Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-11 00:00:00

[PERSON] звернулася до Лановецького районного суду із позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів та позбавлення батьківських прав відносно їх неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO]. Заявлені вимоги позивачка мотивує тим, що відповідач не займається вихованням та утриманням доньки, не цікавиться її життям, здоров'ям, навчанням, не допомагає матеріально та ухиляється від виконання своїх обов'язків, що є підставою для позбавлення батьківських прав. Донька проживає з нею та перебуває на її утриманні. Відповідач ухиляється від надання матеріальної допомоги на утримання дитини. [PERSON] офіційно не працює, має нерегулярний, мінливий дохід, а тому позивачка вважає доцільним встановлення аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі ? частини від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що становить по 643 грн. щомісячно, починаючи від дня пред'явлення позову, до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивачка заявлені вимоги підтримала, зіславшись на мотиви, викладені в позовній заяві, та суду пояснила, що дитина в даний час навчається в 11 класі. Після закінчення школи має намір продовжити навчання у Польщі, однак відповідач заперечує проти цього. Без згоди відповідача дитині неможливо оформити документи для виїзду за кордон. Крім цього, матеріальне становище батька та розмір отримуваного ним доходу може бути перешкодою для оформлення навчання доньки за кордоном. Просить суд позбавити [PERSON] батьківських прав відносно доньки [PERSON], [INFO], та стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки в твердій грошовій сумі по 643 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Відповідач в судове засідання не з'явився, однак направив суду заперечення проти позову, в якому просить у задоволенні позовної заяви в частині позбавлення його батьківських прав відмовити за безпідставністю. Також відповідач зазначив, що після розірвання шлюбу позивачка з дитиною виїхала проживати в м.Ланівці, а він залишився проживати у м.Полтаві. За домовленістю між ними донька залишилась проживати з позивачкою. Протягом всього цього часу він надавав матеріальну допомогу доньці (грошову, а також купував необхідні речі), спілкувався з нею по телефону, однак приїхати не мав можливості, так як дорога дуже далека і він не мав на це коштів і місця, де б міг залишитися на ночівлю. Проте, донька на кожні канікули приїздить до м.Полтави та він бачиться з нею, вони спілкуються. В цьому місяці на день народження доньки він її привітав та перерахував 500 грн. на банківську картку. Він є інвалідом з дитинства ІІІ групи по зору та єдиний його дохід це пенсія по інвалідності. Крім цього, в нього на утриманні перебувають престарілі батьки, які потребують лікування та догляду. Згідний щомісячно сплачувати аліменти в розмірі ? частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судовому засіданні представник третьої особи - органу опіки та піклування Лановецької районної державної адміністрації Бельма Т.В. повідомила, що неповнолітня [PERSON] проживає разом з матір'ю, яка піклується про її виховання, навчання, здоров'я. Батько з донькою не спілкується, не бере участі у її вихованні, не цікавиться її здоров'ям, матеріально та морально не підтримує. Тому, з метою забезпечення прав та законних інтересів дитини, орган опіки та піклування Лановецької райдержадміністрації вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно його неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO]. З пояснень неповнолітньої [PERSON], даних нею в судовому засіданні, вбачається, що вона проживає в м.Ланівці разом із мамою та навчається в 11 класі загальноосвітньої школи. Батько проживає в м.Полтаві, періодично до неї дзвонить, але це відбувається рідко. Він не запитує, як в неї справи та який в неї стан здоров»я. Натомість говорить, що він хворий та не має можливості надавати їй матеріальну допомогу. Також в м.Полтаві проживають дві її бабусі та приблизно раз в рік під час канікул вона їздить туди в гості - до бабусі по маминій лінії. Під час перебування в Полтаві вона бачиться із батьком, відвідувала із ним бабусю по батьковій лінії. Після закінчення школи вона має намір продовжити навчання в Польщі, однак батько проти цього заперечує. На день народження в цьому році батько перерахував їй на банківську картку 500 грн., однак вказані гроші вони з мамою не знімали. Суд, вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивачки, неповнолітньої [PERSON], представника третьої особи - органу опіки та піклування Лановецької райдержадміністрації, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення виходячи із наведеного. В судовому засіданні встановлено наступні обставини. Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано 18 червня 2003 року, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 18 червня 2003 року, виданим відділом реєстрації актів громадянського стану Київського районного управління юстиції м.Полтави. Від даного шлюбу у сторін народилася одна дитина - донька [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 10 листопада 1999 року, виданим відділом РАГСу виконавчого комітету Київської районної ради в м.Полтаві. Неповнолітня [PERSON] проживає спільно з позивачкою в [ADDRESS], та знаходиться на її утриманні, що підтверджується Актом обстеження матеріально-побутових умов проживання від 30 червня 2015 року, складеним Лановецькою міською радою Тернопільської області. Відповідно до Довідки №131 Лановецької ЗОШ І-ІІІ ступенів №1 від 26 червня 2015 року, неповнолітня [PERSON] навчається у вказаному навчальному закладі в 11-А класі. Проживає разом з мамою. Батька в школі не бачили жодного разу, коштів на благодійність класу та школи він не вносив, на батьківські збори не з'являвся. Згідно довідки ТОВ «Лановці Інвест» від 25 червня 2015 року №2506/2, [PERSON] працює у вказаному товаристві на посаді завідуючої лабораторією з 01 січня 2013 року та проживає у відомчій квартирі разом з неповнолітньою дочкою за адресою: [ADDRESS] Відповідач [PERSON] проживає в м.Полтава, є інвалідом ІІІ групи з дитинства по зору , що підтверджується копією пенсійного посвідчення серії [NUMBER], виданим 12 лютого 2015 року Пенсійним фондом України. Розмір його пенсії по інвалідності становить 1049 грн., що підтверджується довідкою Управління пенсійного фонду Октябрського району у м.