Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-02 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з даним позовом, в якому просить: визнати за нею право власності на 1/2 частину земельної ділянки, яка призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель, розміром 0,1000 га, кадастровий номер [NUMBER], на 1/2 частину житлового будинку, з мансардою, садибного типу, загальною площею 153, 50 кв. м, які знаходяться за адресою: [ADDRESS] та стягнути судовий збір з відповідача. В обґрунтування заявлених позивних вимог зазначає, що рішенням Чугуївського міського суду Харківської області від 21 серпня 2015 року шлюб між нею та відповідачем розірвано.Під час шлюбу була придбана спірна земельна ділянка, що підтверджується Договором купівлі-продажу від 16 травня 2007 року, Витягом з державного реєстру правочинів № витягу 3982131 та Державним актом на право приватної власності на земельну ділянку серії [NUMBER]. Дану земельну ділянку вони с чоловіком вирішили оформити на його ім'я. В подальшому на зазначеній земельній ділянці вони побудували будинок, що підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна №41883923, згідно якої житловий будинок, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] зареєстрований за [PERSON] 22.01.2011 року. Враховуючи те, що земельну ділянку, яка призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель було придбано для будівництва житлового будинку, а житловий будинок було збудовано під час шлюбу в інтересах сім'ї, а договору на володіння, користування чи розпорядження набутим майном між ними укладено не було, як і не укладався шлюбний договір з цього приводу, тому земельну ділянку та збудований на ній житловий будинок слід вважати спільною сумісною власністю подружжя. В судове засідання представник позивача не з'явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутності, зазначивши, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти ухвалення рішення при заочному розгляді справи. Відповідач у судове засідання повторно не з'явився, причину неявки суду не повідомив, про час та місце судового засідання повідомлявся своєчасно та належним чином, про що свідчать зворотні повідомлення про вручення поштового відправлення, які містяться в матеріалах справи, оскільки згідно з ч.5 ст.76 ЦПК України у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за адресою їх місця проживання, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином, заяв про розгляд справи у його відсутності не надавав. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі з 03 лютого 2007 року. На підставі рішення Чугуївського міського суду Харківської області 21 серпня 2015 року шлюб розірваний. З матеріалів справи вбачається, що земельна ділянка, яка призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель, розміром 0,1000 га, кадастровий номер [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] придбана [PERSON] 16 травня 2007 року, права власності підтверджено Державним актом на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER]. Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна житловий будинок, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] зареєстрований за [PERSON] 22.01.2011 року на підставі свідоцтва про право власності [NUMBER] від 20.12.2010 року виданого Виконавчим комітетом Чугуївської міської ради. Таким чином, спірна земельна ділянка та житловий будинок придбані в період перебування сторін у шлюбі, тобто вони є спільною сумісною власністю подружжя. Відповідно до ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Згідно ч. 1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Відповідно до ч.ч.1,2,3 ст.372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. Оскільки спірна земельна ділянка та житловий будинок є спільною сумісною власністю сторін по справі, то частки кожного з них є рівними. Таким чином, позовні вимоги позивача суд вважає обґрунтованими та задовольняє їх. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 6090,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved