Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-04 00:00:00

[PERSON] звернулася до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з позовом до [PERSON] про надання дозволу на виїзд дитини за кордон , посилаючись на те, що з відповідачем по справі вона перебувала у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано. Від спільного подружнього життя у них народилася дитина [PERSON], [INFO]. На даний час в позивача виникла необхідність виїхати дитині за кордон, а саме до Польщі, оскільки [PERSON], [INFO] навчатиметься там у школі. Але так як відповідач на її прохання не бажає дати згоди на виїзд дитини за кордон вона вимушена звертатися до суду. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги просила задовольнити та постановити рішення про надання дозволу на тимчасовий виїзд за державний кордон України до Польщі [PERSON], [INFO] без згоди та супроводу батька [PERSON] на період навчання в Варшавській школі туристіки та рекреації з 01.10.2014 року по 30.09.2017 року. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином відповідно до ч. 9 ст. 74 ЦПК України через оголошення в пресі. Представник третьої особи в судовому засіданні проти задоволення позову не заперечував. Оскільки від відповідача не надійшла заява про розгляд справи у її відсутність чи відкладення розгляду справи та не повідомлено суд про причини неявки, а представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, це дає підстави суду відповідно до ст. 224 ЦПК України ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши пояснення представника позивача, представника третьої особи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано. Від цього шлюбу у сторін є дитина: [PERSON], [INFO] . Судом встановлено, що позивачка просить постановити рішення про надання дозволу на тимчасовий виїзд за державний кордон України до Польщі [PERSON], [INFO] без згоди та супроводу батька [PERSON] на період навчання в Варшавській школі туристіки та рекреації з 01.10.2014 року по 30.09.2017 року., що підтверджується довідкою навчального закладу від . Проте відповідач у добровільному порядку згоду на тимчасовий виїзд дитини за кордон надати відмовляється. Згідно ч. 3 ст. 313 ЦК України фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. Порядок виїзду за кордон дітей громадян України визначено Законом України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадяни України», постановою КМУ від 27 січня 1995 року № 57 «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України», Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМУ від 31 березня 1995 року № 231. Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» оформлення проїзного документа дитини проводиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників. За відсутності згоди одного з батьків, виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволений на підставі рішення суду. Відповідно до п. 3, 4 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 року № 57, Виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, здійснюється за згодою обох батьків (усиновлювачів) (далі - батьки) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку. Виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється без нотаріально посвідченої згоди другого з батьків у разі пред'явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. Зважаючи на встановлені в судовому засіданні обставини та оцінивши, досліджені судом докази, суд дійшов висновку про обґрунтованість доводів позивача щодо надання дозволу на тимчасовий виїзд дитини за кордон на період навчання у 2014/2015 році, як таких, що відповідатимуть інтересам останньої, а тому позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного вище та

Outcome: approved