Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-25 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом. Просить суд стягувати щомісячно з [PERSON] аліменти на її користь у розмірі 1/4 частини від всіх видів його доходу і заробітку щомісяця, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , починаючи з дня звернення з позовом і до досягнення дитиною повноліття з підстав, викладених в позовній заяві. Позивач в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового розгляду справи повідомлявся належним чином, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному об`ємі. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового розгляду справи повідомлявся належним чином, просив суд розглядати справу без його участі, позовні вимоги визнає (телефонограма № 62752/2020). У відповідності до положень ч. 3 статті 200 ЦПК України, приймаючи до уваги визнання відповідачем заявленого позову, суд вважає за можливе ухвалити рішення за результатами підготовчого провадження. Дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується заявлений позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи у їх сукупності і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що заявлений позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом при розгляді справи встановлено наступні фактичні обставини та зміст спірних правовідносин. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Під оспорюванням права слід розуміти такий стан цивільних правовідносин, за якого між учасниками існує спір з приводу наявності чи відсутності суб`єктивного права у сторін, а також належності такого права певній особі. Відповідно ч. 1-2 ст. 181 Сімейного кодексу України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2 ст.183 Сімейного кодексу України, якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 183 Сімейного Кодексу України якщо після\~досягнення повноліття\~найстаршою дитиною\~ніхто з\~батьків не\~звернувся до\~суду з\~позовом про\~визначення розміру\~аліментів на\~інших дітей,\~аліменти стягуються\~за вирахуванням\~тієї рівної\~частки,\~що припадала\~на дитину,\~яка досягла\~повноліття. [PERSON] , який є відповідачем по справі, являється батьком неповнолітньої [PERSON] , [INFO] (а.с. 5). Також судом встановлено, що відповідач має постійний дохід у вигляді заробітної плати, його дохід є регулярним, спроможний сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частки з усіх видів свого доходу (заробітку), але не менше 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідач не надає позивачу коштів на утримання дитини. При цьому матеріальне становище платника аліментів та його реальна спроможність сплачувати аліменти, його повна працездатність, вік, дозволяють сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частки з усіх видів свого доходу (заробітку), але не менше 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. Приймаючи до уваги викладене та враховуючи матеріальне становище відповідача та його реальну спроможність сплачувати аліменти, його вік, повну працездатність, а також звичайні потреби дітей. А також те, що будучи батьком дитини, відповідач не надає позивачу матеріальної допомоги на утримання дитини, що ставить позивача у скрутне матеріальне становище та залежність від відповідача щодо утримання дитини. А тому за таких обставин, суд приходить до висновку про задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання неповнолітньої [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частки з усіх видів свого доходу (заробітку), але не менше 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. Відповідно до ст. 430 ЦПК України суд, вважає можливим допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved