Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-15 00:00:00

[PERSON] звернулася до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області із заявою в якій просить встановити факт її постійного проживання зі спадкодавцем [PERSON] до дня її смерті 19 листопада 2007 року, посилаючись на те, що 19 листопада 2007 року померла [PERSON]. Заявникові померла доводилася матір'ю. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на зареєстровану за нею земельну ділянку на території Новенської сільської ради Мелітопольського району Запорізької області, яка належала померлій на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЗП № 022479 від 17 грудня 2003 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів право приватної власності на землю за № 51, площею 6,9897 га, цільове призначення ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Крім заявника інших спадкоємців першої черги після смерті [PERSON] не має. Оскільки крім заявника інших спадкоємців не має, то вона вважала, що в будь-якому випадку єдина успадковує земельну ділянку і тому своєчасно, у встановлений ст.\~1270\~ЦК України не звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. Вона вважає, що прийняла спадщину через те, що проживала разом із матір'ю до її смерті. Всі документи на спадкову земельну ділянку зберігаються після смерті матері у заявника і вже одинадцять років вона фактично користуюсь спадковою земельною ділянкою. Вже після смерті матері вона, як спадкоємець, уклала договір про спільне вирощування сільськогосподарської продукції на 2010-2020 роки з ПП [PERSON] і отримувала орендну плату за цим договором. Маючи намір оформити свої спадкові права вона звернулась 09 листопада 2018 року до Мелітопольської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини та оформлення її. Письмовим поясненням № 873/01-16 від 09 листопада 2018 року завідувач Мелітопольської районної державної нотаріальної контори [PERSON]С повідомила про те, що вона пропустила встановлений ч.\~1\~ст.\~1270\~ЦПК України строк для прийняття спадщини, оскільки не підтвердила факт постійного проживання зі спадкоємцем необхідними нотаріусу документами. Через вказане нотаріус відмовила заявникові в прийнятті заяви про прийняття спадщини. Через відмову нотаріуса у прийнятті заяви про прийняття спадщини заявник вимушена звернутися до суду за захистом своїх порушений прав та законних інтересів. Крім того, заявник додає до заяви довідку з місця проживання, якою підтверджується, що вона проживала за адресою: [INFO], разом зі своєю матір'ю і вела з нею спільне господарство до дня смерті матері [PERSON]. Оскільки вона проживала на день смерті зі своєю матір'ю [PERSON], при цьому померла була зареєстрована за іншою адресою, а саме: Запорізька область, Мелітопольський район, с. Данило-Іванівка, вул. Зарічна, буд. № 55, вона вважає, що маю право звернутися до суду з заявою про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем. В зв'язку з тим, що в позасудовому порядку вирішити це питання не вбачається можливим, заявник вимушена звернутися до суду за захистом своїх порушених прав та інтересів. У судове засідання заявниця не зявилася. Від її представника адвоката [PERSON] до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області надійшла заява про розгляд справи за відсутності заявника та її представника, просить заяву задовольнити. У судове засідання представник заінтересованої особи не зявився. До Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника сільської ради. Відповідно до ч.\~2\~ст.\~247\~ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, дав оцінку зібраним по справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, обєктивному та всебічному зясування обставин справи, прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. У відповідності до ч.\~1\~ст.\~4\~ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст.\~12\~ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.. Згідно ст.\~76\~ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Проаналізувавши ст.\~293\~ЦПК України суд встановлює юридичні факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно ч. 5 ст. 263 ЦПК України, обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судом встановлено такі обставини та відповідні правовідносини. [PERSON] є матірю [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження та копією свідоцтва про укладення шлюбу зі зміною прізвища на «Алієва». 19 листопада 2007 року [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на все належне їй майно, в тому числі і на зареєстровану за нею земельну ділянку на території Новенської сільської ради Мелітопольського району Запорізької області, яка належала померлій на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЗП № 022479 від 17 грудня 2003 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів право приватної власності на землю за № 51, площею 6,9897 га, цільове призначення ведення товарного сільськогосподарського виробництва. 09 листопада 2018 року [PERSON] звернулась до Мелітопольської районної державної нотаріальної контори Запорізької області з метою оформлення спадщини. Проте, у прийнятті заяви листом завідувача Мелітопольської районної державної нотаріальної контори Запорізької області № 873/01-16 від 09 листопада 2018 року їй було відмовлено в оформленні спадщини після смерті матері у звязку з тим, що протягом шести місяців з моменту відкрита спадщини вона не подала заяву про прийняття спадщини, та вважається такою, що не прийняла її. Відповідно до довідки голови квартального комітету від 07 листопада 2018 року, [PERSON], що померла 19 листопада 2007 року, на момент смерті проживала за адресою: [INFO], і вела спільне господарство із [PERSON] Згідно листа завідувача Мелітопольської районної державної нотаріальної контори Запорізької області № 81/01-16 від 22 лютого 2019 року, наданої на запит суду, спадкова справа після померлої 19 листопада 2007 року [PERSON] в Мелітопольській районній державній нотаріальній конт орі не заводилась. Згідно з ч.\~1\~ст.\~1216\~ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ч.\~1\~ст.\~1218\~ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно ч.\~2\~ст.\~256\~ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України\~спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Метою заявника при зверненні до суду є встановлення факту її постійного проживання, як спадкоємця зі спадкодавцем на час відкриття спадщини для подальшого оформлення прав на спадкове майно в нотаріальному порядку. Таким чином, враховуючи вищевикладене, оцінивши зібрані у справі докази, як кожний окремо, так і всі в сукупності, суд приходить до висновку про те, що вимоги [PERSON]А, є законними, обґрунтованими, повністю підтверджуються зібраними у справі доказами, а тому підлягають задоволенню у повному обсязі. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved