Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-15 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. Позовні вимоги мотивує тим, що з відповідачем вона перебувала у зареєстрованому шлюбі, який між ними було розірвано 25.03. 2014 року, після чого вони почали проживати окремо. Однак[INFO] року, вона народила доньку [PERSON], котра була зачата під час перебування у шлюбі. Вони з відповідачем не можуть дійти згоди про участь відповідача в утриманні дитини, що і стало підставою для звернення до суду з відповідною заявою. У зв'язку з вищенаведеним, позивачка просить суд винести рішення, яким стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення нею повноліття. Позивачка [PERSON], в судове засідання не з'явилася, однак надала суду заяву (реєстрація по канцелярії суду за вх. номером 5743/14 від 10.12. 2014 року) про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON], будучи повідомлений належним чином про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, про поважність причин неявки суд не повідомляв, заперечень на позов не подавав. Вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, суд дійшов до наступного висновку. Згідно ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі, який між ними було розірвано 25.03. 2014 року, про що вчинено відповідний актовий запис № 3. У відповідності до ч.1 ст. 122 СК України, дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров'я про народження дружиною дитини. Згідно ч. 2 вищевказаної статті, дитина, яка народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу, походить від подружжя. Від шлюбу у сторін народилася дитина - дочка [PERSON][INFO] року та згідно свідоцтва про народження серії І-[NUMBER] від 15.10. 2014 року, відповідач вказаний як батько дитини. Дочка [PERSON] народилася [INFO] року, шлюб між сторонами розірвано 25.03. 2014 року, отже дитина походить від подружжя, оскільки така народжена до спливу десяти місяців після розірвання шлюбу. Наразі дитина перебуває на утриманні позивачки, відповідач, в порушення своїх батьківських обов'язків, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, що підтверджено довідкою виконавчого комітету Великобичківської селищної ради № 5728 від 17.10. 2014 року актом обстеження матеріально-побутових умов проживання позивачки. За змістом ст.ст. 181, 182 СК України у випадку невиконання батьками свого обов'язку утримувати дитину, аліменти присуджуються за рішенням суду в частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі, де враховується стан здоров'я та матеріальне становище дитини та платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. На підставі цього, суд вважає, що відповідач зобов'язаний надавати дітям утримання, достатнє для задоволення їх розумних потреб, виходячи зі стану здоров'я дітей, їх матеріального становища, а також зі свого стану здоров'я та матеріального становища. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N 789-XII від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Таким чином, з огляду на те, що батьки зобов'язані забезпечити дитині виховання, навчання, розвиток, приймаючи до уваги матеріальне становище дитини, а саме те, що вона є малолітньою, не має доходу і матеріальне становище відповідача, який є працездатним, має стабільний дохід, при цьому доказів протилежного відповідачем суду не представлено, суд прийшов до висновку, що з відповідача на користь позивачки слід стягнути аліменти на утримання дитини, в розмірі зазначеному позивачкою, а саме у розмірі 1/4 частини від його заробітку (доходів), щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України. Аліменти на утримання дитини згідно ст. 79 СК України присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви, в даному випадку з 21.10. 2014 року. На підставі ст. 88 ЦПК України, з відповідача в спеціальний фонд Державного бюджету України, слід стягнути судовий збір в розмірі 243 гривень 60 копійок. В силу ч.1 ст.367 ЦПК України слід допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved