overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-22 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з даним позовом у зв'язку з розпадом сім'ї, що є підставою для розірвання шлюбу та, оскільки шлюбних стосунків з відповідачем не підтримує, а тому подальше збереження сім'ї є неможливим і суперечить її інтересам. Крім того посилалася на те, що відповідач надає кошти на неповнолітніх дітей - [PERSON] ([INFO]) та [PERSON]([INFO]), але їх не вистачає, тому потрібно визначити розмір аліментів. Уточнивши позовні вимоги, просить присудити виплату коштів у розмірі 4 000 (чотири тисячі) грн., але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 23 липня 2018 року, оскільки до цього часу відповідачем кошти по утриманню дітей виплачено. Позивачка подала заяву про розгляд справи за її відсутності. Наполягала на розірванні шлюбу та стягненні аліментів. Відповідач [PERSON] подав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позову не заперечив, позовні вимоги визнав у повному обсязі. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 17 липня 2008 року, від якого мають неповнолітніх дітей - [PERSON] ([INFO]) та [PERSON]([INFO]). Подальше спільне життя подружжя й збереження сім'ї є неможливим та інтересам кожного з них не відповідає, що згідно ч. 2 ст. 112 СК України є підставою для розірвання шлюбу. Малолітні діти проживають разом із позивачкою, що підтверджується довідкою № 557 від 08.09.2017 року виданою Лютізькою сільською радою Київської області, а відповідач проживає окремо. За твердженням позову матеріально відповідач допомагає дітям та позивачці, але коштів не вистачає на утримання дітей, що змусило її звернутись до суду. Відповідно до вимог ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Як передбачено ч. 2 і 3 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Вирішуючи питання про визначення розміру аліментів, суд виходить зі змісту позовних вимог, які визнані відповідачем та згідно ст. 182 СК України враховує матеріальний стан сторін, конкретні обставини справи. З цих підстав суд вважає необхідним визначити розмір аліментів в заявленій позивачкою сумі. Таким чином, позовні вимоги ґрунтуються на вимогах Закону й підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-21 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з даним позовом у якому, згідно остаточної редакції, просила суд встановити юридичний факт, що [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] є одна й таж особа та факт, що [PERSON] є дочкою [PERSON], яка померла [INFO]. У судовому засіданні представник позивача та позивач позов підтримали, просили його задовольнити. Відповідач у судове засідання повторно не явилася, повідомлялася належним чином про час та місце судового розгляду справи, заяви про слухання справи у її відсутність до суду не надходило. Вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] (а.с.16), після смерті якої відрилася спадщина на ? частину квартири [ADDRESS] за заповітом (а.с.9). У встановлений законом строк позивач звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини та отримала листа від нотаріуса з проханням надати оригінали документів на спадкове майно, а саме правовстановлюючий документ. Слід зазначити, що спадкоємцем майна померлої [PERSON] є сестра позивача [PERSON], яка також звернулася до нотаріуса з відповідною заявою про прийняття спадщини. Позивач зазначає, що оригінали документів знаходяться у відповідача, а у заповіті та свідоцтві про смерть у прізвищі померлої є розбіжності, а саме «[PERSON]» та «[PERSON]». Згідно свідоцтва про народження позивача (а.с.14) її батьками є (мовою оригіналу) «[PERSON] та [PERSON]». Прізвище померлої у паспорті зазначалося як «[PERSON]» (а.с.15). Свідок [PERSON] у судовому засіданні підтвердила, що померла [PERSON] та позивач є матір'ю та дочкою. Згідно ст.315 ЦПК України суд, зокрема, розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Оцінивши докази з точки зору належності, достовірності, достовірності та достатності, суд вважає, що в судовому засіданні знайшло підтвердження того, що позивач є дочкою померлої [INFO] [PERSON], а тому позов у цій частині підлягає задоволенню. Щодо інших позовних вимог, суд зазначає, що вони задоволенню не підлягають, оскільки від факту, який просить встановити позивач не залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-04 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з даним позовом, у якому посилаючись на ст.ст.60, 69, 70 СК України просить суд поділити спільну сумісну власність з [PERSON], а саме садовий будинок та земельну ділянку за адресою м.Одеса пров.Макарова,54, які були придбані у період шлюбу, визнавши за нею право власності на 1/2 частину. Представник позивача позов підтримав, просив його задовольнити. Відповідач з позовом погодився. Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до наступного. За статтею 60 СК України, майно набуте подружжям за час шлюбу,\~є їхньою спільною сумісною власністю. Відповідно до ст.69 ч.1 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Згідно ст.70 ч.1 СК України у разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними. За приписами статті 71 СК України, якщо чоловік та дружина не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. Суд встановив, що сторони знаходилися у зареєстрованому шлюбі з 29.08.1987 року. У період шлюбу з позивачем, садовий будинок за адресою м.Одеса провулок Макарова,54 (ділянка 35) придбаний відповідачем 19.09.2003р. за договором купівлі-продажу (а.с.9). 19.09.2003р.земельна ділянка площею 0,0381 га за адресою м.Одеса провулок Макарова,54 придбана за договором купівлі-продажу відповідачем (а.с.10). Шлюб між сторонами розірвано 1.06.2016р. рішенням Київського районного суду м.Одеси у справі №520/3263/16 (а.с.8), однак на підставі ст.68 ч.1 СК України\~вказана\~подія не припинила права спільної сумісної власності сторін на предмети спору. Таким чином спірний будинок та земельна ділянка є обєктами спільної сумісної власності позивача та відповідача в рівних частках. Доводи позивача суд знаходить обґрунтованими, оскільки її право передбачене ст.70 ч.1 СК України презюмується, і вважає за необхідне захистити це право, визнавши за нею та відповідачем право власності на 1/2 частину спірного майна.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-16 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з даним позовом у якому посилаючись на те, що ухвалою Київського районного суду м.Одеси від 4.05.2012р. по справі №1512/2-2466/11 ухвалено мирову угоду, однак відповідач порушуючи п.2 цієї угоди не повністю сплатив у липні 2015 та червні 2016 року аліменти, внаслідок чого утворилася заборгованість у сумі 16622 грн., яку просила стягнути з [PERSON] та видати виконавчий лист на виконання ухвали по справі 1512/2-2466/11. Представник позивача позов підтримав, просив його задовольнити, представник\~відповідача з позовом погодився. Дослідивши письмові матеріали справи суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що ухвалою Київського районного суду м.Одеси від 4.05.2012р. по справі №1512/2-2466/11 визнано мирову угоду відповідно, зокрема, до п.2 якої [PERSON] був зобов`язан сплачувати аліменти у розмірі еквівалентному 400 доларам США, однак відповідач порушуючи п.2 цієї угоди не повністю сплатив у липні 2015 та червні 2016 року аліменти, внаслідок чого утворилася заборгованість у сумі 16622 грн., яка стороною відповідача не оспорюється, а тому на підставі ст.625 ЦК Україна підлягає стягненню з відповідача. Щодо вимог про видачу виконавчого листа у цьому провадженні за іншої справою, суд вважає такі вимоги безпідставними і необґрунтованими, оскільки порядок видачі виконавчих документів у позовному провадженні не передбачений і регулюється відповідною главою цивільно-процесуального кодексу України. На підставі ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню витрати по сплаті судового збору у сумі 551,20 грн.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-26 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з даним позовом, у якому просила стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] в розмірі ? частини всіх видів заробітку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. На обґрунтування позову позивачка повідомила, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від даного шлюбу у них народилася дитина - [PERSON], 26.03.2014 народження. 27.04.2016 року шлюб між ними було розірвано. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини добровільно не надає, хоча має таку можливість. Позивачка та відповідач у судове засідання не зявились, надавши заяви у яких просять розглядати справу у їх відсутність, позовні вимоги, відповідно, підтримують і визнають. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з таких підстав. Правовідносини сторін ґрунтуються на вимогах ст. ст. 180-183, 191 СК України. У судовому засіданні встановлено, що позивачка та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі. Від даного шлюбу у них є дитина - [PERSON], [INFO]. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини добровільно не надає, хоча має таку можливість. Відповідно до ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами, не підлягають доказуванню. У відповідності до ст. 174 ЦПК України позовні вимоги підлягають задоволенню, так як визнання відповідачем позову є безумовним, не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Враховуючи вище викладене, суд приходить до висновку, що можливо стягувати з відповідача аліменти на користь позивачки на утримання неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], у розмірі ? частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, з дня подачі заяви до суду та до досягнення дитиною повноліття. На підставі ст. 367 ЦПК України, рішення в частині стягнення аліментів підлягає обовязковому негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави 551,2 грн. судового збору. На підставі ст. ст. 10, 60, 61, 174, 212, 213- 215, 367 ЦПК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-19 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з даним позовом у якому просить розірвати шлюб між нею та [PERSON] зареєстрований 12 жовтня 2007 року у Ленінському відділі реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 523; Судові витрати по справі стягнути з відповідача на її користь. Свої вимоги [PERSON] мотивує тим, що вона з [PERSON], перебувають у зареєстрованому шлюбі з 12 жовтня 2007 року. Від шлюбу мають малолітню доньку - [PERSON], [INFO]. Позивач зазначила, що спільне життя з відповідачем не склалося. Протягом спільного життя між подружжям постійно виникали конфлікти, причиною яких стали зовсім протилежні погляди на сімейне життя, відсутність взаєморозуміння на ґрунті побутових та життєвих стосунків. Такі сімейні стосунки негативно впливають на психологічний стан подружжя. Фактичні шлюбні відносини припинені, сторони разом не проживають. Позивач зазначає, що відновити сімейні стосунки неможливо, шлюб існує лише формально, питання про розірвання шлюбу вирішено остаточно. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася. Надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. На задоволенні позовних вимог наполягає. Не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився з невідомої суду причини. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Судом встановлено, сторони знаходяться в шлюбі з 12 жовтня 2007 року зареєстрованому Ленінському відділі реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис за № 523, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER]. Подружжя має малолітню доньку - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим Ленінському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції від 19 листопада 2010 року. Причиною розпаду сім'ї є відсутність взаєморозуміння між сторонами на ґрунті побутових та життєвих стосунків, які були пов'язані з протилежними поглядами на сімейне життя, що зробило неможливим спільне проживання. Збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Сторони проживають окремо. Не ведуть спільне господарство, живуть кожен своїм життям та не переймаються проблемами один одного. [PERSON] проживає разом з матір'ю. Сім'я фактично розпалася та існує лише формально. При таких обставинах суд враховуючи, що сторони не підтримують шлюбних відносин, проживають окремо, вважає, що збереження сім'ї неможливе і шлюб необхідно розірвати. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, судовий збір має бути стягнутий з відповідача на користь позивача. На підставі приведеного вище,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-27 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з даним позовом у якому просить розірвати шлюб між нею та [PERSON], зареєстрований 28 січня 2006 року Хрущово-Микитівською сільською радою Богодухівського району Харківської області, актовий запис за № 01; Встановити, що діти: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], проживатимуть за місцем проживання матері; Стягнути з відповідача на її користь судові витрати. Свої вимоги [PERSON] мотивує тим, що спільне життя з [PERSON] не склалось, причиною яких стало несумісність характерів, зовсім протилежні погляди на сімейне життя, відсутність порозуміння на ґрунті побутових та життєвих стосунків. Протягом спільного життя у сімї виникали конфлікти, поступово погіршувались відносини. Подальше збереження шлюбу суперечить спільним інтересам сторін та інтересам дітей. Шлюбні відносини припинені з грудня місяця 2015 року. Сторони не ведуть спільне господарство та спільний сімейний бюджет. Питання щодо місця проживання дітей вирішено в добровільному порядку. На підставі викладеного [PERSON] вважає, що подальше збереження шлюбу з відповідачем є неможливим, шлюб існує лише формально та питання про розірвання шлюбу вирішено остаточно. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася. Надала суду заяву про слухання справи за її відсутністю. На задоволенні позовних вимог наполягає. Просила не надавати строк для примирення. Відповідач з [PERSON] в судове засідання не зявився. Причину неявки суду не повідомив. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Судом встановлено, сторони знаходяться в шлюбі з 28 січня 2006 року зареєстрованому Хрущово-Микитівською сільською радою Богодухівського району Харківської області, актовий запис за № 01, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-ВЛ № 028322 від 28 січня 2006 року. Подружжя має дітей: сина - [PERSON], [INFO], доньку - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження (а. с. 7, 8). Причиною розпаду сімї є відсутність взаєморозуміння між сторонами на ґрунті побутових та життєвих стосунків, які були повязані з різними поглядами на сімейні та життєві устої, порядок ведення господарства, що зробило неможливим спільне проживання. Сторони протягом тривалого часу проживають окремо, а саме з грудня місяця 2015 року, не ведуть спільне господарство, живуть кожен своїм життям та не переймаються проблемами один одного. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін та їхніх дітей. Діти проживають разом з матірю. Сімя фактично розпалася та існує лише формально. При таких обставинах суд враховуючи, що сторони не підтримують шлюбних відносин протягом тривалого часу, вважає, що збереження сім'ї неможливе і шлюб необхідно розірвати. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, судовий збір має бути стягнутий з відповідача на користь позивача. На підставі приведеного вище,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-26 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з даним позовом, який мотивує тим, що 04 жовтня 2008 р. було укладено шлюб між нею [PERSON] та відповідачем [PERSON] Від даного шлюбу у них народився син [PERSON], [INFO] Спільне життя позивача з відповідачем не складалося, через різні погляди на життя та відсутність взаємопорозуміння, шлюбних відносин не підтримують, шлюб існує лише формально, більше шести місяців проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Тому вважає, що збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам. Просить суд шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON] розірвати. Позивач в судове засідання не зявилася, надала суду заяву відповідно до якої позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити та розглянути справу у її відсутності. Відповідач в судове засідання не зявився надав суду заяву відповідно до якої проти задоволення позову не заперечує та просить суд розглянути справу у його відсутності. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу через неявку в судове засідання всіх учасників справи судом у відповідності до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до наступнихвисновків. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії І-ФМ № 048086 виданого 04.10.2008 року, між [PERSON] та [PERSON] 04 жовтня 2008 року був укладений шлюб, про що Оноківською сільською радою Ужгородського району Закарпатської області складено відповідний актовий запис за № 74. Судом встановлено, що подружжя не підтримує шлюбно-сімейних відносин, спільне господарство не ведуть, більше шести місяців проживають окремо, їх шлюб існує лише формально. Відповідно до ч.1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповіднодо ст. 112 ч.2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. З'ясувавши фактичні обставини справи, дійсні причини позову, суд у відповідності до ст.112 Сімейного Кодексу України вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, а тому згідно вимог ч.3 ст. 105 СК України даний шлюб слід розірвати. Крім того, як зазначено у ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Частиною 2 статті 114 СК України визначено, що у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3\~ст. 115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-04 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з даним позовом, який мотивує тим, що 05 січня 2012 р. було укладено шлюб між нею та відповідачем [PERSON] Від даного шлюбу у них народився син - [PERSON] [INFO]. Спільне життя позивача з відповідачем не складалося, шлюб існує лише формально, спільне господарство не ведуть, з початку 2016 року проживають окремо. Тому вважає, що збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам. [PERSON] ухиляється від обов'язку утримувати дитину. Просить суд шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON] розірвати, стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1500,00 грн. щомісячно, до досягнення сином повноліття. Позивач в судове засідання не зявилася, надала суду заяву відповідно до якої позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити та розглянути справу у її відсутності. Відповідач в судове засідання не зявився, надав суду заяву відповідно до якої проти задоволення позову не заперечує та просить суд розглянути справу у його відсутності На підставі наведеного суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-17 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з даним позовом, який мотивує тим, що 07 лютого 2015 р. було укладено шлюб між нею та відповідачем [PERSON] Сімейне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на життя, сторони втратили почуття любові один до одного та вважає, що збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, подружні відносини між ними припинилися з січня 2016 року, подальше спільне життя вважає неможливим,. Просить суд шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON] розірвати. Позивач в судове засідання не зявилася, однак представник позивача надав суду заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримує повністю, просить їх задовольнити, прізвище позивача залишити без змін. Відповідач в судове засідання не зявився, представник відповідача надав суду заяву, відповідно до якої проти задоволення позову не заперечує та просить суд розглянути справу у його відсутності. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії І-ФМ № 120642 від 07 лютого 2015 року, між [PERSON] та [PERSON], 07 лютого 2015 року укладений шлюб, про що виконкомом Холмківської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис № 03. Після реєстрації шлюбу прізвище дружини змінено на [PERSON]. Від спільного шлюбу у подружжя народилася дочка: [PERSON], [INFO]. Судом встановлено, що подружжя не підтримує шлюбно-сімейних відносин, їх шлюб існує лише формально, спільного господарства не ведуть. Відповідно до ч.1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. З'ясувавши фактичні обставини справи, дійсні причини позову, суд у відповідності до ст.112 Сімейного Кодексу України вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, а тому згідно вимог ч.3 ст. 105 СК України даний шлюб слід розірвати. Частиною 2 статті 114 СК України визначено, що у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. За правилами\~ст. 113 СК України\~особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Outcome: approved