Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-11 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вказаною заявою, в якій просить встановити факт її проживання однією сім`єю з [PERSON] , крім того просить визнати за нею права на спадщину за законом, а саме квартиру [ADDRESS] . Свої вимоги обґрунтовує тим, що з 10 січня 2007 року до 04 липня 2017 року вона проживала однією сім`єю з [PERSON] в квартирі [ADDRESS] . Спершу вона почала доглядати матір [PERSON] - [PERSON] , яка [INFO] померла, однак після її смерті вона залишилась проживати з її сином [PERSON] . Зазначає, що вони з [PERSON] були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки. Не зважаючи на різницю у віці [PERSON] відносився до неї, як до дружини, а вона до нього, як до чоловіка. Ні вона, ні [PERSON] в зареєстрованому шлюбі з іншими особами не були. [INFO] помер [PERSON] , вона, як дружина займалась його похованням та прийняла спадщину після його смерті. Крім неї у [PERSON] спадкоємців за законом та заповітом не було. Після його смерті залишилось належна йому квартира [ADDRESS] . Позивачка в судовому засіданні пояснила, що з родиною Котових познайомилась в 2004 року. Потім в 2006 року [PERSON] , мати [PERSON] захворіла та не могла рухатися, тому вона ходила її доглядати й допомагати по господарству. Потім з 2007 року після сварки з своїм сином, вона почала постійно проживати у зазначеній квартирі, а після смерті [PERSON] вона залишилась проживати разом з її сином [PERSON] . Вони спільно вели домашнє господарство й жили як чоловік та жінка. Вони мали спільний бюджет, разом купували речі й харчувались, сплачували комунальні послуги. Вона постійно працювала та забезпечувала сім`ю, [PERSON] працював не офіційно. В 2014 році вона доглядала [PERSON] , оскільки той захворів й потребував догляду. Зазначила, що у [PERSON] родичів не було, вона була єдиною близькою йому людиною. Потреби в реєстрації шлюбу між ними не було. Представник позивачки заяву підтримав просив про її задоволення в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, але подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Заслухавши пояснення позивачки, свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вставлено з матеріалів справи позивачка проживала [PERSON] без реєстрації шлюбу однією сім`єю з 2007 року по день смерті останнього, тобто до [INFO] . [PERSON] є матір`ю [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 23 серпня 1979 року. 16 серпня 2003 року [PERSON] та [PERSON] придбали квартиру [ADDRESS] , що підтверджується копією договору купівлі-продажу вказаної. Згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 18 вересня 2003 року [PERSON] та [PERSON] є власниками по Ѕ частині квартири [ADDRESS] . Зазначене підтверджується даними інформації з Державногореєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 08 лютого 2019 року. [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія [NUMBER] від 06 червня 2008 року. [PERSON] 10 серпня 2016 року подав заяву про прийняття спадщини після смерті своєї матері [PERSON] згідно вимог ст. 1269 ЦК України. Інших спадкоємців [PERSON] по справі не має. Зазначене підтверджується матеріалами спадкової справи № 278/2016 від 10 серпня 2016 року. Згідно довідок Демидівської сільської ради № 983 та 984 від 23 жовтня 2017 року [PERSON] проживала та зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , з 18 червня 2017 року. З акту депутата Демидівської сільської ради, Вишгородського району, Київської області від 12 вересня 2018 року встановлено, що [PERSON] проживала та зареєстрована за адресою: [ADDRESS] з січня 2007 року без реєстрації, вела спільне господарство з [PERSON] , співмешкала з ним з цього ж часу без реєстрації шлюбу, брала участь в утриманні квартири. Займалась похованням [PERSON] та [PERSON] за власні кошти. Відповідно до довідки виконачого комітету Демидівської сільської ради, Вишгородського району, Київської області № 733 від 07 серпня 2018 року [PERSON] фактично проживала за адресою: [ADDRESS] з січня 2007 року з [PERSON] та [PERSON] , вели спільне господарство. 28 червня 2017 року [PERSON] зареєстрував [PERSON] за вказаною адресою. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія [NUMBER] від 06 липня 2017 року. Згідно довідки виконавчого комітету Демидівської сільської ради, Вишгородського району, Київської області від липня 2017 року № 547 [PERSON] поховала [PERSON] , який помер [INFO] за свій рахунок. [PERSON] після смерті [INFO] [PERSON] звернулась до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини № 310/02-31. Постановою державного нотаріуса Вишгородського державного нотаріального округу Пушняк С.О. від 15 травня 2018 року позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на спадщину після смерті [INFO] [PERSON] у зв`язку з відсутністю у спадкоємця документів, що підтверджують родинні відносини зі спадкодавцем. Інших спадкоємців [PERSON] по справі не має. Свідок [PERSON] в суді показала, що з позивачкою знайома близько 20 років, вони товаришували й разом проводили свята. Їй відомо в 2006 році позивачка почала доглядати [PERSON] , оскільки та хворіла й потребувала стороннього догляду. Потім в 2007 році позивачка посварилась з своїм сином та почала проживати з родиною [PERSON] . Після смерті [PERSON] в 2008 році, позивачка залишилась проживати з її сином [PERSON] , аж до смерті останнього. Про свої відносини вони не розголошували, але всі помічали, що вони жили однією сім`єю, як чоловік та жінка. Вони разом вели господарство, займались спільним побутом. Також позивачка доглядала [PERSON] коли той хворів. Свідок [PERSON] в суді показав, що знає позивачку з 1998 року. Йому відомо, що вона допомагала по господарству родині Котових, спочатку доглядала [PERSON] , коли та хворіла, а з 2007 року почала а них жити. Після смерті [PERSON] в 2008 році, вона займалась її похованням. [PERSON] коли померла [PERSON] залишилась проживати з її сином [PERSON] , як чоловік та дружина. Зазначив, що вони разом обробляли город та займались господарством. Позивачка сварила [PERSON] , що він випивав. Вона купувала їжу для себе й [PERSON] й сплачувала кошти за комунальні послуги. Проживали вони разом в будинку [PERSON] аж до його смерті, а коли останній помер в липні 2017 року , то позивачка займалась його похованням. На даний час позивачка залишилась проживати в будинку чоловіка, де проживає по цей час. Згідно ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Згідно ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав і обов`язків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 2 ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, із якого вона оголошується померлою. Відповідно до ч. 1 ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Згідно ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Відповідно до п.п. 3, 5 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем під час відкриття спадщини вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до вимог ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, тобто зміна власника майна, що підлягає державній реєстрації, неможлива без перереєстрації права власності. Тому свідоцтво про право на спадщину є обов`язковим, коли об`єктом спадкування є нерухоме майно, що підлягає обов`язковій державній реєстрації. Оскільки позивачка не може надати документи, які підтверджують її родинні стосунки зі спадкодавцем на момент відкриття спадщини їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину. Як вбачається з роз`яснень даних в п. 23 Постанови Пленуму «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30 травня 2008 року, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Відповідно до п. 211 «Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженої наказом Міністра Юстиції України №20/5 від 03 березня 2004 року - доказом постійного проживання разом зі спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом зі спадкодавцем; копія рішення суду, що набрало законної сили, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем. Так, як такі документи у позивачки відсутні, то вона звернувся до суду із заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю та визнання права на спадщину за законом, маючи за мету оформлення та видачу нотаріусом свідоцтва про право на спадщину. Метою звернення позивачки до суду є встановлення факту її проживання однією сім`єю, на час відкриття спадщини для подальшого оформлення прав на спадкове майно в нотаріальному порядку на підставі ч. 3 ст. 1268 ЦК України. Позивачка є єдиним спадкоємцем після смерті [INFO] [PERSON] . На момент смерті вона постійно проживала зі спадкодавцем, в його квартирі й є його спадкоємцем четвертої черги. Оскільки позивачка не мала документів, щоб підтвердити їх родинні стосунки, державний нотаріус Вишгородського державного нотаріального округу Пушняк С.О. від 15 травня 2018 року відмовив позивачці у видачі свідоцтва про право власності на спадщину. Судом встановлено, що з січня 2007 року по саму дату смерті [PERSON] , а саме [INFO] позивачка постійно проживала з [PERSON] , [INFO] однією сім`єю в квартирі [ADDRESS] . Вирішуючи цю справу, суд виходить з того, що в порядку спадкування за законом позивачка набула право власності на вказане спадкове майно, яке належало її чоловіку, з яким вона перебувала в незареєстрованому шлюбі, однак у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують між ними родинні зв`язки, позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на спадщину. Відтак, за позивачкою після смерті [INFO] [PERSON] слід визнати право власності на згадану квартиру за законом. Як встановлено по справі [PERSON] проживали з [PERSON] однією сім`єю, як чоловік та жінка. Вказані обставини підтверджуються довідкою Демидівської сільської ради, Вишгородського району, Київської області № 733 від 07 серпня 2018 року,актом депутата зазначено сільської ради від 12 вересня 2018 року та показів свідків [PERSON] та [PERSON] . За таких обставин, суд вважає доведеним факт постійного проживання позивачки з [PERSON] , однією сім`єю. Таким чином, суд вважає, що позов є обґрунтованим, який знайшов своє підтвердження у судовому засіданні, тому його слід задовольнити. На підставі викладеного і

Outcome: approved