Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-18 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з завою, заінтересована особа: Мереф'янська міська рада Харківського району Харківської області в якій просить встановити факт належності [PERSON] правовстановлюючого документу, а саме рішення Харківського районного народного суду від 22 лютого 1989 року, яким за [PERSON] визнано право власності на житловий будинок за адресою: м. Мерефа Харківського району Харківської області, вул. Піонерська, 20. В обґрунтування своїх доводів [PERSON] зазначила, що [PERSON] на підставі рішення Харківського районного народного суду Харківської області від 22 лютого 1989 року належить житловий будинок, розташований за адресою: м. Мерефа Харківського району Харківської області, по вул. Патріотична (колишня Піонерська), 20. 13 грудня 2014 року [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть. [PERSON] звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак їй розяснено, що їй необхідно звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, оскільки в рішенні Харківського районного народного суду від 22 лютого 1989 року про визнання права власності на житловий будинок записано неправильне прізвище спадкодавця [PERSON], замість правильного [PERSON], що підтверджується листом приватного нотаріуса Харківського районного нотаріального округу Харківської області [PERSON] від 13 жовтня 2017 року №451/02-14. Встановлення факту належності правовстановлюючого документу необхідно заявнику для прийняття спадщини. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 14 листопада 2017 року провадження по справі відкрито. [PERSON] в судове засідання не зявилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, доводи заяви підтримала. Представник заінтересованої особи Мереф'янської міської ради Харківського району Харківської області у судове засідання не зявився, суду надано відзив на позовну заяву за підписом Мереф'янського міського голови [PERSON] про розгляд справи за відсутності представника Мереф'янської міської ради Харківського району Харківської області. Враховуючи, що в судове засідання не зявились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши надані докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 13 грудня 2014 року помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть [PERSON] 1-ВЛ № 478104, виданого 17 грудня 2014 року виконавчим комітетом Мереф'янської міської ради Харківського району Харківської області /а.с. 10/. [PERSON] на праві власності на підставі рішення Харківського районного народного суду від 22 лютого 1989 року, належить житловий будинок №20, який розташований за адресою: м. Мерефа Харківського району Харківської області, по вул. Піонерська /а.с. 5-6/. Право власності в цілому зареєстровано за [PERSON] За заповітом, посвідченим приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Харківської області [PERSON], [PERSON], [INFO], який зареєстрований за адресою: [INFO], все своє майно заповів в рівних частках кожному: своїй дочці [PERSON], [INFO] та своєму онуку [PERSON], [INFO] /а.с. 7/. Вказаний заповіт не змінений та не скасований. [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Харківського районного нотаріального округу Харківської області [PERSON] з заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті батька [PERSON], померлого 13 грудня 2014 року, однак їй відмовлено в оформленні спадщини у звязку з розбіжностями в документах, наданих [PERSON] для оформлення спадщини на вищезазначений житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами та рекомендовано звернутися до суду для встановлення факту належності правового документу спадкодавцю, так як у рішенні Харківського районного народного суду від 22 лютого 1989 року про визнання права власності на житловий будинок, прізвище спадкодавця вказане «Сосюрко» /а.с. 4/. Як вбачається з копії свідоцтва про смерть серії І-ВЛ №478104, виданого 17 грудня 2014 року виконавчим комітетом Мереф'янської міської ради Харківського району Харківської області, копії свідоцтва про народження серії VІІ-УР №1247669, виданого 23 лютого 1967 року, копії заповіту від 12 червня 2012 року прізвище спадкодавця є «Сюсюрка». Таким чином, судом встановлено, що вищевказаним рішенням Харківського районного народного суду від 22 лютого 1989 року право власності на житловий будинок, розташований за адресою: м. Мерефа Харківського району Харківської області, по вул. Патріотична (колишня Піонерська), 20 визнано саме за [PERSON], а помилкове зазначення у цьому правовстановлюючому документі прізвища спадкодавця як «Сосюрко» є очевидним. Досліджені судом письмові докази, дають підстави встановити факт належності правовстановлюючого документу рішення Харківського районного народного суду від 22 лютого 1989 року про визнання права власності на житловий будинок, розташований за адресою: м. Мерефа Харківського району Харківської області, по вул. Патріотична (колишня Піонерська), 20 спадкодавцю [PERSON] Факти, які можуть бути встановлені у судовому порядку визначені ч. 1 ст. 315 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно роз'яснень, викладених в п.п. 1, 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», наведений в ЦПК України перелік фактів, які встановлюються судом, не є вичерпним. За наявності умов суд може встановлювати й інші факти, що мають юридичне значення. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. Встановлення факту належності правовстановлюючого документу спадкодавцю необхідно заявнику для реалізації свого спадкового права. Таким чином, наявність вищевказаної розбіжності у правовстановлюючому документі перешкоджає заявнику у повному обсязі реалізувати своє право на спадкування. Встановлення факту, про який просила у своїй заяві [PERSON] не повязується з наступним вирішенням спору про право. На підставі викладеного і

Outcome: approved