Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-30 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з даною заявою мотивуючи тим, що вони з відповідачем перебували в зареєстрованому шлюбі який було розірвано в 2008 році. Від шлюбу мають сина, який проживає з нею. В 2016 році вона придбала будинок, але не може зареєструвати місце проживання дитини за новою адресою, оскільки відповідач не дає згоди на це і уникає зустрічей для вирішення цього питання. Оскільки після розірвання шлюбу питання місця проживання дитини між ними не вирішувалося, просила визнати місце проживання дитини разом з нею. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] заявлені вимоги підтримала і в своїх поясненнях підтвердила обставини викладені в заяві, доповнивши, що відповідач не займається вихованням дитини, аліменти на її утримання сплачує невчасно і навмисно перешкоджає позивачці зареєструвати нове місце проживання дитини. Представник органу опіки та піклування [PERSON] вважала, що позов підлягає задоволенню оскільки дитина тривалий вас проживає з матірю і не має жодного бажання проживати з відповідачем. Відповідач [PERSON] про дату, час і місце судового засідання повідомлений належними чином, в судове засідання не зявився по невідомій причині, клопотання про відкладення розгляду справи та відзив на позовну заяву не надав. За згодою представника позивачки, суд, відповідно до ст.280 ЦПК України, ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Вислухавши пояснення представника позивача, думку представника органу опіки та піклування, дослідивши обставини справи, представлені докази та давши їм оцінку, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі який було розірвано 25.06.2008 року рішенням Буринського районного суду Сумської області (а.с.4-6). В шлюбі у них народилася дитина син [PERSON] 13.05.21007 року народження, який проживає з позивачкою і батьком якого є відповідач. (а.с.7) Рішенням Буринського районного суду Сумської області від 25.06.2008 року з відповідача стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі ? частини його заробітку (доходу), які необхідно сплачувати позивачці (а.с.6) Зазначений обовязок по утриманню дитини відповідач виконує не належним чином, у звязку з чим має заборгованість зі сплати аліментів в розмірі більш ніж 23000 гривень, що підтверджується довідкою відділу ДВС (а.с.11). Після розірвання шлюбу спору між сторонами про місце проживання дитини не було, у звязку з чим остання проживає з 2008 року з позивачкою. Дитина за місцем проживання, в м. Суми, ходить до школи, відвідує гуртки та спортивні секції за інтересами, що вбачається з характеристики із закладу освіти (а.с.8). 01.10.2016 року позивачка придбала частину житлового будинку в м. Суми і має намір зареєструвати нове місце проживання своє та дитини (а.с.12). Згідно із системного аналізу положень Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» та Правил реєстрації місця проживання, затверджених постановою КМУ від 02.03.2016 року №207 вбачається, що у разі реєстрації місця проживання батьків за різними адресами місце проживання дитини, яка не досягла 14 років, реєструється разом з одним із батьків за письмовою згодою другого з батьків у присутності особи, яка приймає заяву, або на підставі засвідченої в установленому порядку письмової згоди другого з батьків (крім випадків, коли місце проживання дитини визначено відповідним рішенням суду або рішенням органу опіки та піклування). Між тим, відповідач ухиляється від надання згоди позивачці для реєстрації місця проживання дитини за новою адресою. З висновку служби у справах дітей Сумської міської ради вбачається, що позивачка створила нову сімю, дитина син [PERSON], проживає з нею і для нього позивачкою створені всі необхідні житлово-побутові умови для належного виховання та розвитку останнього. Дитина не бажає спілкуватися з батьком, останній не цікавиться життям дитини, не приймає участі у його вихованні. Дитина прихильна до матері, виявляє бажання проживати саме з нею і орган опіки та піклування вважав що це буде доцільним. Вказані обставини також підтверджуються актом обстеження умов проживання дитини та позивачки. Позивачка працює та характеризується виключно позитивно, що вбачається з довідки про доходи та характеристики з місця роботи (а.с.9-10). Системний аналіз статті 161 СК України свідчить, що під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини враховується ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. До інших обставин, що мають істотне значення, можна віднести, зокрема: особисті якості батьків; відносини, які існують між кожним з батьків і дитиною (як виконують батьки свої батьківські обов'язки по відношенню до дитини, як враховують її інтереси, чи є взаєморозуміння між кожним з батьків і дитиною); можливість створення дитині умов для виховання і розвитку. Європейський суд з прав людини зауважує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. (HUNT v. UKRAINE, № 31111/04, § 54, ЄСПЛ, від 07 грудня 2006 року). При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв'язків із сім'єю, крім випадків, коли сім'я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (MAMCHUR v. UKRAINE, № 10383/09, § 100, ЄСПЛ, від 16 липня 2015 року). Таким чином, суд приходить до висновку про необхідність визначення місця проживання дитини разом з позивачкою, що в повній мірі буде відповідати інтересам дитини, у звязку з чим позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved