Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-12 00:00:00

[PERSON] звернулася до Індустріального районного суду міста Дніпропетровська із позовною заявою до [PERSON], у якій, уточнивши свої позовні вимоги, просить суд: -вселити її у квартиру [ADDRESS]; -надати їй у володіння та користування ізольовану житлову кімнату площею, 11,0 кв.м., у квартирі [ADDRESS], а кухню, коридор, санвузол, кладову, коридор та балкон залишити у їхньому з відповідачкою спільному користуванні; -зобовязати відповідача не чинити їй перешкод у користуванні власністю, а саме кімнатою та підсобними приміщеннями, надавши їй ключі від квартири [ADDRESS] та допустити техніка-архітектора КП «ДМБТІ» ДОР до обміру квартири для проведення технічної інвентаризації з метою виготовлення нового технічного паспорту; -зобовязати відповідні державні органи зареєструвати її квартирі [ADDRESS] згідно з чинним Законодавством України з метою постійного проживання та зняти її з реєстрації з попереднього місця проживання кв. 239, буд. 5, по пров. Штабному, в м. Дніпропетровську; -стягнути з відповідача на її користь матеріальний збиток у розмірі 350,00 грн. за послуги КП «ДМБТІ» ДОР та 239 грн. за сплату державного мита за надання витягу з Державного реєстру реєстраційною службою; -стягнути з відповідача на її користь моральну шкоду моральну шкоду в розмірі 5000,00 грн. та усі судові витрати по справі. В обґрунтування таких позовних вимог [PERSON] посилається на те, що вона є співвласником квартири [ADDRESS]. На праві приватної власності їй належить ? частка зазначеної квартири. Квартира має три житлові кімнати та загальної площі 59,4 кв.м., житлова площа становить 41,4 кв.м. Відповідачка добровільно не допускає її до квартири, не надає ключі від вхідних дверей та вони із нею не можуть дійти згоди щодо порядку користування квартирою. Через те, що відповідачка чинить їй перешкоди у користування ? частиною спірної квартири, вона не має можливості замовити у КП «ДМБТІ» ДОР виготовлення нового технічного паспорту на квартиру, та у встановленому законом порядку зареєструвати своє право власності у Реєстраційній службі Дніпропетровського міського управління юстиції. Також вона не має можливості зареєструвати свої місце проживання за адресою спірної квартири, що порушує її житлові права. У процесі вирішення спорів із відповідачкою, остання неодноразово принижувала її честь та гідність, материнські почуття та ділову репутацію. Через це вона відчувала моральні страждання і нервовий стрес. Після численних необґрунтованих обвинувачень з боку відповідачки на її адресу стан її здоров'я значно погіршився, вона зверталася по медичну допомогу, в т.ч. й до своєї доньки, яка за фахом є медиком та після судових засідань робила її інєкції та надавала медичну допомогу через значне підвищення артеріального тиску та для запобігання гіпертонічного кризу. Моральну шкоду вона оцінює у 5000,00 грн. За звернення до КП «ДМБТІ» ДОР із метою виготовлення нового технічного паспорту вона була вимушу сплатити 350,00 грн., а за звернення до Реєстраційної служби вона сплатила 239,00 грн. Але через перешкоди з боку відповідачки технік-архітектор з КП «ДМБТІ» ДОР не зміг потрапити до квартири, здійснити обмір площі та скласти новий технічний паспорт, та через відсутність вказаного документу у Реєстраційній службі їй було відмовлено у здійсненні реєстрації права власності. Врегулювати спір із відповідачкою мирним шляхом не є можливим, у звязку з чим вона вимушена звернутися до суду. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги у повному обсязі та просила предявлений позов задовольнити. В обґрунтування вимог посилалася на обставини, викладені у позовній заяві. Відповідач [PERSON] проти позову заперечувала та просила у його задоволенні відмовити у повному обсязі зауважуючи на тому, що вона не вбачає підстав для того, щоб надавати позивачці у користування хоч яку-небудь площу у квартирі. Вважає, що позивачка не має права вимагати від неї житлової площі та вона бажає сплатити позивачці вартість ? частини квартири за рахунок успадкованої після смерті чоловіка земельної ділянки, коштів від продажу якої вистачить, щоб розрахуватися із [PERSON] Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не сповіщено. Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи та надані письмові докази, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Так, сторони є співвласниками квартири [ADDRESS]. [PERSON] на праві власності належить ? частина квартири, а відповідачці [PERSON] ? частини. Спірна квартира розташована на 3 поверсі пяти поверхового житлового будинку № 7 по вул. Гулі Корольової в м. Дніпропетровську, та складається із трьох житлових кімнат площею: 1 13,0 кв.м., 2 11,0 кв.м., 3 - 17,4 кв.м., а також кухні 5,7 кв.м., санвузлу 2,9 кв.м., кладової 1,6 кв.м., кладової 1,0 кв.м., коридору 1,3 кв.м., коридору 1,8 кв.м., балкону 0,8 кв.м. Загальна площа квартири становить 59,4 кв.м., житлова 41,4 кв.м., допоміжною 17,2 кв.м., площею літніх приміщень 0,8 кв.м. Висота приміщень квартири - 2,5 м. [PERSON] через неприязні відносини, що склалися із позивачкою [PERSON] не допускає останню до квартири, не надає їй ключі від вхідних дверей, та вважає, що позивачка не має права володіти та користуватися приміщеннями зазначеної квартири. В квартирі проживає відповідач [PERSON], про що вона зазначила у судовому засіданні. Позивач не має доступу до спірної квартири, та між сторонами склалися неприязні стосунки через які [PERSON] перешкоджає [PERSON] у здійсненні її права власності на ? частку спірного нерухомого майна. Проте, згідно ч. 3 ст. 358 ЦК України кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Згідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 383 ЦК України власник квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї. Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Відповідно до пункту 14 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року N 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» квартира, яка є спільною сумісною чи спільною частковою власністю, на вимогу учасника (учасників) цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо можливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення з самостійними виходами, які можуть використовуватися як окремі квартири або які можна переобладнати в такі квартири. У протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщеннями квартири, якщо про це заявлено позов. За встановлених в судовому засіданні обставин, та враховуючи, що виділення ? частини спірної квартири належних позивачці в натурі і поділ квартири технічно не є можливим через те, що квартира є трикімнатною та знаходиться на третьому поверсі п'ятиповерхового багатоквартирного житлового будинку, приміщення квартири повязані між собою, а житлові кімнати поєднані спільними коридорами, квартира має один вхід, один туалет, ванну, кухню та інші приміщення, облаштовані інженерні комунікації, суд вважає можливим частково задовольнити позовні вимоги [PERSON] та надати їй у володіння і користування ту частину спільного майна в натурі, яка відповідає її 1/4 частці у праві спільної часткової власності. При цьому позивачку необхідно вселити у вказану квартиру та зобовязати [PERSON] не чинити [PERSON] перешкоди у користуванні цією часткою квартири, а також зобовязати [PERSON] надати [PERSON] комплект ключів від вхідних дверей у квартиру забезпечивши тим самим безперешкодний доступ до вказаної квартири. Враховуючи технічні характеристики та планування квартири, [PERSON] слід виділити у володіння та користування житлову кімнату № 5, площею 11,0 кв.м., у квартирі [ADDRESS], а [PERSON] виділити в користування житлову кімнату (приміщення № 8), площею 13,0 кв.м, житлову кімнату (приміщенням № 4), площею 17,4 кв.м., балкон - І, площею, 0,8 кв.м., 7 кладову, площею 1,0 кв.м. У спільному користуванні [PERSON] та [PERSON] необхідно залишити всі інші приміщення квартири [ADDRESS], а саме: 1 - коридор, площею 2,9 кв.м.; 2 санвузол, площею 2,9 кв.м.; 3 кухню, площею 5,7 кв.м.; 6 кладову, площею 1,6 кв.м., 9 коридор, площею 1,3 кв.м., коридор, площею 1,8 кв.м. В іншій частині позову слід відмовити, оскільки не доведено належними, допустимими та достатніми доказами того, що в результаті дій відповідача позивачка зазнала моральних страждань та переживань, через що погіршився стан її здоров'я та вона вдавалася до медичної допомоги, лікувалася та здійснювала витрати на таке лікування. У частині стягнення витрат на послуги КП «ДМБТІ» ДОР та державного мита при звернення до Реєстраційної служби також слід відмовити, оскільки в матеріалах справи відсутні докази того, що позивачка замовляла проведення технічної інвентаризації спірної квартири саме у КП «ДМБТІ» ДОР. Як видно з матеріалів справи позивачка зверталася до ФОП [PERSON] за відповідними послугами, але остання сповістила позивача, що нею не було забезпечено доступ для виконання обмірювальних робіт, через що виконати технічну інвентаризацію та надати технічну документацію квартири неможливо. Державне мито сплачене позивачкою на користь держави за звернення до Реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції не може у даній справі вважатися реальними збитками позивачки та не має бути компенсоване за рахунок відповідача. У частині позову про зобовязання відповідні державні органи зареєструвати позивачку у квартирі [ADDRESS] згідно з чинним Законодавством України з метою постійного проживання та зобовязати зняти її з реєстрації з попереднього місця проживання кв. 239, буд. 5, по пров. Штабному, в м. Дніпропетровську, також слід відмовити, оскільки в судовому засіданні не встановлені обставини, що свідчили б про існування перешкод перед позивачкою у самостійному вчиненні зазначених дій у порядку визначеному Законом України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні». Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача слід стягнути судовий збір в сумі 487,20 грн.

Outcome: partial