З 2010 по серпень 2014 року сторони спільно проживали без реєстрації шлюбу і 2 вересня 2011 року у них народився син [PERSON], який в даний час, як і дочка, знаходиться на утриманні позивачки. Відповідач більше року з ними не проживає, добровільно матеріальної допомоги на утримання сина не надає, хоч працездатний і в змозі надавати кошти на утримання дитини, тому позивачка просила стягувати з нього аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання заяви до суду і до повноліття дитини. В судовому засіданні позивачка свої позовні вимоги підтримала. Відповідач в судове засідання не зявився, направив до суду клопотання, в якому просив позов задовольнити, розглянути справу у його відсутність (а.с. 24). Враховуючи визнання позову відповідачем, на підставі ст. 174 ЦПК України, суд вважає можливим постановити рішення про задоволення позову, оскільки визнання позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Судом встановлено, що сторони мають спільну неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.3), який проживає з матірю та перебуває на її утриманні (а.с.5). Відповідач згідно ст. 180 СК України зобовязаний утримувати дитину та має таку можливість, оскільки є працездатним. Відповідно до ст.ст. 182, 183 СК України, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку, але не менше мінімальної суми, встановленої законодавством, щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Згідно ст. 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-22 00:00:00

[PERSON] звернулася до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на дитину. В позовній заяві посилалася на те, що 22 вересня 2001 року зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON] і прожила з ним до 26 липня 2015 року. Від цього шлюбу вони мають сина - [PERSON], [INFO], який знаходиться на утриманні позивачки. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, хоч працездатний і в змозі надавати кошти на утримання дитини, тому позивачка просила стягувати з нього аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання заяви до суду і до повноліття дитини. В судовому засіданні позивачка свої позовні вимоги підтримала. Відповідач в судовому засіданні позов визнав повністю. Враховуючи визнання позову відповідачем, на підставі ст. 174 ЦПК України, суд вважає можливим постановити рішення про задоволення позову, оскільки визнання позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 21 вересня 2001 року (а.с.2), мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO] (а.с.3), який проживає з матір'ю та перебуває на її утриманні (а.с.5). Відповідач згідно ст. 180 СК України зобов'язаний утримувати дитину та має таку можливість, оскільки є працездатним. Відповідно до ст.ст. 182, 183 СК України, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку, але не менше мінімальної суми, встановленої законодавством, щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Згідно ст. 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-16 00:00:00

[PERSON] звернулася до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на дитину. В позовній заяві посилалася на те, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 18 липня 2015 року. Від цього шлюбу вони мають сина [PERSON], [INFO], який знаходиться на утриманні позивачки. Відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає, хоч працездатний і в змозі надавати кошти на утримання дитини, тому позивачка просила стягувати з нього аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частини всіх видів доходу щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання заяви до суду і до повноліття дитини. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала повністю, просила їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, проти стягнення аліментів у вказаному позивачкою розмірі не заперечував, пояснив що і раніше надавав допомогу на утримання сина, але без узгодження з позивачкою її розміру та форми. Враховуючи визнання позову відповідачем, на підставі ст. 174 ЦПК України, суд вважає можливим ухвалити рішення про задоволення позову, оскільки визнання позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Судом встановлено, що сторони мають спільну дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.3), який проживає з матірю та перебуває на її утриманні (а.с.4). Відповідач згідно ст. 180 СК України зобовязаний утримувати дитину та має таку можливість, оскільки є працездатним та з його слів офіційно працює. На підставі ст.ст. 182, 183 СК України, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів в розмірі 1/4 частини всіх видів доходу, але не менше мінімальної суми, встановленої законодавством, щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Згідно ст. 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-28 00:00:00

[PERSON] звернулася до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на дитину. В позовній заяві посилалася на те, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 24 квітня 2015 року. Від цього шлюбу вони мають дочку [PERSON], [INFO], яка знаходиться на утриманні позивачки. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дочки не надає, хоч працездатний і в змозі надавати кошти на утримання дитини, тому позивачка просила стягувати з нього аліменти на утримання дочки в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання заяви до суду і до повноліття дитини. В судове засідання позивачка не з'явилась, направила до суду заяву, в якій свої позовні вимоги підтримала повністю, просила розглянути справу у її відсутність (а.с.18). Відповідач в судовому засіданні позов визнав, проти стягнення аліментів у вказаному позивачкою розмірі не заперечував. Враховуючи визнання позову відповідачем, на підставі ст. 174 ЦПК України, суд вважає можливим ухвалити рішення про задоволення позову, оскільки визнання позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Судом встановлено, що сторони мають спільну дитину - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.2), яка проживає з матір'ю та перебуває на її утриманні (а.с.4). Відповідач згідно ст. 180 СК України зобов'язаний утримувати дитину та має таку можливість, оскільки є працездатним. На підставі ст.ст. 182, 183 СК України, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше мінімальної суми, встановленої законодавством, щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Згідно ст. 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-22 00:00:00

[PERSON] звернулася до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на дитину. В позовній заяві посилалася на те, що у серпні 2013 року зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON] і проживала з ним до лютого 2016 року. Від цього шлюбу вони мають дочку [PERSON], [INFO], яка знаходиться на утриманні позивачки. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дочки не надає, хоч працездатний і в змозі надавати кошти на утримання дитини, від першого шлюбу він має сина [PERSON], [INFO], на якого сплачує аліменти. тому позивачка просила стягувати з нього аліменти на утримання дочки [PERSON] в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання заяви до суду і до повноліття дитини. В судовому засіданні позивачка свої позовні вимоги підтримала повністю. Відповідач в судове засідання не зявився, направив до суду заяву, в якій позов визнав, просив розглянути справу у його відсутність (а.с. 25). Третя особа [PERSON] в судове засідання не зявилась, про час і місце його проведення повідомлялась належним чином (а.с.21, 22). Враховуючи визнання позову відповідачем, на підставі ст. 174 ЦПК України, суд вважає можливим ухвалити рішення про задоволення позову, оскільки визнання позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Судом встановлено, що сторони мають спільну дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.4), яка проживає з матірю та перебуває на її утриманні (а.с.5). Відповідач згідно ст. 180 СК України зобовязаний утримувати дитину та має таку можливість, оскільки є працездатним. За рішенням Жовтневого районного суду м.Харкова від 08 червня 2011 року, яке набрало законної сили 21.06.2011р. з відповідача стягуються аліменти на користь третьої особи [PERSON] на утримання їх сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) відповідача (а.с.24). На підставі ст.ст. 182, 183 СК України, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку, але не менше мінімальної суми, встановленої законодавством, щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Згідно ст. 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-03 00:00:00

[PERSON] звернулася до місцевого суду із зазначеним позовом і в обґрунтування власної позиції посилається на те, що 30.04.2015 року позичила [PERSON] на її звернення кошти в сумі 123200грн. та нараховані відсотки в розмірі 81000грн. У свою чергу [PERSON] написала розписку про отримання коштів і позивач передала обумовлену суму 123200грн., нараховані відсотки в сумі 81000грн. на строк до 6 червня 2015 року із виплатою 5% від загальної суми за користування позикою. У вказаний термін відповідач кошти не повернула, - у звязку з чим [PERSON] була змушена звернутись із позовом до суду. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявилася, однак подала до суду заяву, в якій просить розглядати справу в її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить позов задовольнити та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявилася, хоча належним чином була повідомленою про час і місце розгляду справи у встановленому законом порядку через розміщення оголошення у пресі; із заявою про розгляд справи у її відсутності чи про відкладення до суду не зверталася, - тому суд вважає за можливе розглядати справу на підставі наявних даних про права та взаємовідносини сторін у заочному провадженні проти чого не заперечила у зверненні до суду позивач. Зясувавши обставини у справі, дослідивши письмові докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення виходячи із наступного: Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Главою 5 Цивільного-процесуального Закону регламентовано поняття доказів, їх належність та допустимість; обовязок доказування і подання доказів. У відповідності до ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Судом установлено, що 30.04.2015 року [PERSON] уклала з [PERSON] договір позики, - позичила їй грошову суму в розмірі 123200грн. та нараховані відсотки в сумі 81000грн., склавши розписку про зобовязання повернути [PERSON] борг до 6 червня 2015 року із виплатою 5% від загальної суми за користування позикою, однак, до теперішнього часу кошти не віддала. Ураховуючи наведене в сукупності із матеріалами цивільної справи, є підстави стягнути з відповідача суму заборгованості, так як [PERSON] не виконує свої обовязки за договором позики і [PERSON] вимагає повернення позики. Оскільки [PERSON] заборгувала позикодавцю [PERSON] 215226,8грн. боргу, з яких: 123200грн. заборгованість за позикою, 81000грн. - нарахованих відсотків, 10210грн. 5% за користування коштами, згідно розписки від 30.04.2015 року та 816,8грн. - втрат від інфляції; відтак, з відповідача слід стягнути таку суму боргу, а в звязку із задоволенням позову також підлягає задоволенню вимога позивача про стягнення понесених судових витрат.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-04 00:00:00

[PERSON] звернулася до місцевого суду із позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, який зареєстрований 24 жовтня 2009 року Великолінинською сільською радою Старосамбірського району Львівської області, посилаючись на те, що подружнє життя у сторін не склалося: вони різні люди і у них різні погляди на життя і, внаслідок чого між ними виникали непорозуміння і сварки. Від шлюбу в них народився син [PERSON], [INFO], який на даний час неповнолітній та проживає із матір'ю. Спільне господарство не ведеться, сторони не підтримують шлюбно-сімейних відносин півтора року, збереження сім'ї неможливе, шлюб існує формально і подальше перебування у шлюбі суперечить інтересам позивача, - а тому [PERSON] просить суд шлюб розірвати. У судовому засіданні [PERSON] у підтримання позовних вимог посилалася на обставини, викладені в позовній заяві та наполягала на позитивному вирішенні справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомленим про час і місце розгляду справи у встановленому законом порядку; із заявою про розгляд справи у його відсутності чи про відкладення до суду не звертався, - тому суд вважає за можливе розглядати справу на підставі наявних даних про права та взаємовідносини сторін у заочному провадженні проти чого не заперечила позивач. Заслухавши пояснення позивача та з'ясувавши обставини справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного: Судом установлено, що сторони зареєстрували шлюб 24 жовтня 2009 року Великолінинською сільською радою Старосамбірського району Львівської області; від цього шлюбу в подружжя є син [PERSON], [INFO]; спільного господарства не ведуть; шлюб їх існує формально, збереження сім'ї неможливе; сімейно-шлюбні відносини між подружжям не підтримуються півтора року. Позивач [PERSON] наполягала на питанні припинення шлюбу внаслідок його розірвання у судовому порядку, - в зв'язку з чим вважає, що [PERSON] вже не повернеться до нормального їх подружнього життя. З'ясувавши обставини справи під час розгляду справи, суд приходить до висновку про зайве вживати заходи для збереження сім'ї та надавати сторонам строк для примирення. Суд вважає, що сім'я розпалася, оскільки із пояснень позивача вбачається, що збереження шлюбу суперечить її інтересам; сімейно-шлюбні відносини між подружжям не підтримуються більше одного року. За врахуванням фактичних взаємин подружжя, мотивів та причин у зв'язку з чим [PERSON] звернулася до суду, суд приходить до переконання про неможливість подальшого спільного життя подружжя і збереження сім'ї. При наведених вище обставинах суд прийшов до висновку, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини, примирення між сторонами неможливе, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам [PERSON], і, що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхнього неповнолітнього сина, який залишається проживати із матір'ю [PERSON], котрій після розірвання шлюбу слід залишити прізвище «[PERSON]».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-04 00:00:00

[PERSON] звернулася до Могилів-Подільського міськрайокного суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В судовому засіданні позивач позов підтримала, просила його задовольнити. Відповідач [PERSON] позов визнав в повному обсязі і не заперечує проти його задоволення. Заслухавши пояснення сторони, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Сторони зареєстрували шлюб 08.06.1996 р. Від спільного проживання в шлюбі у сторін народилося двоє- дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Фактично сім'я розпалася. Причинами розпаду сім'ї позивач назвала те, що у сторін різні характери, різні погляди на життя, на вирішення сімейних проблем. На цьому підґрунті між сторонами виникла напруженість у відносинах та неповага один до одного. Позивач вважає, що збереження такої сім'ї є недоцільним і наполягає на розірванні шлюбу між нею і відповідачем, доньку [PERSON], [INFO], просить залишити проживати біля себе, а сина [PERSON], [INFO] - біля відповідача. Відповідач [PERSON] визнав позовні вимоги в повному обсязі, погодився з причинами розпаду сім'ї, вказаними позивачкою і не заперечує проти розірвання шлюбу між ним і [PERSON], а також погодився, щоб діти проживали зі сторонами у порядку, вказаному позивачкою. Враховуючи фактичні взаємини подружжя, причини позову про розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін, що. відповідно до ст.. 112 СК України, дає суду підстави для розірвання шлюбу. На підставі ст. 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-03 00:00:00

[PERSON] звернулася до Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області з заявою про встановлення опіки над особою, що визнана недієздатною та призначення їй опікуна, посилаючись на те, що рішенням Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 17 травня 2011 року [PERSON], [INFO] визнано недієздатною. За станом здоров'я [PERSON] потребує постійного стороннього догляду, не здатна до самообслуговування і потребує опіки. А тому [PERSON] звернулася з даною заявою та просить суд винести рішення, яким призначити її опікуном [PERSON]. Заявник [PERSON] в судовому засіданні підтримала вимоги, що викладені в заяві, просила суд її задовольнити. Представник заінтересованої особи в судовому засіданні проти задоволення заяви не заперечувала. Заслухавши заявника, представника заінтересованої особи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Рішенням Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 17.05.2011 [PERSON] визнано недієздатною. Відповідно до ст. 58 ЦК України опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, які визнані недієздатними. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Відповідно до подання Управління праці та соціального захисту населення Могилів-Подільської міської ради №01-03/1895 від 17.11.2014 орган опіки та піклування Могилів-Подільської міської ради не заперечує про втановлення опіки над [PERSON] та призначення опікуном [PERSON] Згідно положень ч. 4 ст. 63 ЦК України опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов'язки опікуна чи піклувальник. Як вбачається з Свідоцтв про народження [NUMBER] та [NUMBER] [PERSON] та [PERSON] є рідними сестрами. Згідно копії свідоцтва про шлюб [NUMBER] [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] та прийняла його прізвище - [PERSON]. Аналізуючи зібрані в судовому засіданні докази, беручи до уваги те, що [PERSON] визнана судом недієздатною, а також те, що вона потребує постійного стороннього догляду та допомоги, суд вважає за доцільне встановити над нею опіку, призначивши опікуном її рідну сестру - [PERSON] На підставі викладеного вище та

Outcome: approved