Полтава від 28 жовтня 2015 року №198. Мати відповідача - [PERSON], [INFO], є пенсіонером, що підтверджується копією пенсійного посвідчення серії [NUMBER], виданим 15 серпня 2005 року управління ПФ України в Октябрському районі м.Полтави. 21 жовтня 2015 року відповідачем на банківську картку Приватбанку на ім»я дитини [PERSON] перераховано 500 грн., що підтверджується відповідним банківським чеком. З висновку органу опіки та піклування Лановецької районної державної адміністрації від 25 вересня 2015 року №126/02-16/10 вбачається, що неповнолітня [PERSON] проживає разом з матір'ю та знаходиться на її утриманні, після розлучення у 2003 році її батьків. Батько тривалий час не бере участі у вихованні дочки, не цікавиться її здоров'ям, навчанням, матеріально та морально не підтримує. Тому з метою забезпечення прав та законних інтересів дитини орган опіки та піклування Лановецької райдержадміністрації вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] щодо його неповнолітньої дочки [PERSON]. Вирішуючи спір суд вважає за необхідне зазначити наступне. Дитинство в Україні охороняється державою (частина третя статті 51 Конституції України). Пріоритетом у правовому регулюванні сімейних відносин є забезпечення кожної дитини сімейним вихованням, можливістю духовного та фізичного розвитку (частина друга статті 1, частина третя статті 5 Сімейного Кодексу України. Ратифікувавши у 1991 році Конвенцію про права дитини, Україна визнала, що дитині для повного і гармонійного розвитку особи необхідно зростати в сімейному оточенні, в атмосфері щастя, любові та розуміння. Відповідно до ч.1 п.2 ст.164 Сімейного Кодексу України мати, батько можуть бути позбавленні судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обовязків по вихованню дитини. Пунктом 6 ч.1 ст.3 Цивільного Кодексу України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах справедливості, добросовісності та розумності. Ухилення від виконання юридичного обовязку завжди є актом свідомої поведінки, коли особа має реальну можливість виконати його, але не вчиняє відповідних дій. Ухилення батьків від виконання своїх обовязків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обовязками. Пленум Верховного Суду України в Постанові №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та про поновлення батьківських прав», наголошує, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом. Оцінюючи вищезазначені докази у їх сукупності, суд відзначає позитивне ставлення батька до дитини, який заперечує проти позбавлення батьківства, надав заперечення проти доводів позивачки, намагається налагодити спілкування з дитиною, телефонує до неї, в жовтні 2015 року надав грошові кошти в розмірі 500 грн. Одночасно судом критично оцінюється висновок органу опіки та піклування Лановецької районної державної адміністрації від 25 вересня 2015 року про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав, оскільки вважає його недостатньо мотивованим. У вказаному висновку відсутні належні обгрунтування того, що позбавлення [PERSON] батьківських прав щодо його неповнолітньої дочки буде відповідати інтересам дитини. При підготовці вказаного висновку органом опіки та піклування не з»ясовано думки батька щодо вказаного питання, не надано оцінки причинам, з яких останній позбавлений можливості бачитися та спілкуватися із дитиною в обсязі, необхідному для того, щоб належним чином приймати участь у її вихованні. Зокрема, не враховано, що відповідач є інвалідом ІІІ групи з дитинства по зору, проживає в іншому місті на значній віддаленості від дитини, його матеріальне становище. Також суд вважає безпідставними посилання позивачки на те, що відповідач не надає згоди на продовження навчання дитини за кордоном, оскільки вказана обставина не може бути підставою для позбавлення батьківських прав. Питання надання згоди на оформлення проїзних документів та виїзд дитини за кордон може бути вирішене судом, за наявності для того підстав, в іншому порядку. Згідно вимог ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» діти та батьки не повинні розлучатися всупереч їх волі, за винятком випадків, коли таке розлучення в інтересах дитини. На думку суду, в позовних вимогах позивачкою не зазначено обставин, та не доведено їх належними та допустимими доказами, в чому саме матиме прояв покращення становища та інтересів дитини у разі позбавлення відповідача батьківських прав. Відтак, суд вважає, що відповідач не заслуговує на застосування того крайнього заходу, яким є позбавлення батьківських прав. Враховуючи наведене, суд вважає, що позовна заява в частині позбавлення відповідача батьківських прав є безпідставною, не обґрунтованою та до задоволення не підлягає. Разом із тим позов в частині стягнення аліментів підлягає до часткового задоволення виходячи із наступного. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, яка підлягає індексації відповідно до закону. Аналізуючи досліджені в судовому засіданні докази та встановлені обставини справи, враховуючи, що дитина знаходиться на утриманні матері, суд вважає, що в даному випадку є підстави для стягнення із відповідача аліментів у твердій грошовій сумі. Вирішуючи питання про розмір аліментів, який підлягає стягненню, суд у відповідності до ст.182 СК України враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, який є працездатним, однак являється інвалідом ІІІ групи з дитинства по зору, отримує пенсію в розмірі 1049 грн. в місяць, має мати пенсійного віку. Також суд приймає до уваги, що у відповідності до Закону України «Пpo державний бюджeт на 2015 рік» для дітей віком від 6 до 18 років встановлено наступний розмір прожиткового мінімуму: з 01 січня по 31 серпня 2015 року - 1286 грн., з 01 вересня по 31 грудня 2015 року - 1455 грн. Таким чином, суд вважає, що із відповідача [PERSON] слід стягнути в користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн. щомісяця, починаючи з 20 липня 2015 року та до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України слід допустити негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць. Судові витрати слід покласти на відповідача відповідно до вимог ст.88 ЦПК України

Outcome: approved