Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-21 00:00:00

[PERSON] звернулася до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди, завданної вчиненням кримінального правопорушення у розмірі 16561 грн. В обгрунтування своїх позовних вимог вказує, що вироком Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 12.01.2018 року [PERSON] було визнано винним у скоєнні кимінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст.185 КК України, встановлено в тому числі, що відповідач таємно викрав майно [PERSON], чим завдав останній збиток на загальну суму 16561,44 грн. Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 19.09.2018 року відкрите провадження по справі, визначено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження. Відповідач у встановлений законом строк відзиву до суду не подав, суд вважає за можливе вирішити спір за наявними матеріалами справи. Представник позивача надав до суду письмову заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримує, просить розгляд справи здійснити у його відсутності. Відповідач склав письмову заяву, відповідно до якої просив здійснити розгляд справи у його відсутності. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав. Вироком Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 12.01.2018 року по справі №495/9371/17 [PERSON] було визнано винним у скоєнні кимінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст.185 КК України, встановлено в тому числі, що відповідач таємно викрав майно [PERSON], чим завдав останній збиток на загальну суму 16561,44 грн. Вказаним вироком в тому числі було частково задоволено цивільний позов [PERSON] на суму 16 651,44 грн. (а.с. 2-7). Ухвалою апеляційного суду Одеської області від липня 2018 року Вирок Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 12.01.2018 року було скасовано в частині розв'язання цивільних позовів, а справу в цій частині направлено до суду першої інстанції на новий розгляд в порядку цивільного судочинства (8-13). Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Згідно ч. 7 ст. 128 КПК України особа, яка не пред'явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред'явити його в порядку цивільного судочинства. Згідно з ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст. 1179 ЦК України неповнолітня особа (у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років) відповідає за завдану нею шкоду самостійно на загальних підставах. У разі відсутності у неповнолітньої особи майна, достатнього для відшкодування завданої нею шкоди, ця шкода відшкодовується в частці, якої не вистачає, або в повному обсязі її батьками (усиновлювачами) або піклувальником, якщо вони не доведуть, що шкоди було завдано не з їхньої вини. Обов'язок батьків (усиновлювачів), піклувальника, закладу, який за законом здійснює щодо неповнолітньої особи функції піклувальника, відшкодувати шкоду припиняється після досягнення особою, яка завдала шкоди, повноліття або коли вона до досягнення повноліття стане власником майна, достатнього для відшкодування шкоди (ч. 3 ст. 1179 ЦК України). Суд встановив, що відповідач [PERSON], [INFO], є неповнолітнім, матеріали цивільної справи містять докази про те, що [PERSON] не працює, самостійних доходів та власного майна у нього немає, як дитина, позбавлений батьківського піклування, тимчасово влаштований проживати в сім'ї [PERSON] за адресою: [ADDRESS] Таким чином, у відповідності до положень ст.ст. 1179, 1190 ЦК України цивільний позов у даному випадку повинен бути пред'явлений до усиновлювачів або піклувальників, або закладу, який за законом здійснює функції піклувальника щодо [PERSON] Право визначення кола відповідачів у справі належить виключно позивачу. Таким чином, суд приходить до висновку, що позов було заявлено не до належного відповідача, що є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed