Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-05 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради, третя особа Третя Львівська державна нотаріальна контора, в якому просить ухвалити рішення, яким визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття нею спадщини після смерті [PERSON], яка померла 11.06.2014 року. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 11.06.2014 року померла [PERSON], про що свідчить свідоцтво про смерть серії 1-СГ№356888. 16 лютого 2009 року померла склала заповіт у Третій Львівській нотаріальній конторі, згідно якого [PERSON] на випадок своєї смерті заповіла все майно, з чого воно б не складалося та де б воно не було позивачу [PERSON] Спадкова маса складається з квартири [ADDRESS]. Позивач вказує, що вона фактично прийняла спадщину шляхом оплати усіх комунальних платежів, однак своєчасно не звернулася із заявою в нотаріальну контору про прийняття спадщини після смерті [PERSON], оскільки не була обізнана, що це потрібно зробити на протязі 6-ти місяців. Крім того в той час вона доглядала за хворим чоловіком. За таких обставин, вимушена звернутись до суду для визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Позивач та її представник в судовому засіданні позов підтримали, зіславшись на обставини, викладені в позовній заяві. Просять суд задовольнити позовні вимоги та визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. В судовому засіданні представник відповідача Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради вказав, що при розгляді даного спору покладається на рішення суду. Представник третьої особи Третьої Львівської державної нотаріальної контори в судове засідання не зявився, на адресу суду надійшла заява про розгляд справи без участі їхнього представника. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності представника третьої особи на підставі наявних в ній доказів. Заслухавши пояснення позивача, представника позивача, представника відповідача, з'ясувавши дійсні обставини справи, права та обов'язки сторін, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. В судовому засіданні встановлено, що 11.06.2014 року померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-СГ №356888. 16 лютого 2009 року [PERSON], відповідно до заповіту, посвідченого нотаріусом Третьої Львівської державної нотаріальної контори, на випадок своєї смерті заповіла все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що буде належати їй на день смерті і на що вона за законом матиме право [PERSON]. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. У відповідності до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Положеннями ч.ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України визначено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Згідно з ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Частиною 1 ст. 1269 передбачено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. У встановлений вищевказаною статтею строк позивач не звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. У відповідності до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Судом встановлено, що після смерті [PERSON] позивач не була ознайомлена з діючим законодавством, а також у звязку із хворобою чоловіка у неї виникало ряд проблем у сімї, тому не займалася оформленням спадкових прав на спадкове майно. Згідно з положеннями п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК. Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦК), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. Визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не повинен вирішувати питання про визнання за ним права на спадщину. Спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, установленому статтею 1269 ЦК, звернувшись в нотаріальну контору, після чого вважається таким, що прийняв спадщину. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. У резолютивній частині рішення суд повинен вказати відповідно певний період часу з моменту набрання судовим рішенням законної сили, протягом якого спадкоємець може подати заяву про прийняття спадщини, а не конкретну календарну дату, до якої спадкоємець може подати заяву про прийняття спадщини. Додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, не може перевищувати шестимісячного строку, встановленого статтею 1270 ЦК для прийняття спадщини. Таким чином, суд прийшов до висновку, що позивач пропустила встановлений ст. 1270 ЦК України шестимісячний строк для прийняття спадщини після смерті [PERSON] з поважної причини. За наведених обставин суд вважає вимоги позивача законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved