Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-08 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до Ківерцівської міської ради Волинської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 12.10.2006 року помер її дідусь [PERSON], після смерті якого спадщину прийняла дружина померлого, [PERSON], яка 25.06.2014 року, неформивши своїх спадкових прав, померла. Після смерті [PERSON] залишилася спадщина, до складу якої увійшли 55/100 частин цілої квартири № 13 в житловому будинку № 1 по вул. Ковпака в м. Ківерці Волинської області. Згідно нотаріально посвідченого заповіту від 26.05.2010 року, [PERSON] на випадок своєї смерті заповіла все належне їй майно [PERSON] Однак при зверненні до нотаріальної контори для документального оформлення свого права на спадщину за заповітом, однак нотаріусом було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно на імя спадкодавця. Просить суд визнати за нею право власності на 55/100 частин цілої квартири № 13 в житловому будинку № 1 по вул. Ковпака в м. Ківерці Волинської області, в порядку спадкування після смерті [PERSON] Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, подала до суду заяву, згідно якої позовні вимоги підтримує, просить розгляд справи проводити у її відсутності /а.с. 24/. Представник відповідача від Ківерцівської міської ради Волинської області в судове засідання не зявився, згідно поданої до суду заяви позовні вимоги визнає та просить розгляд справи проводити у його відсутності /а.с. 27/. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У зв'язку з чим, на підставі ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши обставини справи та надані докази, суд дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про смерть серії І-ЕГ № 028985, виданого 12.10.2006 року Відділом РАЦС Ківерцівського РУЮ, актовий запис № 186, [PERSON] помер 12.10.2006 року /а.с. 5/. Згідно довідки житлово-будівельного корпоративну «Травневий» № 186 від 28.01.1965 року, власником квартири № 13 в житловому будинку № 1 по вул. Ковпака в м. Ківерці Волинської області є [PERSON], який на підставі нотаріально посвідченого договору дарування від 21.07.2006 року подарував 45/100 частини вищевказаної квартири [PERSON] /а.с. 8-10/. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Після смерті [PERSON] спадщину прийняла дружина померлого, [PERSON], і факт перебування їх у шлюбі стверджується свідоцтвом про шлюб від 09.08.1958 року /а.с. 6/. 25.06.2014 року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ТП № 240128, виданого 25.06.2014 року Відділом ДРАЦС РС Житомирського МУЮ у Житомирській області, актовий запис № 1528 /а.с. 7/. Згідно нотаріально посвідченого заповіту від 26.05.2010 року, [PERSON] заповіла нележні їй 55/100 часток квартири № 13 в житловому будинку № 1 по вул. Ковпака в м. Ківерці Волинської області [PERSON] /а.с. 13/. Згідно ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Постановою Ківерцівської державної нотаріальної контори № 1201/02-31 від 30.09.2015 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті бабусі [PERSON], у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно на імя померлої /а.с. 17/. Разом з тим, як вбачається з повідомлення Ківерцівської державної нотаріальної контори № 1345/01-16 від 23.10.2015 року та інформаційної довідки зі Спадкового реєстру № 41895984 від 23.10.2015 року, після смерті [PERSON], на підставі заяви внучки спадкодавця, [PERSON] про прийняття спадщини за заповітом від 18.12.2014 року, була заведена спадкова справа № 447/2014. Інші спадкоємці не зверталися та свідоцтво про право на спадщину не видавалося /а.с. 28-29/. Відповідно до ст. 328 ЦК України, особи вправі набути право власності на підставах, що не заборонені законом і згідно зі ст. 392 ЦК України, можуть звертатись до суду з позовом про визнання права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності. Таким чином, оцінивши зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов слід задовольнити та визнати за [PERSON] право власності на 55/100 частин цілої квартири № 13 в житловому будинку № 1 по вул. Ковпака в м. Ківерці Волинської області, в порядку спадкування за заповітом, після смерті [PERSON], яка померла 25.06.2014 року.

Outcome: approved