Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-13 00:00:00

[PERSON] звернулася до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовною заявою до [PERSON] , в якій просить усунути перешкоди у здійсненні нею права користування і розпорядження квартирою, шляхом визнання [PERSON] , [INFO] , такою, що втратила право користування квартирою [ADDRESS] , посилаючись на наступне. [PERSON] є власником квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , на підставі договору купівлі-продажу квартири, посвідченого приватним нотаріусом Сєвєродонецького міського нотаріального округу Малаховою О.О. 28.12.2019 року, серії НОЕ № 088833, зареєстрованого в реєстрі за № 1797. В спірній квартирі зареєстрована відповідач, колишній власник квартири, [PERSON] , яка у квартирі не проживає і добровільно не бажає знятися з реєстрації у квартирі. У зв`язку із викладеним позивач просить усунути перешкоди у здійсненні нею права користування та володіння квартирою, шляхом визнання [PERSON] , [INFO] , такою, що втратила право користування квартирою [ADDRESS] . В судове засідання позивач не з`явилася, надала до суду заяву, в якій просила розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про причину неявки суд не повідомила, про день, час та місце слухання справи повідомлялася належним чином. Заяви про розгляд справи без її участі до суду не надходило, відзиву на позов від відповідача також не надходило. Суд не приймає до уваги заяву [PERSON] про розгляд справи без участі [PERSON] , адже по-перше, копія довіреності, яка додана до цієї заяви, не засвідчена у відповідності до вимог ч. 5 ст. 95 ЦПК України, а по-друге, вказана довіреність видана відповідачем в якості власника квартири та для управління, розпорядження, відчуження квартири, власником якої [PERSON] вже не є. Тобто, [PERSON] має право представляти [PERSON] лише як власника квартири, а не як особу, яка є колишнім власником квартири. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Позивач не заперечувала проти заочного розгляду справи за відсутності відповідача. У зв`язку з наведеним, суд вважав за можливе слухати справу за відсутністю відповідача, а матеріали, що є у справі, достатніми для цього, про що було постановлено ухвалу, яка відображена в протоколі судового засідання. У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. В судовому засіданні було встановлено, що квартира [ADDRESS] належить на праві приватної власності [PERSON] , що підтверджується копією договору купівлі-продажу квартири, посвідченого приватним нотаріусом Сєвєродонецького міського нотаріального округу Малаховою О.О. 28.12.2019 року, серії НОЕ № 088833, та копією Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 195310446 від 28.12.2019 року, наданого приватним нотаріусом Сєвєродонецького міського нотаріального округу Малаховою О.О. Згідно із п. 4.2 вищевказаного договору купівлі-продажу квартири, продавець зобов`язаний знятися з реєстрації та звільнити квартиру до 04 січня 2020 року. Відповідно до довідки Центру надання адміністративних послуг у м. Сєвєродонецьку Сєвєродонецької міської ради про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб № 1 від 02.01.2020 року, станом на 02.01.2020 року в квартирі, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , зареєстрована відповідач [PERSON] , 1973 року народження. Згідно із ст. 47 Конституції України кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. В силу ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Конституцією України (ст. 41) та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.97 відповідно до Закону № 475/97-ВР від 17.07.97 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб Таким чином, враховуючи те, що відповідач [PERSON] є колишнім власником спірної квартири та зобов`язалася знятися з реєстраційного обліку до 04 січня 2020 року, суд прийшов до висновку про те, що позовні вимоги стосовно визнання відповідача такою, що втратила право користування квартирою є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у відповідності до ст. 141 ЦПК України, суд враховує, що позивач у письмовій заяві просила не стягувати судові витрати з відповідача. У зв`язку із цим суд вважає справедливим та розумним не стягувати судові витрати з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved