Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-08 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», треті особи: Приватний виконавець виконавчого округу Кудряшов Дмитро Вячеславович, Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сазонова Олена Миколаївна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. В підтвердження позову посилається на те, що 14 листопада 2021 року їй стало відомо, що відносно неї приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою Оленою Миколаївною 28.09.2021 вчинено виконавчий напис №10264 про стягнення з неї на користь ТОВ «Вердикт Капітал» грошових коштів у сумі 53\~273, 20 грн. Про вказане виконавче провадження позивач дізналася за допомогою електронного серверу Дія. 14.11.2021 за допомогою автоматизованої системи виконавчих проваджень позивач ознайомилася з матеріалами виконавчого провадження: заявою про відкриття виконавчого провадження, копією виконавчого напису № 10264 від 28.09.2021, копією постанови про відкриття виконавчого провадження від 12.11.2021 ВП № 67491987, постановою про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження ВП № 67491987, постановою про стягнення з боржника основну винагороду ВП № 67491987. У вказаному виконавчому написі нотаріус зазначає, що стягнення заборгованості проводиться за період з 22.02.2021 по 14.07.2021. Сума заборгованості становить 53\~773, 20 грн, що складається з: 13\~318, 15 грн 3% річних за період з 22.02.2021 по 14.07.2021; 39\~955, 05 грн інфляційні збитки за період з 22.02.2021 по 14.07.2021. У виконавчому написі вчиненому приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою Оленою Миколаївною 28.09.2021 № 10264 вказано, що позивач зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , але позивач зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Тобто нотаріусом до виконавчого напису внесено недостовірні дані, щодо місця реєстрації та проживання позивача. У разі, якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (пункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Постановою Київського апеляційного суду від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14 постанову КМУ № 662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», зокрема, в частині доповнення переліку новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» було визнано незаконною та невинною. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 у справі № 826/20084/14 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 було залишено без змін. Постановою Великої Палати Верховного Суду від 20.06.2018 було відмовлено в задоволенні заяви ПАТ «Комерційний банк «Приватбанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017. Тобто, починаючи з 22.02.2017 нотаріуси позбавлені можливості вчиняти виконавчі написи лише на підставі оригіналу нотаріального посвідчення договору. Починаючи з 22.07.2017 нотаріуси позбавлені можливості вчиняти виконавчі написи про стягнення заборгованості, що випливають з кредитних відносин. Оскаржений виконавчий напис вчинений нотаріусом 04.03.2021, тобто після набрання законної сили постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14. Отже, в даному випадку, нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису порушив норми Закону України «Про виконавче провадження» та Порядку, нотаріус вчинив виконавчий напис з порушенням норм чинного законодавства, не перевірив безспірність заборгованості, а відтак оспорюваний виконавчий напис підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню. Ухвалою судді Дергачівського районного суду Харківської області від 16 листопада 2021 року прийнято вищезазначену позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі. Ухвалою судді Дергачівського районного суду Харківської області від 16 листопада 2021 року зупинено стягнення за виконавчим провадженням ВП№ 67491987 на підставі виконавчого напису №10264 вчиненого 28.09.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою О.М. про стягнення з боржника [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» заборгованості у розмірі 53273,20грн. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, згідно наданої суду заяви позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила справу розглядати за її відсутності не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Представник відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» в судове засідання не з`явився, повідомлявся про час і місце розгляду справи належним чином, про що в справі мається поштове повідомлення про отримання судової повістки 22 листопада 2021 року. Про поважні причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не подав, тому суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності відповідача, на підставі тих доказів, які надані до судового засідання. Третя особа\~ Приватний\~виконавець виконавчого\~округу Харківської\~області Кудряшов\~Д.В.\~в судове\~засідання не\~з`явився,\~повідомлявся про\~час і\~місце розгляду\~справи належним\~чином,\~про що\~в справі\~мається поштове\~повідомлення про\~отримання судової\~повістки 23\~листопада 2021\~року.\~Про поважні\~причини неявки\~ суду\~не повідомив. Таким чином, суд вважає, що справу можливо розглянути у відсутності третьої особи на підставі тих доказів, які надані до судового засідання. Третя особа Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сазонова О.М. в судове засідання не з`явилася, згідно заяви, яке надійшла на адресу суду, просить справу розглядати за її відсутності, тому суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності третьої особи на підставі тих доказів, які надані до судового засідання. Відповідно до частини 1 статті 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Так як, відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання та не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи, то відповідно до частини 1 статті 281 ЦПК України суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, вважає можливим справу розглянути за відсутності сторін по справі. На підставі ст. 247 ч. 2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши обставини, на які посилалися сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень, оцінивши ці докази на належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав. Як вбачається з матеріалів справи, що згідно з кредитним договором № 95815549000 від 08.11.2019 з усіма додатками та додатковими угодами укладеним між Акціонерним товариством «УКРСИББАНК» (правонаступник ТОВ «Вердикт Капітал») та [PERSON] (позивач у даній справі). Правонаступником усіх прав та обов`язків Акціонерного товариства «УКРСИББАНК» за вказаним кредитним договором є ТОВ «ФК «ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА» на підставі договору № 200 про відступлення прав вимоги від 19.02.2021 , яке уступило отримані права та обов`язки Товариству з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» на підставі договору № 04/22/02/2021/1 про відступлення прав вимоги від 22.02.2021. Строк платежу за кредитним договором настав. Боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період з 22.02.2021 по 14.07.2021. Сума заборгованості за кредитним договором № 95815549000 від 08.11.2019, становить 53\~273, 20 грн. Останнім власником кредитного договору є відповідач по справі ТОВ «Вердикт Капітал». 28.09.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою О.М. вчинено виконавчий напис, зареєстрований у реєстрі за №10264 про стягнення з [PERSON] заборгованості за період з 22.02.2021 по 14.07.2021 у сумі 53\~273, 20 грн, що складається з: 13\~318, 15 грн 3% річних за період з 22.02.2021 по 14.07.2021; 39\~955, 05 грн інфляційні збитки за період з 22.02.2021 по 14.07.2021. 12.11.2021 постановою приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Кудряшова Д.В. відкрито виконавче провадження №67491987 на підставі виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою О.М. про стягнення заборгованості з [PERSON] на користь ТОВ «Вердикт Капітал». 14 листопада 2021 року позивачу стало відомо, що відносно неї приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою Оленою Миколаївною 28.09.2021 вчинено виконавчий напис №10264 про стягнення з неї на користь ТОВ «Вердикт Капітал» грошових коштів у сумі 53\~273, 20 грн. Про вказане виконавче провадження позивач дізналася за допомогою електронного серверу Дія. 14.11.2021 за допомогою автоматизованої системи виконавчих проваджень позивач ознайомилася з матеріалами виконавчого провадження: заявою про відкриття виконавчого провадження, копією виконавчого напису № 10264 від 28.09.2021, копією постанови про відкриття виконавчого провадження від 12.11.2021 ВП № 67491987, постановою про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження ВП № 67491987, постановою про стягнення з боржника основну винагороду ВП № 67491987. За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. При цьому, відповідно до статті 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України\~«Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства\~юстиції України\~22\~лютого 2012\~року №\~296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595. Відповідно до статті 87\~Закону України\~«Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. За змістом статті 88\~Закону України\~«Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Вказані положення закону кореспондуються з вимогами пункту 1,3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку, для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У виконавчому написі вчиненому приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою Оленою Миколаївною 28.09.2021 № 10264 вказано, що позивач зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , але позивач зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Тобто нотаріусом до виконавчого напису внесено недостовірні дані, щодо місця реєстрації та проживання позивача. У разі, якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. Цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України\~«Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, а лише їх конкретизує. З тексту виконавчого напису вбачається, що нотаріус керувався ст.\~87\~Закону України\~«Про нотаріат» та пунктом 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою КМУ від 29.06.1999 року № 1172. Відповідно до пункту 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Таким чином, із моменту прийняття цієї постанови і до 10 грудня 2014 року була чинною редакція Переліку, згідно якої стягнення кредитної заборгованості на підставі виконавчих написів було можливе тільки за нотаріально посвідченими угодами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також звернення стягнення на заставлене майно (п. 1 Переліку). 10 грудня 2014 року набула чинності постанова Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», якою, зокрема, Перелік був доповнений новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що виникають з кредитних правовідносин», яким створено можливість вчиняти виконавчі написи на кредитних договорах, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями (п. 2 Переліку). Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2016 року скасовано. Визнано незаконною та нечинною Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», у тому числі в частині доповнення переліку після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Постанова набрала законної сили з моменту проголошення. Відповідно до положень п. 10.2 постанови Пленуму ВАС України від 20.05.2013 № 7 «Про судове рішення в адміністративній справі» визнання акту суб`єкта владних повноважень нечинним означає втрату чинності таким актом з моменту набрання чинності відповідним судовим рішенням або з іншого визначеного судом моменту після прийняття такого акту. Також, слід зазначити, що за змістом пункту 15 Порядку скасування рішення про державну реєстрацію нормативно-правових актів, занесених до державного реєстру, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 31.07.2000 № 32/5, нормативно-правовий акт, рішення про державну реєстрацію якого скасовано, не є чинним з дня його виключення з державного реєстру, крім випадків визнання судом нормативно-правових актів протиправними (незаконними чи такими, що не відповідають правовому акту вищої юридичної сили) та нечинними повністю або в окремій його частині. Зважаючи на те, що резолютивна частина постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року в справі № 826/20084/14 не містить вказівки на те, з якого моменту втрачає чинність постанова Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 року № 662, суд констатує, що вказана постанова КМУ втратила чинність з моменту набрання законної сили постановою суду, тобто з моменту її проголошення. Отже, на день вчинення виконавчого напису існувала можливість стягнення заборгованості за виконавчим написом нотаріуса лише за нотаріально посвідченими договорами. Такий правовий висновок міститься у постановах Касаційного цивільного суду Верховного Суду: від 21.10.2020 року в справі № 172/1652/18 (провадження № 61-16749св19), від 12.03.2020 року в справі № 757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19), від 15.04.2020 року в справі № 158/2157/17 (провадження № 61-14105св18). Стаття 50\~Закону України\~«Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти наступних висновків. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає у посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує виникнення права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло у стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання безспірного зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості боржника, у тому числі і внаслідок цивільно-правової відповідальності - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком документів є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої вимоги боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та виходячи з системного аналізу статей 15,16,18 ЦК України, статей 50,87,88\~Закону України\~«Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Тому суд, вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи сторін у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Вказане узгоджується з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, наведеною у постанові від 27 березня 2019 року в справі №137/1666/16-ц. Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Такий правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду України від 05 липня 2017\~\~року\~\~ в\~\~справі\~\~№\~\~6-887цс17\~\~ та\~\~ постанові\~\~Верховного Суду в справі № 207/1587/16 від 19 вересня 2018 року (провадження № 14-12559св18). Враховуючи вищевикладене, можна дійти висновку, що безспірною заборгованістю є заборгованість боржника, з якою останній погоджується, що, відповідно, виключає можливість спору зі сторони боржника щодо її розміру, строку, за який вона нарахована, тощо, а відтак і документи, які підтверджують її безспірність, і на підставі яких нотаріусами здійснюються виконавчі написи, мають бути однозначними, беззаперечними, та такими, що містять вираз волі стосовно наявності певної заборгованості не тільки кредитора, а й самого боржника, або ж стовідсотково підтверджують наявність у боржника перед кредитором заборгованості саме в такому розмірі. При цьому, Верховний Суд у своїй постанові від 12 березня 2020 року в справі № 757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19) зазначив, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а надана нотаріусу анкета-заява позичальника не посвідчена нотаріально, отже не могла бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Разом з тим, належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно первинні документи, оформлені у відповідності до вимог ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Однак з матеріалів справи не вбачається, що при вчиненні напису нотаріус отримував від банку первинні бухгалтерські документи щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення (квитанції, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо), тому у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості перед ТОВ «Вердикт Капітал», зазначений у написі, є безспірними. Згідно ст.12 та ст.81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, і сторони у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Разом з цим, враховуючи наведені вище вимоги до виконавчого напису, в тому числі і перелік дій, що передують його видачі, суд враховує відсутність належних і допустимих доказів на підтвердження вчинення всіх необхідних дій нотаріусом та заявником (відповідачем - ТОВ «Вердикт Капітал»), що стали наслідком видачі виконавчого напису, які б свідчили про безспірність заборгованості. Враховуючи наведене, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до частини 1 статті 141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивач при зверненні до суду сплатив судовий збір в сумі 908,00 грн за подання позовної заяви та 454,00 грн за подання заяви про забезпечення позову. Відтак, ухвалюючи рішення, суд вважає необхідним стягнути з відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» на користь позивача судовий збір у сумі 1362 гривні 00 копійок. Відповідно до ч. 1 ст. 259 ЦПК України суди ухвалюють рішення іменем України негайно після закінчення судового розгляду.

Outcome: approved