Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-12 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення коштів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку. Свої позовні вимоги мотивує тим, що вони з відповідачем по справі, [PERSON] зареєстрували шлюб 12.11.2011 р. у відділі реєстрації актів цивільного стану Надвірнянського районного управління юстиції Івано-Франківської області, актовий запис № 236. У шлюбі у них народилось двоє дітей: дочка [PERSON] [INFO], та син [PERSON] [INFO], які на даний час проживають з нею та знаходяться на її вихованні та утриманні. На даний час вона не працює, так як перебуває у відпустці по догляду за дитиною до трьох років, інших доходів не має. Відповідач коштів на її утримання надає. Зважаючи на ці обставини, вона опинилася на даний час в скрутному матеріальному становищі, тому вимушена звернутися з позовом в суд про стягнення з відповідача коштів на своє утримання. Дані кошти їй необхідні для оплати житлово-комунальних послуг, для придбання продуктів харчування та інших життєвих потреб. Відповідач неофіційно працює по тимчасових заробітках, з чого має значні нерегулярні доходи, тому має можливість надавати кошти на її утримання. 21.02.2018 р. від відповідача [PERSON] поступив відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що відповідач проти задоволення позову заперечує. Вказує, що матеріалах позовної заяви відсутні відомості про наявність у будь якої роботи, а посилання позивача на те що він має можливість надавати допомогу на її утримання, не підтверджено жодними доказами. Крім того, відповідно до довідки Надвірнянської районної філії Івано-Франківського обласного центру зайнятості від 08.02.2018 р. № 318 вбачається, що він не перебуває на обліку як безробітній в центрі зайнятості. Окрім цього, з акту обстеження матеріально-побутових умов проживання вбачається, що офіційного доходу він немає, а тимчасовий заробіток приносить прибуток не більше 1000 грн. на місяць. Зазначене свідчить, що він не в змозі надавати матеріальну допомогу на утримання дружини. Тому просить в задоволенні позову відмовити. 16.03.2018 р. від позивача [PERSON] поступила відповідь на відзив, в якій зазначено, що аргументи відповідача, викладені у відзиві на позов, є необґрунтованими та безпідставними. Вважає, що акт обстеження матеріально побутових умов депутата Надвірнянської міської ради [PERSON] не може підтверджувати рівень доходу громадянина, оскільки незрозуміло яким чином та в який спосіб депутатові вдалося без підтверджуючих документів дослідити, що розмір доходу відповідача складає 1000 грн. на місяць, тому даний документ не може бути належним, допустимим та достовірним доказом. Стверджує , що довідка Надвірнянської районної філії Івано-Франківського обласного центру зайнятості про те, що відповідач не перебуває на обліку як безробітний. де зазначено, що він не перебуває на обліку як безробітний підтверджує, що відповідач не реєструвався у територіальних органах центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, а отже не бажає знайти будь-яку роботу і в такий спосіб ухиляється від виконання своїх обов'язків по утриманню дружини. Крім того, зазначає, відповідач працював на ПАТ «НАФТОХІМІК ПРИКАРПАТТЯ» і отримував хорошу заробітну плату, проте звільнився з роботи з власних міркувань за угодою сторін. Отже, відповідач свідомо та навмисно звільнився з офіційної роботи, щоб не мати офіційного доходу і в такий спосіб ухилятися від сплати аліментів, зокрема і на утримання дружини. Окрім цього, за час їхнього з відповідачем шлюбу, 05.12.2013 року ними було придбано автомобіль марки «MERCEDES BENZ SPRINTER 313CDI»., який без її згоди продав та всі кошти від продажу транспортного засобу відповідач залишив собі. Враховуючи наведене вважає, що відповідач має можливість надавати кошти на її утримання, оскільки він є молодою працездатною особою, без інвалідності, а вона знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення дитиною трьохрічного віку, виховує сама двох спільних дітей і не має фізичної можливості заробляти кошти на своє проживання та утримання. Тому просить суд задоволили позов у повному обсязі. 06.04.2018 р. від відповідача [PERSON] поступило заперечення, в якому він заперечує проти обставин, викладених позивачем у відповіді на відзив. Так, позивач вказує, що поданий ним акт депутата не може братися до уваги в зв'язку з тим, що він підписаний депутатом Надвірнянської міської ради [PERSON], якого не має в офіційному списку депутатів. З приводу цього зазначає, що дійсно в ініціалах була допущена описка в зв'язку з чим він звернувся в міську раду та дана помилка була виправлена. Окрім того акт обстеження матеріально-побутових умов скріплений печаткою Надвірнянської міської ради, а тому є належним та допустимим доказом. Щодо його важкого матеріального стану позивач зазначає, що ні акт обстеження матеріально-побутових умов ні довідка Надвірнянської районної філії Івано-Франківського обласного центру зайнятості не є доказами його безробіття, а тільки свідчить про те, що він не бажає знайти роботу і таким чином ухиляється від обов'язків по утриманню дружини. Дані твердження є суб'єктивними судженнями позивача. Так, за правилами ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів. Тому вказані документи були надані на підтвердження важкого матеріального стану, окрім того згідно Відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків з 01.04.2017 р. у нього немає доходів. Твердження позивача, що він звільнився з ПАТ «Нафтохімік Прикарпаття» свідомо та навмисно щоб не мати офіційного доходу і таким чином мінімізувати сплату аліментів, є особистою думкою позивача, яка не відповідає дійсним обставинам його звільнення. З приводу транспортного засобу, який він на думку позивача неправомірно продав та забрав кошти від його продажу зазначає, що дана обставина не є предметом розгляду даної справи, а може бути предметом розгляду спору про поділ майна подружжя. Тому позивач має право звернутися до суду з позовом про поділ майна подружжя. Окрім того вважає неправдивою зазначену позивачем вартість автомобіля 216000,00 грн., оскільки згідно звіту про оцінку колісного транспортного засобу від 25.11.2017 р. вартість даного автомобіля складає 48852,00 грн. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги повністю з підстав, наведених в позовній заяві та у відповіді на відзив, конкретизувала та уточнила їх та просить суд постановити рішення, яким стягувати з відповідача на її користь кошти на її утримання в розмірі по 3000 грн. щомісячно, до досягнення сином [PERSON] [INFO] трьох років. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги позивача не визнав з підстав, викладених у відзиві на позов та запереченні, заперечив проти стягнення з відповідача в користь позивача кошти на її утримання, оскільки відповідач не працює, на обліку як безробітній в центрі зайнятості не перебуває, а його тимчасовий заробіток складає не більше 1000 грн. на місяць, сплачує аліменти на утримання дітей, тому не взмозі надавати матеріальну допомогу на утримання дружини.Просить в задоволенні позову відмовити. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, представлені сторонами на виконання вимог ст.ст. 76, 81 ЦПК України і які сторони вважають достатніми для обґрунтування і заперечення позовних вимог та зясувавши фактичні обставини справи, приходить до наступного висновку. У відповідності до ч. 2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Згідно ч. 4 ст. 84 СК України право на утримання дружина, з якою проживає дитина має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Аналіз вказаної норми дає підстави для висновку, що у дружини виникає право на отримання аліментів за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: проживання разом із їх спільною дитиною, яка не досягла трьох років, та наявність у чоловіка достатніх коштів на надання матеріальної допомоги (аліментів). Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано 12.11.2011 р. у відділі реєстрації актів цивільного стану Надвірнянського районного управління юстиції Івано-Франківської області, актовий запис № 236 (а.с. 2). У шлюбі у них народилось двоє дітей: дочка [PERSON] [INFO], та син [PERSON] [INFO], що підтверджується копіями свідоцтва про народження (а.с. 3-4). Як вбачається з довідок ПАТ «Нафтохімік Прикарпаття» від 16.01.2018 р. № 9, та від 27.02.2018р. № 27, позивач на даний час не працює, так як перебуває у відпустці по догляду за дитиною до трьох років (а.с. 5, 34). Позивач перебуває на обліку в управлінні праці та соціального захисту населення Надвірнянської районної державної адміністрації та отримує щомісячну одноразову допомогу при народженні дитини в розмірі 1032 грн., що підтверджується довідками від 01.08.2018 р. за № 1660 та 1659 (а.с. 109, 110). З акту обстеження матеріально- побутових умов проживання відповідача [PERSON] за № 276 від 09.02.2018 р., складеного депутатом Надвірнянської міської ради вбачається, що відповідач [PERSON] на даний час проживає у будинку батьків, окремо від дружини, особистого офіційного доходу не має, додатковий дохід від тимчасових заробітків складає приблизно 1000 грн., власності не має (а.с. 21). Згідно довідки\~Надвірнянської районної\~філії Івано-Франківського обласного центру зайнятості [PERSON] не перебуває на обліку як безробітний (а.с. 20). Відповідач сплачує аліменти на утримання неповнолітніх дітей, що підтверджується копіями квитанцій наявних в матеріалах справи. Даний факт сторонами не оспорюється (а.с. 61-64). Також суд зазначає, що стороною відповідача не оспорюється факт перебування у власності відповідача транспортного засобу та отримання коштів від його продажу. Згідно ст.\~81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ним Кодексом. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч 1. ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Метою судового\~доказування є\~всебічне,\~повне,\~об'єктивне\~з'ясування\~всіх обставин,\~що мають\~істотне значення\~для правильного розгляду і вирішення справи. Обов'язок забезпечити в ході провадження повноту доказового матеріалу, що дозволяє встановити істину у справі в цивільному процесі, покладений на сторони, інших юридично заінтересованих у вирішенні справи осіб та суд. У зазначеній нормі закріплюється головний елемент змагального початку цивільного процесу: кожній заінтересованій особі слід довести факти, які обґрунтовують її юридичну позицію. Обов'язки сторін з доказування розподіляються таким чином: позивач повинен доказати факти, що свідчать про існування правовідносин, з приводу яких виник спір, і про порушення відповідачем прав і законних інтересів позивача; відповідач же повинен доказати ті факти, на які він посилається, обґрунтовуючи свої заперечення проти позову. В судовому засіданні стороною відповідача не надано належних та допустимих доказів на підтвердження факту матеріальної неспроможності відповідача надавати кошти на утримання дружини до досягнення сином [PERSON] [INFO] трьох років. Посилання представника відповідача щодо порушення принципу диспозитивності, оскільки позивач не конкретизувала позовні вимоги, а суд не може вийти за межі позовних вимог на думку суду є безпідставними. Позивач в судовому засіданні конкретизувала позовні вимоги, заявивши вимогу про стягнення коштів на її утримання до досягнення сином [PERSON] [INFO] трьох років в розмірі 3000 грн. При визначенні розміру коштів на утримання дружини суд враховує факт проживання дітей з позивачем; їх малолітній вік та не досягнення ними трьох років, перебування позивача у відпустці по догляду за дітьми до досягнення ними трьох років, відсутність додаткових доходів, матеріальний стан відповідача, зокрема наявність нього майна (а.с. 59), стан здоров'я платника аліментів, який є працездатний, фізично здоровий, отримує нерегулярний дохід, сплату відповідачем\~аліментів на\~утримання дітей,тому суд прийшов до висновку, що відповідач спроможний надавати матеріальну допомогу на утримання дружини, яка не має можливості працювати, оскільки доглядає їх спільних дітей, однак в меншому розмірі, ніж заявлений позивачем, а саме по 800 грн. щомісячно, до досягнення сином [PERSON] [INFO] трьох років, що є об'єктивним і справедливим. У відповідності\~до ч.ч.\~1,\~2\~ст.\~141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Тому судові витрати підлягають стягненню з відповідача, зокрема: 704 грн. 80 коп. судового збору в дохід держави. На підставі ст.ст. 75, 80, 84 СК України,

Outcome: approved