Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-20 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із вказаним позовом, мотивуючи заяву тим, що її батькам [PERSON] і [PERSON] на праві приватної власності за життя належав житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами по вул. Першотравневій, 30, в с. Комарово Маневицького району Волинської області. 28 березня 2001 року помер батько [PERSON], після смерті якого спадщину прийняла його дружина [PERSON] 27 квітня 2013 року [PERSON] померла, проте ще за життя 10 грудня 2002 року, посвідчила заповіт на імя своєї дочки [PERSON] Оскільки брат позивача [PERSON] письмовою заявою відмовився від своєї частки у спадковому майні, то спадкоємцем є лише позивач, яка прийняла спадщину шляхом подачі до нотаріальної контори відповідної заяви. Однак, у звязку з відсутністю у спадкодавця правовстановлюючих документів про право власності на вказане спадкове майно, їй відмовлено в нотаріальному оформленні спадкових прав, тому просить суд визнати за нею в порядку спадкування за заповітом право власності на спадковий будинок. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала, просила задовольнити. Відповідач [PERSON] сільська рада Маневицького району Волинської області свого представника для участі в розгляді справи не направили, проте подали до суду заяву з проханням проводити розгляд справи у відсутності їх представника, позов визнають щодо його задоволення не заперечують. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази у справі та проаналізувавши їх в сукупності, суд приходить висновку про задоволення позову з наступних підстав. Відповідно до ст. ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців); спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1233 ЦК України встановлено, що заповіт є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1235, ч. 1 ст. 1236 цього ж Кодексу заповідач може призначати своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Заповідач має право охопити заповітом права та обовязки, які йому належать на момент складання заповіту, а також ті права та обовязки, які можуть йому належати в майбутньому. Згідно ст. 1270 Цивільного кодексу України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Судом установлено, що 28 березня 2001 року помер батько позивача [PERSON] , а 27 квітня 2013 року мати [PERSON] яка ще за життя 10 грудня 2002 року посвідчила заповіт, яким житловий будинок з надвірними спорудами, які прилеглі до нього і все, що в ньому, заповіла своїй дочці [PERSON] що підтверджується матеріалами справи (а.с. 7-9). Із витягу з погосподарської книги № 2 за 2013 року № 1858 від 02 листопада 2016 року та довідки [PERSON] сільської ради Маневицького району № 478 від 09 березня 2017 року вбачається, що по особовому рахунку № 00160 житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами по вул. Першотравневій, 30, в с. Комарово Маневицького району Волинської області належить [PERSON], яка до дня смерті була зареєстрована та проживала в ньому сама. 10 грудня 2002 року спадкодавцем було посвідчено заповіт, який не змінено та не скасовано, на імя дочки [PERSON] (а.с. 28-29). Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 17 лютого 2017 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченим [PERSON] сільською радою Маневицького району Волинської області 10 грудня 2002 року за Р№ 484, у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів, які підтверджують право власності [PERSON] на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, по вул. Першотравневій в с. Комарово Маневицького району Волинської області (а.с. 35). Відповідно до повідомлення Маневицької державної нотаріальної контори Волинської області № 278/1-16 від 11 квітня 2017 року після смерті [PERSON], яка померла 27 квітня 2013 року, заведена спадкова справа № 311 за 2016 рік (а.с. 49). 22 грудня 2016 року із заявою про прийняття спадщини звернулась дочка спадкодавця [PERSON]П, а заявою [PERSON] від 02 листопада 2016 року підтверджується його відмова від частки у спадковому майні після смерті матері [PERSON] (а.с.16,51). Зважаючи на вищевикладене та беручи до уваги те, що [PERSON] є спадкоємцем за заповітом, прийняла спадщину в встановлений законом строк та спосіб, суд приходить висновку про доцільність визнання за нею права власності на вказане спадкове майно.

Outcome: approved