Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-10 00:00:00

[PERSON] звернулася до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з заявою про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, заінтересована особа Луганський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області. В обґрунтування заявлених вимог зазначено, що [INFO] померла її баба [PERSON] , яка мешкала на тимчасово окупованій території України в м. Луганськ. Їй відмовили у видачі свідоцтва про смерть, оскільки лікарське свідоцтво про смерть та довідка про причини смерті померлої особи були видані на тимчасово окупованій території України. Встановлення факту смерті потрібне з метою реєстрації смерті, в порядку визначеному законодавством України. Заявник [PERSON] в судове засідання не з`явилася, просила розглянути справу без її участі. Представник заінтересованої особи Луганського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області в судове засідання не з`явився. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Пунктом 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Частиною 1 ст. 317 ЦПК України встановлено, що заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Судом встановлено, що заявник [PERSON] має право на звернення до суду з цією заявою відповідно до приписів ч.1 ст. 317 ЦПК України, що підтверджується належними та достатніми доказами, наявними в матеріалах справи. Згідно з копією паспорта громадянина України серії [NUMBER] [PERSON] , [INFO] , уродженка міста Луганськ, проживала в Артемівському районі м. Луганську. Згідно з копією лікарського свідоцтва про смерть №226 та копією довідки про причину смерті №226, виданих 14 липня 2019 року медичною установою самопроголошеної «Луганської народної республіки» за формою первинної облікової документації №106/у, [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] в м. Луганськ самопроголошеної «Луганської народної республіки» внаслідок дисциркуляторної енцефалопатії ІІІ, атеросклерозу судин головного мозку. Згідно з копією листа Луганського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області від 17 вересня 2019 року №2473/18.19-31 заявнику було відмовлено в проведенні державної реєстрації смерті померлої особи на підставі пред`явлених документів. Суд враховує, що м. Луганськ станом на час розгляду цієї справи знаходиться на тимчасово окупованій території України та відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 року №1085-р входить до переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. Вказана обставина позбавляє заявника можливості зареєструвати факт смерті померлої особи у встановленому законом порядку. При цьому суд вважає за можливе застосувати загальні принципи («Намібійські винятки»), сформульовані в рішеннях Міжнародного суду ООН та Європейського суду з прав людини, в контексті оцінки документів про смерть особи, виданих закладами, що знаходяться на окупованій території, як доказів, оскільки розуміє, що можливості збору доказів щодо факту смерті особи на окупованій території можуть бути істотно обмеженими, у той час як встановлення цього факту має істотне значення для реалізації цілої низки прав людини, включаючи право власності (спадкування), право на повагу до приватного та сімейного життя тощо. Враховуючи вищевикладені обставини та письмові докази, суд вважає доведеним факт смерті громадянки України [PERSON] , [INFO] , уродженки міста Луганська, яка померла [INFO] в м. Луганськ, Україна, внаслідок дисциркуляторної енцефалопатії ІІІ, атеросклерозу судин головного мозку. Відповідно до ч. 4 ст. 317, п. 8 ч. 1 ст. 430 ЦПК України необхідно допустити негайне виконання рішення.

Outcome: approved