Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-25 00:00:00

[PERSON] звернулася до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовом до [PERSON] про поділ спільно набутого майна подружжя, в якому просила визнати за нею право власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS], посилаючись на наступне. Сторони з 05.12.2009 року перебувають в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу вони мають неповнолітню дитину: сина - [PERSON], [INFO]. Дитина проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні. Спірна квартира, яка розташована за адресою: [ADDRESS], була придбана сторонами в період шлюбу, але право власності на неї було оформлено щодо відповідача, тому що на той час між ними відносини були дуже гарні. На даний час позивач бажає поділити спірну квартиру, яка розташована за адресою: [ADDRESS], в рівних частках, щоб гарантувати захист своїх прав та інтересів в майбутньому. В судове засідання представник позивача не з'явився, проте надав суду заяву, в якій просив розглянути справу без його участі та підтримав позовні вимоги. В судове засідання відповідач не з'явився, про день, час та місце слухання справи неодноразово повідомлявся належним чином за всіма відомими суду адресами проживання, причин неявки не повідомив, заяви про розгляд справи без його участі до суду не надходило. Номери засобів зв'язку із відповідачем (телефон, електронна пошта, тощо) суду, представнику позивача та позивачу не відомі. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Представник позивача не заперечував проти розгляду справи за відсутності відповідача. У зв'язку з наведеним, суд вважає можливим слухати справу за відсутністю відповідача, а матеріали, що є у справі, достатніми для цього. У зв'язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. З матеріалів справи вбачається, що згідно із копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданим повторно 12 лютого 2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Новоайдарського районного управління юстиції Луганської області, [PERSON] та [PERSON] 05 грудня 2009 року зареєстрували шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 44. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу - [PERSON]. Згідно із копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданим 18 лютого 2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Новоайдарського районного управління юстиції Луганської області, [PERSON] народився [INFO] року, про що зроблено відповідний актовий запис № 20. Батьком записаний [PERSON], матір'ю - [PERSON]. Копією договору купівлі-продажу квартири, посвідченого 14.06.2010 року приватним нотаріусом Сєвєродонецького міського нотаріального округу В.В. Кізімою за номером в реєстрі 811, Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № [NUMBER] від 16.06.2010 року, наданого Комунальним підприємством «Сєвєродонецьке бюро технічної інвентаризації», Витягом з Державного реєстру правочинів № 8648727 від 14.06.2010 року, наданого приватним нотаріусом Сєвєродонецького міського нотаріального округу В.В. Кізімою, підтверджується, що [PERSON], [PERSON], [PERSON] продали, а [PERSON] купив квартиру [ADDRESS] за 30561,00 грн. Змістом пункту 15 вищенаведеного договору та копією заяви [PERSON] від 14.06.2010 року підтверджується, що [PERSON] дала нотаріально посвідчену згоду своєму чоловікові на купівлю в інтересах їх сім'ї квартири [ADDRESS]. З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно № [NUMBER] від 18.01.2016 року вбачається, що право власності на квартиру за адресою: [ADDRESS], належить [PERSON]. Відповідно до Звіту в стислій формі № L151116-001 про оцінку майна, виконаного фізичною особою-підприємцем [PERSON] від 16.11.2015 року, ринкова (оціночна) вартість квартири [ADDRESS] склала 126000,00 грн. Главою 8 Сімейного кодексу України регулюється право спільної сумісної власності подружжя. Згідно із ст. 60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно із ч. 1 ст. 69 Сімейного кодексу України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 1 ст. 70 Сімейного кодексу України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Суд враховує, що квартира [ADDRESS] була придбана 14.06.2010 року [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу. Тобто, спірна квартира була придбана [PERSON] в період перебування його у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], яка у свою чергу надала нотаріально посвідчену згоду на купівлю вказаної квартири в інтересах їх сім'ї. Придбання спірної квартири згідно із договором купівлі-продажу відбулося за ціну в розмірі 30561,00 грн., проте станом на 16.11.2015 року ринкова (оціночна) вартість квартири [ADDRESS] склала 126000,00 грн., що підтверджується Звітом в стислій формі № L151116-001 про оцінку майна, виконаного фізичною особою-підприємцем [PERSON] від 16.11.2015 року. Отже, судом встановлено, що спірна квартира була придбана сторонами в період перебування у зареєстрованому шлюбі. Доказів придбання спірної квартири виключно за особисті кошти одного із подружжя до суду не надано. У зв'язку із вищевикладеним, суд вважає, що квартира [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності сторонам по справі, а отже позовні вимоги про визнання права власності на 1/2 частку квартири за позивачем підлягають задоволенню. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved