Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-30 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до Ковельської міської Ради про припинення спільної часткової власності на будинковолодіння та виділ частки в самостійну одиницю. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що вона є власником 1/2 частини житлового будинку з відповідною частиною господарських та побутових будівель та споруд, що знаходиться в [ADDRESS] Цей цілий житловий будинок загальною площею 86,4 кв. м., в тому числі житловою - 58, 4 кв. м. До березня 2016 року даний будинок являвся спільною частковою власністю двох осіб. В березні 2016 року інший співвласник цього ж житлового будинку з часткою ? [PERSON] звернулась в Ковельський міськрайонний суд з позовом до неї, [PERSON] про виділ частки будинковолодіння в самостійну одиницю та припинення спільної часткової власності. Рішенням Ковельського міськорайонного суду від 24.03.2016 року, яке набрало законної сили, позов [PERSON] задоволено повністю, виділено в натурі в самостійну одиницю зі складу будинковолодіння, розташованого по [ADDRESS] та визнано за [PERSON], право приватної власності на ізольовану квартиру, загальною площею 42, 8 кв. м., житловою площею 24, 0 кв. м., що складається з приміщень: коридор 1-1 площею 4, 9 кв. м.; топочна 1-2 площею 2, 3 кв. м.; кухня 1-3 площею 11, 6 кв. м.; кімната 1-4 площею 14, 2 кв. м.; кімната 1-5 площею 9, 8 кв. м. та господарські будівлі і споруди: сарай Б-1; гараж Г-1; убиральня Г; 1/2 частини огорожі, припинено за [PERSON], право спільної часткової власності на будинковолодіння, розташоване за адресою: [ADDRESS]. Вказаний варіант виділення в натурі в самостійну одиницю зі складу будинковолодіння був визначений висновком №О-8 від 17.02.2016 року експертом Волинського ТПП. Отже, вона має право на виділення їй в натурі 1/2 частини будинковолодіння по [ADDRESS] яка знаходиться в її користуванні. Просить суд виділити їй в натурі в самостійну одиницю зі складу будинковолодіння, розташованого по [ADDRESS] та визнати за нею право приватної власності на ізольовану квартиру, загальною площею 43,6 кв. м., житловою площею 34, 4 кв. м., що складається з приміщень: кухня 2-1, площею 9.2 кв.м., кімната 2-2, площею 11,3 кв.м., кімната 2-3, площею 9.8 кв.м., кімната 2-4, площею 13.3 кв.м., господарські будівлі та споруди: сарай «В-1», сарай «в-1», сарай «в»; убиральна «Д», 1/2 частина огорожі і припинити за нею, [PERSON], право спільної часткової власності на будинковолодіння, розташоване за адресою: [ADDRESS]. В судове засідання [PERSON] не з'явилась, попередньо подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю, просить позов задовольнити, судові витрати залишити за нею. Представник відповідача Ковельської міської ради в судове засідання не з'явився, від міського голови [PERSON] надійшло клопотання про розгляд справи за відсутністю представника відповідача, на підставі наявних документів. Суд, з'ясувавши обставини справи, приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Судом встановлено, що [PERSON] на праві приватної спільної часткової власності належить 1/2 частини житлового будинку з відповідною частиною господарських та побутових будівель та споруд, що знаходиться в [ADDRESS], який вона успадкувала від [PERSON], що стверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом, виданого їй 08.02.2016 року. Цей цілий житловий будинок загальною площею 86,4 кв. м., в тому числі житловою - 58, 4 кв. м. Інша 1/2 частина будинку була придбана відповідачкою [PERSON] 20 березня 2007 року згідно договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Ковельського міського нотаріального округу Хомич В.С. Згідно відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно [PERSON] належить земельна ділянка розміром 0,0500 га в межах згідно з планом, розташована в місті [ADDRESS], передана на підставі рішення Ковельської міської ради № 10/32 від 26.05.2016 року для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер [NUMBER] Згідно з ч. 1 ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. У відповідності до ч. 1 ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Відповідно до ч. 2 ст. 367 ЦК України у разі поділу спільного майна співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Згідно з ч. 1 ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки майна, що є у спільній частковій власності. У відповідності до ч.3 ст. 364 ЦК України у разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає держави реєстрації. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Згідно висновку №О-8 від 17.02.2016 року судової будівельно - технічної експертизи розподіл в натурі будинковолодіння по вул. [ADDRESS] в частках 1/2 до 1/2 частин будинковолодіння (виділ 1/2 частини) з метою обладнання окремих ізольованих квартир можливий без переобладнань житлового будинку по фактичному користуванню співвласниками приміщеннями будинку та господарськими будівлями і спорудами. Відповідно до розподілу першому співвласнику ([PERSON].) виділяється 47/100 частин будинковолодіння, другому співвласнику [PERSON].) виділяється 53/100 частини будинковолодіння. Грошова компенсація за відхилення від вартості, яка приходиться на ідеальні частини становить 17183,81 грн., яку має одержати перший співвласник від другого. Рішенням Ковельського міськорайонного суду від 24.03.2016 року, яке набрало законної сили, позов [PERSON] задоволено повністю, виділено в натурі в самостійну одиницю зі складу будинковолодіння, розташованого по [ADDRESS] та визнано за [PERSON], право приватної власності на ізольовану квартиру, загальною площею 42, 8 кв. м., житловою площею 24, 0 кв. м., що складається з приміщень: коридор 1-1 площею 4, 9 кв. м.; топочна 1-2 площею 2, 3 кв. м.; кухня 1-3 площею 11, 6 кв. м.; кімната 1-4 площею 14, 2 кв. м.; кімната 1-5 площею 9, 8 кв. м. та господарські будівлі і споруди: сарай Б-1; гараж Г-1; убиральня Г; 1/2 частини огорожі, припинено за [PERSON], право спільної часткової власності на будинковолодіння, розташоване за адресою: [ADDRESS]. За таких обставин суд прийшов до висновку, що позов [PERSON] про виділ частки будинковолодіння в самостійну одиницю та припинення спільної часткової власності слід задовольнити повністю. Суд вирішив виділити в натурі в самостійну одиницю зі складу будинковолодіння, розташованого по [ADDRESS] і визнати за [PERSON], право приватної власності на ізольовану квартиру, загальною площею 43.6 кв.м., житловою площею 34.4 кв.м., що складається: кухня 2-1, площею 9.2 кв.м., кімната 2-2, площею 11,3 кв.м., кімната 2-3, площею 9.8 кв.м., кімната 2-4, площею 13.3 кв.м., господарські будівлі та споруди: сарай «В-1», сарай «в-1», сарай «в»; убиральна «Д», 1/2 частина огорожі та припинити за [PERSON], право спільної часткової власності на будинковолодіння, розташоване за адресою: [ADDRESS]. Задовольняючи позов [PERSON] суд виходить з того, що між співвласниками будинку склались неприязні стосунки, які унеможливлюють спільне володіння і користування майном, виділ частки будинковолодіння в самостійну одиницю, визнання за [PERSON] права приватної власності на ізольовану квартиру та припинення спільної часткової власності не порушує прав, свобод чи інтересів інших співвласників. Судові витрати залишити за позивачем, згідно клопотання останньої.

Outcome: approved