Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-04 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом за яким, в останній редакції від 21 січня 2015 року, стверджує, що вона є співвласником квартири [ADDRESS] та відповідачка [PERSON], яка мешкає в квартирі під ними на першому поверсі, незаконно та самочинно збудувала прибудову до квартири. Будівництво вказаної прибудови порушує її права та негативно впливає на її умови проживання. просить визнати недійсним рішення Іллічівської міської ради Одеської області № 254-V від 27 червня 2007 року; визнати недійсним рішення Іллічівської міської ради Одеської області № 77/1-VІ від 10 червня 2011 року; визнати недійсним свідоцтво про право власності на квартиру на ім'я [PERSON] від 10 листопада 2009 року [NUMBER], що видано виконавчим комітетом Іллічівської міської ради; визнати недійсним акт готовності об'єкту до експлуатації від 18 вересня 2009 року № 882; усунути порушення права власності (користування) на квартиру [ADDRESS] з боку [PERSON] шляхом зносу прибудови до квартири [ADDRESS], а саме приміщення № 1, площею 17,7 кв.м., приміщення № 4, площею 17,8 кв.м.; усунути порушення права користування земельною ділянкою площею 0,0025 га, кадастровий номер [NUMBER], що розташована біля будинку [ADDRESS], з боку [PERSON] шляхом зносу прибудови до квартири [ADDRESS], а саме приміщення № 1, площею 17,7 кв.м., приміщення № 4, площею 17,8кв.м.; визнати недійсним договір оренди землі від 16 грудня 2008 року, укладений між Іллічівською міською радою та [PERSON] зареєстрований у Одеській регіональній філії державного підприємства «Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах» 19 грудня 2008 року за № 040850800140; визнати недійсним договір оренди землі від 26 серпня 2011 року, укладений між Іллічівською міською радою та [PERSON], зареєстрований у відділі Держкомзему у м. Іллічівську Одеської області 03 листопада 2011 року за № 511080004000180 від 03 листопада 2011 року. В судовому засіданні представник позивача та третьої особи - [PERSON] - [PERSON] підтвердив вимоги та просив їх задовольнити, посилаючись на те, що підставою прийняття всіх актів які оскаржені позивачкою ґрунтуються на судовому рішенні, яке було скасовано до моменту їх прийняття, що навмисно приховувалося відповідачкою [PERSON] від Іллічівської міської ради Одеської області, виконкому Іллічівської міської ради Одеської області та Інспекції ДАБК в Одеській області. Відповідачка [PERSON] вимоги не визнала, вважаючи їх безпідставними з огляду на те, що вона є власником спірної прибудови, орендує земельну ділянку відповідно до законодавства. Просить відмовити у вимогах. Представник відповідачки [PERSON] - [PERSON] - в судовому засіданні заперечувала проти позовних вимог посилаючись на те, що позивач не довела порушення відповідачкою права її власності. [PERSON] є власником спірної прибудови на підставі відповідного свідоцтва про право власності та наявності державної реєстрації її права власності, яка до цього часу не скасована. Договори оренди земельної ділянки укладені відповідно до діючого законодавства. Крім того, свідоцтво про право власності, акт готовності об'єкту до експлуатації не підлягають оскарженню. Представник третьої особи, житлово-будівельного кооперативу «Іллічівський портовик-4» (далі - Кооператив) Кочетова І.В., вимоги не підтримала, вважає, що вказана прибудова не порушує права мешканців будинку взагалі та позивача особисто. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню частково за наступними правовідносинами встановленими судом. Кооператив зареєстрований 27 січня 1995 року Іллічівським міськвиконкомом, зареєстрований в Єдиному державному реєстрі 23 травня 2007 року (т.1,а.с.68,т.3.а.с.212-214). Рішенням виконкому Іллічівської міської ради від 25 лютого 1999 року № 101 передано у постійне користування Кооперативу земельну ділянку площею 0,16 га фактично зайняту будинком [ADDRESS] (т.2,а.с.35). [PERSON] та [PERSON] є співвласниками квартири [ADDRESS] на підставі свідоцтва про права власності від 20 квітня 2004 року, виданого відповідно до рішення виконкому Іллічівської міської ради від 25 березня 2004 року № 172 (т.1,а.