Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-08 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вищевказаним позовом. Обґрунтовуючи підстави для стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей позивач в позові вказує, що з відповідачем вони перебували у зареєстрованому шлюбі, рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 12.08.2008 року шлюб між сторонами було розірвано. За час спільного проживання в них народилось двоє синів: [PERSON] [INFO], та [PERSON], [INFO], які проживають разом з позивачем та знаходяться на її утриманні. [PERSON] матеріальну допомогу на утримання дітей не надає, тому позивач просить стягнути з відповідача аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн. на утримання двох дітей до їх повноліття, оскільки відповідач має можливість сплачувати таку суму коштів щомісяця. Крім того, позивачка в позові вказує, що молодший син [PERSON] хворіє на хронічну хворобу, вона витрачає кошти на його лікування та син також потребує щорічного санаторно-курортного лікування. Тому також просить стягнути з відповідача додаткові витрати на лікування сина [PERSON] в розмірі 250 грн. щомісячно. В судове засідання позивач та її представник не з'явились, представник позивача надав суду заяву, в якій просить розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити у повному обсязі. Також в заяві зазначив, що в разі неявки відповідача у судове засідання не заперечує проти проведення заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча про час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином, що підтверджують матеріали справи. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, суд вважає, що справу можливо розглянути без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає за необхідне позов задовольнити частково. Так, дійсно 12.08.2008 року рішенням Вінницького районного суду Вінницької області шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с. 3 - 4). У сторін в шлюбі народилось двоє синів: [PERSON] [INFO], та [PERSON], [INFO], батьком яких є відповідач, що підтверджується копіями свідоцтв про їх народження (а.с. 5 - 6). Діти проживають разом з позивачем, що підтверджується довідкою, виданою ПП ВКП «ВінЦент» № 215 від 21.05.2014 року (а.с. 7). Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України, кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу батька і (або) в твердій грошовій сумі. Згідно ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів в твердій гршовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом в твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. З урахуванням наявних обставин справи суд вважає заявлену позивачем суму аліментів обґрунтованою та такою, що відповідає ст. 182 СК України, тому позовна вимога про стягнення аліментів з відповідача в твердій грошовій сумі, а саме в розмірі 2 000 грн. на утримання двох дітей підлягає до задоволення. На підтвердження додаткових витрат на утримання сина [PERSON] позивачкою надано копії виписок з медичної карти амбулаторного хворого та довідок про одержання путівки на санаторно-курортне лікування та їх оплату (а.с. 9 - 13). Відповідно ст. 185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Згідно п. 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», до передбаченої ст. 185 СК участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. Відповідно позивачем не надано належних та допустимих доказів розміру передбачуваних на майбутнє додаткових щомісячних витрат на утримання дитини, висновок відповідної лікарської комісії суду не наданий, та за своєю природою такі витрати не можуть покриватися на майбутнє, а потребують стягнення по фактично зазнаних витратах, та розмір таких витрат не доведений жодним належним та допустимим доказом, належного обґрунтування стягнення саме в сумі 250 грн. щомісяця також не надано. Тому в задоволенні позовної вимоги про стягнення з відповідача додаткових витрат на лікування сина [PERSON] в розмірі 250 грн. щомісяця до досягнення сином повноліття або повного одужання слід відмовити. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають до стягнення на користь держави судові витрати, які складаються із суми судового збору, від сплати яких звільнено позивача.

Outcome: partial