Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-01 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом до [PERSON], свої вимоги обґрунтувала тим, що вона є власником квартири [ADDRESS] Відповідач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS], що розташована на 9 поверсі. Квартира відповідача знаходиться над квартирою позивача. 22.07.2015 року з вини відповідача належна позивачу квартира була затоплена, у результаті чого квартира потребує ремонту. Крім цього, своїми діями відповідач завдала позивачу моральних страждань у зв'язку з тим, що відмовилася добровільно відшкодувати завдані збитки, позивач була змушена звернутись до суду з даним позовом для захисту своїх інтересів, що призвело до її душевних страждань, яких вона зазнала у зв'язку із пошкодженням майна. Просила стягнути з відповідача матеріальну шкоду, розмір якої встановлено проведенням судової будівельно - технічної експертизи, а також моральну шкоду у розмірі 5000,00 гривень. В ході судового розгляду справи позивач уточнила прізвище відповідача як [PERSON] та збільшила заявлені позовні вимоги, просила стягнути з відповідача [PERSON] на свою користь завдану матеріальну шкоду у розмірі 25604,00 гривень та моральну шкоду у розмірі 5000,00 гривень, а також понесені судові витрати по сплаті судового збору, за проведення двох експертиз та за надання їй правової допомоги у загальному розмірі 9623,60 гривень. В судовому засіданні позивач та представник позивача підтримали заявлені позовні вимоги з урахуванням збільшень та просили їх задовольнити з підстав, викладених у позові. Відповідач та її представник в судовому засіданні заперечували проти позову, просили відмовити в задоволенні з тих підстав, що позивачем не доведена вина відповідача в залитті її квартири, акти про залиття квартир не відповідають вимогам «Правил утримання житлових будинків та прибудинкової території», затверджених наказом Державного комітету з питань житлово-комунального господарства №76 від 17.05.2005 року, а саме вони не були складені уповноваженою комісією, а тому не є належними доказами на підтвердження позовних вимог. Відповідач додатково зазначила, що вона є власником квартири [ADDRESS], що розташована на 9 поверсі. 22.07.2015 року сусідка Житник, квартира якої знаходиться на 8 поверсі під її квартирою, зателефонувала та повідомила її про затоплення квартир по стояку, що вода тече з її квартири. Коли вона приїхала та відчинила двері квартири, разом з нею до квартири зайшла Житник, води в її квартирі майже не було, тільки в коридорі були незначні залишки води. Вона зателефонувала слюсарю, він приїхав, відкрив воду по стояку, який до цього вже був перекритий. Будь-якої течії в її квартирі не було. Дійсно перед цим, вона за пару місяців змінила трубку, яка єднає бачок унітазу з трубою водопостачання. Претензії щодо затоплення квартири Житник, яке мало місце в той же день 22.07.2015, вона останній відшкодувала. Проте вважає, що позивач не довела її вину у завданні шкоди її квартирі. Заслухавши учасників судового розгляду, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд дійшов переконання, що заявлений позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] У зв'язку з реєстрацією шлюбу [PERSON] змінила прізвище «[PERSON]». Відповідач на момент звернення до суду з позовом є власником квартири [ADDRESS], що розташована на 9 поверсі. Квартира відповідача знаходиться над квартирою позивача. Зазначені обставини сторонами не спростовувалися та вони підтверджуються матеріалами справи. 22.07.2015 року відбулося залиття квартири позивачки, про що 23.07.2015 року КП «Таврійський» було складено відповідний акт комісією КП «Таврійський». Відповідно до складеного 23.07.2015 року КП «Таврійський» акту про залиття 22 липня 2015 року, що трапилось на системі холодного водопостачання в квартирі [ADDRESS] на момент обстеження в квартирі [NUMBER] яка знаходиться на 6-ому поверсі зазначеного будинку, спостерігається в коридорі квартири намокання стелі штукатурного слою по периметру, намокання шпалер, відшарування, намокання багетів, намокання електропроводки, відсутнє електропостачання; в ванній кімнаті намокання кахлю, на стелі намокання плит (шпалер); в туалеті намокання стелі, кахлю. В кухні намокання штукатурного слою стелі біля газопостачання, по периметру, намокання шпалер, біля люстри на стелі намокання штукатурного слою; у вітальні намокання штукатурного слою по периметру, шпалер, багетів. Причиною залиття квартири [NUMBER] зазначено халатне ставлення до сантехнічних приладів мешканцями квартири [NUMBER]. В туалеті квартири [NUMBER] необхідна заміна хомута на з'єднанні унітаза з трубою водовідведення (а.с.11). Відповідно до повторного акту про залиття, складеного 03.08.2015 року КП «Таврійський», що трапилось на системі холодного водопостачання в липні 2015 року в квартирі [ADDRESS] вбачається, що на момент обстеження в квартирі [NUMBER] яка знаходиться на 6-ому поверсі зазначеного будинку, спостерігається: в коридорі на стелі сліди попереднього затоплення, відшарування шпалер - 4 кв.м.; в кухні на стелі сліди затоплення штукатурного шару з жовтими розводами, біля труби (стояка) газопостачання на стелі сліди затоплення, відшарування шпалер; у вітальні на стелі сліди затоплення штукатурного шару з жовтими розводами, відставання шпалер по швам, жовті розводи на шпалерах. Причиною залиття зазначено халатне ставлення мешканців квартири [NUMBER] до сантехнічних приладів системи холодного водопостачання та водовідведення. Рекомендовано жильцям квартири [NUMBER] виконати сантехнічні роботи по заміні трубопроводу системи холодного водопостачання та водовідведення (а.с.10). Відповідно до складеного 05.01.2016 року висновку №1 судової будівельно-технічної експертизи, розмір матеріальної шкоди, який дорівнює вартості ремонтних робіт приміщень квартир [NUMBER] житлового будинку [ADDRESS] які необхідно виконати для усунення виявлених пошкоджень, спричинених залиттям, становить 14225 гривень (а.с.58-78). Згідно висновку №48 додаткової судової будівельно - технічної експертизи, складеного23.08.2017 року експертом [PERSON], вартість ремонтних робіт приміщень квартири [NUMBER] житлового будинку [ADDRESS], які необхідно виконати для усунення пошкоджень, спричинених залиттям, станом на серпень 2017 року становить 25604,00 гривень (а.с.171-176). Допитана в якості свідка [PERSON] пояснила, що сусідка з [NUMBER] [PERSON] повідомила її про залиття квартири. Вона приїхала та виявила залиття своєї квартири, вода текла зі стелі, вона піднялася поверхамим вище на 7й та 8-й, ніхто не відкрив, було чути як вода теж заливає ці квартири. Вона піднялася на 9й поверх по стояку (останній поверх) до квартири відповідачки, чула як тече вода, проте її ніхто не відкривав. Коли прибігла квартирантка з квартири [NUMBER] та відкрила двері, уся підлога в квартирі була залита водою. До квартири заходив слюсар-сантехник, який в подальшому перекрив воду по стояку та течія припинилася. Як він повідомив сусідам, причиною залиття стало від'єднання нової трубки, яка поєднує бачок унітазу з трубою холодного водопостачання в квартирі відповідачки. На той час [PERSON] була вагітною та дуже нервувала з приводу затоплення квартири, яку тільки перед цим відремонтувала, вклавши у ремонт значні кошти. У день затоплення вона подзвонила відповідачці щоб з'ясувати питання про відшкодування збитків, проте остання повідомила, що грошей для відшкодування збитків немає. На початку розгляду справи відповідач не заперечувала своєї вини у затопленні квартири та запропонувала врегулювати спір шляхом укладання мирової угоди. Приходила, оглядала пошкоджену затопленням квартиру позивача, а потім відмовилася укладати будь-які угоди. Допитані в судовому засіданні [PERSON], [PERSON], [PERSON] підтвердили факт залиття квартири позивача 22.07.2015 року, вказали на пошкодження квартири в результаті залиття - плями від іржавої води на шпалерах, штукатурці, стелі, пошкодження шпалер. Зазначили, що перед залиттям квартири позивач тільки закінчила капітальний ремонт у квартирі [NUMBER] житлового будинку [ADDRESS]. Залиття квартири з вини відповідача та відмова відповідача в добровільному порядку відшкодувати завдані збитки, звернення за захистом своїх інтересів, понесення судових витрат, завдали позивачу моральну шкоду, змусили її змінити звичайний уклад життя, призвели до додаткових зусиль. Крім того, на час залиття квартири, звернення до суду та захисту своїх інтересів позивач була спочатку вагітною, а потім мала маленьку дитину. Свідок [PERSON] в судовому засіданні підтвердила факт затоплення квартири позивача влітку 2015 року. Зазначила, що затоплення відбулося з квартири [NUMBER] в будинку [ADDRESS] звідки залило квартири по стояку, 8-го, 7-го, 6-го поверху, аж до 3-го поверху, вона особисто чула як ллється вода у квартирі [NUMBER], викликала слюсаря з КП «Таврійський» Відповідно до довідки КЗ «Херсонська міська клінічна лікарня ім. Тропіних» від 21.09.2015 року вбачається, що [PERSON] знаходилася на обліку у жіночій консультації з 20.05.2015 року з діагнозом - вагітність 28-29 тижнів, рекомендовано крім призначеного лікування, уникати фізичного та психоемоційного навантаження ( а.с. 92). Відповідно до актового запису про народження №1308 ві 09.12.2015 року у позивачки 04.12.2015 року народилася дитина( а.с. 93). Відповідно до ч. 3 ст. 386 ЦК України власник, права якого порушенні, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди. За правилами ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Вказана стаття унормовує загальні підстави для відшкодування в рамках позадоговірних (деліктних) зобов'язань. При цьому в деліктних правовідносинах на позивача покладається обов'язок довести наявність шкоди та її розмір, протиправність поведінки заподіювача шкоди та причинний зв'язок такої поведінки із заподіяною шкодою. При цьому у спорах про відшкодування шкоди діє презумпція заподіювача шкоди, згідно з якою саме відповідач доводить відсутність своєї вини у завданні шкоди. Згідно із ч. 2 ст. 1166 ЦК України особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Відповідно до роз'яснень, що містяться в п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» шкода заподіяна особі і майну громадянина, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи. Наведене свідчить про те, що цивільне законодавство в деліктних зобов'язаннях передбачає презумпцію вини; якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. Частиною 1 ст. 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Отже, позивач наявними у матеріалах справи висновками судової будівельно - технічної експертизи та додаткової, фотознімками, показаннями свідків, довела наявність завданої її шкоди та її розмір, протиправність поведінки заподіювача шкоди та причинний зв'язок такої поведінки із заподіяною шкодою. Проте, сторона відповідача не спростувала і не довела відсутність своєї вини у затопленні квартири позивача. Статтею 23 ЦК України визначено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням майна, а також внаслідок ушкодження здоров'я. Відповідно до ч. 3 цієї ж розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Відповідно до п.3 Постанови Пленуму Верховного суду України від 31 березня 1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» - під моральною шкодою слід розуміти витрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконним діями або бездіяльністю інших осіб». Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати зокрема у приниженні честі, гідності, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Згідно з п. 5 Постанови Пленуму Верховного суду України від 31 березня 1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Таким чином, суд дійшов переконання, що окрім матеріальної шкоди позивачу була завдана і моральна шкода, яка виразилась в тому, на час затоплення 22.07.2015 року позивач була вагітною, пошкодження її майна відповідачем та відмова у добровільному порядку відшкодувати завдану шкоду вимагала від позивача додаткових зусиль, був порушений звичайний уклад життя позивача, що спричинило виникнення у неї переживань з цього приводу. Але заявлена моральна шкода позивачем в сумі 5000,00 гривень на думку суду є завищеною, тому дана сума підлягає зменшенню до 3000,00 гривень. При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди, суд враховує характер діяння особи, яка заподіяла шкоду, обсяг страждань позивача, характер немайнових втрат (їх тривалість, можливість відновлення) та з урахуванням інших негативних наслідків, які позивач зазнала в результаті порушення її звичайного укладу життя, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості. Доводи сторони відповідача про відсутність вини у залитті квартири не грунтуються на нормах закону і встановлених в судовому засідання дійсних обставин справи, фактично зводяться до одностороннього тлумачення норм права, однак, в даних деліктних зобов'язаннях передбачено призумпцію вини заподіювача шкоди, яка має бути ним спростована, оскільки саме на ньому лежить обов'язок доведення відсутності його вини в заподіянні шкоди. Також, відповідно до ч.1, ч.2, п.2 ч.3 ст.79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать витрати на правову допомогу; витрати, пов'язані із проведенням судових експертиз. Згідно ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Під час звернення до суду з позовом позивачем були понесені витрати по сплаті судового збору в сумі 243,60 гривень, що підтверджується квитанцією №64 від 27.08.2015 року (а.с.2). Крім цього, в ході судового розгляду справи позивачем понесені витрати по сплаті за проведення судової будівельно - технічної експертизи в сумі 3880,00 гривень, що підтверджується квитанцією ПН№5697 від 17.12.2015 року (а.с.149), а також за проведення додаткової судової будівельно - технічної експертизи в сумі 1500,40 гривень, що підтверджується квитанцією №888-01-19 від 23.07.2017 року (а.с.183). Разом з цим, позивачем понесені витрати на правову допомогу в сумі 4000,00 гривень, що підтверджується наданим розрахунком адвокатом (а.с.180), а також квитанцією №48 від 25.09.2015 року на суму 2000,00 гривень (а.с.91-а) та квитанцією №61 від 08.12.2015 року на суму 2000,00 гривень (а.с.181). З урахуванням того, що під час звернення до суду з позовом та в ході його розгляду судом, позивачем були понесені судові витрати в загальній сумі 9624,00 гривень, у відповідності до вимог ч.1 ст.88 ЦПК України, суд дійшов переконання, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в сумі 9624,00 гривень.

Outcome: partial