Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-21 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів (а.с.1). Свої вимоги мотивує тим, що вона та [PERSON] є батьками дитини - [PERSON], [INFO]. У зареєстрованому шлюбі вона з відповідачем не перебувала. З 14.02.2018 року вони з відповідачем спільно не проживають, донька з цього часу проживає разом з нею за адресою: [ADDRESS]. З того часу, як донька почала постійно проживати разом з нею, відповідач частково в добровільному порядку надає матеріальну допомогу на утримання дитини, але допомога мінлива та непостійна. Просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 гривень щомісяця, починаючи стягнення з дня предявлення даного позову. 22 травня 2018 року, на зміну позовних вимог, позивачка надала заяву, в якій просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], в розмірі однієї чверті заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи стягнення з дня предявлення позову 25.04.2018 року, до досягнення дитиною повноліття (а.с.25). Позивачка, яка про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала письмову заяву, в якій зазначила, що змінені позовні вимоги вона підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити, судове засідання просить провести за її відсутності (а.с.26). Відповідач, який про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав письмову заяву, в якій зазначив, що змінені позовні вимоги [PERSON] про стягнення з нього аліментів він визнає у повному обсязі та не заперечує проти стягнення з нього на користь позивачки аліментів на утримання неповнолітньої доньки - [PERSON], [INFO], в розмірі однієї чверті заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця до досягнення дитиною повноліття. Він працює трактористом у Фермерському господарстві «Адоніс», отримує заробітну плату, інших неповнолітніх дітей та обовязкових платежів не має. Справу просив розглянути за його відсутності (а.с.28). Матеріалів справи достатньо для розгляду справи за відсутності позивача і відповідача. У звязку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу при розгляді даної справи не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, судом фактично встановлено, що згідно із свідоцтвом про народження батьком дитини [PERSON], [INFO], є [PERSON], матірю [PERSON] (а.с.4). Неповнолітня дитина проживає з позивачкою (а.с.5). Згідно із довідкою № 618 від 06.03.2018 року, виданою Комунальною установою «Бердянський психоневрологічний диспансер» Запорізької обласної ради, [PERSON] дійсно працює в комунальній установі «Бердянський психоневрологічний диспансер» Запорізької обласної ради. Наказом №22/Л від 28.02.2014 року з 28.02.2014 року [PERSON] зараховано на посаду медичної (палатної) сестри наркологічного відділення. З 23.08.2016 року по теперішній час [PERSON] на підставі наказу №61/ОС від 23.08.2016 року знаходиться в декретній відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею 3-х років (а.с.7). Відповідно до відомостей з інформаційного фонду Державного реєстру фізичних осіб ДФС Україна про суми виплачених доходів та утриманих податків № 533/10/08-22-08 від 06.03.2018 року, [PERSON] за період з 1 кварталу 2017 року по 4 квартал 2017 року отримувала доходи з Управління соціального захисту населення Приморської РДА Запорізької області за кодом 128 - Державна та соціальна матеріальна допомога у розмірі 2580,00 грн. за один квартал (а.с.6). Згідно із довідкою № 881 від 14.03.2018 року, виданою Управлінням соціального захисту населення Приморської районної державної адміністрації Запорізької області, [PERSON] знаходиться на обліку в Приморському Управлінні соціального захисту населення та отримує щомісячну одноразову допомогу при народженні однієї дитини у розмірі 860,00 грн. на місяць, за період з вересня 2017 року по лютий 2018 року включно отримала допомогу у розмірі 5160,00 грн. (а.с.8). Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] працює трактористом у Фермерському господарстві «Адоніс», отримує заробітну плату, інших неповнолітніх дітей і аліментних обовязків не має, на його утриманні ніхто не знаходиться. Відповідач надає матеріальну допомогу на утримання доньки, але не постійно та у недостатньому розмірі, не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання дитини. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно ч. ч. 7, 8 ст. 7 СК України, дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім'ї. Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Враховуючи викладене, для посилення захисту права дитини на належне утримання, суд вважає, що з відповідача на користь позивачки на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], необхідно стягнути аліменти у розмірі однієї чверті усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісяця, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, з дня подачі заяви і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст. 430 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає обов'язковому негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, ЗУ «Про судовий збір» від 08.07.2011 року № 3674-VІ з відповідача необхідно стягнути на користь держави судовий збір у сумі 704,80 грн.

Outcome: approved