Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-22 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. У позові вказувала, що 12 травня 2007 року уклала шлюб з відповідачем [PERSON], шлюб був зареєстрований у виконавчому комітеті Чорногузівської сільської ради Вижницького району, актовий запис №05. У шлюбі народився син [PERSON], [INFO], який проживає з нею. Посилалася, що на протязі останнього часу сімейне життя між ними поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Кожен з них має протилежні погляди на шлюб, сімю. Між ними н було взаєморозуміння, що призвело до того, що вони припинили сімейно-шлюбні відносини та ведення спільного господарства і в даний час фактично як подружжя разом не проживають. Зазначала, що на даний момент ведення між ними спільного господарства та сумісне проживання припинено, в даний час як подружжя проживають окремо. Просила ухвалити рішення, яким розірвати шлюб, укладений між нею, [PERSON], та відповідачем [PERSON], який зареєстрований 12 травня 2007 року Чорногузівською сільською радою Вижницького району. Позивач [PERSON] в адресованій суду заяві позов підтримала, просила його задовольнити та справу слухати у її відсутності. Проти винесення заочного рішення по справі не заперечувала. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, однак, направив на адресу суду заяву, в якій позов про розірвання шлюбу визнав, просив справу розглянути у його відсутності, на примирення не згідний. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Судом установлено, що 12 травня 2007 року [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] зареєстрували шлюб у виконавчому комітеті Чорногузівської сільської ради Вижницького району Чернівецької області, актовий запис №05, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія І-МИ №017983 від 12 травня 2007 року, виданого виконавчим комітетом Чорногузівської сільської ради Вижницького району Чернівецької області. Після реєстрації шлюбу [PERSON] прийняла прізвище [PERSON]. В шлюбі народився син [PERSON], [INFO], що підтверджено копією свідоцтва про народження серії І-МИ №062926, виданого виконавчим комітетом Чорногузівської сільської ради Вижницького району 16 січня 2008 року. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» міститься роз'яснення про те, що проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Відповідно до ст.110 Сімейного Кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути предявленим одним із подружжя. Приписами ч.3 ст.10 та ч.ч.1, 4 ст.60 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, судом встановлено, що шлюб між сторонами існує формально, шлюбні відносини фактично припинено, спільного господарства сторони не ведуть, разом не проживають. Позивач на примирення не згідна, вона довела, що подальше їх спільне життя і збереження шлюбу суперечить її інтересам та інтересам малолітньої дитини, їх сім'я розпалась остаточно, а тому позов підлягає задоволенню. Це підтверджено дослідженими в суді належними доказами. Виходячи з наведеного, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, із стягненням з відповідача на користь позивача судових витрат по сплаті судового збору відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України. На підставі ст.ст.110, 112-114 СК України,

Outcome: approved