Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-06 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом, мотивуючи тим, що вони з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі з 24 листопада 2007 року, є батьками малолітніх: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Спільне господарство подружжям не ведеться, припинили проживати однією сімєю. Спору щодо місця проживання дітей та поділу спільного майна подружжя між ними не має. На даний час діти проживають з матірю та потребують матеріальної допомоги, відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини [PERSON] не надає. Вважаючи, що сімя розпалася, позивач просила розірвати шлюб між сторонами, стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання дитини [PERSON], у розмірі 1/3 частки заробітку (доходу) відповідача, щомісячно до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання сторони не зявилися надали заяви про розгляд справи за їх відсутністю, відповідно до змісту яких позивач на задоволенні позовних вимог наполягала, відповідач позов визнав. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін. Вимоги підлягають задоволенню частково. Судом встановлено, що 24 листопада 2007 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстрований шлюб, про що складено відповідний актовий запис за № 13 (а.с. 5). Неприязні стосунки призвели до розпаду сімї подальше подружнє життя неможливе. Відповідно до свідоцтв про народження: [PERSON] народився 12 квітня 2008 року, [PERSON] народилася 23 серпня 2009 року, [PERSON] народився 19 вересня 204 року, їх батьком є [PERSON], матірю [PERSON] (а.с. 6, 7, 8). Як слідує з виданої Тавричанською сільською радою Каховського району від 24 березня 2017 року довідки, [PERSON] разом з дітьми [PERSON], [PERSON], [PERSON] зареєстрована за адресою: с. Тавричанка каховський район Херсонська область, вул. Дубініна, б. № 7[ADDRESS]. Рішенням Каховського міськрайонного суду від 16 квітня 2013 року позов [PERSON] про стягнення аліментів задоволено. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей [PERSON], [PERSON], у розмір 1/3 частини заробітку (доходу), але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 06 березня 2013 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття (а.с. 9). Відповідач в порушення ст. 180 СК України ухиляється від матеріального забезпечення дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову а відтак, вимога позивача підлягає задоволенню з дня подання позовної заяви до суду. Відповідно до ст. 27 Конвенції про захист прав дитини, батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини (ст. 18 Конвенції про захист прав дитини). Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально важливим урахуванням інтересів дитини. Як розяснив Пленум Верховного Суду України у п. 17 постанови «Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3 вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати: стан здоровя, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Кожний з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом (ч. 3, 4 ст. 56 Сімейного кодексу України). Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що подружжя має дійсне прагнення до розірвання шлюбу, внаслідок цього не будуть порушені особисті та майнові права сторін. Вбачає доведеною ту обставину, що відповідач не виконує свого батьківського обовязку по утриманню спільної із позивачем дитини, тому вимога про стягнення аліментів є правомірною. Враховуючи вищенаведене та виходячи з того, що дитина сторін проживає разом із позивачем, враховуючи вік дитини, а також ту обставину що з відповідача рішенням суду вже стягуються аліменти, суд вважає за можливе визначити розмір аліментів у частці від заробітку (доходу) відповідача в розмірі 1/6 частини, щомісячно до досягнення дитиною повноліття. На підставі ч. 3 ст. 88 ЦПК України судові витрати по справі підлягають стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: partial