Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-05 00:00:00

[PERSON] звернулася до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовної заяви позивач зазначила, що 06.07.1984 року вони зареєстрували шлюб. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Спільне сімейне життя з відповідачем не склалося з причин розбіжності характерів та втрати почуття любові і поваги один до одного, а тому їх подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливе. Спільне господарство не ведеться. Шлюбні сімейні відносини між ними припинені з червня 1990 року. Спору про поділ майна немає. Просила розірвати шлюб між нею та [PERSON] , зареєстрований 06.07.1984 року районним відділом ЗАГС Жовтневого райвиконкому м. Ворошиловграда, актовий запис №679. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, до початку розгляду справи надала до суду письмову заяву про розгляд справи без її участі, якою позовні вимоги підтримала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про день, час і місце судового засідання справи повідомлявся належним чином, що підтверджується матеріалами справи. Причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надходило. Враховуючи, що відповідач був належним чином повідомлений про місце, день і час судового розгляду справи, що підтверджується даними оголошення про виклик, діючи відповідно до приписів п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача. 12.11.2021 року судом постановлено ухвалу про прийняття до розгляду позовної заяви, відкрито провадження у цивільній справі і призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Вивчивши позовну заяву та дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступне. 06.07.1984 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданим 06.07.1984 року районним відділом ЗАЦС Жовтневого райвиконкому м. Ворошиловграда, актовий запис №679. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу [PERSON] . Позивач посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалося з причин розбіжності характерів та втрати почуття любові і поваги один до одного, подальше спільне життя неможливе, просила розірвати шлюб між ними. Згідно із ч. 1 ст. 21 Сімейного кодексу України (далі - СК України) шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 3 ст.105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. В силу ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Частиною 2 статті 114 СК України передбачено, що у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Таким чином, суд дійшов висновку, що сім`я фактично розпалася, спільне господарство не ведеться, примирення між сторонами не можливе, а подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін. За таких обставин позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню у повному обсязі. Згідно із ч. 1, 3 ст. 141, ч. 1 ст. 142 ЦПК України та положеннями ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», з урахуванням того, що позивач у позовній заяві просила не стягувати з відповідача на користь позивача судові витрати, суд вважає можливим не стягувати з відповідача на користь позивача суму сплаченого судового збору в розмірі 908 грн.

Outcome: approved