Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-15 00:00:00

[PERSON] звернулася до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовом до [PERSON] про надання дозволу на тимчасовий виїзд неповнолітньої дитини до Російської Федерації терміном на один рік без згоди батька, третя особа Орган опіки та піклування Сєвєродонецької міської рад, посилаючись на наступне. 10.07.1997 року [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON], проте, 11.03.2005 року шлюб було розірвано. Сторони мають спільну неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], яка проживає разом із позивачем та знаходиться на її утриманні. У теперішній час їй необхідно виїхати за межі території України разом з неповнолітньою дитиною з метою відпочинку та розширення кругозору дитини, однак відповідач не надає дозволу на виїзд дитини за кордон. В судове засідання позивач не зявилася, надала до суду заяву, в якій просила розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. В судове засідання відповідач не зявився, проте надав до суду заяву, в якій визнав позовні вимоги та просив справу розглянути без його участі. В судове засідання представник третьої особи не зявився, про день, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, причин неявки суду не повідомив. Заяви про розгляд справи без його участі до суду не надходило. У звязку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України, за винятком обмежень, які встановлені законом. Громадянин України не може бути позбавлений права в будь-який час повернутися в Україну. Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України», оформлення проїзного документа дитини провадиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників батьків чи дітей у разі потреби самостійного виїзду неповнолітнього за кордон. За відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду. Відповідно до підпункту 2 пункту 4 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету міністрів України від 27 січня 1995 р. № 57 із змінами та доповненнями, виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється на підставі рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. Згідно із ч. 7 ст. 7 Сімейного кодексу України, дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Відповідно до ч. 2 ст. 155 Сімейного кодексу України, батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. З матеріалів справи вбачається, що згідно із копією свідоцтва про одруження серії І-НО № 050515, виданого 10 липня 1999 року Горлівським міським відділом реєстрації актів громадянського стану Донецької області, [PERSON] та [PERSON] 10 липня 1999 року одружились, про що зроблено відповідний актовий запис № 641. Прізвище дружини після одруження [PERSON]. Відповідно до копії свідоцтва про народження серії І-НО № 188379, виданого 05 вересня 2000 року Горлівським міським відділом реєстрації актів громадянського стану Донецької області, [PERSON] народилася 22 серпня 2000 року, про що зроблено відповідний актовий запис № 356. Батьком записаний [PERSON], матірю [PERSON]. Згідно із копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії 1-НО № 000460, виданим 01 квітня 2005 року Горлівським міським відділом реєстрації актів цивільного стану Донецького обласного управління юстиції, [PERSON] та [PERSON] 11 березня 2005 року розірвали шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 226. Прізвище дружини після розірвання шлюбу [PERSON]. В позовній заяві позивач вказує, що неповнолітня [PERSON], [INFO], проживає разом із нею та знаходиться на її утриманні, в той час як відповідач не бажає надавати дозвіл на виїзд їх дитини за кордон, хоча позивач зверталася до нього із проханням надати такий дозвіл. Таким чином, оскільки відповідач [PERSON] не дає згоди на виїзд за кордон України його неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], а такий тимчасовий виїзд дитини за кордон надасть їй можливість духовного розвитку та відпочинку, і не позбавить дитину права спілкуватися з батьком, то суд вважає можливим надати дозвіл на виїзд неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], за кордон до Російської Федерації терміном на один рік без згоди її батька [PERSON]. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved