Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-01 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вищевказаним позовом, в якому просить визначити їй додатковий строк (два місяці) для подачі заяви про прийняття спадщини за законом після смерті батька [PERSON], який помер [INFO] року. У судове засідання позивач будучи належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи не з`явився, надіслав заяву в якій просить суд розглядати справу без його участі, на позовних вимогах наполягає в повному обсязі, просить їх задовольнити (а.с.36). Відповідачі у судове засідання не з'явилися, надіслали заяви про розгляд справи без їх участі, проти задоволення позову не заперечують (а.с.37-38). Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ч. 4 ст. 174 ЦПК України. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи, повно та всебічно з'ясувавши обставини справи розглянувши надані докази оцінивши їх належність допустимість достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. ст. 10, 11, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, суд розглядає справи не інше як в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін. Судом встановлено, що [INFO] року помер батько заявниці - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть від 13 липня 2001 року актовий запис №31 виданий Орлівською сільською радою Приморського району Запорізької області (а.с.8). За життя [PERSON] заповіту не залишив. Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається із Сертифіката на право на земельну частку (пай) Серії ЗП №0065143 (а.с.9). Крім позивачки спадкоємцями за законом першої черги є його діти - [PERSON] та [PERSON], які не претендують на спадщину, із заявами про прийняття спадщини не звертались. Претензій щодо видачі свідоцтва про права на спадщину за законом на ім'я позивачці не мають. Тобто позивачка [PERSON] є єдиною спадкоємицею, що бажає прийняти спадщину після смерті свого батька [PERSON] У встановлений законом шестимісячний строк позивачка не звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини у зв'язку з психологічною травмою, пов'язаною зі смертю батька, переживала психологічний стрес та знаходилася в пригніченому стані. Позивачка неодноразово перебувала на лікарняному та потребувала сторонньої допомоги, в результаті чого вона вчасно не змогла звернутися із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори. (а.с.11-13). Окрім того, позивачка через захворювання є непрацездатною та має інвалідність 3-ї групи, що підтверджується посвідченням серії [NUMBER] (а.с.10). Суд, вивчивши матеріали справи, вважає позовні вимоги [PERSON] обґрунтованими, що підтверджуються наступними документами: копією свідоцтва про смерть [PERSON], померлого [INFO] року, актовий запис №31, виданого Орлівською сільською радою Приморського району Запорізької області (а.с.8); копією сертифікату на право на земельну частку (пай) Серії ЗП №0065143 (а.с.9); копією посвідчення на ім'я [PERSON], яка є інвалідом 3-ї групи (а.с.10); копією виписного епікризу (а.с.11); копіями витягу із акту у МСЕК за № 007939 Серії АГ, № 094604 Серії 2-18 АБ (а.с.12-13); витягом з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки (а.с.14) та іншими документами, які знаходяться в матеріалах цивільної справи. Відповідно до роз'яснень які містяться в абз. 3 п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року №7 відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР. Згідно із ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) дії щодо прийняття спадкоємцем спадщини повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Передбачений ст. 549 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) шестимісячний строк для прийняття спадщини може бути продовжений судом у відповідності до ч. 1 ст. 550 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) за заявою заінтересованої особи при доведеності поважності причин його пропуску. У п. 24 Постанови Пленуму № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» Верховний Суд України роз'яснив, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Позивачка суду надала докази про наявність причин, пов'язаних з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для подання заяви до нотаріуса у шестимісячний строк. Таким чином, зважаючи на фактичні обставини справи, повне визнання позову відповідачами та той факт, що визнання відповідачами позову, не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить до висновку, про задоволення позовної заяви та надання позивачці додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини за законом після смерті батька - [PERSON] На підставі ст.ст. 549-550 ЦК УРСР (в редакції 1963 року), Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування»,

Outcome: approved