Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-20 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з заявою, в якій просить встановити факт належності їй, [PERSON] , [INFO] , правовстановлюючих документів, а саме: атестату від 23.07.1979 [NUMBER], трудової книжки та архівної довідки від 17.08.2021 №330 за період роботи з 30.08.1983 по 06.09.1993, зазначаючи, що відповідно до свідоцтва про народження, виданого Ново-Данилівським с/ЗАГС Якимівського району Запорізької області 09.11.1961, серія [NUMBER] зазначено її дошлюбне прізвище як « [PERSON] ». Під час видачі атестату [NUMBER] про навчання в професійному училищі при Бердянській взуттєвій фабриці №26 було допущено помилку в її дошлюбному прізвищі, замість « [PERSON] » зазначено « [PERSON] ». Окрім цього, при оформленні трудової книжки серія [NUMBER] також було допущено помилку в її дошлюбному прізвищі та вказано « [PERSON] ». Вона звернулась до відділу обслуговування громадян №14 (сервісний центр) управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області для призначення пенсії за віком. Рішенням від 11.11.2021 їй відмовлено в призначенні пенсії, оскільки до страхового стажу не зараховано навчання з 01.09.1977 по 16.07.1979 згідно з атестатом від 23.07.1979 [NUMBER], роботи протягом липня 1979 року - грудня 1998 року згідно з трудовою книжкою [NUMBER] від 23.07.1979, які не прийнято до уваги при обчисленні страхового стажу, оскільки на титульній сторінці трудової книжки та атестаті зазначено її дошлюбне прізвище російською « [PERSON] ». Згідно зі свідоцтвом про її народження, свідоцтвом про шлюб, дошлюбне прізвище « [PERSON] », тому не підтверджено належність документів. Крім того, в архівній довідці від 17.08.2021 №330 за період роботи з 30.08.1983 по 06.09.1993, зазначено її дошлюбне прізвище « [PERSON] ». У зв`язку зі зазначеними обставинами вона вимушена звернутися з заявою до суду про встановлення факту належності правовстановлюючих документів. У судове засідання заявник та його представник не з`явилися, від них надійшли окремі заява про розгляд справи за їхньої відсутності. На задоволенні вимог наполягають. Представник заінтересованої особи у судове засідання не з`явився. Від Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області надійшло клопотання про розгляд справи за матеріалами наявними в справі. У клопотанні також зазначено, що Мелітопольське об`єднане управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області припинило свою діяльність, як юридична особа - 30.07.2019. Отже, заінтересованою особою по справі повинно виступати тільки Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, дав оцінку зібраним по справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, об`єктивному та всебічному з`ясування обставин справи, прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно з ч.1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження, виданого Ново-Данилівським с/ЗАГС Якимівського району Запорізької області 09.11.1961, серія [NUMBER] дошлюбне прізвище заявника - « [PERSON] » /а.с.9/. Відповідно до атестату [NUMBER] про навчання в професійному училищі при Бердянській взуттєвій фабриці №26 дошлюбне прізвище заявника зазначено як « [PERSON] » /а.с.11/. Відповідно до трудової книжки серія [NUMBER] дошлюбне прізвище заявника вказано « [PERSON] » /а.с.12-13/. Відповідно до свідоцтва про одруження серія [NUMBER] від 11.08.1984 дошлюбне прізвище заявника вказано « [PERSON] » /а.с.8/. Відповідно до архівної довідки від 17.08.2021 №330 дошлюбне прізвище заявника зазначено « [PERSON] » /а.с.14/. Заявник [PERSON] звернулась до відділу обслуговування громадян №14 (сервісний центр) управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області для призначення пенсії за віком. Рішенням від 11.11.2021 заявнику відмовлено в призначенні пенсії, оскільки до страхового стажу не зараховано навчання з 01.09.1977 по 16.07.1979 згідно з атестатом від 23.07.1979 [NUMBER], роботи протягом липня 1979 року - грудня 1998 року згідно з трудовою книжкою [NUMBER] від 23.07.1979, які не прийнято до уваги при обчисленні страхового стажу, оскільки на титульній сторінці трудової книжки та атестаті зазначено дошлюбне прізвище російською « [PERSON] ». Згідно зі свідоцтвом про народження заявниці, свідоцтвом про шлюб, дошлюбне прізвище « [PERSON] », тому не підтверджено приналежність документів. Крім того, в архівній довідці від 17.08.2021 №330 за період роботи з 30.08.1983 по 06.09.1993, наданій [PERSON] , зазначено дошлюбне прізвище « [PERSON] » /а.с.15-16/. У зв`язку із розбіжностями у написанні прізвища заявника, вона на теперішній час позбавлена права на призначення пенсії за віком. Згідно з п. 5 ч.2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. У відповідності з п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України суди розглядають справи про встановлення фактів належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по-батькові, місце і час народження якої, що зазначені у документі, не збігаються з ім`ям, по-батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспортів. Відповідно до ч.2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. За правовими позиціями Верховного суду щодо розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, коли громадяни не можуть використати правовстановлюючі документі, оскільки зазначені в них прізвище, ім`я, по-батькові, місце чи час народження не відповідають записам у правовстановлюючому документі, якщо хоч і не посвідчують особу, але є необхідними для підтвердження певного права, а установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки. Проте сам по собі факт належності документу не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджений документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що у судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Згідно із ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У ході судового розгляду знайшов своє підтвердження факт належності правовстановлюючого документу, зазначений факт підтверджується належними у справі доказами, дослідженими судом, що узгоджуються між собою та з іншими матеріалами цивільної справи. Суд встановив, що встановлення факту належності правовстановлюючого документу для заявника має юридичне значення, оскільки через розбіжність у написанні її прізвища вона не може оформити пенсію за віком. За таких обставин, оскільки законом не визначено іншого, крім судового порядку встановлення факту належності правовстановлюючого документу, який просить встановити заявник, підтверджується письмовими матеріалами справи, суд доходить висновку, що вимоги заявника є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved