Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-29 00:00:00

[PERSON], звернулася до Нововодолазького районного суду Харківської області з позовом до [PERSON], в якому просить розірвати шлюб, що був зареєстрований 01.03.2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Нововодолазького районного управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 19. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] зазначила, одруження з відповідачем виявилось невдалим, протягом останнього року між подружжям склалися неприязні стосунки, постійно виникали сварки різного характеру, що згодом призвело до погіршення взаємовідносин. На даний час шлюбні стосунки фактично припиненні та вони мешкають окремо. Відповідач проти позовних вимог [PERSON] заперечував, про що надав відповідну заяву з проханням надати їм строк для примирення. Ухвалою суду від 30.08.2016 року з метою збереження сім'ї та з урахуання того, що на вихованні у подружжя є неповнолітня дитина, сторонам по справі було надано строк на примирення тривалістю три місяця та провадження у справі зупинено до 30.11.2016 року. Згідно розпорядження керівника апарату суду від 17.10.2016 року та протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи від 18.10.2016 року, справу передано до розгляду судді Трояновській Т.М., у зв'язку із закінчення терміну повноважень судді [PERSON] відповідно до Постанови Верховної Ради України «Про звільнення суддів» від 22.09.2016 року № 1600-VІІІ, у провадження якої перебувала вказана справа. 30.11.2016 року сторони у судове засідання не з'явилися, через канцелярію суду надійшли заяви від позивача та відповідача, відповідно до яких вони просять розірвати шлюб, що був укладений між ними, з посиланням на те, що наданий судом строк для примирення результатів не дав. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України в зв'язку із неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Розглянувши заяви позивача та відповідача, вивчивши матеріали справи, проаналізувавши зміст норм матеріального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд встановив наступне. Як вбачається з матеріалів справи, 01.03.2014 року між [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], було укладено шлюб, про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Нововодолазького районного управління юстиції у Харківській області зроблено відповідний актовий запис № 19, та видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 10). Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Нововодолазького районного управління юстиції у Харківській області 19.09.2014 року (а.с. 11). Судом було встановлено, що подружжя, проживають окремо, сімейно - шлюбні відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть. На поступки примирення сторони не згодні, за наданий судом час для примирення сторони не знайшли підстав для примирення та надали суду заяви, відповідно до яких наполягали на розірванні шлюбу. З цього приводу суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до положень ст. 51 Конституції України та ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таким чином, можливість припинення браку на підставі волевиявлення кожного з подружжя являється проявом принципу свободи браку і рівності подружжя. Оскільки вступ до браку здійснюється вільно і добровільно, то ніхто не може бути змушений до збереження подружніх стосунків, якщо їх основи втрачені. Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Враховуючи відсутність обставин, що перешкоджають розірванню шлюбу передбачених ст. 110 Сімейного кодексу України та небажання сторін відновити сімейні відносини, суд вважає за необхідне позов [PERSON] - задовольнити. Згідно ст.113 Сімейного кодексу України - особа, яка змінила прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач в своїй заяві вказала, що бажає залишити прізвище без змін. Відповідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. З матеріалів справи вбачається, що позивачем при подачі позовної заяви до суду було сплачено судовий збір в розмірі 551,20 грн., що підтверджено квитанцією АТ « Ощадбанк» ТВВО 10020/0372 № 96 від 08.07.2016 року. З урахуванням викладеного, на підставі ст.ст. 51, 56, 104, 105, 110, 112, 113 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved