Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-03 00:00:00

[PERSON] звернулася до Комунарського районного суду м. Запоріжжя із заявою про встановлення факту сумісного проживання та перебування на утриманні. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 24 лютого 1973 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] моменту укладення шлюбу та до смерті чоловіка подружжя проживало разом у с. Широке Харцизького району Донецької області, вело спільне господарство, мало спільний бюджет. Після початку збройної агресії подружжя було вимушено тимчасово покинути місце проживання та переїхати до Запоріжжя, де за адресою: [ADDRESS] вони були зареєстровані як особи, які тимчасово переміщені з окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції. У березні 2018 року подружжя поїхало до с. Широке Харцизького району Донецької області, проте через погіршення стану здоров`я [PERSON] та проведення останньому операції, вимушено було залишитися. [INFO] [PERSON] помер, у результаті чого заявник переїхала до м.Запоріжжя та 25 березня 2019 року змінила місце проживання як тимчасово переміщена особа на адресу: [ADDRESS] , буд [ADDRESS] . Розмір пенсії чоловіка був значно вищим, тому перебувала на його утриманні. При зверненні [PERSON] до Шевченківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України з метою отримання пенсії по втраті годувальника, у призначенні останньої було відмовлено через відсутність документів, підтверджуючих спільне проживання з померлим чоловіком, а саме відповідної довідки. Враховуючи, що надати відповідну довідку заявник не може, оскільки на момент смерті чоловіка разом з ним проживала на території, де органи державної влади України не здійснюють свої повноваження, вона вимушена звернутися до суду. Просить встановити факт спільного проживання її та [PERSON] , [INFO] , на день його смерті на 10 [INFO] , та встановити факт її перебування на утриманні [PERSON] Ухвалою суду від 12 червня 2019 року заява була прийнята до розгляду, призначено судове засідання. Заявник [PERSON] , повідомлена своєчасно та належним чином, у судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутністю, вказала, що вимоги підтримує у повному обсязі, на фіксуванні судового процесу не наполягає. Заінтересована особа Шевченківське об`єднане управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя, повідомлене своєчасно та належним чином, у судове засідання свого представника не направило, надало заяву про проведення судового засідання за відсутності його представника. Одночасно вказано, що управління не заперечує проти встановлення факту перебування на утриманні. У зв`язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу при розгляді даної справи не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, дійшов до наступного. Відповідно до ч. 7\~ст. 19 ЦПК України\~окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п. 5 ч. 2\~ст. 293 ЦПК України\~суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно зі ч. 2\~ст. 315 ЦПК України\~у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Судом встановлено, що 24 лютого 2019 року між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданому 24 лютого 1973 року . У паспортах [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , місцем реєстрації вказано: [ADDRESS] . Відповідно до Розпорядження КМУ від 7 листопада 2014 року № 1085-р смт. Широке м.Харцизьк Донецької області віднесено до населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. З довідок № 2399002165 та № 2199002166 від 27 листопада 2014 року вбачається, що [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , взяті на облік як особи, переміщені з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, адресою переміщення вказано: [ADDRESS] . [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим 05 квітня 2019 року Запорізьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Запорізькій області, актовий запис № 2286, місцем смерті зазначено: Україна, Донецька область, м. Харцизьк, смт. Широке. Пунктом 1\~постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995\~передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення: заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. З наданої [PERSON] заяви вбачається, що встановлення факту постійного проживання з померлим їй необхідно для отримання допомоги по втраті годувальника. Відповідно до ч. 1 ст. 36 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» Пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні. Серед переліку\~документів,\~які надаються\~для призначення\~пенсії по\~втраті годувальника,\~визначеному Порядком\~подання та\~оформлення документів\~для призначення\~(перерахунку)\~пенсій відповідно\~до ЗУ\~«Про загальнообов`язкове\~державне пенсійне\~страхування»,\~затвердженим Постановою\~правління Пенсійного\~фонду України\~від 25\~листопада 2005\~року за\~ №\~22-1,\~вказано документи\~про місце\~проживання (реєстрації)\~та про\~перебування членів\~сім`ї (крім\~дітей)\~на утриманні\~померлого годувальника.\~За документ,\~що засвідчує\~факт перебування\~на утриманні\~непрацездатних членів\~сім`ї,\~приймаються довідки\~або інші\~документи про\~склад сім`ї,\~видані відповідно\~до чинного\~законодавства за\~місцем проживання\~(реєстрації)\~особи,\~зокрема органом\~місцевого самоврядування,\~або документ\~про реєстрацію\~місця проживання\~(разом\~з годувальником\~за однією\~адресою),\~виданий згідно\~із вимогами\~статті 3\~Закону України\~«Про свободу\~пересування та\~вільний вибір\~місця проживання\~в Україні». У разі неможливості надати такі документи факт перебування на утриманні померлого годувальника встановлюється у судовому порядку. Оскільки смт. Широке м. Харцизьк Донецької області, віднесено до населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, надати довідку органів місцевого самоврядування про реєстрацію [PERSON] разом із померлим чоловіком заявниця не може. Поряд із цим, при зверненні 27 травня 2019 року [PERSON] до Шевченківського об`єданого управління ПФУ м. Запоріжжя із заявою про призначення пенсії по втраті годувальника, вона не мала змоги також надати довідки про взяття на облік тимчасово переміщених осіб, з яких би вбачалося про реєстрацію заявника та померлого за однією адресою, оскільки [PERSON] було змінено місце проживання. У справах «Стек та інші проти Сполученого Королівства», «Пічкур проти України» Європейський Суд з прав людини зазначив, якщо у державі є чинне законодавство, яким передбачено право на соціальні виплати, це законодавство має вважатися таким, що породжує майновий інтерес, який підпадає під дію статті 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Якщо держава вирішує створити механізм соціальних виплат, вона повинна зробити це у спосіб, що відповідає статті 14 Конвенції щодо заборони дискримінації. Дискримінація означає поводження з особами у різний спосіб, без об`єктивного та розумного обґрунтування, у відносно схожих ситуаціях. У практиці ЄСПЛ напрацьовані також три головні критерії, що їх слід оцінювати з тим, щоб зробити висновок чи відповідає певний захід втручання у право власності принципу правомірного і допустимого втручання, сумісного з гарантіями ст.1 Першого протоколу, а саме чи є такий захід законним; чи переслідує втручання в право власності «суспільний інтерес»; чи є такий захід пропорційним переслідуваним цілям. За оцінкою ЄСПЛ не буде вважатись пропорційним втручання, яке становить «особистий та надмірний тягар» для особи. У цій справі право заявника на отримання пенсії у зв`язку з втратою годувальника залежно від спільного проживання разом із померлим чоловіком, стало залежним від відомостей про спільну реєстрацію місця проживання особи, що призвело до ситуації, в якій заявниця, маючи право вибору пенсійних виплат та перехід з одного виду на інший, виявилась позбавленою права на пенсію по втраті годувальника лише на тій підставі, що нею не надано до ПФУ відомостей про місце реєстрації разом із померлим чоловіком. Така відмінність у ставленні при призначенні пенсії даного виду не може бути визнана виправданою з точки зору об`єктивних та розумних обґрунтувань, оскільки право особи на вибір місця проживання не може обмежувати інші належні особі права, у т.ч. - право на отримання пенсійних виплат. Отже, на думку суду, сама суть права заявниці на отримання пенсії по втраті годувальника була зведена нанівець, що безсумнівно, становить «особистий та надмірний тягар» для заявника, яка перебуваючи в непрацездатному віці, втративши матеріальну підтримку в зв`язку зі смертю чоловіка, залишилась без можливості отримання матеріального забезпечення по втраті годувальника, гарантованого національним законом на загальних підставах. Враховуючи викладене, суд вважає за можливе задовольнити вимоги заявника про встановлення факту її спільного проживання разом із чоловіком [PERSON] на день його смерті [INFO] . Щодо встановлення факту перебування на утриманні, слід вказати наступне. Відповідно до п. 8 Постанови Пленуму ВСУ від 31 березня 1995 року № 5 Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», судам необхідно мати на увазі, що встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання. Згідно зі ч. 3 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» до членів сім`ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, зазначені в частині другій цієї статті, якщо вони: 1) були на повному утриманні померлого годувальника; 2) одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Члени сім`ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв`язку з втратою годувальника. З довідки ПФУ Шевченківського об`єднаного управління ПФУ м. Запоріжжя від 10 червня 2019 року вбачається, що розмір пенсії [PERSON] становить 1\~638, 85 грн. Розмір пенсії [PERSON] 11\~066, 22 грн. Враховуючи викладене, оскільки розмір пенсії померлого [PERSON] був значно більшим розміру пенсії заявника, вимоги останньої про встановлення факту її перебування на триманні чоловіка підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 7\~ст. 294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. Таким чином, сплачений заявником судовий збір підлягає зарахуванню в прибуток держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved