Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-11 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що її батьками є [PERSON] та [PERSON] [INFO] її батьку була надана земельна ділянка для будівництва житлового будинку за адресою: [ADDRESS], яке було завершено у 1966-1967 роках. З 1989 року поштова адреса цього будинку зиінилася на таку: [ADDRESS]. [INFO] її мати померла, а [INFO] помер і батько. З моменту завершення будівництва і дотепер вона постійно проживає у цьому будинку, але у 2013 рокці знялася з реєстрації та виїхала до своїх родичів у с. Міжлісся Барського району Вінницької області, де була зареєстрована та проживала до 21.02.2014 року. Через те, що у встановленому законом порядку право власності на будинок оформлено не було, у реєстрації місця проживання їй відмовили. Просила встановити факт постійного користування нею жилим будинком [ADDRESS] та визнати за нею право забудовника в порядку спадкування за законом після померлого батька [PERSON] В судовому засіданні представник позивачки підтримала позов з підстав, викладених у ньому, наполягає на його задоволенні. Представник відповідача в судове засідання не з'явилася, від неї надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, проти задоволення позову не заперечує. Заслухавши пояснення представника позивачки, свідків, з'ясувавши обставини справи, перевіривши матеріали справи, суд дійшо висноку, що позов підлягає частковому задоволенню. Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Судом встановлено наступне. Батьками позивачки є [PERSON] та [PERSON], що підтведжується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с. 7). [INFO] відділом комунального господарства виконкому Шевченківської районної ради депутатів трудящих м. Запоріжжя та [PERSON] був укладений договір, за умовами якого останньому на підставі рішення виконкому Шевченківської райради депутатів трудящих № 447 від 29.09.1966 року, буда надана в безстрокове користувння земельна ділянка загальною площею 570 кв. м. для будівництва індивідуального житлового будинку за адресою: [ADDRESS] (а.с. 4-6). У подальшому адреса будинку була змінена: [ADDRESS]. Згідно технічному паспорту, складеному ОП ЗМБТІ 21.08.1989 року, на земельній ділянці площею 570 кв.м., яка розташована за адресою: [ADDRESS], у 1966 році збудований житловий будинок А (а.с. 10). Факт постійного користування зазначеним будинком позивачкою підтверджується довідкою голови квартального комітету № 602 від 25.11.2014 року (а.с. 17), записами у домовій книзі (а.с.33-40), штампом у паспорті [PERSON] (а.с.27) показаннями свідків. Так, свідок [PERSON] пояснила, що вона є сусідкою [PERSON] Була знайома з її батьками, які у 2000 році померли. Позивачка з дитинства постійно проживала з батьками в будинку [ADDRESS]. У 2013 році [PERSON] поїхала до своїх родичив у Вінніцьку область, а коли через декілька місяців повернулась, у реєстраціїї за вказаною адресою їй відмовили, але вона продовжує проживати у будинку своїх батьків, так як іншого житла у ній немає. Аналогічні пояснення дав свідок [PERSON] Встановлення цього факту має для позивачки юридичне значення, оскільки дозволяє їй вирішити питання про реєстрацію місця проживання. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для встановлення факту постійного користування [PERSON] жилим будинком [ADDRESS]. Позовні вимоги про визнання за позивачкою права забудовника в порядку спадкування задоволенню не підлягають з наступних підстав. Судом встановлено, що спірний житловий будинок був побудований [PERSON] у 1966-1967 роках на відведеній йому в установленому порядку земельній ділянці, але в експлуатацію він прийнятий не був та не був зареєстрований в установленому порядку. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER] (а.с. 13). 26.11.2014 року [PERSON] звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після померлого [INFO] батька [PERSON] Постановою державного нотаріуса П'ятої Запорізької державної нотаріальної контори від 05.12.2014 року [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом відмовлено через відсутнісь правовстановлюючих документів на житловий будинок [ADDRESS]. За змістом ст. 524 ЦК Української РСР, який був чинним на час смерті [PERSON], спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Отже, спадкоємством вважається перехід майна померлого (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців) у порядку, передбаченому ст. ст. 529-535 ЦК Української РСР. Для спадкоємця, що прийняв спадщину, виникають як майнові права, так і обов'язки. До майнових прав належить, зокрема, право власності. Оскільки діючим на день смерті [PERSON] закондавством не передбачено перехід до спадкоємців прав та обов'язків забудовника, суд не вбачає правових підстав для визнання за позивачкою права забудовника в порядку спадкуванння.

Outcome: partial