Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-30 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини. Свій позов обґрунтовує тим, що вони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 14.02.2009 року, який зареєстрований Гіркополонківською сільською радою Луцького району Волинської області, про що було зроблено актовий запис №01. Вказує, що сімейні відносини з відповідачем не склалися через різні характери, інтереси, відсутність взаєморозуміння, протилежні погляди на шлюб та сім'ю, нехтування відповідача сімейними цінностями, нездатність підтримувати нормальну моральну атмосферу у сім'ї, піклуватися про побудову сімейних відносин між ними на почуттях любові, поваги та взаємодопомоги . Спільне господарство не ведуть, з травня 2013 року разом не проживають. В шлюбі народився син [PERSON], [INFO], який перебуває на її утриманні,відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини добровільно не надає. Покликаючись на викладені обставини, шлюб, укладений з відповідачем, просить розірвати та стягнути з відповідача в її користь аліменти на утримання малолітньої дитини [PERSON], [INFO] в розмірі 500 грн. щомісячно, починаючи від дня пред'явлення позову і до досягнення ним повноліття. До початку розгляду справи судом по суті позивач та відповідач надали суду заяви про розгляд справи у їх відсутності. Позивач позов підтримала, відповідач проти задоволення позову не заперечив. У відповідності до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу за відсутності осіб, які беруть участь у справі не здійснюється. Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що шлюб між сторонами укладений 14.02.2009 року та зареєстрований Гіркополонківською сільською радою Луцького району Волинської області, про що було зроблено відповідний актовий запис №01, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 14.02.2009 року(а.с.5). З матеріалів справи встановлено, що причиною припинення шлюбних відносин між сторонами стали їх різні характери, погляди на життя, шлюб та сім'ю, відсутність взаєморозуміння. З травня 2013 року проживають окремо, шлюбних відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть. На основі наведеного та виходячи із вимог ст.112 СК України, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, що мають істотне значення, тому шлюб між ними слід розірвати. В шлюбі [INFO] у подружжя народився син [PERSON], про що 08.02.2010 року Гіркополонківською сільською радою Луцького району Волинської області було зроблено актовий запис № 06, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 08.02.2010 року (а.с.6). З довідки комунального закладу «Дошкільний навчальний заклад № 14» Луцької міської ради від 06.03.2014 року вбачається, що [PERSON] відвідує вказаний дошкільний навчальний заклад (а.с.7). З довідки про склад сім'ї Гіркополонківської сільської ради Луцького району вбачається, що [PERSON], [INFO] проживає разом із матір'ю [PERSON] в [ADDRESS] (а.с.8). Згідно ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дітей, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч.1 ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача в користь позивача аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн. щомісячно, починаючи від дня пред'явлення позову 06.03.2014 року і до досягнення дитиною повноліття. При визначенні розміру аліментів, що підлягають стягненню з відповідача, суд враховує матеріальне становище сторін, відсутність у відповідача інших утриманців, а також те, що відповідач є здоровою, працездатною особою, а тому, суд вважає, що він спроможний сплачувати аліменти на утримання малолітнього сина в заявленому позивачем розмірі. Крім того, суд враховує положення ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік», яким у 2014 році встановлений прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років: з 1 січня - 1032 гривні, з 1 липня - 1059 гривень, з 1 жовтня - 1102 гривні; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 1286 гривень, з 1 липня - 1320 гривень, з 1 жовтня - 1373 гривні. Вказаний прожитковий мінімум повинні забезпечити обоє батьків. Вимога позивача про стягнення з відповідача в її користь аліментів у твердій грошовій сумі, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до задоволення не підлягає, оскільки згідно ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.3 ст.184 СК України якщо розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, менше мінімального розміру, передбаченого ч.2 ст.182 цього Кодексу, то дитині призначається відповідно до закону державна допомога в розмірі різниці між визначеним розміром аліментів і 30 відсотками прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст.88 ЦПК України, з відповідача в дохід держави слід стягнути 243,60 грн. судового збору. Згідно ч.1 ст.367 ЦПК України слід допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі ст.ст. 112, 180, 181, 182, 184 СК України,

Outcome: approved