Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-28 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вищевказаним позовом та просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, до закінчення навчання, тобто до 30.06.2023 року. Свої вимоги мотивує тим, що від шлюбу з відповідачем у них [INFO] народився син [PERSON] . [INFO] син досяг повноліття. З 01.09.2021 року син навчається на денному відділенні Сумського національного аграрного університету, є студентом першого курсу денного відділення та потребує матеріальної допомоги. Син знаходиться на її утриманні. Проте її коштів не вистачає на утримання сина. Відповідач працездатний та має можливість утримувати свою повнолітню дитину, яка продовжує навчання. За таких обставин, вона змушена звернутися до суду для вирішення питання про стягнення з відповідача аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити (а.с.19). Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі (а.с.20). Частиною 1 ст.206 ЦПК України встановлено, що позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, вислухавши відповідача, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, з наступних мотивів та підстав. Судом встановлено, що від сумісного життя сторони мають сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с. 14). Довідкою № 744 від 16.09.2021 року підтверджується, що [PERSON] дійсно навчається на денному відділенні І курсу скороченого терміну навчання ОС «Бакалавр», спеціальність «Будівництво та цивільна інженерія» будівельного факультету Сумського національного аграрного університету, термін закінчення навчання 30.06.2023 року (а.с.4). Згідно довідки № 41 від 23.09.2021 вбачається, що [PERSON] , 2002 року народження зареєстрований та проживає разом з матір`ю [PERSON] в [ADDRESS] (а.с.10). Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із ст 199 Сімейного Кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Частиною 3 ст.199 ЦПК України встановлено, що право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Як роз`яснено Пленумом Верховного Суду України в пункті 20 постанови від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Згідно із ч.1 ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що [PERSON] за своїм матеріальним станом взмозі і відповідно до ч.1 ст. 199 Сімейного кодексу України, повинен надавати грошову допомогу повнолітньому сину [PERSON] , який продовжує навчання. При вирішенні питання розміру аліментів, суд враховує матеріальне становище сторін, а також інші обставини, які мають істотне значення і приходить до висновку, що з [PERSON] на користь позивача необхідно стягнути аліменти в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісяця на період навчання, до 30.06.2023 року, починаючи з 11.10.2021 року. Вказані обставини та позов також визнаються відповідачем по справі (а.с.13). Враховуючи зазначене, а також те, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає, що позовні вимоги є підставними та підлягають до задоволення повністю. Згідно із п. 3 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнений від сплати судового збору, тому судовий збір у розмірі 908,00 грн. підлягає стягненню з відповідача на підставі п. 1 ч. 2. ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved