Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-30 00:00:00

[PERSON] звернулася до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з позовом до [PERSON] про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] в розмірі 500 грн. щомісячно, стягнення з відповідача на користь позивача аліменти за минулий період, починаючи з 1 травня 2011 року щомісячно до 01.05.2014 року в розмірі 30 відсотків прожиткового мінімуму. Представник позивача позовні вимоги мотивувала тим, що її довіритель з 1995 по 1999 рік перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, в якому у них народився син [PERSON], [INFO]. Відповідач з часу розлучення не надавав матеріальної допомоги на утримання дитини та ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків. Позивач в позовній заяві також зазначила, що відповідач є суб'єктом підприємницької діяльності та отримує дохід, що дозволяє сплачувати йому аліменти на утримання дитини. Відповідач та його представник в судовому засіданні частково визнати позовні вимоги та просили суд визначити мінімальний розмір аліментів на утримання сина, посилаючись на те, що в відповідача на утриманні перебувають малолітні діти [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], а також те, що відповідач допомагає матері [PERSON], яка є пенсіонером по віку. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. 16.12.1995 року було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], який був розірваний рішенням Івано-Франківського міського суду в 1999 році. Під час перебування у шлюбі [INFO] року у них народився син - [PERSON], згідно Свідоцтво про народження (а.с.3). Відповідно до ст. 141, 180 СК України батьки мають рівні права та обов'язки щодо своїх неповнолітніх дітей, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 1 та 2 статті 27 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Як зазначено ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частина 1 ст.182 СК України визначає, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення. Частина 2 ст.182 СК України визначає мінімальний розмір аліментів на одну дитину, який не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму, визначеного державою для відповідної категорії дітей. Відповідно до ст.1 Закону України «Про прожитковий мінімум» прожитковий мінімумом - це є вартісна величина набору продуктів харчування та мінімального набору непродовольчих товарів, достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров'я та мінімальна вартість послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. При визначенні розміру аліментів суд враховує погіршення стан здоров'я дитини та матеріальне становище матері, зокрема те, що дитина, проживає разом з позивачем. Також судом враховано те, що відповідач не має постійного місця праці, а його дохід є мінливим. Також суд звертає увагу на те, що на момент розгляду справи в суді, відповідно до ст..7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік», прожитковий мінімум дитини, віком від 6 до 18 років, становить 1286 грн., отже половина цього мінімуму становить близько 500 грн. Як зазначено ст.184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Якщо розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, менше мінімального розміру, передбаченого частиною другою статті 182 цього Кодексу, то дитині призначається відповідно до закону державна допомога в розмірі різниці між визначеним розміром аліментів і 30 відсотками прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При визначенні розміру аліментів судом враховано майновий стан позивача, з якою залишено на проживання неповнолітнього сина, а також відповідач. Також враховано те, що на утриманні позивача перебувають двоє неповнолітніх дітей. Дослідивши обставини справи та письмові докази, оцінюючи досліджені докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково: стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі по 500 грн. щомісячно до досягнення сином повноліття. Стягнення аліментів розпочати з 06.05.2014 року (з часу звернення з позовом до суду). Позивачем також заявлено вимогу про стягнення з відповідача на користь позивача аліменти за минулий період, починаючи з 1 травня 2011 року щомісячно до 01.05.2014 року в розмірі 30 відсотків прожиткового мінімуму, передбаченого Законами України «Про державний бюджет України» на 2011 - 2014 роки, виходячи з установлених розмірів мінімуму на дитину відповідного віку. Частина 1 статті 194 Сімейного кодексу України передбачає, що аліменти можуть бути стягнуті за виконавчим листом за минулий час, але не більш як за три роки, що передували пред'явленню виконавчого листа до виконання. Однак, враховуючи те, що позивачем не обґрунтовано належним чином вказану позовну вимогу, суд приходить до висновку, що в її задоволенні слід відмовити. На підставі ч.2 ст..84, 180, ч.2 ст.182, ст..184 Сімейного кодексу України,

Outcome: partial