Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-20 00:00:00

[PERSON] звернулася до Рогатинського районного суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. У позовній заяві зазначено, що 15 червня 1985 року між нею і відповідачем по справі у Верхньолипицькій сільській раді Рогатинського району Івано-Франкіської області було зареєстровано шлюб, про що було зроблено актовий запис за № 16. Спільне проживання на даний час між ними припинено, спільних інтересів немає, шлюб носить формальний характер. Крім того, відповідач зловживає спиртними напоями та перебуваючи в нетверезому стані, вчиняє сварки, які переростають в бійки. Неповнолітніх дітей у них немає. Спільне проживання і збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивачки. Примирення між ними неможливе. Просила шлюб розірвати. У судовому засіданні позивачка позов підтримала повністю із підстав, наведених у заяві. Крім того, пояснила, що спільно з відповідачем не проживають, не підтримують шлюбних стосунків. Примирення між ними неможливе, оскільки вона боїться за власне життя і здоров'я. Відповідач, перебуваючи у нетверезому стані застосовує фізичну силу, погрожує їй розправою, виганяє з дому. Просила шлюб розірвати. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю. Пояснив, що його негативну поведінку провокує сама дружина. Просив шлюб розірвати. Суд, вислухавши доводи сторін по справі, дослідивши та перевіривши всі докази в їх сукупності, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Як вбачається з свідоцтва про шлюб серії І-НМ № 167524, повторно виданого 01 грудня 2016 року Рогатинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франкіської області, [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], зареєстрували шлюб 15 червня 1985 року, про складено відповідний актовий запис № 16. [PERSON] зареєстрований в [INFO], що підтверджується довідкою №20/1326/16, виданою 08.12.2016 року Рогатинським районним сектором управління державної міграційної служби в Івано-Франківській області. За ч.1 ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Дані положення закріплені у ст.55 Сімейного кодексу України. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність. Суд не зобовязаний призначати сторонам строк для примирення. Це робиться лише тоді, коли збереження шлюбу можливе на почуттях любові та поваги, підтримки один одного. Судом встановлено, що сторони припинили подружні стосунки, спільно не проживають, неповнолітніх діей не мають, у обох наявне стійке волевиявлення, направлене на припинення сімейних відносин. Викладені обставини свідчать, що подальше спільне проживання подружжя і збереження сім`ї неможливе, суперечитиме інтересам позивачки, що має істотне значення, а тому позов підлягає до задоволення. Відповідно до вимог статті 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved