Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-17 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з заявою, в якій просить встановити факт перебування [PERSON] , [INFO] ( І.Н. [NUMBER] ) на утриманні у спадкодавця [PERSON] , [INFO] більше одного року до дня смерті останньої, а саме до [INFO] . В обґрунтування своєї заяви [PERSON] посилається на те, що вона є двоюрідною онучкою [PERSON] , [INFO] . Згідно свідоцтва про право власності на житло від 09.10.1998 року та свідоцтва про право на спадщину за законом від 05.11.2020 року, заявник є власником 2/3 частки у праві власності на квартиру [ADDRESS] , яка в цілому складається з трьох жилих кімнат, загальною площею 71,6 кв.м, житловою площею 45,7 кв.м. [INFO] померла двоюрідна баба заявника - [PERSON] , яка на день смерті мешкала разом із заявником за адресою: [ADDRESS] , відповідно до свідоцтва про смерть. За життя двоюрідній бабі заявника - [PERSON] на праві спільної сумісної власності належала 1/3 частка у квартирі [ADDRESS] . Таким чином, після смерті двоюрідної баби заявника [PERSON] залишилась спадщина, до складу якої увійшла 1/3 частка у квартирі [ADDRESS] . У зв`язку з цим, 04.12.2020 року заявник звернулася до четвертої Харківської міської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, однак, постановою державного нотаріуса Четвертої Харківської державної нотаріальної контори Козелько Т.М. від 04.12.2020 року було відмовлено заявнику у видачі свідоцтва про право на спадщину після померлої [INFO] її двоюрідної баби [PERSON] з тих підстав, що на момент смерті [PERSON] діяв Цивільний кодекс Української РСР від 18.07.1963 року, у зв`язку з чим [PERSON] була вимушена звернутись до суду з даною заявою. Заявник в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву про те, що підтримує свою заяву та просить її задовольнити, справу розглядати за її відсутності. Зацікавлена особа: Четверта Харківська міська державна нотаріальна контора в судове засідання не з`явились, також надали суду заяву про розгляд справи за відсутністю їхнього представника. Суд, дослідив матеріали справи вважає, що заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню з наступних підстав. Як було встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, [PERSON] є двоюрідною онучкою [PERSON] , [INFO] . Згідно свідоцтва про право власності на житло від 09.10.1998 року та свідоцтва про право на спадщину за законом від 05.11.2020 року, заявник є власником 2/3 частки у праві власності на квартиру [ADDRESS] , яка в цілому складається з трьох жилих кімнат, загальною площею 71,6 кв.м, житловою площею 45,7 кв.м. [INFO] померла двоюрідна баба заявника - [PERSON] , яка на день смерті мешкала разом із заявником за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується відповідним свідоцтвом про смерть. За життя двоюрідній бабі заявника [PERSON] на праві спільної сумісної власності належала 1/3 частка у квартирі [ADDRESS] . Таким чином, після смерті двоюрідної баби заявника [PERSON] залишилась спадщина, до складу якої увійшла 1/3 частка у квартирі [ADDRESS] . У зв`язку з цим, 04.12.2020 року заявник звернулася до Четвертої Харківської міської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, однак, постановою державного нотаріуса Четвертої Харківської державної нотаріальної контори Козелько Т.М. від 04.12.2020 року було відмовлено заявнику у видачі свідоцтва про право на спадщину після померлої [INFO] її двоюрідної баби [PERSON] з тих підстав, що на момент смерті [PERSON] діяв Цивільний кодекс Української РСР від 18.07.1963 року. Відповідно до ч. ч. 1. 2ст. 524 ЦК України (в редакції від 1963 року) спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Відповідно до ст. 530 ЦК України (в редакції від 1963 року) при відсутності спадкоємців першої черги або при неприйнятті ними спадщини, а також в разі, коли всі спадкоємці першої черги не закликаються до спадкування, успадковують у рівних частках: брати і сестри померлого, а також дід та бабка померлого як з боку батька, так і з боку матері (друга черга). Згідно ст. 531 ЦК України ( в редакції від 1963 року) до числа спадкоємців за законом належать непрацездатні особи, що перебували на утриманні померлого не менше одного року до його смерті. При наявності інших спадкоємців вони успадковують нарівні з спадкоємцями тієї черги, яка закликається до спадкоємства. Оскільки заявник