Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-14 00:00:00

[PERSON] звернулася до Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області з позовом до ПАТ «ІМЕКСБАНК» про захист прав споживачів та стягнення грошових котів. Позивач просить стягнути з відповідача суму вкладу, відсотки, пеню у розмірі 3 % від суми заборгованості за кожен день прострочки, моральну шкоду. Позов мотивований тим, що 18.12.2013 між сторонами укладено Договір № [NUMBER] банківського вкладу в національні валюті строком на 396 днів на суму 200\~000 грн. з процентною ставкою 22 % річних. З листопада 2014 року банк перестав виконувати свої зобовязання по договору в частині сплати відсотків. 19.01.2015, після закінчення строку дії договору, позивач звернувся до банку з вимогою повернути кошти і заборгованість по відсоткам. Однак позивачу було відмовлено з посиланням на відсутність грошових коштів. Згідно зави позивача позовні вимоги в частині стягнення грошових коштів, відсотків та моральної шкоди залишені без розгляду. Позивач підтримала позовні вимоги в частині стягнення штрафних санкцій за порушення договірних зобовязань, відповідно до ч. 5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів». Просить стягнути з відповідача пеню в сумі 703443 грн. 50 коп.. В судове засідання позивач та її представник не зявилися. Згідно письмової заяви позивач просить справу розглянути у її відсутність та відсутність її представника. Представник відповідача ПАТ «ІМЕКСБАНК», представник співвідповідача відділення № 476 АТ «ІМЕКСБАНК» м. Могилів-Подільського та співвідповідач уповноважена особа Фонду по ліквідації АТ «ІМЕКСБАНК» [PERSON] в судове засідання не зявилися, хоча повідомлялися про день, час та місце розгляду справи належним чином. Оскільки від відповідачів не надійшли заяви про розгляд справи у їх відсутність чи відкладення розгляду справи та не повідомлено суд про причини неявки, а позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, це дає підстави суду відповідно до ст. 224 ЦПК України ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши докази в матеріалах цивільної справи, суд приходить до висновку позов задовольнити частково з наступних підстав. 18.12.2013 між позивачем та ПАТ «ІМЕКСБАНК», в особі начальника відділення № 476 АТ «ІМЕКСБАНК» укладений Договір № [NUMBER] банківського вкладу в національній валюті строком на 396 днів, тобто до 18.01.2015, на суму 2000 000 гривень з процентною ставкою 22% річних (а.с. 5). 19.01.2015 позивач звернулася до банку з вимогою про повернення коштів, однак у виизначений договором строк відповідачем кошти позивачу, на вимогу останнього, не повернуті. 30.04.2015 позивач отримала через фонд гарантування вкладів фізичних осіб відсотки по вкладу, а 19.05.2015 суму депозиту (190000 грн.). Згідноіз ч. 1 ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору. Згідноіз ч. 1 ст. 1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Позивач просить стягнути з відповідача штрафні санкції (пеню) у розмірі 3 % від суми заборгованості за кожен день прострочення, відповідно ч. 5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» у сумі 703443 грн. 57 грн.. Згідно ч. 5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів», у разі коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу (надання послуги) згідно з договором, за кожний день (кожну годину, якщо тривалість виконання визначено у годинах) прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги), якщо інше не передбачено законодавством. У разі коли вартість роботи (послуги) не визначено, виконавець сплачує споживачеві неустойку в розмірі трьох відсотків загальної вартості замовлення. Відповідно до частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання, грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Передбачена статтею 625 ЦК України відповідальність застосовується до правовідносин зобов'язального характеру, які виникають з приводу грошових зобов'язань. Враховуючи правову природу договору банківського вкладу, суд вважає, що правовідношення, яке виникло між сторонами, є грошовим зобов'язанням, а тому до спірних правовідносин не може бути застосовано положення ч. 5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів». Разом з тим, суд приходить до висновку, що оскільки судом встановлено, що між сторонами мали місце грошові зобовязання, згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання, банк зобовязання вчасно не виконав, позивач просить стягнути з банка штрафні санкції, а тому в даному випадку необхідно застосувати ст. 625 ЦК України. На підставі постанови Правління НБУ № 50 від 26.01.2015«Про віднесення ПАТ «ІМЕКСБАНК» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 26.01.2015 прийнято рішення № 16 про запровадження з 27.01.2015 тимчасової адміністрації та призначення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації. Постановою Правління НБУ № 330 від 21.05.2015 у відповідача відкликано банківську ліцензію. У відповідності з вимогами ч. 5 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» від 23.02.2012 № 4452-VI, під час тимчасової адміністрації не здійснюється: 1) задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку; 2) примусове стягнення коштів та майна банку, звернення стягнення на майно банку, накладення арешту на кошти та майно банку; 3) нарахування неустойки (штрафів, пені), інших фінансових (економічних) санкцій за невиконання чи неналежне виконання зобов'язань перед кредиторами та зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів); 4) зарахування зустрічних однорідних вимог, якщо це може призвести до порушення порядку погашення вимог кредиторів, встановленого цим Законом. Враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача необхідно стягнути три відсотки річних та інфляційні витрати за несвоєчасне виконання грошового зобов'язання, на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України, за період з 18.01.2015 (день повернення вкладу за договором) до 26.01.2015 включно (введення тимчасової адміністрації), що становить 9 днів, . Таким чином, три відсотки річних за несвоєчасне повернення вкладу становлять 145 грн. 32 коп. ((190000 грн. (сума вчасно не поверненого вкладу) + 6450, 57 (проценти по вкладу згідно виписки по контракту № 999-00112609)) х 0,03 х 9 : 365) = 145,32 грн.. Інфляційні витрати складають 6089,97 грн. = 103,1 (індекс інфляції в січні 2015 року)/100 х 196450,57 (сума заборгованості). Оскільки суд прийшов до висновку позовні вимоги задовольнити частково, судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь держави, згідно вимог ст. 88 ЦПК України, у розмірі 243,60 грн.

Outcome: partial