с.11,12,13). [PERSON] згідно свідоцтва про право власності від 29 листопада 2006 року [NUMBER], виданого на підставі рішення виконкому Іллічівської міської ради від 23 листопада 2006 року № 1367 належить квартира [ADDRESS] (т.2,а.с.11.12). За реєстраційним посвідченням від 12 січня 2007 року [NUMBER] квартира [ADDRESS] належить [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності від 29 листопада 2006 року [NUMBER] та рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 25 грудня 2006 року (т.2,а.с.11.12). [PERSON] 04 серпня 2006 року звернулась із заявою до правління Кооперативу за дозволом на будівництво прибудови до власної квартири. На заяві містяться підписи чотирьох членів Правління, в тому числі [PERSON], без визначення прийнятого рішення, а Голова Правління Дерюгіна Л.С. їх підписи тільки завірила (т.1.а.с.39). Відповідачка самочинно почала будівництво спірної прибудови, за що притягалась до адміністративної відповідальності (т.1,а.с.94). За висновком спеціаліста від 16 листопада 2006 року № 187 та висновку експерта від 21 грудня 2006 року № 211 прибудова до квартири [ADDRESS] не відповідає нормативно-технічним вимогам: по відсутністю проектної документації і відповідних погоджень; по висоті приміщень (т.2,а.с.18-24). За технічним висновком від 23 березня 2015 року спірна прибудова додатково не відповідає вимогам щодо погіршення умов природного освітлення приміщення кухні та жилої кімнати квартири [ADDRESS]; відстань від фундаменту прибудови до існуючих інженерних мереж складає менше 3-х метрів; будівництво прибудови створено без врахування сейсмічності району; стіни прибудови не відповідають мінімально допустимому значенню опору теплопередачі(т.3.а.с.239-263). Рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 25 грудня 2006 року по справі за позовом [PERSON] до Іллічівської міської ради визнано право власності її на прибудову до квартири [ADDRESS] (приміщення № 4, площею 17,6 кв.м., приміщення (підвал) № 1, площею 17,7 кв.м. (т.1,а.с.85-87). [PERSON] 05 травня 2007 року звернулася із заявою до правління Кооперативу за дозволом на оформлення в оренду земельної ділянки під прибудовою к її квартирі. На заяві міститься згода голови правління та трьох членів правління (т.3,а.с.91). Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 10 травня 2007 року рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 25 грудня 2006 року скасоване з підстав відсутності дозволу на переобладнання та перепланування, відсутності рішення щодо виділення земельної ділянки під прибудову. При цьому, [PERSON] була присутня в судовому засіданні в апеляційній інстанції в день прийняття рішення (т.2,а.с.107-108,111-112,113). 23 травня 2007 року [PERSON] звернулася до Іллічівського міського голови із заявою про отриманням дозволу на розробку проекту відводу земельної ділянки під вказаною прибудовою, не повідомивши, що рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 25 грудня 2006 року скасоване (т.3,а.с.18). Рішенням Іллічівської міської ради Одеської області від 27 червня 2007 року № 254-V «Про надання [PERSON] дозволу на розробку проекту відведення земельної ділянки» [PERSON] надано дозвіл на розробку проекту відведення земельної ділянки площею 0,0025 га під існуючою житловою прибудовою до її квартири, як власнику прибудови (т.3,а.с.26). Рішенням Іллічівської міської ради від 25 липня 2008 року № 456/23-V затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки [PERSON] в короткострокову оренду під існуючою житловою прибудовою до її квартири (т.3.а.с.64). На підставі цього рішення між Іллічівською міською радою та [PERSON] 16 грудня 2008 року укладено договір оренди земельної ділянки площею 0,0025 га, під існуючою житловою прибудовою до квартири [ADDRESS], терміном на три роки, до 25 липня 2011 року (т.1.а.с.141-147). Згідно п. 3 акту готовності об'єкту до експлуатації від 18 вересня 2009 року № 882 складеного [PERSON], проектна документація затверджена рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 25 грудня 2006 року (т.3,а.с.113-115). На підставі цього акту Інспекцією ДАБК в Одеській області видано свідоцтво про відповідність збудованого об'єкту проектній документації, вимогам державних стандартів, будівельних норм та правил (реконструкція квартири [ADDRESS], загальною площею 78,30 кв.м., з будівництвом прибудови з підвалом) від 18 вересня 2009 року № 15000882 (т.3,а.с.181). Свідоцтво від 10 листопада 2009 року [NUMBER] про право власності [PERSON] на квартиру [ADDRESS] з врахуванням прибудови, як на об'єкт в цілому, видано на підставі рішення виконкому Іллічівської міської ради від 29 жовтня 2009 року № 1057, яке прийнято на підставі, зокрема, звернення [PERSON] від 28 вересня 2009 року та наданого нею скасованого рішення Іллічівського міського суду від 25 грудня 2006 року (т.3,а.с.111зв.,185,187). Рішенням Іллічівської міської ради від 10 червня 2011 року № 77/1-VI, на підставі рішення Іллічівської міської ради від 25 липня 2008 року № 456/23-V та договору оренди землі від 16 грудня 2008 року поновлено [PERSON] на п'ять років договір оренди землі під існуючою житловою прибудовою до її квартири (т.3.а.с.108). На підставі цього рішення між Іллічівською міською радою та [PERSON] укладено договір оренди земельної ділянки площею 0,0025 га, під існуючою житловою прибудовою до квартири [ADDRESS], терміном на п'ять років (т.3,а.с.144-146). Згідно чч. 1, 3 ст. 42 Земельного кодексу України земельні ділянки, на яких розташовані багатоквартирні жилі будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкові території державної або комунальної власності, надаються в постійне користування підприємствам, установам і організаціям, які здійснюють управління цими будинками; порядок використання земельних ділянок, на яких розташовані багатоквартирні жилі будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкові території, визначається співвласниками. Згідно п. 4 Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків (затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 8 жовтня 1992 року № 572) власники приміщень житлових будинків і гуртожитків мають право на переобладнання і перепланування житлових і підсобних приміщень, балконів і лоджій за відповідними проектами без обмеження інтересів інших громадян, які проживають у будинку, гуртожитку, з дозволу власника будинку (квартири), власника гуртожитку (житлового приміщення у гуртожитку) та органу місцевого самоврядування, що видається в установленому порядку. Згідно п. 1.4.5. Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій (затверджено Наказом Держжитлокомунгоспу України № 76 від 17 травня 2005 року) для одержання дозволу на переобладнання або перепланування жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень їх власник або уповноважена ним особа, подають до органу місцевого самоврядування заяву про надання дозволу на переобладнання або перепланування та, у разі необхідності, може подаватися згода власників, співвласників (наймачів) або уповноважених ними осіб на переобладнання та перепланування приміщень, що перебувають у їх спільній власності. Згідно ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Згідно ч. 1 ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ч. 1 ст. 393 ЦК України правовий акт органу державної влади або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується. Згідно чч. 1-3 ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту; особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього; право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. Згідно ст.ст.10, 27, 60 ЦПК України сторони, яки приймають участь у справі, користуються рівними правами відносно надання доказів, їх дослідження та доведення до суду їх переконливості. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Судом враховується, що вказана прибудова побудована до рівня доступу до вікон квартири позивачки, що безумовно погіршує рівень безпеки проживання її та спричиняє шкоду (т. 1, а.с.54-67). Критично оцінюючи твердження відповідачки та її представників, що скасування судового рішення, яким було встановлено право власності [PERSON] на прибудову, не впливає на правові акти, які подалі приймалися Міськрадою та Виконкомом, суд вважає, що державна реєстрація права власності є похідною від вказаного рішення та не потребує окремого скасування для підтвердження факту втрати права власності. Крім того, як вбачається із заяв [PERSON] до правління Кооперативу щодо отримання дозволу на прибудову та на оформлення в оренду земельної ділянки під прибудовою, містяться тільки окремі підписи членів правління. Згідно п. 16 Статуту Кооперативу його правління вирішує питання, крім тих, які відносяться до компетенції загальних зборів (зборів уповноважених), з прийняттям рішення більшістю голосів присутніх членів відкритим голосуванням (т.1,а.с.98-110). Відповідачами та Кооперативом не доведено, що правлінням Кооперативу приймалися рішення відносно внесених заяв [PERSON] про надання вказаних дозволів. Крім того, зібрані підписи деяких членів правління на заяві про надання дозволу на прибудову не свідчать про те, що вони надали таку згоду. Згідно чч. 1, 3 ст. 19 Закону України «Про кооперацію» та ч. 1 ст. 384 ЦК України будинок, споруджений або придбаний житлово-будівельним (житловим) кооперативом, є його власністю, а у разі викупу квартири член житлово-будівельного (житлового) кооперативу стає її власником. З набуттям [PERSON] права власності, її квартира вибула з володіння Кооперативу, але відповідачка не набула приватної власності на зовнішню стіну, яка є опірною конструкцією будинку та перейшла у спільну сумісну власність Кооперативу та власників квартир. Враховуючи, що опірна конструкція - стіна - не належить власнику квартири, прибудова фактично здійснювалась не тільки до квартири, а до будинку в цілому. Згідно ч. 1 та абз. 10 ч. 2 ст. 15 Закону України «Про кооперацію» вищим органом управління кооперативу є загальні збори членів кооперативу; до компетенції загальних зборів членів Кооперативу належить, зокрема, прийняття рішень щодо володіння, користування та розпорядження майном. Суд приходить до висновку, що надання дозволу на такого роду прибудову та дозвіл на передачу в оренду земельної ділянки під нею знаходиться в компетенції загальних зборів членів Кооперативу, як вищого органу його управління. Приймаючи до уваги скасування судового рішення, яким [PERSON] набула права власності на прибудову та порушення порядку надання дозволу на прибудову та на оформлення в оренду земельної ділянки під нею, підлягає визнанню недійсним рішення Іллічівської міської ради Одеської області від 27 червня 2007 року № 254 - V «Про надання [PERSON] дозволу на розробку проекту відведення земельної ділянки». Суд приймає до уваги, що позивачем не доведено втрату можливості проведення перебудови вказаної прибудови для усунення порушення відповідних норм та правил, що відповідно до ч. 7 ст. 376 ЦК України передує прийняттю рішення суду щодо знесення споруди, у зв'язку з чим не підлягають задоволенню позовні вимоги щодо зносу прибудови до квартири [ADDRESS], а саме приміщення № 1, площею 17,7 кв.м., приміщення № 4, площею 17,8кв.м. Враховуючи, що рішення Іллічівської міської ради Одеської області № 77/1-VІ від 10 червня 2011 року та вказані договори оренди земельної ділянки ґрунтуються на рішенні Іллічівської міської ради від 25 липня 2008 року № 456/23-V, яке позивачем не оскаржено, у зв'язку з чим, суд вважає, що не підлягають задоволенню позовні вимоги щодо визнання їх недійсними. Позивачем також не оскаржується рішення виконкому Іллічівської міської ради від 29 жовтня 2009 року № 1057 на підставі якого видано свідоцтво про право власності [PERSON] на вказану квартиру з врахування прибудови, у зв'язку з чим не підлягають задоволенню позовні вимоги щодо визнання недійсним свідоцтво про право власності від 10 листопада 2009 року [NUMBER]. Вимоги позивача щодо визнання недійсним акту готовності об'єкту до експлуатації від 18 вересня 2009 року № 882 не підлягають задоволенню, оскільки, акт лише фіксує характеристики об'єкту та не є остаточним документом, що зобов'язує до вчинення будь-яких дій. Права та обов'язки породжує відповідне рішення, прийняте на підставі складеного акту, а саме свідоцтво про відповідність збудованого об'єкту проектній документації, вимогам державних стандартів, будівельних норм та правил, яке позивачем не оспорюється.

Outcome: dismissed