Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-14 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання сина. Позовні вимоги мотивує тим, що з 2006 року по травень 2013 року вони з відповідачем проживали у фактичних шлюбних відносинах. За вказаний період у них народився син [PERSON], [INFO]. Вона з відповідачем разом не проживає, утримує сина самостійно, відповідач, як батько дитини не виконує свого обов'язку щодо участі у вихованні та утриманні дитини. На підставі наведеного просила суд винести рішення, яким стягувати з [PERSON] на її користь, щомісячно, аліменти на утримання сина, в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення нею повноліття. Позивачка, [PERSON], в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву, в якій просить дану справу розглядати у її відсутності. Відповідач, [PERSON], в судове засідання не з`явився, однак надав суду заяву, в якій просить справу розглянути без його участі. Позовні вимоги визнає в повному обсязі. Вивчивши матеріали справи, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. З матеріалів справи судом встановлено, що сторони перебували у фактичних шлюбних відносинах з 2006 року по травень 2013 року. Від спільного проживання у них народилася одна дитина - син [PERSON], [INFO] й відповідно до його свідоцтва про народження відповідач являється його батьком. Наразі дитина перебуває на утриманні позивачки, відповідач, в порушення своїх батьківських обов'язків, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Вказана обставина підтверджується довідкою виконавчого комітету Кобилецько-Полянської селищної ради № 2517 від 03 грудня 2013 року та актом обстеження матеріально-побутових умов проживання позивачки. За змістом ст.ст. 181, 182 СК України у випадку невиконання батьками свого обов'язку утримувати дитину, аліменти присуджуються за рішенням суду в частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі, де враховується стан здоров'я та матеріальне становище дитини та платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. На підставі цього, суд вважає, що відповідач зобов'язаний надавати дитині утримання, достатнє для задоволення її розумних потреб, виходячи зі стану здоров'я дитини, її матеріального становища, а також зі свого стану здоров'я та матеріального становища. Таким чином, суд, з огляду на те, що батьки зобов'язані забезпечити дитині виховання, навчання, розвиток, приймаючи до уваги матеріальне становище дитини, а саме те, що вона є малолітньою, не має доходу, матеріально-побутові умови задовільні, і матеріальне становище відповідача, який є працездатним, інших утриманців не має, при цьому відповідачем позовні вимоги визнано, прийшов до висновку, що з відповідача на користь позивачки слід стягнути аліменти на утримання дитини, в розмірі зазначеному позивачкою, а саме у розмірі 1/4 частини від його заробітку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, але не менше, 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України. Аліменти на утримання дитини згідно ст. 79 СК України присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви, в даному випадку з 11 грудня 2013 року. На підставі ст.88 ЦПК України, з відповідача в спеціальний фонд Державного бюджету України, слід стягнути судовий збір в розмірі 229 гривень 40 копійок. В силу ч.1 ст.367 ЦПК України слід допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved