Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-20 00:00:00

[PERSON] звернулася до Бахмацького районного суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 06.06.1992 року між ними було укладено шлюб, від якого сторони мають чотирьох дітей, двоє з яких на даний час є неповнолітніми; сімейне життя позивача та відповідача не склалося внаслідок діаметрально протилежних поглядів на шлюб, сім»ю та виховання дітей, нехтування відповідачем сімейними цінностями, зловживання ним спиртними напоями; між сторонами постійно виникають сварки та бійки; з листопада 2014 року вони сумісно не проживають, спільного господарства не ведуть, фактично припинили шлюбні відносини, тому позивач вважає, що збереження сім»ї є неможливим і таким, що суперечить її інтересам та інтересам неповнолітніх дітей і просить шлюб розірвати. Сторони в судове засідання не зявилися, хоча були належним чином сповіщеними про час та місце слухання справи, надали суду заяви про розгляд справи без їх участі, на примирення не згодні. Судом на підставі ч.2 ст. 197 ЦПК України, у зв'язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши матеріали справи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків. У відповідності до положень ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред»явлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей. Як вбачається з матеріалів справи, позивач та відповідач 06.06.1992 року уклали між собою шлюб, який був зареєстрований виконкомом Митченківської сільської ради Бахмацького району Чернігівської області за актовим записом №4. Від шлюбу сторони мають чотирьох дітей, двоє з яких [PERSON], [INFO] та Ангеліна, [INFO] на даний час є неповнолітніми. Діти разом з батьками зареєстровані і проживають в [INFO] (а.с.7-9). З листопада 2014 року сторони подружніх відносин не підтримують, ведуть окреме господарство, спільних інтересів та спору щодо визначення місця проживання неповнолітніх дітей не мають. За даних обставин шлюб між ними носить формальний характер. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідач в судове засідання не з»явився, заперечень проти позову не надіслав, своїм правом подати суду докази та надати пояснення не скористався. Таким чином, виходячи з викладеного, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя неможливе, буде суперечити їх інтересам та інтересам їх неповнолітніх дітей, а тому заявлений позов необхідно задовольнити. На підставі викладеного,

Outcome: approved