Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-24 00:00:00

[PERSON] звернулася до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи тим, що 24.12.2009 року в Відділі реєстрації актів цивільного стану Івано-Франківського міського управління юстиції, зареєструвала шлюб з відповідачем. В шлюбі у них народилася донька [PERSON], [INFO] Причиною розірвання шлюбу стало те, що з плином часу виявилось, що у сторін різні характери та погляди на життя та сім”ю, через що у них виникали постійні конфлікти та суперечки. Подружжя неодноразово робило спроби налагодити сімейні відносини та зберегти шлюб, однак спільне проживання однією сім”єю є неможливим. За таких обставин, вважає, що подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки. А тому, просила шлюб розірвати, малолітню доньку залишити на проживання з нею, прізвище при реєстрації розірвання шлюбу змінити на дошлюбне “Тимків”, стягнути судові витрати. Позивачка в судове засідання не з”явилася, попередньо подала до суду заяву, відповідно до якої просила розгляд справи проводити за її відсутності, прийняти рішення, яким шлюб розірвати, малолітню доньку після розірвання шлюбу залишити на проживання з нею, прізвище при реєстрації розірвання шлюбу на дошлюбне не змінювати, стягнути з відповідача на її користь судові витрати (а.с.25). Відповідач в судове засідання не з”явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином (а.с. 22-24). З урахуванням думки позивачки та положень ст. 280 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Згідно свідоцтва про шлюб Серія [NUMBER] сторони 24.12.2009 року зареєстрували шлюб в Відділі реєстрації актів цивільного стану Івано-Франківського міського управління юстиції, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис за № 1881 (а.с. 3). Від даного шлюбу у подружжя народилася донька [PERSON], [INFO] (а.с. 4). Позивачка стверджує, що вона перебуває у фактичних шлюбних відносинах з відповідачем, вони не підтримують сімейних відносин, не ведуть спільного господарства. На думку позивачки шлюб їх існує формально, миритися вона не бажає, збереження шлюбу суперечить її інтересам. Тому такий шлюб зберігати не доцільно. Крім цього, спору щодо визначення місця проживання малолітньої доньки немає, оскільки, на даний час вона проживає з позивачкою. Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. За приписами ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Як вбачається з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до правової позиції Пленуму Верховного Суду України, викладеної в пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»: проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя». З огляду на викладене, суд прийшов до висновку, що оскільки, сторони не підтримують шлюбні відносини, їхній шлюб існує формально, а тому шлюб між [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], зареєстрований 24.12.2009 року в Відділі реєстрації актів цивільного стану Івано-Франківського міського управління юстиції, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис за № 1881 слід розірвати. Малолітню доньку [PERSON], [INFO] після розірвання шлюбу залишити на проживання з матір`ю [PERSON], [INFO] Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі наведеного, прізвище [PERSON] при реєстрації розірвання шлюбу на дошлюбне не змінювати. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обгрунтованими та такими, що підлягають до задоволення. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки, позовні вимоги підлягають до задоволення, то з відповідача слід стягнути на користь позивачки 704,80 грн. витрат по оплаті судового збору згідно квитанції №0.0.995100513.1 від 22.03.2018 року (а.с.1) На підставі наведеного, пункту 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», ст. ст. 104, 110, 112, 113 Сімейного кодексу України, ст.ст. 141, 247 Цивільного процесуального кодексу України,

Outcome: approved