Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-31 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з заявою в якій просить встановити факт належності їй Державного акту на право приватної власності на землю, серії [NUMBER], виданий 23 вересня 2002 року на підставі розпорядження голови Чаплинської РДА №372 від 29.07.2002 року на земельну ділянку, площею 1.9911 га, для ведення особистого селянського господарства на території Балтазарівської сільської ради, що входить до складу Чаплинської ОТГ Чаплинського району Херсонської області, кадастровий номер [NUMBER] на імя [PERSON]. В обґрунтування своєї заяви вказує що на підставі розпорядження голови Чаплинської РДА №372 від 29.07.2002 року, 23 вересня 2002 року на її імя було видано Державний акт на право приватної власності на землю, серії [NUMBER], за яким вона отримала у власність земельну ділянку, площею 1.9911 га, розташовану на території Балтазарівської сільської ради з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства. Вказує, що в зазначеному правовстановлюючому документі невірно зазначено дані особи, якій видано правовстановлюючий документ та вказано що він виданий [PERSON], тоді як в дійсності її по-батькові зазначається як «[PERSON]». Вказана розбіжність у написанні її по-батькові у правовстановлюючому документі, перешкоджає заявнику підтвердити факт належності їй майна. Іншої можливості виправити помилку, допущену при написанні даних заявника у правовстановлюючому документі немає. Просить суд встановити факт належності їй Державного акту на право приватної власності на землю, серії [NUMBER], виданий 23 вересня 2002 року на підставі розпорядження голови Чаплинської РДА №372 від 29.07.2002 року на земельну ділянку, площею 1.9911 га, для ведення особистого селянського господарства [PERSON]. Заявник [PERSON], будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилася. Представник заявника за довіреністю [PERSON] в судове засідання також не зявилася, подавши заяву про розгляд справи за її відсутності. Просила суд заяву задовольнити. Представник заінтересованої особи Чаплинської селищної ради Херсонської області в судове засідання не зявився, подавши заяву про визнання вимог [PERSON] та розгляд справи без участі представника заінтересованої особи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, в зв'язку з неявкою сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, заслухавши представника заявника, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] народилася [INFO] та відповідно до паспорту громадянина України [NUMBER], виданого 22.02.1996 року Чаплинським РВ УМВС України в Херсонській області її по-батькові вказується, як «[PERSON]». Відповідно до картки платника податків, [PERSON] зареєстрована у Державному реєстрі фізичних осіб платників податків 19.12.1997 року за №[NUMBER] та її по-батькові також вказується як «[PERSON]». 23 вересня 2002 року на підставі розпорядження голови Чаплинської РДА №372 від 29.07.2002 року, заявнику було видано Державний акт на право приватної власності на землю, серії [NUMBER], за яким вона отримала у власність земельну ділянку, площею 1.9911 га, розташовану на території Балтазарівської сільської ради з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства. Як вбачається з наданого Державного акту на право приватної власності на землю, серії [NUMBER], зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №211, такий акт видано [PERSON]. На даний час, [PERSON] має намір розпорядитися своєю земельною ділянкою, та при вивчені наданих документів було виявлено розбіжність у написання її по-батькові, що перешкоджає їй реалізувати своє право, щодо вільного володіння та розпорядження земельною ділянкою. Оскільки в позасудовому порядку вирішити дане питання на даний час неможливо, то для захисту свого права звернулася до суду. У судовому засіданні повністю підтверджено факт належності правовстановлюючого документа заявнику, що підтверджується сукупністю досліджених доказів, а саме: співпаданням прізвища та імені, а також співзвучність по-батькові заявника, зазначеного у Державному акті, серії [NUMBER], із даними, зазначеними у паспорті громадянина України [NUMBER], а також даними, щодо прізвища та імені вказаними у довідці про присвоєння ідентифікаційного номера та адреси проживання особи якій видано відповідний Державний акт із адресою проживання [PERSON], вказаною у паспорті громадянина України. Все це, а також наявність оригіналів документів у заявника підтверджує той факт, що Державний акт на право приватної власності на землю, серії [NUMBER], дійсно належить [PERSON], [INFO]. Відповідно до п.6 ч.1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, імям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Виходячи зі змісту п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5, (зі змінами від 25 травня 1998 року) «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», судом розглядаються справи про встановлення фактів належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті (у тому числі факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали). Суд може встановлювати факти належності документів, які не належать до тих, що посвідчують особу. Приймаючи до уваги викладене, суд вважає, що заява [PERSON] підлягає задоволенню, оскільки факт належності Державного акту на право приватної власності на землю, серії [NUMBER], виданого 23.09.2002 року, на імя [PERSON] саме [PERSON], [INFO] знайшов своє підтвердження у судовому засіданні, іншим шляхом встановлення цього факту неможливо, а його встановлення необхідно заявнику для реалізації права розпорядження майном. Відповідно до ч.7 ст. 294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються , якщо інше не встановлено законом.

Outcome: approved