Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-07 00:00:00

[PERSON] звернулася до Дергачівського районного суду Харківської області з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої внаслідок ДТП. В підтвердження своїх позовних вимог позивач посилається на те, що у відповідності до постанови Дергачівського районного суду Харківської області від 28 травня 2019 року у справі про адміністративне правопорушення № 619/1833/19 (провадження №3/619/530/19), 21 квітня 2019 о 11 годині 00 хвилин [PERSON] рухаючись по вул. Еко-Парк в с. Лісне Дергачівського району Харківської області, керуючи автомобілем «Ford Transit» державний номерний знак [NUMBER] , під час руху заднім ходом не переконався, що це буде безпечним, допустив наїзд на автомобіль «SAAB 93» державний номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON] . В результаті ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн, а також стягнено на користь держави судовий збір у розмірі 384, 20 грн. [PERSON] повідомив позивачу, що у нього відсутнє страхування цивільно- правової відповідальності. Актом виконаних робіт, який виданий ФОП [PERSON] було зазначено, що загальна вартість робіт по заміні відповідних частин автомобіля SAAB 9-3 Vin code YS3FF41W751030836 складає 8\~400 (вісім тисяч чотириста) гривень 00 копійок. Відповідач в добровільному порядку не відшкодував завдану матеріальну шкоду внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, тому з метою ефективного захисту своїх прав [PERSON] змушена звернутися до суду із відповідною позовною заявою. Позивач просить суд стягнути з відповідача на її користь 8 400,00 грн. в якості відшкодування завданої матеріальної шкоди, 10\~000,00 грн. моральної шкоди та понесені судові витрати. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з`явився, в поданій до суду заяві позов підтримав повністю, просив позов задовольнити. Розгляд справи просив проводити без фіксації технічними засобами та у його відсутність, в заочному судовому засіданні, що суд вважає за можливе. Відповідач в судове засідання не з`явився, повідомлявся про час і місце розгляду справи належним чином. Про поважні причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не подав. Таким чином, суд вважає, що відповідач ухиляється від явки в суд, тому справу можливо розглянути за його відсутності в заочному судовому засіданні. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Так як, відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання та не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи, то відповідно до ч. 1 ст. 281 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позовну заяву такою, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом було встановлено, що у відповідності до постанови Дергачівського районного суду Харківської області від 28 травня 2019 року у справі про адміністративне правопорушення № 619/1833/19 (провадження №3/619/530/19) 21 квітня 2019 о 11 годині 00 хвилин [PERSON] рухаючись по вул. Еко-Парк в с. Лісне Дергачівського району Харківської області, керуючи автомобілем «Ford Transit» державний номерний знак [NUMBER] , під час руху заднім ходом не переконався, що це буде безпечним, допустив наїзд на автомобіль «SAAB 93» державний номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON] . В результаті ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн, а також стягнено на користь держави судовий збір у розмірі 384, 20 грн. Актом виконаних робіт, який виданий ФОП [PERSON] встановлено, що загальна вартість робіт по заміні відповідних частин автомобіля SAAB 9-3 Vin code YS3FF41W751030836 складає 8 400 (вісім тисяч чотириста) гривень 00 копійок. Відповідно до ст.\~12\~ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Згідно зі ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які в своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Відповідно до п.8, п.9 ч.2 ст.16\~ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ч.2\~ст.1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до п.1 ч.1\~ст.1188 ЦК України\~шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Згідно\~ч.2 ст.1192 ЦК України\~розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. У відповідності до ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. В пункті 4 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» зазначено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей1166,1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Відповідно до правової позиції, висловленої Верховним Судом України при розгляді справи N 6-183цс14, законом не покладається на позивача обов`язок доказування вини відповідача в заподіянні шкоди, він лише повинен доказати факт заподіяння такої шкоди відповідачем та її розмір. Судом встановлено, що шкода безпосередньо спричинена відповідачем [PERSON] Враховуючи, що відповідач спричинив внаслідок ДТП матеріальну шкоду позивачу та його вина у скоєнні ДТП встановлена постановою суду, її розмір шкоди слід стягнути саме відповідача на користь позивача в розмірі 8\~400,00 грн. Що стосується вимог позивача про відшкодування моральної шкоди, то суд приходить до наступного. Згідно ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Відповідно до ч. 2 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. При визначенні розміру грошового відшкодування моральної шкоди, відповідно до ч. 3 ст. 23 ЦК України суд враховує характер вчиненого діяння відповідача, яке характеризується умисною формою вини, глибину фізичних та душевних страждань позивача, те, що було порушено її звичний ритм життя, а також вимоги розумності і справедливості. У відповідності до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної шкоди» від 31.03.1995 року № 4 позивачем має бути доведено в чому полягає ця шкода, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди та якими доказами це підтверджується. Відповідно до п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року, із змінами, внесеними, постановою № 5 від 25.05.2001 року, Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, порушення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вона є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Проаналізувавши встановлені\~обставини по\~даній справі, щодо суми моральної шкоди в розмірі 10 000 грн., що обґрунтовується перенесеними душевними переживаннями у зв`язку з пошкодженням майна, порушенням налагодженого стану життя, додатковими зусиллями необхідними для забезпечення свого побуту і роботи, то суд, виходячи із засад розумності, виваженості, справедливості, вважає, що вона підлягає до часткового задоволення у розмірі 2 000,00 грн. У відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір, який було сплачено позивачем при подачі позовної заяви у розмірі 768,40 грн., що підтверджується відповідним платіжним дорученням.

Outcome: partial