Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-31 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні майном. 27.12.2016 року позивач [PERSON] збільшила свої позовні вимоги. Просить суд ухвалити рішення, яким зобовязати [PERSON] не чинити перешкод у користуванні та розпорядженні належним їй на праві особистої власності майном, яке знаходиться за адресою: смт.Делятин, вул.16 Липня, 309, Надвірнянського району Івано-Франківської області, а саме: меблевою стінкою «Фаворит», диваном і двома мякими розкладними кріслами «Президент», холодильником «Норд», пральною машиною-автоматом «Ардо», побутовою газовою чотирьохпальниковою плитою ПГ-4-1493. Крім того, просить стягнути з [PERSON] в її користь - 3780 грн., витрачених на заміну чотирьох вікон в будинку, що розташований в смт.Делятин, вул.16 Липня, 309, Надвірнянського району Івано-Франківської області. Ухвалою суду від 13.04.2017 року по даній справі залучено в якості третіх осіб без самостійних вимог щодо предмету спору [PERSON] та [PERSON] Провадження у даній справі було відкрито в порядку Цивільного процесуального кодексу України, що діяв до 15.12.2017 року. У зв'язку з набранням чинності з 15.12.2017 Закону України «Про внесення змін до Цивільного процесуального кодексу України», згідно Перехідних положень цього Кодексу, справи провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Згідно ухвали суду від 23.01.2018 року постановлено дану справу розглядати за правилами загального позовного провадження зі стадії розгляду справи по суті. Таким чином розгляд даної цивільної справи здійснюється за правилами ЦПК України, які діють з 15.12.2017 року. В судовому засіданні позивач [PERSON] свої позовні вимоги підтримала з підстав, наведених в позовній заяві та просила їх задоволити. Представник відповідача в судовому засіданні вимоги [PERSON] не визнав, вважає, що позивач в судовому засіданні не довела факт чинення їй перешкод у користуванні та розпорядженні майном. Крім того, не надала доказів, що саме нею були витрачені кошти на заміну вікон в будинку, що розташований в смт.Делятин, вул.16 Липня, 309, Надвірнянського району Івано-Франківської області та прибдання меблів і побутової техніки. Треті особи - [PERSON] та [PERSON] в судове засідання повторно не прибули. Про час та місце розгляду справи повідомлялись заздалегідь та належним чином рекомендованою кореспонденцією. Вислухавши пояснення позивача та представника відповідача, свідків [PERSON] [PERSON], дослідивши докази, представлені сторонами на виконання вимог ст.ст.80, 81 ЦПК України і які сторони вважають достатніми для обґрунтування і заперечення позовних вимог та з'ясувавши фактичні обставини справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. В судовому засіданні встановлено, що в смт.Делятин по вул.16 Липня, 309 Надвірнянського району Івано-Франківської області проживає мати позивача відповідач по справі [PERSON] Позивач [PERSON] народилася в даному будинку, мала окрему житлову кімнату та протягом останніх років придбала за власні кошти майно, а саме: меблеву стінку та диван з розкладними кріслами, що підтверджується накладними від 25.09.2008 року та від 18.10.2008 року, товарним чеком від 18.10.2008 року, копії яких долучені до матеріалів справи. Також позивачем по справі 19.03.2012 року було куплено чотири вікна на суму 3780 грн., що підтверджено товарним чеком від 19.03.2012 року, копія якого також долучена до матеріалів справи, які вона в подальшому поставила в будинку № 309 по вул.16 Липня в смт.Делятин. Судом також зясовано, що у лютому місяці 2015 року помер брат позивача по справі [PERSON] [PERSON] Після його смерті між позивачем [PERSON] та її родиною різко погіршилися стосунки. Родичі позивача [PERSON], зокрема її мати [PERSON] - відповідач по справі, заборонили їй навідуватись до даного будинку та забрали ключі від нього, тим самим створюючи перешкоди у користуванні та розпорядженні належним [PERSON] на праві особистої власності майном, яке знаходиться за адресою: смт.Делятин, вул.16 Липня, 309, Надвірнянського району Івано-Франківської області, а саме: меблевою стінкою «Фаворит», диваном і двома мякими розкладними кріслами «Президент», холодильником «Норд», пральною машиною - автомат «Ардо», газовою плитою ПГ-4-1493. Наведені обставини підтвердили в судовому засіданні допитані в якості свідків [PERSON], [PERSON] Свідок [PERSON] суду повідомив, що він є сусідом [PERSON], коли остання проживала в [INFO]. Зазначає, що позивача запросила проживати в смт.Делятин її мати [PERSON] [PERSON], приїхавши в смт.Делятин зробила ремонт будинку № 309 по вул.16 Липня, купила меблі та побутову техніку. Він бачив особисто, як [PERSON] завозилав будинок меблі. В подальшому, з невідомих йому причин мати [PERSON] почала виганяти [PERSON] з будинку, забрала ключі. Стверджує, що неодноразово був очевидцем, як [PERSON] виганяла [PERSON] з дому. З пояснень допитаного в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] встановлено, що меблеву стінку «Фаворит» позивач [PERSON] купувала за свої грошові кошти в приватної особи за його порадою. Крім того, факт придбання позивачем майна підтверджується накладними № б/н від 25.09.2008 року, № 6 від 18.10.2008 року, № 28 від 25.09.2008 року, товарними чеками від 18.10.2008 року, 20.10.2009 року, 19.03.2012 року, гарантійним талоном на газову плиту ПГ-4-1493. Як вбачається з акту обстеження матеріально-побутових умов сім'ї, який складений депутатом Делятинської селищної ради (а.с.142-143) [PERSON] відповідач по справі, проживає в смт.Делятин в Ѕ частині будинку по вул.16 Липня, 309. В одній із кімнат, де проживає [PERSON] з чоловіком протягом 17 років, на даний час проживають правнуки [PERSON], які користуються майном [PERSON] (м'яким кутком «Президент», стінкою «Фаворит», холодильником «Норд», газовою плитою, пральною машиною). Диван знаходиться в непридатному стані для користування. В даному акті вказано також, що [PERSON] не дозволяє [PERSON] забрати та користуватися своїм майном, а також не пускає до будинку. Копії перерахованих документів долучені до матеріалів справи. Згідно ст.41 Конституції України та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася в 1997 році відповідно до Закону України від 17 липня 1997 року № 475-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його прав, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст.ст.16, 386, 391 ЦК України. Об'єктом права власності особи може бути, зокрема, житло, житловий будинок, садиба, квартира (ст.ст.379, 382 ЦК України). У відповідності до ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Враховуючи наведене, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] є обгрунтованими та такими, що підлягають до задоволення. На підставі ст.ст.317, 379, 382, 386, 391 ЦК України,

Outcome: approved