Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-21 00:00:00

[PERSON] звернулася до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовною заявою до Сєвєродонецької міської ради Луганської області про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, мотивуючи вимоги тим, що 31.07.2016р. помер [PERSON], який є батьком малолітнього [PERSON], 13.08.2009р.н., матірю якого являється позивач [PERSON]. Єдиним спадкоємцем померлого 31.07.2016р. [PERSON] є [PERSON]. Позивач [PERSON] у встановлений законодавством строк звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини її малолітнім сином [PERSON] після смерті [PERSON]. Спадкове майно, що залишилось після смерті [PERSON] складається з 11/100 часток жилого приміщення у гуртожитку, інша частка зазначеного приміщення належить [PERSON], який є радним братом [PERSON], і помер 07.11.2013р., єдиним спадкоємцем якого є [PERSON], і який фактично прийняв спадщину після смерті брата, оскільки вони ніде не були зареєстровані, але фактично з серпня 2012р. мешкали за адресою: Луганська область, пр. Центральний, буд. 74, сек. 9, кім. 57. Отже, після смерті [PERSON] спадщину фактично прийняв його брат [PERSON], після смерті якого спадщину прийняв його син [PERSON]. Однак, позивачу [PERSON] нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] у звязку з пропуском строку прийняття спадщини. Позивач [PERSON] вважає, що у зазначеному випадку строк прийняття спадщини пропущений не був, оскільки на час смерті [PERSON] 07.11.2013р. останній постійно мешкав зі своїм братом [PERSON]. Оскільки відмітки про реєстрацію місця проживання померлих у їх паспортах відсутні, вирішити зазначене питання у позасудовому порядку не виявляється можливим. Встановлення вищевказаного факту необхідне позивачу [PERSON] для подальшого оформлення прав на спадкове майно в нотаріальному порядку. Крім того, ухвалою Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 03.01.2018р. позивачу [PERSON] було відмовлено у відкритті окремого провадження по заяві про встановлення факту, що має юридичне значення. Тому, позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом і просить суд встановити факт постійного проживання спадкоємця [PERSON], померлого 31.07.2016р., разом зі спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини 07.11.2013р. за адресою: Луганська область, м. Сєвєродонецьк, пр. Центральний, буд. 74, сек. 9, кім. 57. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримала. Представник відповідача [PERSON] міської ради Луганської області [PERSON] у судове засідання не зявилась, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутністю, процесуальна позиція на розсуд суду. У звязку з неявкою у судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи , суд вважає , що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.2 ст.315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи , яка померла (спадкодавця) , до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.ст. 1220, 1221 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця , у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті , той з подружжя , який його пережив , та батьки. Відповідно до п.16 Постанови пленуму Верховного суду України №5 від 31.03.1995р. «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», заява про встановлення факту прийняття спадщини та місця її відкриття може бути розглянута судом у порядку окремого провадження, якщо орган, який вчиняє нотаріальні дії, не вправі видати заявникові свідоцтво про право на спадщину через відсутність або недостатність документів, що необхідні для підтвердження в нотаріальному порядку факту вступу в управління або володіння спадковим майном. Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008р. «Про судову практику у справах про спадкування», якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Набуття (надання) повної цивільної дієздатності неповнолітньою особою не є підставою для того, щоб вважати її повнолітньою. У зв'язку із цим вона має вважатися такою, що прийняла спадщину відповідно до частини четвертої статті 1268 ЦК. Подання заяви про прийняття спадщини особами, вказаними у частинах третій, четвертій статті 1269 ЦК, слід вважати їхнім правом, здійснення якого не суперечить нормі частини четвертої статті 1268 цього Кодексу. Матеріалами справи встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про народження серія ІІ-ЕД №400787, виданого 11.01.1979р. Сєвєродонецьким відділом ЗАГС Ворошиловградської області, актовий запис №89, [PERSON] народився 11.01.1979р., батьками записані [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до копії свідоцтва про народження серія І-ЕД №429622, виданого 01.10.1974р. Сєвєродонецьким відділом ЗАГС Ворошиловградської області, актовий запис №1344, [PERSON] народився 13.08.1974р., батьками записані [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до копії свідоцтва про народження серія 1-ЕД №156916, виданого 22.08.2009р. Відділом реєстрації актів цивільного стану Сєвєродонецького міського управління юстиції Луганської області, актовий запис №762, [PERSON] народився 13.08.2009р., батьками записані [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до копії свідоцтва про смерть серія І-ЕД №389576, виданого 09.11.2013р. Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Сєвєродонецького міського управління юстиції у Луганській області, актовий запис №1348, [PERSON] помер 07.11.2013р. у м. Сєвєродонецьк Луганської області. Відповідно до копії свідоцтва про смерть серія І-ЕД №491148, виданого 02.08.2016р. Сєвєродонецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області, актовий запис №1308, [PERSON] помер 31.07.2016р. у м. Сєвєродонецьк Луганської області. Відповідно до копії заяви [PERSON] від 11.11.2016р. №1431 (спадкова справа №721/2016), [PERSON] від імені малолітнього сина [PERSON], прийняла всю спадщину після смерті [PERSON]. Відповідно до копії повідомлення Комунального підприємства «Сєвєродонецьке бюро технічної інвентаризації» Луганської області №01/377 від 05.10.2016р., згідно обліку КП «Сєвєродонецьке БТІ» станом на 29.12.2012р. на підставі відомостей, що зберігаються на паперових носіях право власності на житлове приміщення у гуртожитку за адресою: Луганська область, м. Сєвєродонецьк, пр. Центральний (Радянський), буд. 74 секція 9 кімната 57 зареєстровано в рівних частках за [PERSON] 11/100 часток і [PERSON] 11/100 часток житлового приміщення у гуртожитку на підставі договору дарування, посвідченого 31.08.2012р. приватним нотаріусом Сєвєродонецького міського нотаріального округу Луганської області [PERSON], реєстр №2087. Відповідно до постанови державного нотаріуса Першої Сєвєродонецької державної нотаріальної контори [PERSON] №59/02-31 від 01.02.2017р., відмовлено в здійсненні нотаріальної дії по заяві [PERSON], яка діє від імені свого малолітнього сина [PERSON], від 01.02.2017р. про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого дядька [PERSON], оскільки був пропущений строк прийняття спадщини встановлений ст.ст. 1268-1270 ЦК України. Відповідно до копії повідомлення Комунального підприємства «Житлосервіс «Світанок» м. Сєвєродонецьк Луганської області №3184 від 22.11.2017р., за відсутності повноважень не засвідчує акт факту проживання [PERSON] та [PERSON] за адресою: Луганська область, м. Сєвєродонецьк, пр. Центральний, буд. 74, сек.9, кім. 57. Таким чином, у судовому засіданні встановлено, що [PERSON] і [PERSON] є рідними братами та мали на праві приватної власності жиле приміщення, розташоване за адресою: Луганська область, м. Сєвєродонецьк, пр. Центральний, буд. 74, сек.9, кім. 57, по 11/100 часток кожний. 07.11.2013р. помер [PERSON], який на день смерті ніде не був зареєстрований. 31.07.2016р. помер [PERSON], який також на день смерті ніде не був зареєстрований і є батьком малолітнього [PERSON], матірю якого є позивач [PERSON], яка після смерті [PERSON] від імені свого малолітнього сина, подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. 01.02.2017р. [PERSON] звернулась до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на імя її малолітнього сина [PERSON] після померлого дядька [PERSON], однак нотаріусом було відмолено у здійсненні нотаріальної дії оскільки [PERSON], як повноважний представник малолітнього [PERSON], не подала заяву про прийняття спадщини у встановлений законом шестимісячний строк з дня смерті [PERSON]. Вирішуючи питання про обґрунтованість позовних вимог суд враховує наступне. Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Судом встановлено, що [PERSON] помер 07.11.2013р., спадкоємцем якого був [PERSON]. На час смерті свого брата [PERSON] постійно проживав зі своїм братом [PERSON] за адресою: Луганська область, м. Сєвєродонецьк, пр. Центральний, буд. 74, сек.9, кім. 57, а отже у відповідності до вимог чинного законодавства України вважається таким, що прийняв спадщину. При цьому суд бере до уваги наявність у обох померлих права приватної власності на вищевказане жиле приміщення, а також письмовий Акт мешканців будинку №74 по пр. Центральний м. Сєвєродонецьк Луганської області. Позивач [PERSON] у свою чергу звернулась від імені свого малолітнього сина до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після [PERSON]., померлого 31.07.2016р., у встановлений законодавством строк. За таких обставин, суд приходить до висновку, що факти, викладені позивачем [PERSON] в обґрунтування позову знайшли своє підтвердження в матеріалах справи, у зв'язку з чим позовна заява [PERSON] до Сєвєродонецької міської ради Луганської області про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини підлягає задоволенню.

Outcome: approved