Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-08 00:00:00

[PERSON] звернулася до Комунарського районного суду м.Запоріжжя з позовом до Запорізької міської ради про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом, в процесі розгляду якого у якості співвідповідача була залучена [PERSON] Згідно позовних вимог позивач просила суд визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 0,0889 га, яка знаходиться за адресою: м.Запоріжжя, [ADDRESS], кадастровий номер 2310100000:03:030:0452, право власності на яку посвідчено державним актом на право приватної власності на землю, серії ЯИ №826930, від 28.01.2010 року за №011028700149, в порядку спадкування за законом після смерті померлого [INFO] року [PERSON] В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що [INFO] року помер [PERSON], який приходиться їй батьком. Після його смерті залишилось спадкове майно, до складу якого, зокрема, входить земельна ділянка площею 0,0889 га, яка знаходиться за адресою: м.Запоріжжя, [ADDRESS]. Вона є єдиною спадкоємицею першої черги після смерті [PERSON] Позивач зверталася до нотаріуса для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, однак їй було відмовлено через ненадання правовстановлюючих документів на спадкове майно. У зв'язку з викладеним, вона змушена звернутися до суду за захистом свої порушених прав. Позивач та її представник, будучи належним чином повідомленими судом про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилися, представник позивача надав до суду заяву, в якій просив розглядати справу без його участі та участі позивача, позов підтримав у повному обсязі та просив суд його задовольнити. Представник відповідача - Запорізької міської ради, будучи належним чином повідомленим судом про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій просив розглядати справу без його участі, проти задоволення позову заперечував у повному обсязі. В наданих до суду письмових запереченнях представник Запорізької міської ради наголошував на можливості відновлення правовстановлюючих документів на земельну ділянку, а звідси передчасності звернення до суду. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомленою судом про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилася, причини неявки суду не повідомила, у судовому засіданні 01.12.2014 року проти задоволення позову не заперечувала. Представник третьої особи, будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, надав до суду заяву, в якій просив розглядати справу без його участі, при вирішенні даного спору поклався на розсуд суду. Відповідно до вимог ст.169 Цивільного процесуального кодексу України неявка сторін та представника третьої особи в судове засідання не перешкоджає розгляду справи. За таких обставин, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності позивача, відповідачів та представника третьої особи. Вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази та проаналізувавши законодавство, що регулює спірні правовідносини, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ч.3 ст.10 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. На підставі ст.57 Цивільного процесуального кодексу України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів. Згідно ст.60 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до свідоцтва про смерть, серії [NUMBER], виданого 31.10.2013 року Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, [PERSON] помер [INFO] року (а.с.9). З свідоцтва про народження, серії [NUMBER], виданого 28 березня 1979 року (а.с.6), свідоцтва про одруження [PERSON] і [PERSON], серії [NUMBER] виданого 07 серпня 2001 Відділом реєстрації актів громадянського стану Комунарського районного управління юстиції м.Запоріжжя (а.с.77, зворотна сторона), [PERSON] приходиться батьком [PERSON] Відповідно до відповідей, наданих Реєстраційною службою Запорізького міського управління юстиції Запорізької області, Головним управлінням Держземагентства у Запорізькій області, на запити суду, матеріалів спадкової справи після померлого [INFO] року [PERSON], вбачається, що на день смерті за [PERSON] була зареєстровано земельна ділянка, площею 0,0889 га, яка знаходиться за адресою: м.Запоріжжя, [ADDRESS], кадастровий номер 2310100000:03:030:0452, право власності на яку посвідчено державним актом на право приватної власності на землю, серії ЯИ, №826930 від 28.01.2010 року за №011028700149 (а.с.59-118, 121, 122-123). Згідно спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON], до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини звернулися [PERSON] та [PERSON] З матеріалів спадкової справи вбачається, що [PERSON] подала заяву про прийняття спадщини в порядку спадкування за законом, а [PERSON] - в порядку спадкування за заповітом. Відповідно до заяви [PERSON] та заповіту від 02 листопада 2011 року спадковим майном в порядку спадкування за заповітом була визначена квартира [ADDRESS]. За матеріалами спадкової справи із заявою про прийняття спадщини у порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] до нотаріальної контори, окрім [PERSON], ніхто не звертався, свідоцтво про право на спадщину (окрім спадкоємиці [PERSON], яка отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом на квартиру [ADDRESS]) нікому не видавалося. У зв'язку із ненаданням правовстановлюючих документів на земельну ділянку нотаріусом було відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право власності на спадщину за законом (а.с.59-118). На підставі ст.1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1218 Цивільного кодексу України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.1 ст.1225 Цивільного кодексу України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Зі змісту ст.1223 Цивільного кодексу України вбачається, що право на спадкування мають особи визначені у заповіті, а у разі відсутності заповіту, спадкоємці за законом. Згідно ст.1261 Цивільного кодексу України до першої черги спадкоємців за законом належать діти спадкодавця та батьки. Відповідно до ч.1 ст.1268 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно ч.1 ст.1273 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що в процесі розгляду справи встановлено, що [INFO] року помер [PERSON] Після його смерті відкрилася спадщина. До складу спадкового майна, окрім іншого, входить земельна ділянка площею 0,0889 га, яка знаходиться за адресою: м.Запоріжжя, [ADDRESS], кадастровий номер 2310100000:03:030:0452, право власності на яку посвідчено державним актом на право приватної власності на землю, серії ЯИ №826930, від 28.01.2010 року за №011028700149. Належність спадкового майна спадкодавцеві підтверджується дослідженими судом письмовими доказами. Після смерті [PERSON] позивач є єдиним спадкоємцем першої черги за законом, адже інші особи у належний строк із заявою про прийняття спадщини за законом до нотаріальної контори не звернулися, а [PERSON] успадкувала частину спадкового майна за заповітом, яким спірна земельна ділянка не охоплювалася. Отже, позивач прийняв спадщину після смерті батька [PERSON], оскільки в належний строк подав заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори. Заперечення представника відповідача Запорізької міської ради щодо передчасності звернення позивача за захистом своїх прав до суду у зв'язку із можливістю відновлення правовстановлюючих документів на земельну ділянку у позасудовому порядку суд вважає безпідставними, адже спадкоємець не може звернутися за отриманням дублікату правовстановлюючого документу, тому що за їх видачею може звернутися лише власник, на ім'я якого було видано оригінал втраченого або зіпсованого документа. Враховуючи викладене, суд вважає за можливе в порядку спадкування за законом визнати право власності за [PERSON] на земельну ділянку, площею 0,0889 га, яка знаходиться за адресою: м.Запоріжжя, [ADDRESS], кадастровий номер 2310100000:03:030:04524/25. Таким чином, у зв'язку із викладеним, аналізуючи зібрані у справі докази та вимоги чинного законодавства, приймаючи до уваги положення ст.11 Цивільного процесуального кодексу України щодо розгляду справ в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги ґрунтуються на законі, підтверджуються зібраними у справі доказами та не порушують прав та інтересів третіх осіб, тому позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню. У судовому засіданні представник позивача просив не стягувати з відповідача сплачений позивачем при подачі позовної заяви до суду судовий збір, тому суд вважає за необхідне не стягувати з відповідача на користь позивача судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved