Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-10 00:00:00

[PERSON] звернулася до Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на дітей. В обґрунтування позовних вимог зазанчено, що з 26 грудня 1997 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON]. В шлюбі народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які проживають разом з позивачем та знаходяться на повному її утриманні. Відповідач кошти на утримання дітей не надає, витрачає кошти на власні потреби, а тому позивач змушена позичати гроші. Окрім того позивач зауважила, що здійснює догляд за матір'ю відповідача. При визначенні розміру аліментів позивач просила суд врахувати, що відповідач працює машиністом РРУ ООО ПАТ «Дніпродзержинський металургійний комбінат», отримує регулярно заробітну плату, на його утриманні інших дітей та непрацездатних батьків не має. Добровільно надавати матеріальну допомогу на утримання дітей відповідач відмовляється. Тому [PERSON] просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частини від всіх видів доходу відповідача, починаючи стягнення з дня пред'явлення позову до суду і до досягнення найстаршою донькою повноліття, а також стягнути витрати на правову допомогу. У судовому засіданні позивач підтримала позов та просила суд задовольнити заявлені позовні вимоги. Суду пояснила, що вона не працює, не має постійного заробітку, на її утриманні знаходяться двоє дітей та мати відповідача, за якою вона здійснює постійний догляд. Відповідач мешкає та працює в м. Дніпродзержинськ, після того, як почали мешкати окремо, відповідач надавав матеріальну допомогу на утримання дітей добровільно 2 або 3 рази. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності не надав. Відповідно до ч. 1 ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України судом було постановлено ухвалу про проведення заочного розгляду справи. Суд, заслухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, прийшов до наступних висновків. Судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони мають двох спільних малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження (а.с.6-7). Діти проживають з позивачем та знаходиться на її утриманні. Доказів на спростування даної обставини відповідачем не надано. Також позивач здійснює постійний догляд за матір'ю відповідача - [PERSON], що підтверджується довідкою від 8 серпня 2014 року Новомиколаївської амбулаторії загальної практики сімейної медицини. Відповідач інших дітей та непрацездатних батьків на утриманні не має. Матеріальну допомогу надає нерегулярно. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Оскільки відповідач є батьком неповнолітніх дітей, домовленості (договору) щодо сплати аліментів на утримання дітей між сторонами у справі досягнуто не було, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення аліментів підлягають задоволенню. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дітей та сторін, той факт, що діти потребують утримання, та те, що відповідач не надав суду доказів про наявність у нього інших дітей, непрацездатних дружини, батьків та про проведення з нього стягнень на утримання зазначених осіб. Відповідно до ч.2 ст. 183 Сімейного кодексу України якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. За таких обставин, суд прийшов до висновку про те, що вбачаються підстави для задоволення заявлених позовних вимог та стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей. Відповідно до ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Вирішуючи при ухваленні рішення питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд бере до уваги, що згідно з п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивача було звільнено від сплати судового збору при зверненні до суду, тому відповідно до ч. 3 ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави. Окрім того матеріалами справи підтверджується, що позивачем було понесено витрати на правову допомогу розміром 250 грн. (а.с.8), які у відповідності до ст. ст. 79, 88 Цивільного процесуального кодексу України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Згідно з п.1 ч.1 ст. 367 Цивільного процесуального кодексу України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved