Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-02 00:00:00

[PERSON] звернулася до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що вона співмешкала з відповідачем. Вони з відповідачем мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. Дитина проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання їхньої дитини не надає. На підставі викладеного вона вимушена звернутися до суду з даним позовом. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги з підстав, які викладені у позові. Пояснила, що вона отримує в якості доходу лише студентську пенсію в розмірі 420 грн. щомісячно, стан здоров'я її дитини є нормальним. В судовому засіданні відповідач позовні вимоги не визнав та пояснив, що він бажає усно або в нотаріальному порядку владнати питання щодо сплати аліментів із позивачем. До березня 2015 року він пропонував позивачу допомогу щодо утримання дитини, проте вона вказувала, що така допомога їй не потрібна. Зараз він не може надавати допомогу на утримання дитини, адже він знаходиться у слідчому ізоляторі і його пенсійні виплати заморожені (арештовані). Він є інвалідом третьої групи, інвалідом зору з дитинства. Інших дітей він немає, його мати є пенсіонеркою. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У Принципі 6 Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року зазначено, що дитина для повного та гармонічного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона повинна зростати у піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, в атмосфері любові, моральної та матеріальної забезпеченості. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, що була ратифікована Постановою Верховної Ради України N 789-XII від 27.02.1991 року, Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 СК України. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися в якості аліментів на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред'явлення позову. З матеріалів справи вбачається, що згідно із свідоцтвом про народження [NUMBER], виданим 04 вересня 2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Сєвєродонецького міського управління юстиції у Луганській області, [PERSON] народилася [INFO], про що зроблено відповідний актовий запис № 735. Батьком записаний [PERSON], матір'ю - [PERSON]. З довідки Борівської селищної ради м. Сєвєродонецька» № 668 від 23.07.2015 року вбачається, що [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS], і разом із нею за вказаною адресою проживає її дочка [PERSON]. В судовому засіданні встановлено, що стан здоров'я дитини є нормальним, стан здоров'я платника аліментів є таким, що свідчить про його інвалідність у зв'язку із проблемами із зором, матеріальне становище платника аліментів є таким, що свідчить про тимчасову неможливість отримання ним стабільного заробітку (доходу). При цьому у платника аліментів немає інших дітей. Враховуючи викладене, а також те, що відповідач є батьком [PERSON], яка є його неповнолітньою дитиною, суд вважає, що позов заявлено обґрунтовано, доводи, викладені позивачем на підтвердження своїх вимог, знайшли своє підтвердження в ході судового засідання, у зв'язку із чим позов підлягає задоволенню. Розмір аліментів у вигляді 1/4 частки від всіх видів доходу відповідача щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, є справедливим та таким, що відповідає обставинам справи. Відповідно до підп. 3 п. 5 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Приймаючи до уваги вимоги ч. 3 ст. 88 ЦПК України та положення Закону України «Про судовий збір», суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 243 грн. 60 копійок. У відповідності до ст. 367 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: approved