Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-15 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. Позовні вимоги мотивувала тим, що 13.08.2013 р. у Попельниківській сільській раді Снятинського району Івано-Франківської області було зареєстровано її із відповідачем шлюб, актовий запис №9, від якого у них є син [PERSON] [INFO] , однак спільне життя не склалося по причині різних характерів і поглядів на сімейне життя, відсутності взаєморозуміння, в результаті чого вони втратили почуття поваги і любові одне до одного, на даний час подружжя спільно не проживають, їх син проживає із позивачкою та перебуває на повному її утриманні. На підставі наведеного позивачка проситла шлюб розірвати, сина після розірвання шлюбу залишити проживати із нею та просила стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання сина в розмірі 2000,00 грн., щомісячно до його повноліття, а також просила стягнути із відповідача у її користь судові витрати.\~\~ Позивачка подала до суду заяву, якою позовні вимоги\~ підтримала повністю, позов просили задоволити.\~ Відповідач подав до суду заяву, у якій зазначив, що позовні вимоги визнає частково, а саме у частині стягнення аліментів вказав, що згідний сплачувати аліменти на утримання сина\~ на розірвання шлюбу згідний, однак аліменти згідний сплачувати у розмірі 1500,00 грн.. Дослідивши матеріали справи, повно та всебічно оцінивши докази по справі, зокрема: Свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] , із якого встановлено, що 13.08.2013 р. у Попельниківській сільській раді Снятинського району Івано-Франківської області між [PERSON] та [PERSON] \~ було зареєстровано шлюб, актовий запис №9, після реєстрації шлюбу [PERSON] присвоєно прізвище « [PERSON] »; Свідоцтво про народження серії [NUMBER] , із якого вбачається, що у подружжя [PERSON] та [PERSON] [INFO] народився син [PERSON] , суд приходить до переконання, що позов є обгрунтованим, підставним і таким, що підлягає до часткового задоволення, а саме шлюб слід розірвати, сина залишити проживати із матір`ю, оскільки позивачка наполягає на цьому, а відповідач не заперечує проти цих вимог, а розмір заявлених аліментів слід зменшити до 1500,00 грн., до такого висновку суд приходить за наступних підстав. Відповідно до ч.2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із\~ подружжя. Суд, аналізуючи обставини встановлені під час судового розгляду та дослідивши зібрані докази, вважає, що сторони після укладення шлюбу\~ міцної сім`ї\~ не створили, протиріччя між ними набули стійкого характеру, мирової угоди не уклали, перебування у шлюбі суперечить інтересам позивача, шлюб існує формально, відповдіач проти розірвання шлюбу не заперечує, тому його слід розірвати. На підставі ч.1 ст.160 СК України, оскільки спору між батьками відносно місця проживання їх неповнолітньої дитини немає, тому суд, враховуючи, що їх неповнолітній син постійно проживає біля матері та знаходиться на її утриманні, суд вважає, що сина [PERSON] слід залишити проживати із матір`ю [PERSON] . Положеннями ст.180 Сімейного кодексу України визначено, що батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст. 1, 2 Закону України «Про охорону дитинства» батьки зобов`язані забезпечити дітям умови для достатнього фізичного, духовного та культурного розвитку. В силу дії ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. За приписами ч.2 ст.182 цього кодексу мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 182 СК України, встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет на 2019 рік» прожитковий мінімум дітей віком до 6 років: з 01 січня 2019 року становить 1626,00 грн., отже аліменти на дитину віком до 6 років не повинні бути меншими від 813,00\~ грн. Отже, зважаючи на обов`язок батьків утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття, враховуючи обставини справи, враховуючи, що сума аліментів у 2000,00 грн., значно перевищує 50% прожиткового мінімуму на дитину до 6 років, але 50%\~ прожиткового мінімуму на дитину до 6 років, не покривають усіх витрат на дитину, та, беручи до уваги, що доходи відповідача мають нестабільний мінливий характер, отже аліменти визначаються у твердій грошовій сумі, також відповідач є працездатною особою, не має на утриманні інших осіб, не є платником інших аліментних зобов`язань, а тому суд приходить до переконання, що слід визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі 1500,00 грн. щомісячно,\~ до досягнення дитиною повноліття Відповідно до вимог ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. При цьому, суд вважає за необхідне роз`яснити учасникам процесу, що відповідно до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, рішення суду підлягає негайному виконанню по справам про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Згідно з вимогами п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача, а тому із [PERSON] слід стягнути 768,40 грн. судового збору на користь [PERSON] . З ч. 6 ст. 141 ЦПК України вбачається, що якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. З п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» вбачається, що від сплати судового збору звільняються позивачі - за подання позовів про стягнення аліментів. Враховуючи те, що позивачка звільнена від сплати судового збору за подання позовної заяви, в якій містяться вимоги щодо стягнення аліментів, тому стягнення судового збору покладається на відповідача, отже із відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір у розмірі 768,840 грн. На підставі викладеного та ст. ст. 104, 105, 110, 112, 160, 180, 181, 182, 183, 191 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved