Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-31 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON], треті особи без самостійних вимог: ГУДМС України в Закарпатській області в особі Рахівського відділу ДМС України в Закарпатській області, орган опіки та піклування Рахівської РДА про визнання права на виготовлення проїзного документа дитини для виїзду дитини за кордон, надання дозволу на виготовлення проїзного документу дитини та надання дозволу на виїзд дитини за кордон без нотаріально посвідченої згоди батька, посилаючись на те, що вона перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, який між ними розірвано. Від шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO], який проживає з нею та перебуває на її повному утриманні та вихованні. На сьогоднішній день вона має можливість відвезти сина на відпочинок та лікування за кордон, оскільки має всі необхідні документи, що надають їй право на перебування за кордоном. В Словацькій Республіці забезпечена роботою та житлом. Але незважаючи на це, відповідач [PERSON] безпідставно не надає згоди на виїзд дитини за межі України. При цьому жодних вагомих аргументів, які б пояснювали та обґрунтовували його відмову, він не наводить, окрім як відсутністю вільного часу на оформлення відповідних документів. Вважає, що така позиція її чоловіка шкодить її інтересам дитини та не сприяє її всебічному та гармонійному розвитку. У зв'язку з чим просила винести рішення яким визнати за нею, [PERSON] право на виготовлення проїзного документу дитини, [PERSON], [INFO] для виїзду дитини за кордон без нотаріально посвідченої згоди батька дитини, [PERSON], надати Головному управлінню ДМС уЗакарпатськійй області в особі Рахівського районного відділу ДМС у Закарпатській області дозвіл на виготовлення та видачу проїзного документа дитини, [PERSON], [INFO] рокународженняя, для виїзду за кордон без нотаріально посвідченої згоди батька дитини [PERSON], надати дозвіл на виготовлення відповідних візових документів,пов'язанихх із виїздом за кордон та дозвіл на виїзд за кордон [PERSON], [INFO] без нотаріально посвідченої на це згоди батька, [PERSON]. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав, наведених в позовній заяві. Просить позов задовольнити в повному обсязі. Не заперечує проти заочного розгляду справи та винесення заочного рішення. Відповідач, [PERSON] будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи в жодні судові засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив і від нього не надходило заяви про розгляд справи у його відсутності, у зв'язку з чим суд вважає за можливе із врахуванням положень ст.ст. 224-226 ЦПК України зі згоди представника позивача ухвалити рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів. Представник третьої особи - Рахівського РВ ГУДМС України в Закарпатській області в судове засідання не з'явився. Начальник відділу Андрусяк Ф.Ф. надав заяву про розгляд справи у відсутності їхнього представника. Проти задоволення позову не заперечують. Представник третьої особи без самостійних вимог - органу опіки та піклування Рахівської РДА, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився. Заслухавши представника позивача, вивчивши матеріали справи, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного висновку. З матеріалів справи, судом встановлено, що сторони [PERSON] і [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано, що стверджено свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 12 лютого 2009 року. Від шлюбу мають дитину - сина, [PERSON], [INFO], про що свідчить свідоцтво про народження, видане виконкомом Косівсько-Полянської сільської ради Рахівського району Закарпатської області. Неповнолітній [PERSON] проживає разом з матір'ю [PERSON] та перебуває на її утриманні та вихованні. З пояснень позивачки, вона наразі має можливість вивезти сина [PERSON] на відпочинок за кордон, зокрема в Словацьку Республіку з метою оздоровлення та відпочинку. У відповідності до ст. 313 Цивільного кодексу України фізична особа, яка не досягла 16 років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків, піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. За таких обставин, зі змісту позову, вбачається, що батько неповнолітнього [PERSON], [PERSON] категорично відмовляється надати нотаріально посвідчену згоду на виїзд сина за кордон для оздоровлення, при цьому жодних вагомих та обґрунтованих причин не наводить, окрім як відсутністю вільного для цього часу. Такі причини відмови суд визнає не поважними та констатує факт навмисної відмови у наданні дозволу на виїзд сина за кордон, що суперечить інтересам дитини та не сприяє її всебічному та гармонійному розвитку. За змістом ст.ст. 2, 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України, документами, що надають право на виїзд з України і в'їзд в Україну та посвідчують особу громадянина під час перебування за її межами, зокрема є паспорт громадянина України для виїзду за кордон, проїзний документ дитини. Оформлення проїзного документа дитини провадиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків. За відсутності згоди одного з батьків, виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду. Вказано норма Закону повністю відображена в постанові Кабінету Міністрів України від 31.03.1995 року № 231 «Про затвердження Правил оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення . Проїзний документ дитини видається органом внутрішніх справ за місцем проживання. У відповідності до п.2-2 Постанови Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 року № 57 «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України» чітко визначено, що виїзд за межі України громадян, які не досягли 16 річного віку, у супроводі одного з батьків здійснюється у разі пред'явлення оригіналу або нотаріального посвідчення копії рішення суду про надання дозволу на виїзд за межі України громадянина, який не досяг 16 річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків . Таким чином, виїзд за межі України громадян, які не досягли 16 річного віку у супроводі одного з батьків та при відсутності згоди другого з батьків, здійснюється на підставі рішення суду про надання дозволу на виїзд за межі України громадянина, який не досяг 16 річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків . Також необхідно зазначити, що із Конвенцією про права дитини ( ратифіковані Постановою Верховної Ради № 789 від 27.02.91 р.) в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини, держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини. У відповідності до вимог ст.ст.7,155 Сімейного Кодексу України, дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, які встановлені Конституцією України та Конвенцією України та Конвенцією про права дитини, а батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. З огляду на викладене, з метою забезпечення гарантованих державою прав та інтересів дитини, вимоги заяви обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі. Питання про повернення судових витрат, понесених позивачем, при зверненні до суду з даним позовом, не ставилося.

Outcome: approved