Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-06 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із зазначеним позовом, обґрунтовуючи заяву тим, що рішенням Маневицького районного суду від 19 грудня 2016 року шлюб з відповідачем було розірвано. Від даного шлюбу вони мають дочку [PERSON] , [INFO] . Оскільки [PERSON] дитину матеріально не забезпечує, тобто ухиляється від виконання своїх обов`язків по їх вихованню, позивачка просила стягнути на її користь з відповідача аліменти на утримання дочки в твердій грошовій сумі в розмірі 1600 гривень щомісячно для дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття. В дане судове засідання позивач не з`явилася, до суду подала заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує повністю та просить позов задовольнити, справу розглядати у її відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився, подав до суду відзив на позовну заяву [PERSON] , обґрунтовуючи його тим, що позов визнає частково, не згідний сплачувати аліменти в сумі 1600 гривень. Не заперечує щодо стягнення з нього аліментів у розмірі 1000 гривень, що буде відповідати мінімальному розміру аліментів або у розмірі ј частки його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Відповідно до ст. 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ст. 180, ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Статтею 182 вищевказаного Кодексу унормовано, що при визначені розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Судом встановлено, що рішенням Маневицького районного суду Волинської області від 19 грудня 2016 року шлюб, зареєстрований 9 липня 2015 року виконавчим комітетом Горохівської сільської ради Снігурівського району Миколаївської області, актовий запис № 7, між [PERSON] та [PERSON] - розірвано (а.с. 4). Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 9 липня 2015 року батьком [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] (а.с. 5). Із довідки про доходи [PERSON] № 03/202 від 16 квітня 2019 року вбачається, що відповідач працює монтером колії 2 розряду виробничого підрозділу служби колії Херсонська дистанція колії регіональна філія «Одеська залізниця» АТ «Укрзалізниця» та має постійний регулярний дохід (а.с. 34). Згідно ст. 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до частини 1 ст. 184 цього ж Кодексу суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Підставою для присудження аліментів у твердій грошовій сумі може бути та обставина, що відповідач має мінливий заробіток і якщо його розмір має велику амплітуду коливань. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] на даний час є офіційно працевлаштованим на посаді монтера колії 2 розряду виробничого підрозділу служби колії Херсонська дистанція колії регіональна філія «Одеська залізниця» АТ «Укрзалізниця» (а.с. 41-42). Зважаючи на вищевикладене, оцінивши письмові докази у справі, суд вважає, що доцільним та таким, що відповідає вимогам законодавства і обставинам справи буде стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини в розмірі ј частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, який є достатнім з урахуванням встановленого законодавством прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 5 лютого 2019 року та до досягнення повноліття, а тому суд приходить висновку про часткове задоволення позову. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає до негайного виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Крім того, відповідно ст. 141 ЦПК України, з відповідача слід стягнути 768 гривень 40 копійок судового збору. На підставі ст. 51 Конституції України, ст.ст. 180-184, 192 Сімейного кодексу України,

Outcome: partial