Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-18 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON], просить визнати її такою, що втратила право користування житловим приміщенням - квартирою [ADDRESS]. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що вона є власником квартири [ADDRESS]. У вказаній квартирі також зареєстрована [PERSON], однак уже тривалий час за даною адресою вона не проживає та не бере участі у її утриманні. В липні 2007 року відповідач забрала всі свої особисті речі та переїхала проживати на квартиру [ADDRESS]. Жодних коштів на оплату комунальних послуг [PERSON] не надає та відмовляється добровільно знятись з реєстраційного обліку. За вказаних обставин, [PERSON] просять суд визнати [PERSON] такою, що втратила право користування жилим приміщенням - квартирою [ADDRESS]. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала з мотивів, викладених у позовній заяві, просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явилася з невідомої на те суду причини, хоча про день та час судового засідання повідомлялася належним чином, заперечень проти позову, а також заяв про відкладення розгляду справи чи розгляд справи за його відсутності не подала. Тому, суд в порядку ч.4 ст. 169 ЦПК України вирішує справу на підставі наявних в ній даних, доказів і постановляє заочне рішення. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] суду пояснила, що вона є сусідкою сторін у справі, так як з 1986 року зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS]. З невісткою позивача - відповідачем [PERSON] знайома. Бачила її останній раз взимку 2013 року. До сусідки [PERSON] приходить в гості і син, і онук. Речей невістки у квартирі позивача не бачила. Перешкоди у користуванні даною квартирою їй не чинилися. Заслухавши пояснення позивача, покази свідка, дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив наступні обставини. Відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії САВ №955558 від 01 грудня 2008 року, квартира, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS], належить за правом приватної власності [PERSON] (підстава: рішення виконкому Тернопільської міської ради від 08 жовтня 2008 року). Як вбачається із записів в будинковій книзі прописки громадян, які проживають в будинку [ADDRESS], за даною адресою зареєстрована з 2003 року відповідач [PERSON] Із акту від 03 липня 2014 року, складеного комісією у складі працівників ДП «Люкс-1», слідує, що відповідач [PERSON], [INFO], зареєстрована і не проживає за адресою: квартира [ADDRESS], зі слів матері [PERSON] - 7 років. Відповідно до ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому засіданні. Частиною 2 ст.386 ЦК України передбачено, що власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчиненню нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] не мала з позивачем жодних домовленостей щодо проживання у [ADDRESS]. Відповідач без поважних причин не користується житлом, де вона зареєстрована, понад рік. Вказані доводи підтверджені показами свідка та дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами. Враховуючи викладені обставини, суд вважає, що позов слід задовольнити, визнати [PERSON] такою, що втратила право користування жилим приміщенням - квартирою [ADDRESS]. В силу ст.88 ЦПК України із відповідача [PERSON] в користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved