Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-02 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 19 січня 2004 року Оболонським районним судом м. Києва ухвалено рішення про стягнення з неї на користь Українсько-Германсько-Голандсько-Датського Спільного підприємства «Український мобільний зв'язок» 229 грн. 02 коп. заборгованості та судових витрат. При зверненні до нотаріальної контори позивачу стало відомо про те, що на її майно накладено арешт, у зв'язку з чим позивач звернувся до ВДВС Оболонського РУЮ в м. Києві. Як було повідомлено позивачу, у відділі на виконанні перебувало виконавче провадження про стягнення з [PERSON] суми боргу в розмірі 229 грн. 02 коп., в межах якого було накладено арешт на майно боржника і яке було знищене у зв'язку з закінченням строку зберігання відповідно до порядку роботи з документами в органах ДВС, у зв'язку з чим зняти накладений арешт неможливо. Позивач зазначає, що нею було сплачено свою заборгованість 31 жовтня 2016 року, проте питання зняття арешту з його майна досі не вирішено. На підставі викладеного позивач просить зняти арешт з майна, накладений 26 липня 2016 року у виконавчому провадженні з виконання виконавчого листа №2-3525, а також зобов'язати начальника Оболонського районного відділу ДВС м. Києва ГТУЮ в м. Києві внести записи про відсутність арешту майна у всі відповідні реєстри. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала. Представник відповідача та представник третьої особи в судове засідання не з'явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, представник відповідача причини неявки суду не повідомив. ПрАТ «МТС Україна», яке є правонаступником стягувача, подало заяву про відсутність заперечень проти задоволення позову у зв'язку з відсутністю претензій до [PERSON] з посиланням на сплату нею всієї суми заборгованості. На підставі ст. 224 ЦПК України суд ухвалив проводити заочний розгляд справи за відсутності представника відповідача. Позивач проти заочного розгляду справи не заперечував. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 19 січня 2004 року по справі № 2-170/2001 стягнуто з [PERSON] на користь Українсько-Германсько-Голандсько-Датського Спільного підприємства «Український мобільний зв'язок» 229 грн. 02 коп. заборгованості та судового збору. Як вбачається з Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна №65772996 від 13 серпня 2016 року, на все нерухоме майно [PERSON] накладено арешт Одинадцятою Київською державною нотаріальною конторою, реєстраційний номер обтяження 5592746. Підставою для накладення арешту є постанова ВДВС Оболонського району серія та номер 1132/19, видана 28.10.2004 року. З відповідей Оболонського РВ ДВС м. Києва Головного територіального управління юстиції в м. Києві від 14.05.2014 року №5367 та від 13.09.2016 року вбачається, що у відділі на виконанні перебувало виконавче провадження про стягнення з [PERSON] на користь Українсько-Германсько-Голандсько-Датського Спільного підприємства «Український мобільний зв'язок» суми боргу в розмірі 229 грн. 02 коп. В межах вказаного виконавчого провадження було винесено постанову про арешт майна боржника та оголошену заборону на його відчуження № 1132/19 від 28 жовтня 2004 року. 27.12.2007 року виконавче провадження було завершено, виконавчий документ на повторне виконання до відділу не надходив. У відповідності до положень Порядку роботи з документами в органах ДВС вказане виконавче провадження було знищено, у зв'язку з чим відділ не має можливості проводити будь-які дії по знищеному провадженню. З листа ПрАТ «МТС Україна» від 29.11.2016 року вбачається, що заборгованість позивача перед ПрАТ «МТС Україна» повністю погашена, що також підтверджується копією квитанції №N1AXP39847 від 31.10.2016 року. Відповідно до ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження», в редакції, що діяла на час звернення позивача до органів виконавчої служби щодо зняття арешту, у разі закінчення виконавчого провадження арешт, накладений на майно боржника, знімається. У разі, якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження державним виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника. В порушення вказаних вимог закону, при закінченні виконавчого провадження, арешт, накладений на майно боржника [PERSON], не знято. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Разом з тим, вимога позивача про зобов'язання начальника Оболонського районного відділу ДВС м. Києва ГТУЮ в м. Києві внести записи про відсутність арешту майна у всі відповідні реєстри задоволенню не підлягає, оскільки рішення суду про зняття арешту з всього майна, яке належить на праві власності позивачу, є достатнім способом захисту його прав. За таких обставин суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову та зняття арешту, накладеного постановою відділу державної виконавчої служби Оболонського районного управління юстиції у м. Києві серія та номер 1132/19 від 28 жовтня 2004 року, з всього майна, яке належить на праві власності позивачу.

Outcome: partial