Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-06 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із позовною заявою про визнання за нею в порядку спадкування права власності на земельну ділянку. Позивач посилається на те, що [INFO] помер її батько [PERSON], котрий був власником земельної ділянки площею 0,0684га згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ЛВ №059302, призначеної для будівництва та обслуговування жилого будинку та господарських будівель, що розташована на території [ADDRESS]. При житті [PERSON] склав заповіт про те, що на випадок смерті все своє майно, де б воно не було і з чого б не складалося, він заповів своїй дочці [PERSON]. Позивач звернулася до приватного нотаріуса Самбірського районного нотаріального округу [PERSON] із заявою про прийняття спадщини, однак їй було відмовлено із-за того, що за життя батько не виготовив нового Державного акту на право приватної власності на землю, а представлений позивачем Державний акт є старого зразка. Оскільки іншого порядку переходу права власності немає, [PERSON] просить в судовому порядку постановити рішення, яким визнати її власником спадкового майна. У судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник [PERSON] підтримали позовні вимоги та посилалися на обставини, зазначені в позовній заяві. Представник відповідача виконкому Самбірської міської ради Львівської області Янів М.І. позов по суті визнав та пояснив, що не заперечує проти визнання права власності на земельну ділянку [PERSON] на користь [PERSON], оскільки відсутній кадастровий номер, через що спадкоємець змушена звертатись до суду із таким спором. Вислухавши пояснення сторін, з'ясувавши обставини справи, суд вважає, що позов слід задовольнити повністю з наступних підстав: Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] вбачається, що [PERSON] помер [INFO] у віці 75 років в м. Самборі Львівської області. Відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ЛВ №059302 [PERSON] при житті належала земельна ділянка площею 0,0684га, - призначена для будівництва та обслуговування жилого будинку та господарських будівель, що розташована на території [ADDRESS]. Акт зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю 28 грудня 1998 року за №1252, складений у двох примірниках, з яких перший видано [PERSON], другий зберігається у Самбірській міській раді. Із заповіту від 10.06.2010 року видно, що [PERSON] на випадок своєї смерті розпорядився про все своє майно, де б воно не знаходилося і з чого б не складалося, - відповідно заповів своїй дочці [PERSON], - позивачу в цивільній справі. Згідно п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. У відповідності до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ст. 1233 ЦК України [PERSON] являється спадкоємцем по заповіту майна [PERSON]. Отже, у судовому засіданні встановлена необхідність переходу права власності на земельну ділянку. Для формального здійснення права особи на спадкування необхідно в судовому порядку визнати за [PERSON], [INFO], яка проживає у [ADDRESS], - право власності на земельну ділянку, що розташована на території [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом після смерті батька [PERSON], який помер [INFO], оскільки нотаріальна контора не може видати свідоцтво про право на спадщину на дане майно. Враховуючи наведене, суд прийшов до такого вирішення спору виходячи у тому числі із засад змагальності щодо подання доказів, їх дослідження та доведеності перед судом їх переконливості, диспозитивності цивільного судочинства, аналізуючи пояснення сторін, подані суду матеріали. Позивач та її представник [PERSON] просили визнати [PERSON] власником спадкового майна. Представник відповідача позов визнав повністю; судом не встановлено підстав для відмови у прийнятті визнання відповідачем позову, а відтак, визнання позову Янівим М.І. не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів сторін. Тому суд вважає, що позов про визнання права власності на майно в порядку спадкування підлягає задоволенню, - під час провадження в справі та під час судового розгляду позивачем та представником позивача представлено суду достатньо доказів у підтвердження своїх вимог, представником відповідача не подано суду клопотань про доказування чи про звільнення від доказування інших обставин, а тому, - позов підставний і такий, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved