Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-18 00:00:00

[PERSON] звернулася до Новоайдарського районного суду Луганської області з даним позовом до [PERSON] адміністрації сіл Трьохізбенка, Кряківка, Лобачеве, Лопаскіне та Оріхове-Донецьке про встановлення факту належності правовстановлюючого документа, про визнання права власності на спадкове майно. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 07 жовтня 2016 року помер її батько - [PERSON], який на момент смерті мешкав та був зареєстрований за адресою: [INFO], разом з дружиною - [PERSON], та донькою - позивачем [PERSON] Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, а саме: житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: Луганська область, Новоайдарський район, с. Трьохізбенка, вул. Донецька, 207, та земельні ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0,25 га і для ведення особистого селянського господарства площею 0,1671 га, що знаходяться за вищевказаною адресою. Від імені померлого був складений заповіт, яким все своє майно він заповідав і позивачу - [PERSON], та [PERSON]. Позивач та дружина [PERSON] - [PERSON] на час відкриття спадщини постійно проживали з померлим. Заяву про відмову від прийняття спадщини після померлого позивач не подавала, тому вважається такою, що прийняла спадщину. [PERSON], який є спадкоємцем за заповітом, та [PERSON], яка має право на обов'язкову частку, відмовилися від спадщини після померлого [PERSON] на користь позивача [PERSON] При зверненні позивача до приватного нотаріуса Новоайдарського районного нотаріального округу [PERSON] з метою отримати свідоцтво про право на спадщину, [PERSON] було відмовлено, у зв`язку з тим, щов поданому свідоцтві про право на спадщину за заповітом не зазначений номер будинку, який був успадкований [PERSON] Також, державний акт на право власності на земельну ділянку III - ЛГ № 050930, виданий 22 липня 1997 року Трьохізбенською сільською радою на земельну ділянку, розташовану за адресою: Луганська область, Новоайдарський район, с. Трьохізбенка, вул. Донецька, буд. 207, виданий на ім'я [PERSON] У звязку з тим, що на території смт. Слов'яносербськ органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, отримати інформацію з БТІ неможливо, для вирішення питання спадкування позивачу рекомендовано звернутися до суду. [PERSON] на право власності на земельну ділянку III - ЛГ № 050930, виданий 22 липня 1997 року Трьохізбенською сільською радою народних депутатів на земельну ділянку, розташовану за адресою: Луганська область, Новоайдарський район, с. Трьохізбенка, вул. Донецька, буд. 207, виданий на ім'я [PERSON], тоді як прізвище померлого батька позивача згідно свідоцтва про смерть «Журавльов». На підставі викладеного, позивач вимушена звернутися до суду з даною позовною заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, про визнання права власності на житловий будинок та земельні ділянки. Позивач\~ [PERSON]\~ у\~ судове засідання не зявилася, надала суду письмову заяву, у якій просила розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] адміністрації сіл Трьохізбенка, Кряківка, Лобачеве, Лопаскіне та Оріхове-Донецьке Новоайдарського району Луганської області [PERSON] у судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, заперечень з приводу позовних вимог до суду не надала. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав. Судовим розглядом встановлено, що 07 жовтня 2016 року помер батько позивача - [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.11), який на момент смерті мешкав та був зареєстрований за адресою: [INFO], разом з дружиною - [PERSON], та донькою - [PERSON], що підтверджується довідкою № 2221 від 12.10.2017 року, виданою Військово - цивільною адміністрацією сіл Трьохізбенка, Оріхове Донецьке, Кряківка, Лопаскине, Лобачеве (а.с.20). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, а саме: житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: Луганська область, Новоайдарський район, с. Трьохізбенка, вул. Донецька, 207, та земельні ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0,25 га і для ведення особистого селянського господарства площею 0,1671 га, що знаходяться за вищевказаною адресою, що підтверджується копією свідоцтва про право власності за заповітом (а.с.13), копією реєстраційного посвідчення (а.с.14), копією державного акту на право приватної власності на землю (а.с.17) Від імені померлого був складений заповіт, яким все своє майно він заповідав і позивачу - [PERSON], та [PERSON] (а.с.12). Позивач та дружина [PERSON] - [PERSON] на час відкриття спадщини постійно проживали з померлим, що підтверджується довідкою № 2221 від 12.10.2017 року, виданою Військово - цивільною адміністрацією сіл Трьохізбенка, Оріхове Донецьке, Кряківка, Лопаскине, Лобачеве (а.с.20). Заяву про відмову від прийняття спадщини після померлого позивач не подавала, тому вважається такою, що прийняла спадщину. [PERSON], який є спадкоємцем за заповітом, та [PERSON], яка має право на обов'язкову частку, відмовилися від спадщини після померлого [PERSON] на користь позивача [PERSON]О, що підтверджується копіями відповідних заяв (а.с.24, 28). Окрім того, державний акт на право власності на земельну ділянку серії III - ЛГ № 050930, виданий 22 липня 1997 року Трьохізбенською сільською радою народних депутатів на земельну ділянку, розташовану за адресою: Луганська область, Новоайдарський район, с. Трьохізбенка, вул. Донецька, буд. 207, виданий на ім'я [PERSON] (а.с.17), тоді як прізвище померлого батька позивача згідно копії свідоцтва про смерть «Журавльов» (а.с.11). При зверненні позивача до приватного нотаріуса Новоайдарського районного нотаріального округу [PERSON] з метою отримати свідоцтво про право на спадщину, [PERSON] було відмовлено, у зв`язку з тим, щов поданому свідоцтві про право на спадщину за заповітом не зазначений номер будинку, який був успадкований [PERSON] Також, державний акт на право власності на земельну ділянку III - ЛГ № 050930, виданий 22 липня 1997 року Трьохізбенською сільською радою на земельну ділянку, розташовану за адресою: Луганська область, Новоайдарський район, с. Трьохізбенка, вул. Донецька, буд. 207, виданий на ім'я [PERSON] У звязку з тим, що на території смт. Слов'яносербськ органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, отримати інформацію з БТІ неможливо, для вирішення питання спадкування позивачу рекомендовано звернутися до суду (а.с.29). Згідно ч. 1\~ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст.ст. 3, 8, 9 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права, утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави, а чинні міжнародні договори, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або паспорті. У відповідності до ст. 13 ч. 1 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до ст. 11 ч. 1 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Відповідно до ч. 1 ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 2 ст. 1220 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи. Відповідно до ст. 1221 ЦК України, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Відповідно до ч. 1 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до 1 ч. ст. 1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1235 ЦК України, заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до п. г ч. 1 ст. 81 ЗК України, громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку може застосовуватись, як спосіб захисту, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, відповідно до постанови пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування». Стаття 16 ЦК України також передбачає такий спосіб захисту права особи, як «визнання права». Відсутність у спадкоємця свідоцтва про право на спадщину не може бути підставою для відмови у відкритті провадження у справі (п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування»). Тому спадкоємець, який прийняв спадщину, може звернутися за одержанням свідоцтва в будь-який час після закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини. Неодержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину не позбавляє його права на спадкування.\~ Відповідно до роз'яснення Пленуму Верховного Суду України в п.23 постанови №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. В той же час, згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», при розгляді справ даної категорії слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи, наявність в матеріалах спадкової справи повідомлення нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Судовим розглядом встановлено, що позивач прийняла спадщину після смерті [PERSON], доведено відсутність в позивача можливості в нотаріальному порядку оформити право на спадщину, яка залишилась, що є підставою для звернення до суду за захистом права в судовому порядку шляхом його визнання, що відповідає положенням ст. 16 ЦК України, також встановлено, що визнання за позивачем права власності на спадкове майно не порушує інтереси інших осіб, достовірно встановлено, що державний акт на право власності на земельну ділянку серії III - ЛГ № 050930, виданий 22 липня 1997 року Трьохізбенською сільською радою народних депутатів на земельну ділянку, розташовану за адресою: Луганська область, Новоайдарський район, с. Трьохізбенка, вул. Донецька, буд. 207, виданий на ім'я [PERSON] належить [PERSON], померлому 07.10.2016 року, у зв'язку з чим, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Висновки суду підтверджуються письмовими доказами, дослідженими у судовому засіданні. На підставі ст. ст. 1218, 1220, 1221, 1223, 1225, 1233, 1235, 1261, 1268, 1297 ЦК України, ст. 81 ч. 2 Земельного кодексу України,

Outcome: approved