Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-27 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги мотивувала тим, що вони із відповідачем перебувають у шлюбі, який зареєстровано 12.02.2009р. у Відділі реєстрації актів цивільного стану Снятинського районного управління юстиції Івано-Франківської області, актовий запис №10, від якого у них є двоє дітей [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] . Однак позивачка зазначає, що фактично подружнє життя припинене, по причині втрати почуття любові та поваги одне до одного, та того, що у них різні характери та погляди на сімейне життя, протягом тривалого часу вони проживають окремо, діти проживають із нею та перебувають на її утриманні, а тому позивачка просить суд шлюб розірвати, неповнолітніх дітей залишити проживати із нею, та після розірвання шлюбу залишити їй шлюбне прізвище « [PERSON] ». Позивачка подала до суду заяву, якою позовні вимоги підтримала повністю, шлюб просила розірвати, позов задоволити, справу просила розглядати у її відсутності. Відповідач будучи належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання в судове засідання не з`явився за невідомих причин. Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений без поважних причин або без повідомлення причин, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином у суду є підстави для розгляду справи заочно у відсутності відповідача. Судом, відповідно до представлених документів, встановлено, що між сторонами зареєстровано шлюб, від якого у подружжя є двоє дітей, які проживають із матір`ю та перебувають на повному її утриманні. Суд, аналізуючи обставини встановлені під час судового розгляду та дослідивши зібрані докази, вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення за наступних підстав. Відповідно до ч.2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно вимог ст.112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони після укладення шлюбу міцної сім`ї не створили, протиріччя між ними набули стійкого характеру, перебування у шлюбі суперечить інтересам сторін, шлюб існує формально, а тому суд приходить до висновку, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] слід розірвати. На підставі ч.1 ст.160 СК України, оскільки спору між батьками відносно місця проживання їх неповнолітньої дитини немає, тому суд, враховуючи, що їх неповнолітні діти постійно проживають біля матері та знаходяться на її утриманні, суд вважає, що дітей [PERSON] та [PERSON] слід залишити проживати із матір`ю [PERSON] Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище, тому суд вважає, що вимогу позивачки щодо прізвища, яке їй встановити після розірвання шлюбу, слід задоволити, таким чином після розірвання шлюбу позивачці слід залишити прізвище « [PERSON] ». На підставі викладеного та ст.ст. 104, 105, 110, 112, 113, 160 СК України,

Outcome: dismissed