є двоюрідною онукою [PERSON] але, згідно Цивільного кодексу Української РСР від 18.07.1963 року, який діяв на момент смерті спадкодавця, спадкування двоюрідними онуками не передбачено, нотаріус вимушена була відмовити заявнику у видачі їй свідоцтва про право на спадщину за законом. За правилами ст. 531 ЦК УРСР до числа спадкоємців за законом належать непрацездатні особи, що перебували на утриманні померлого не менше одного року до його смерті. При наявності інших спадкоємців вони успадковують нарівні з спадкоємцями тієї черги, яка закликається до спадкоємства. Заявник [PERSON] з дня свого народження мешкала за адресою: [ADDRESS] разом зі своєю двоюрідною бабаю [PERSON] , померлої [INFO] . У двоюрідної баби близьких родичів, крім заявниці не було, а у заявниці батьки на той час проживали окремо в іншому місті, тому з 1998 року заявниця хоча і працювала та отримувала заробіток, але основним і постійним джерелом її доходів становила допомога з боку її двоюрідної баби, яка полягала в отриманні пенсії двоюрідної баби та її господарства. [PERSON] надавала матеріальну допомогу, що було основним і постійним джерелом засобів для існування заявниці, а вона в свою чергу турбувалась та допомагала їй по господарству. Заявниця протягом шести місяців після її смерті вступила у фактичне розпорядження спадковим майном. Факт перебування заявника на утриманні [PERSON] також підтвердили свідки: [PERSON] (проживає за адресою: [ADDRESS] ) та [PERSON] (проживає за адресою: [ADDRESS] ). Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 8 Постанови N 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання. Згідно ст. 531 Цивільного кодексу УРСР 1963 року, до числа спадкоємців за законом належать непрацездатні особи, що перебували на утриманні померлого не менше одного року до його смерті. При наявності інших спадкоємців вони успадковують нарівні з спадкоємцями тієї черги, яка закликається до спадкоємства. Відповідно до ч. 1 ст. 549 Цивільного кодексу УРСР 1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Відповідно до ст. 550 ЦК УРСР (1963 року), якщо спадкоємець в установлений ст. 549 цього Кодексу строк вступив в управління або володіння спадковим майном чи його частиною, суд з цих підстав вирішує питання не про продовження пропущеного строку, а про визнання права на спадкове майно. За змістом розділу VІІ вказаного Кодексу, прийняття спадщини - це акт, який поширюється на всі об`єкти спадкування водночас і свідчить про бажання скористатися правом на спадщину. До спадкоємця в момент виникнення правонаступництва переходять і ті права, які в цей час ще не були відомі. Згідно положення п. 1 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 якщо спадщина відкрилась у період чинності ЦК УРСР, застосовуванню підлягають норми ЦК УРСР про належність спадщини спадкоємцеві з часу відкриття спадщини незалежно від оформлення права на спадщину. У постанові колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 07 листопада 2018 року по справі № 336/709/18-ц (провадження № 61-39374св18) сформульовано правові висновки про те, що у пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року за № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» судам роз`яснено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо, зокрема, згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Згідно з пунктами 2, 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року за № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Заявниця не має іншої можливості документально підтвердити факт свого перебування на утриманні померлої, але його встановлення породжує юридичні наслідки, оскільки з визначенням факту перебування на утриманні спадкодавця законодавство пов`язує прийняття спадщини, при цьому, спір про встановлення даного факту відсутній. У спадкодавця [PERSON] , окрім заявника, немає жодних інших спадкоємців, що вбачається зі змісту заведеної нотаріусом після померлої двоюрідної баби заявника спадкової справи. Як наслідок, між заявником та будь-якою іншою особою відсутній будь-який, навіть формальний, спадковий спір. Отже, будь-яке судове рішення у цій справі не може вплинути на права та обов`язки інших осіб, окрім самого заявника [PERSON] . Враховуючи викладені обставини, суд вважає заяву обгрунтованою, а тому задовольняє її у повному обсязі. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved