Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-21 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із вказаним позовом покликаючись на те що 30 жовтня 2015 року відповідач [PERSON] , керуючи власним автомобілем марки «Wolkswagen Passat», номерний знак [NUMBER] , здійснила наїзд на неї - [PERSON] . Внаслідок наїзду були спричиненні наступні тілесні ушкодження: множинні переломи кісток лицевого та основи черепа справа (передньої стінки гайморової пазухи, великого крила основної кістки, решітчастої кістки, скронево-сфеноїдального шва черепа); забій головного мозку середньої важкості; епідуральний крововилив справа; травматична невралгія лицевого та слухового нервів; відкритий перелом обох кісток середньої третини правої гомілки; закритий перелом лонної кістки тазу справа; рана внутрішньої поверхні середньої третини правої гомілки; рани повіки правого ока, правої щоки, перенісся в лівій надбрівній ділянці; синці на повіках обох очей та зовнішній поверхні правого стегна. Вказані тілесні ушкодження становили небезпеку для життя в момент заподіяння. Внаслідок заподіяних вказаних тілесних ушкоджень власником джерела підвищеної небезпеки [PERSON] , у зв`язку з використанням нею цього джерела підвищеної небезпеки, [PERSON] вимушена була лікуватись. З 30 жовтня 2015 року по 16 серпня 2017 року, як вказує позивачка, вона періодично знаходилась на лікуванні в різних медичних закладах на що нею було витраченого сумарно 48006 грн. 77 коп. У результаті наїзду автомобіля були пошкоджені одяг та мобільний телефон [PERSON] на загальну суму 5600 грн. Позивачка зазначає, що у результаті дорожньо-транспортної пригоди їй заподіяна моральна шкода у розмірі 250000 грн. яка пов`язана із душевними стражданнями обумовленими отриманням тілесних ушкоджень, погіршенням здоров`я, знівеченням обличчя та іншими обставинами. Посилаючись на вказане [PERSON] , відповідно до ст. ст. 1167, 1187 ЦК України, просила стягнути з [PERSON] 54606 грн. 77 коп. відшкодування матеріальної шкоди та 250000 грн. моральної шкоди. У судовому засіданні позивачка та її представник Мукан І.В. підтримали заявлені вимоги покликаючись на обставини зазначені у позові. [PERSON] , згідно поданого відзиву на позов просила відмовити у позові у зв`язку з тим, що дорожньо-транспортна виникла з вини [PERSON] , яка порушила ч. 4 ст. 127 КУпАП і не дотрималась Правил дорожнього руху, а відтак створила непереборну силу для виникнення наїзду. Під час судового розгляду відповідачка та її представник Лопатков А.В. позов визнали частково в сумі 16216 грн. в частині відшкодування матеріальної шкоди, у решті позову просили відмовити. Вислухавши пояснення учасників справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та інш1ими учасниками справи. Встановлено, що 30 жовтня 2015 року відповідач [PERSON] , керуючи власним автомобілем марки «Wolkswagen Passat», номерний знак [NUMBER] , здійснила наїзд на [PERSON] . Внаслідок наїзду були спричиненні наступні тілесні ушкодження: множинні переломи кісток лицевого та основи черепа справа (передньої стінки гайморової пазухи, великого крила основної кістки, решітчастої кістки, скронево-сфеноїдального шва черепа); забій головного мозку середньої важкості; епідуральний крововилив справа; травматична невралгія лицевого та слухового нервів; відкритий перелом обох кісток середньої третини правої гомілки; закритий перелом лонної кістки тазу справа; рана внутрішньої поверхні середньої третини правої гомілки; рани повіки правого ока, правої щоки, перенісся в лівій надбрівній ділянці; синці на повіках обох очей та зовнішній поверхні правого стегна. Вказані тілесні ушкодження становили небезпеку для життя в момент заподіяння. У езультаті заподіяних вказаних тілесних ушкоджень власником джерела підвищеної небезпеки [PERSON] , у зв`язку з використанням нею цього джерела підвищеної небезпеки, [PERSON] вимушена була лікуватись. Ці обставини підтверджуються копією висновку експерта № 371/2015 (а.с 67). Із навних матеріалів справи вбачається, що позивачка з 30 жовтня 2015 року по 16 серпня 2017 року періодично знаходилась на лікуванні в різних медичних закладах на що були витрачені грошові кошти, що підтверджується копіями з медичної карти та інших медичних документів. Із копії постанови слідчого СВ Самбірського відділу поліції головного управління національної поліції у Львівській області від 6 травня 2018 року про закриття кримінального провадження( а.с. 33) вбачається, що в діях [PERSON] відсутній склад злочину, передбачений ст. 286 КК України під час наїзду 30 жовтня 2015 року на [PERSON] . Відповідно до п. 1) ч. 2 ст. 1167 ЦУК України, моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки. Згідно ч. 5 ст. 1187 ЦК України, особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Судом встановлено, що позивачці заподіяна майнова та моральна шкода внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки, тобто автомобіля, під керування відповідачки. Разом з тим, суд враховує те, що в діях [PERSON] , як пішохода, наявна вина в порушенні правил дорожнього руху, внаслідок яких і сталась дорожньо-транспортна пригода за участю відповідачки. Дані обставини підтверджуються копіями висновків експертиз, проведених у кримінальному провадженні. Визначаючи розмір моральної шкоди, суд виходить із засад розумності і справедливості та глибини моральних страждань [PERSON] . При цьому суд враховує як отримані позивачкою тілесні ушкодження з наслідками понівеченого обличчя та душевними стражданнями, пов`язаними із тривалим лікуванням після дорожньо-транспортної пригоди так і вину самої [PERSON] в порушенні Правил дорожнього руху, що спричинило такі наслідки, та відповідальність [PERSON] , яка керувала автомобілем - джерелом підвищеної небезпеки. Беручи до уваги усі обставини справи, суд дійшов висновку про відшкодування відповідачкою моральної шкоди у розмірі 25000 грн. Ураховуючи те, що відповідачкою визнано позов в частині відшкодування майнової шкоди в сумі 16216 грн.22 коп., суд вважає, що саме такий розмір майнового відшкодування підлягає стягненню на користь позивачки. Решта позову, пов`язаного із майновою шкодою у розмірі 38390 грн. 55 коп., не підтверджена [PERSON] відповідними доказами. У задоволенні решти позову про відшкодування моральної шкоди в сумі 225000 грн. слід відмовити за за доведеністю позовних вимог.

Outcome: partial