Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-28 00:00:00

[PERSON] звернулася до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з заявою про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування поданої заяви [PERSON] посилається на те, що 10 квітня 2018 року Сєвєродонецьким міським судом Луганської області позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу були задоволені. Однак, при ухваленні рішення, судом не було вирішено питання про залишення їй прізвища набутого у шлюбі. У зв'язку із чим вимушена звернутись до суду з даною заявою. Згідно із ч. 4 ст. 270 ЦПК України у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. В судове засідання сторони не з'явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. У зв'язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. Відповідно до ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. З матеріалів справи вбачається, що рішенням Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 10 квітня 2018 року цивільний позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу було задоволено та розірвано шлюб, зареєстрований Брянківським міським відділом ЗАГС Луганської (Ворошиловградської на момент видачі свідоцтва) області, актовий запис № 91 від 10 березня 1990 року, між [PERSON], [INFO], місце проживання: Україна, [ADDRESS], та [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON]), [INFO], ідентифікаційний номер [NUMBER], паспорт серії [NUMBER], місце проживання: Україна, [ADDRESS]. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] витрати по сплаті судового збору в сумі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп. Разом з тим, під час ухвалення судового рішення судом не було розглянуто одну з вимог позивача, зазначену в позовній заяві, а саме не надано оцінку питанню про залишення позивачу шлюбного прізвища «[PERSON]». Вказана вимога є чітко вираженою в окремому пункті позовної заяви, а тому суд має надати оцінку її обґрунтованості по суті. Згідно зі ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Таким чином, окрема вказівка в резолютивній частині рішення суду на залишення будь-кому з подружжя їх прізвищ не є необхідною. В разі відсутності у одного з подружжя бажання змінити своє прізвище після розірвання шлюбу, залишення за ним прізвища, набутого після укладення шлюбу, презюмується та не потребує окремої вказівки суду. Розподіл судових витрат між сторонами після ухвалення цього додаткового рішення не зміниться, адже вимога про залишення позивачу шлюбного прізвища походить від основної вимоги про розірвання шлюбу та за вимогу про залишення позивачу шлюбного прізвища судовий збір окремо не сплачувався. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed