Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-09 00:00:00

[PERSON] звернулася в Хустський районний суд з позовом до [PERSON] про зміну розміру стягуваних аліментів на утримання дітей. Позов вмотивовано тим, що вона з відповідачем перебували у шлюбі, який розірвали [INFO] . Від шлюбу у них народилося двоє дітей - син [PERSON] , [INFO] та син [PERSON] , [INFO] . Згідно судового наказу, виданого Хустським районним судом 7 серпня 2017 року, з відповідача [PERSON] стягнуто на її користь аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дітей віком від 6 до 18 років щомісячно до досягнення дітьми повноліття. В позові позивачка зазначила, що відповідач з часу ухвалення судового рішення про стягнення аліментів на утримання дійте сплачує аліменти в мінімальному розмірі. На сьогоднішній день сума присуджених до стягнення з відповідача аліментів є недостатньою для матеріального утримання дітей, оскільки в силу свого віку їх матеріальний стан змінився, оскільки син [PERSON] у 2018 році поступив на навчання до Івано-Франківського державного коледжу фізичного виховання Національного університету фізичного виховання і спорту України на стаціонарну форму навчання і на теперішній час навчається на другому курсі. У 2019 року син [PERSON] також поступив на навчання до Івано-Франківського державного коледжу технологій та бізнесу на стаціонарну форму навчання, за навчання в якому плата за рік становить 8800 грн. Оскільки діти мешкають на віддаленні від дому, здобувають освіту у навчальних закладах, у неї зросли витрати на їх утримання, а саме витрати на оплату проживання дітей за місцем навчання, витрати на додаткове харчування, витрати на навчальне приладдя, проїзд, тощо. У добровільному порядку з відповідачем не вдалося вирішити питання про збільшення розміру аліментів, хоча він є працездатним, виїжджає на заробітки за межі країни, інших утриманців не має. На сьогоднішній день вона знаходиться у скрутному матеріальному становищі, у зв`язку з чим не може в повній мірі забезпечити потреби неповнолітніх дітей. У позові позивачка просить суд винести рішення, яким збільшити розмір стягуваних з відповідача аліментів та стягувати з нього на її користь аліменти на утримання двох дітей у розмірі по 1700 гривень щомісячно на кожну дитину до досягнення ними повноліття. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася. Від уповноваженого представника [PERSON] надійшла заява про розгляд справи у її відсутності та відсутності позивачки. Позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Подав заяву про розгляд справи у його відсутності та просив відмовити у задоволенні позову, посилаючись на наведені у поданому 09.06.2020 року запереченні на позовну заяву. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин, суд вважає, що справу можливо вирішити у відсутності сторін без фіксування судового процесу. Заяв та клопотань від сторін до суду не поступало. Інших процесуальних дій у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо) не проводилось. Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав. В судовому засіданні належними доказами встановлено, що сторони перебували у шлюбі, який розірвали. Від даного шлюбу у сторін народилося двоє дітей - син [PERSON] , [INFO] та син [PERSON] , [INFO] . Згідно судового наказу, виданого Хустським районним судом 7 серпня 2017 року, з відповідача [PERSON] стягнуто на користь позивачки [PERSON] аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дітей віком від 6 до 18 років щомісячно до досягнення дітьми повноліття. На сьогоднішній день сума аліментів, яку присуджено до стягнення з відповідача згідно судового наказу, є недостатньою для матеріального забезпечення неповнолітніх дітей сторін, так як вони в силу свого віку потребують більших витрат, оскільки навчаються у навчальних закладах. Діти сторін мешкають на віддаленні від дому, здобувають освіту у навчальних закладах, у зв`язку з чим у позивачки значно зросли витрати на їх утримання. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. В даному випадку змінився матеріальний стан дітей та матері, оскільки збільшився прожитковий мінімум для дітей відповідного віку, значно зросли ціни на продукти харчування, різного роду товари та послуги, тому суд вважає, що розмір аліментів необхідно змінити. Виходячи з наведеного та враховуючи прожитковий мінімум для дітей відповідного віку, беручи до уваги матеріальний та сімейний стан як платника аліментів так і одержувача, а також те, що відповідач зобов`язаний утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття, суд приходить висновку, що з відповідача слід стягнути аліменти на користь позивачки на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] та неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у більшому розмірі, а саме у сумі по 1700 гривень щомісячно на кожну дитину до досягнення ними повноліття.

Outcome: approved