Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-13 00:00:00

[PERSON] звернулася до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з заявою про встановлення факту смерті, заінтересована особа - Сєвєродонецький міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області, посилаючись на наступне. Постійним місцем реєстрації заявника є наступна адреса: [ADDRESS], а її чоловіка, [PERSON], - [ADDRESS]. [INFO] її чоловік помер у місті Брянка Луганської області, проте їй було відмовлено у видачі свідоцтва про смерть українського зразка, адже лікарське свідоцтво про смерть та довідка про причини смерті її чоловіка були видані їй на тимчасово окупованій території України у місті Брянка Луганської області. Встановлення факту смерті [PERSON] потрібно їй з метою отримання свідоцтва про смерть українського зразка. Заявник в судове засідання не з'явилася, надала до суду письмову заяву, в якій просила розглянути заяву без її участі та підтримала вимоги, викладені у заяві про встановлення факту смерті. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явилася, надала до суду письмову заяву, в якій просила розглянути справу без її участі та не заперечувала проти задоволення вимог заявника. У зв'язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. З матеріалів справи вбачається, що згідно із копією паспорта громадянина України серії [NUMBER], виданого Брянківським МВ УМВС України в Луганській області 09.09.1999 року, [PERSON], [INFO], був зареєстрований з 17.07.1978 року за адресою: [ADDRESS]. Згідно із копією лікарського свідоцтва про смерть № 122 та довідки про причину смерті, складених за формою первинної облікової документації № 106/о, затверджених Наказом Міністерства охорони здоров'я України № 545 від 08.08.2006 року та виданих 05.10.2015 року «Державною установою «Брянківська центральна міська багатопрофільна лікарня» Луганської народної республіки», [PERSON], [INFO], помер [INFO] в місті Брянка Луганської області, а саме в стаціонарі відділення хірургії «Державної установи «Брянківська центральна міська багатопрофільна лікарня» Луганської народної республіки» за адресою: Україна, Луганська область, місто Брянка, вулиця Доватора 1, у віці 73 років внаслідок дифузного кардіосклерозу. Згідно із копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого 07 жовтня 2015 року «Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Брянківського міського управління юстиції у Луганській області», [PERSON] помер [INFO], про що зроблено відповідний актовий запис № 397. Згідно із копією листа № 1519/02.1.6-05 Сєвєродонецького міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області від 25.03.2016 року, заявнику було відмовлено у реєстрації смерті особи на підставі наданих документів. Суд враховує, що місто Брянка Луганської області станом на час розгляду цієї справи знаходиться на тимчасово окупованій території України і у відповідності до розпорядження Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2014 року № 1085-р місто Брянка Луганської області входить до переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. Вказана обставина позбавляє заявника можливості зареєструвати факт смерті свого чоловіка у встановленому Законом порядку. Враховуючи вищевикладені обставини та письмові докази, судом встановлено, що [PERSON], [INFO], громадянин України, уродженець села Вовківчики Шепетівського району Хмельницької області, Україна, помер [INFO] у місті Брянка Луганської області у віці 73 років. При цьому органи державної реєстрації актів цивільного стану на території України, яка підконтрольна органам влади України, не можуть зареєструвати факт його смерті, адже лікарське свідоцтво про смерть [PERSON] видано установою «Луганської народної республіки». Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що обставини, викладені заявником у заяві в обґрунтування своїх вимог є достовірними, підтверджені письмовими доказами, сумніву у суду не викликають і вважаються судом доведеними, у зв'язку із чим заява [PERSON] про встановлення факту смерті [PERSON] підлягає задоволенню. У відповідності до ст. 367 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення.

Outcome: approved