Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-14 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із позовною заявою до [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно. Свої вимоги обґрунтовує тим, що вона є настоятельницею Покровського жіночого монастиря у с. Молодія Глибоцького району Чернівецької області. У 2008 році жителька с. Молодія [PERSON] виявила бажання пожертвувати монастирю земельну ділянку (пай) для сприяння у задоволенні обійстю монастиря потреб власними силами. 27 листопада 2008 року [PERSON] склала заповіт, яким заповіла земельну ділянку (пай) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 0,80 га, згідно державного акту серії ЧВ № 083124, виданого Глибоцькою РДА 07.10.2004 року, - [PERSON]. 28 липня 2013 року [PERSON] померла. Після її смерті відкрилася спадщина за заповітом на майно, до складу якого входить земельна ділянка. В силу збігу обставин оригінал державного акту на імя [PERSON] був втрачений, а тому постановою нотаріуса позивачці було відмовлено в оформлені спадщини. На основі вищенаведеного позивач звернулася до Глибоцького районного суду Чернівецької області для визнання права власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,80 га., яка належала [PERSON] на підставі державного акту серії ЧВ № 083124 та яка розташована на території Молодійської сільської ради Глибоцького району Чернівецької області. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, однак подала до суду заяву, згідно якої позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить суд позов задовольнити, а справу розглянути у її відсутності. Відповідач [PERSON] судове засідання не зявився, хоча в належному порядку був повідомлений про час та місце розгляду справи, а тому суд згідно вимог ст.224 ЦПК України проводить заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. Судом встановлено, що згідно заповіту № 457 від 07 листопада 2007 року, посвідченого секретарем Молодійської сільської ради Глибоцького району Чернівецької області, [PERSON] земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 0,80 га, згідно державного акту серії ЧВ № 083124, виданого Глибоцькою РДА 07.10.2004 року, заповіла [PERSON]. 28.07.2013 року в с. Молодія Глибоцького району Чернівецької області, померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-МИ № 170681. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на спадкове майно, до складу якого входить, нерухоме майно, а саме земельна ділянка (пай) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 0,80 га, яка розташована на території Молодійської сільської ради Глибоіького району Чернівецької області. Згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЧВ № 083124, [PERSON] на підставі розпорядження № 353 від 26.08.2004 року, належить земельна ділянка площею 0,80 га, яка розташована на території Молодійської сільської ради Глибоцького району Чернівецької області, цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. З відповіді відділу Держгеокадастру у Глибоцькому районі Чернівецької області № 31-28-0.2-505/2-17 від 24.02.2017 року, вбачається, що середня вартість однієї земельної частки (паю) площею 1,04 га по КСП «Молодійський» Молодійської сільської ради становить 23423,68 грн. Згідно ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього кодексу, він не заявив про відмову від неї. Вказані вимоги закону [PERSON] виконала так, як у передбачений законом строк подала заяву до приватного нотаріуса Глибоцького районного нотаріального округу [PERSON] про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON] в зв'язку із чим приватним нотаріусом було зареєстровано спадкову справу щодо майна померлої [PERSON], однак постановою приватного нотаріуса №67/02-31 від 24.02.2017 року, позивачу було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, зокрема видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вищевказане нерухоме майно так, як нею не були надані правовстановлюючі документи, що посвідчує право власності померлого на вищевказане спадкове нерухоме майно. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] має законні права на спадкове майно після смерті [PERSON], однак у звязку із відсутністю правовстановлюючих документів позивач не має можливості оформити право власності. Відповідно до ч.2 ст.328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст.392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється, або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. При таких обставинах, суд дійшов висновку, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження та підлягають задоволенню. На підставі викладеного, ст.ст.319, 328, 392, 1216-1223, 1258-1267, 1268 ЦК України,

Outcome: approved