Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-09 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON] про поділ спільної сумісної власності подружжя. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала та суду пояснила, що відповідач її колишній чоловік, з яким вона перебувала у шлюбі з 02.11.1991 року по 25.02.2015 року. За час перебування у шлюбі ними спільно набуто нерухоме майно, яке складається з житлового будинку, гаража, стайні, дворової вбиральні, курника, Колодязя та земельної ділянки площею 0,3040 га. Будинковолодіння та земельна ділянка розташовані по вул. Набережна, буд. № 10а, в с. Вербовець, Косівського району, Івано-Франківської області. На даний час сторони проживають у даному будинку, користуються окремими кімнатами та господарськими спорудами. Спільно згоди стосовно поділу житлового будинку та господарських споруд вони не дійшли, тому вона просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав, просить відмовити в його задоволенні, оскільки він не згідний з варіантом розподілу майна. Суд, вислухавши учасників судового розгляду та вивчивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення із наступних підстав: В судовому засіданні встановлено, що позивачка з відповідачем перебували в зареєстрованому шлюбі до 25.02.2015 року, про що свідчить копія рішення Косівського районного суду (а.с. 21). За час шлюбу ними було побудовано житловий будинок, який знаходиться в с. Вербовець, вул. Набережна, 10А, Косівського району, Івано-Франківської області, про що свідчить копія будівельного паспорта та технічної документації (а.с. 12, 13-16). Згідно висновку № 044/БЗ-15 судової будівельно-технічної експертизи від 23.11.2015 року, експертом запропоновано варіант реального розподілу будинковолодіння (а.с. 58-88 Т.№ 1), згідно якого позивачці [PERSON] запропоновано виділити у власність наступні приміщення та господарські будівлі та споруди в житловому будинку в с. Вербовець, вул. Набережна, 10А, Косівського району, Івано-Франківської області, а саме: № 1-1 коридор 4,70 кв.м, № 1-2 паливна 3,0 кв.м, № 1-3 кімната кухня 21,40 кв.м, № 1-4 житлова кімната 15,0 кв.м, № 1-5 кладова 5,60 кв.м, № 1-6 житлова кімната 16,90 кв.м, що становить в арифметичній частці близько 63/100, загальною вартістю 146903,32 грн., крім того стайню літ. «В». вартістю 20\~893, 55 грн., тобто загальна вартість складає 167796, 87 грн., а відповідачу [PERSON] запропоновано виділити у власність такі приміщення та господарські будівлі та споруди: № 1-8 коридор-веранда площею 9,30 кв.м, № 1-7 кладова площею 5,30 кв.м, № 1-9 кімната площею 16,0 кв.м, № 1-10 ванна площею 3,80 кв.м, № 1-11 кладова площею 1,80 кв.м., що становить в арифметичній частці близько 37/100, загальною вартістю 85\~395, 56 грн. також йому слід виділити такі господарські споруди, як гараж літ «Б», вартістю 41\~242, 25 грн., фундамент бетонний літ. «N1» вартістю 9775, 66 грн., курник літ. «Д» вартістю 4494, 02 грн., що в цілому складає 140\~907, 49 грн., що на 26889, 38 грн. менше ніж у позивачки, тому вона повинна сплатити половину даної суми різниці вартості майна відповідачу. Витрати за проведення експертизи слід віднести за рахунок сторін по справі в рівних частинах. Згідно ч.1 ст. 60 СК України, майно набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, що передбачено ст. 63 СК України. На підставі наведеного, ст.ст.60, 70 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 368, 372 ЦК України та

Outcome: approved