Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-20 00:00:00

[PERSON] звернулася до Рівненського міського суду Рівненської області з позовною заявою до [PERSON] про збільшення розміру аліментів, що стягуються на неповнолітню дитину. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 26 квітня 2012 року стягнуто з [PERSON] на її користь аліменти на утримання дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] в розмірі 400 грн. на кожного щомісячно, з 02 березня 2012 року і до досягнення дітьми повноліття. На сьогоднішній день сума аліментів, що підлягають сплаті є недостатньою для належного матеріального утримання сина [PERSON] . З 2012 року значно збільшилися ціни на всі товари та послуги, а відтак аліменти в розмірі 400 грн. щомісячно є недостатніми для належного утримання дитини, а тому вважає, що підлягають збільшенню. Просить суд збільшити розмір аліментів і стягувати щомісячно з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] в розмірі по 3 500 грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з врахуванням індексу інфляції, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Представник позивача адвокат Курило Р.М. в судовому засіданні підтримав позовні вимоги [PERSON] повністю та просить їх задоволити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився повторно, повідомлявся про час та дату розгляду справи належним чином, причину неявки суду не повідомив. 15.01.2020 року через канцелярію Рівненського міського суду Рівненської області представником відповідача адвокатом Калька Я.З. подано клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату в зв`язку із перебуванням у навчальному семінарі на платній основі. Суд вважає зібраних в справі доказів достатньо для вирішення справи по суті, тому розглядає справу у відсутності відповідача та його представника адвоката Калька Я.З. в заочному порядку зі згоди представника позивача, оскільки відповідач і його представник двічі не з`являлися в судове засідання і їх неявку суд визнав без поважних причин. Заслухавши думку представника позивача адвоката Курило Р.М., дослідивши в судовому засіданні надані письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення частково з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції батьками [PERSON] , [INFO] є позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] (а.с. 10). Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 26.04.2012 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] залишено проживати з матір`ю. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] у розмірі 400 грн. на кожного щомісячно, з 02 березня 2012 року і до досягнення дітьми повноліття (а.с. 7-8). Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №\~789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст.\~180\~СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.\~181\~СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Домовленості між сторонами щодо утримання дітей не досягнуто, а за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дітей той із них, з ким вони проживають, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Відповідно до ч. 1 ст.\~192\~СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до частин першої та другої статті 200\~СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Статтею 182\~СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів, суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають значення. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму\~Верховного суду\~України від\~15.05.2006\~року №3\~«Про застосування\~судами окремих\~норм Сімейного\~кодексу України\~при розгляді\~справи щодо\~батьківства,\~материнства та\~стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось з них. Судом встановлено, що відповідач відповідно до свідоцтв про народження є батьком [PERSON] , [INFO] , він є людиною молодого віку, вад здоров`я не має, працездатний, спроможний сплачувати аліменти на сина щомісячно, у більшому розмірі ніж визначено попереднім рішенням суду, оскільки належне утримання сина являється обов`язком не тільки матері, але й батька. При цьому, інтереси дитини при визначенні розміру аліментів є більш важливими за інші обставини, тому що виплата аліментів призначена саме для дитини, а не для матері. Враховуючи все вищенаведене, суд вважає, що розмір аліментів, які стягуються з відповідача, підлягає збільшенню, а саме на сина [PERSON] , [INFO] в розмірі 1\~250 грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку і до досягнення дитиною повноліття. Тому зважаючи на обставини, які викладені вище, а також виходячи з того, що позивач разом із відповідачем повинні забезпечити сину рівень життя, необхідний і достатній для його нормального фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку; виходячи з рівності прав та обов`язків батьків щодо дітей (ч. 1 ст. 41 СК України) стягнення аліментів в розмірі 1\~250 грн. в місяць суд вважає розумним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини у даному віці. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Згідно п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України Про судовий збір, від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів. Аналізуючи наведені норми, суд приходить до висновку, що судові витрати необхідно стягнути з відповідача в прибуток держави в розмірі 768,40 грн.

Outcome: approved