overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-18 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду 21 січня 2014 року з позовом, вказавши, що їх спільна з відповідачем донька [PERSON] навчається на денній формі навчання на неповному державному забезпеченні в Криворізькому професійному гірничо-металургійному ліцеї, наказом № 5-У від 01.07.2013 року вона переведена на ІІІ курс навчання. Термін навчання до 01.07.2014 року. В зв'язку з навчанням донька потребує матеріальної підтримки свого батька, тому вона просить стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки на період її навчання у розмірі 1/4 части всіх видів доходів відповідача, починаючи з дня подачі позову. Позивач [PERSON] звернулася до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності, на позові наполягає (а.с.7). Відповідач [PERSON] звернувся до суду з заявою про слухання справи у його відсутність, позовні вимоги визнав частково, не заперечував проти стягнення з нього аліментів у розмірі 1/9 частки доходу, в обґрунтування своїх вимог надав довідку про зарплату та копії свідоцтв про народження дітей, що знаходяться у нього на утриманні. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що сторони є батьками [PERSON], [INFO] (а.с.2 - копія свідоцтва про народження [PERSON], а.с.4 - копія свідоцтва про одруження [PERSON]). [PERSON] навчається на денній формі навчання на неповному державному забезпеченні в Криворізькому професійному гірничо-металургійному ліцеї, за професією «Електромонтер з ремонту та обслуговування електроустаткування», наказом № 5-У від 01.07.2013 року вона переведена на ІІІ курс навчання. Термін навчання до 01.07.2014 р. (а.с. 5 - довідка). Відповідач [PERSON] працює завідуючим складом ФОП [PERSON], має дохід за період з 01 липня 2013 р. по 31 грудня 2013 р. за винятком аліментів в розмірі 8247,76 коп. ( а.с. 9 - довідка). Крім доньки відповідач [PERSON] від шлюбу з [PERSON] на утриманні має сина [PERSON], [INFO] ( а.с. 10 - копія свідоцтва про народження, а.с.11 - копія свідоцтва про шлюб). Частиною 1 ст. 199 СК України встановлено, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ст. 200 СК України розмір аліментів на утримання повнолітньої дитини визначається судом. Враховуючи викладене, суд вважає, що [PERSON] потребує матеріальної допомоги свого батька на навчання, однак з урахуванням обставин справи, матеріального та сімейного стану сторін по справі, перебуванні на утриманні відповідача ще однієї дитини, судом розмір аліментів визначається в розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) відповідача щомісяця, починаючи з дати досягнення [PERSON] повноліття і до закінчення нею навчання, тобто до 01.07.2014 року.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-04 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду 21 січня 2016 року з зазначеним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що вони є батьками [PERSON] - [INFO]. Вони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 11.06.2004 року, однак на даний час подружні стосунки між ними припинені. Донька проживає з нею і знаходиться на її утриманні. Відповідач в добровільному порядку кошти на утримання дитини не надає. Він не має постійного місця роботи, однак виїздить на заробітки за межі області та України, тому може надавати кошти для доньки. Інших утриманців він не має. Просить стягнути аліменти в розмірі 600грн. щомісяця до повноліття дитини. В попередньому судовому засіданні позивачка, погодившись з запереченнями відповідача, зменшила розмір позовних вимог і просить стягнути аліменти на доньку в розмірі 500 грн. на місяць до її повноліття. Відповідач позов про стягнення аліментів в розмірі 500 грн. визнав, не заперечуючи проти стягнення аліментів на доньку в такому розмірі. Заслухавши пояснення сторін, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється рішення в порядку, встановленому ст.174 цього Кодексу. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що сторони є батьками [PERSON] - [INFO] (а.с.7), яка проживає з позивачкою (а.с.8). Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Ст. 184 СК України передбачено, що при наявності у відповідача мінливого доходу аліменти стягуються в твердій грошовій сумі. Сторони погодили розмір аліментів в сумі 500грн. на місяць. Враховуючи вищевикладене, а також те, що визнання відповідачем позову за наявності для того законних підстав не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд прийшов до висновку, що є достатні підстави для задоволення позову і ухвалення рішення у попередньому судовому засіданні. У відповідності до ч. 3 ст.88 ЦПК України суд стягує з відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі 551грн. 20 коп. Відповідно до ст.ст.180, 182, 184 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-09 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду 22.01.2015 року із вказаним позовом, в якому зазначив, що перебуває у шлюбі з відповідачем з 22.02.2013 року, який був зареєстрований Довгинцівським РАГС м. Кривого Рогу, актовий запис за № 44. Від шлюбу сторони мають сина - [PERSON], [INFO]. Сторони перестали підтримувати шлюбні відносини, кожен веде своє особисте життя. Сторони перестали вести спільне сімейне господарство, мешкають окремо, фактичне існування їх сім*ї припинилося. Поновлювати шлюбні відносини позивач не збирається, шлюб носить формальний характер. При таких обставинах позивач вважає, що їхня з відповідачем сім'я розпалася остаточно, вичерпала себе і примиренню не підлягає. Позивач в судове засідання не з'явилася, надала заяву, в якій зазначила, що позов підтримує, та просить суд розглянути справу без участі позивача. Просила залишити їй прізвище [PERSON]. Відповідач в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не відомі. Дослідивши докази наявні у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 22.02.2013 року, який був зареєстрований Довгинцівським РАГС м. Кривого Рогу, актовий запис за № 44 (а.с. 6 - копія свідоцтва про шлюб). Таким чином, приймаючи до уваги те, що сторони не ведуть спільного господарства, проживають окремо і примирення між ними не можливе через припинення сімейно-шлюбних відносин, а також приймаючи до уваги вимоги ч.1 ст.24 СК України, відповідно до якої шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами належить розірвати. Згідно ст. 113 СК України, особа яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-10 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду 22.04.2016 року з позовом до [PERSON], про стягнення аліментів, яку уточнила та в її обґрунтування зазначила, що вона з перебувала з відповідачем у шлюбних відносинах без укладення шлюбу. Від яких в них народився син [PERSON], [INFO], батьком якого є відповідач. В теперішній час сторони разом не проживають, син хворіє, проживає разом з нею та потребує коштів на утримання та лікування, які відповідач на теперішній час добровільно не надає, сама позивач самостійно не може утримувати дитину. Тому позивач просить стягнути з відповідача на її користь на утримання сина [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісяця, до досягнення сином повноліття, починаючи з дня звернення до суду з позовом. Позивача в судове засідання не зявилася, іі представник [PERSON] в судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримала в повному обсязі, клопотала про їх задоволення. Відповідач в судове засідання не зявився, його представник [PERSON] в судовому засіданні не заперечував проти задоволення уточнених позовних вимог та стягнення з відповідача аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частини з усіх видів йог робітку (лоходу). Суд, вислухавши учасників процесу, дослідивши письмові матеріали справи, давши їм належну оцінку, вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у шлюбних відносинах без укладення шлюбу. Сторони мають малолітню дитину сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини серії І-КИ № 567041 від 14.12.2015 року (а.с. 8). З копії актового запису про народження № 38 від 14.12.2015 року про народження дитини та повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження вбачається, що батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON], підстава внесення запису спільна заява батьків про визнання батьківства (а.с. 63, 61-62). Дитина проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні, про що свідчить довідка Новопільської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області № 591 від 19.04.2016 року (а.с.11). Відповідно до вимог ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В теперішній час відповідач добровільно не надає матеріальну допомогу позивачці на утримання дитини, про що не заперечував представник відповідача в судовому засіданні. Згоди про участь кожного з батьків у витратах на утримання дитини сторони між собою не досягли. Враховуючи відсутність взаємної домовленості між сторонами про участь у матеріальних витратах утримання малолітньої дитини, суд вважає, що з відповідача слід стягнути аліменти в розмірі 1/4 частини його заробітної плати (доходу) щомісячно до досягнення дитиною повноліття, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В силу ст. 88 ЦПК України з відповідача належить стягнути судовий збір у розмірі 551,20 грн. на користь держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-07 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду 22.07.2014 року із вказаним позовом, в якому зазначила, що перебуває у шлюбі з відповідачем [PERSON] з 17.02.2001 року, який був зареєстрований Довгинцівським відділом РАЦС Криворізького МУЮ у Дніпропетровській області , актовий запис за № 45. Від шлюбу сторони мають доньок [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Сторони перестали підтримувати шлюбні відносини, кожен веде своє особисте життя. Сторони перестали вести спільне сімейне господарство, мешкають окремо, фактичне існування їх сім*ї припинилося. Поновлювати шлюбні відносини позивач не збирається, шлюб носить формальний характер. При таких обставинах позивач вважає, що їхня з відповідачем сім'я розпалася остаточно, вичерпала себе і примиренню не підлягає. Позивач в судове засідання не з'явилася, про час і місце його проведення була повідомлена судом належним чином, надала заяву, в якій зазначила, що позов підтримує, та просить суд розглянути справу без її участі, після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище [PERSON] Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце його проведення був повідомлений належним чином, надав заяву, в якій зазначив, що позов визнає, не заперечує проти його задоволення, та просить суд розглянути справу без його участі. Оскільки судове засідання проводиться без участі сторін, суд вважає, що його можливо провести без фіксування технічними засобами, на підставі наявних у справі матеріалів, що буде відповідати вимогам ст.197 ЦПК України. Дослідивши докази наявні у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 17.02.2001 року, який був зареєстрований Довгинцівським відділом РАЦС Криворізького МУЮ у Дніпропетровській області , актовий запис за № 45. (а.с. 6 - копія свідоцтва про шлюб). Таким чином, приймаючи до уваги те, що сторони не ведуть спільного господарства, проживають окремо і примирення між ними не можливе через припинення сімейно-шлюбних відносин, а також приймаючи до уваги вимоги ч.1 ст.24 СК України, відповідно до якої шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами належить розірвати. Згідно ст. 113 СК України, особа яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-31 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду 22.07.2016 року із заявою, згідно вимог якої, просить встановити факт належності їй та [PERSON], [INFO] ІІН [NUMBER], який номер [INFO] в м. Вільногірську, Дніпропетровської області свідоцтва про укладення шлюбу [NUMBER] виданого 07.11.1970 року Саївською сільською радою П'ятихатського району Дніпропетровської області про укладення шлюбу нею та [PERSON]. [PERSON] заяву підтримала та просила її задовольнити, пояснила, що через неправильність запису по батькові її чоловіка у свідоцтві про укладення шлюбу вона не може отримати спадщину. Заінтересовані особи в судове засідання не з'явилися, просили справу розглядати за їх відсутності. Суд, заслухавши пояснення заявника, дослідивши письмові докази по справі, знаходить заяву такою, що не підлягає задоволенню. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] у м. Вільногірську Дніпропетровської області [INFO] помер [PERSON] і написання його прізвища, ім'я та по батькові відповідає копії його паспорту (а.с. 4, 5). Свідоцтво про право власності на житло та державний акт на право власності на земельну ділянку видані на ім'я [PERSON] (а.с. 7, 8). Шлюб між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано Саївською сільською радою П'ятихатського району Дніпропетровської області 07.11.1970 року, видано свідоцтво Серії [NUMBER]. Після укладення шлюбу дружині присвоєно прізвище [PERSON] (а.с. 6). Саме у зв'язку із неправильністю запису у свідоцтві про шлюб заявник звернулася до суду, однак в своїй заяві просить встановити факт належності їй та спадкодавцю документа, що виданий органами реєстрації актів цивільного стану. Слід зазначити, що в окремому провадженні не може мати місце вихід за межі заявлених вимог або їх зміна. Встановлення фактів, що мають юридичне значення здійснюється за правилами гл. 6 ЦПК України. Згідно ч. 3 ст. 256 ЦПК України справи про встановлення факту належності особі паспорта, військового квитка, квитка про членство в об'єднанні громадян, а також свідоцтв, що їх видають органи державної реєстрації актів цивільного стану, судовому розгляду в окремому провадженні не підлягають. Актом цивільного стану є шлюб, який підлягає державній реєстрації, яка провадиться відповідно до закону (ст. 49 ЦК України). Відповідно до ч. 4 ст. 25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті. Виходячи з викладеного вище, суд дійшов висновку про неможливість встановлення в окремому провадженні факту належності свідоцтва про шлюб заявнику та особі у якої в зв'язку зі смертю припинена правоздатність. Заява [PERSON] не ґрунтується на положеннях діючого законодавства, а тому в її задоволенні слід відмовити. Судові витрати віднести на рахунок заявника.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-06 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду 22 жовтня 2014року з зазначеним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 26 серпня 2008 року вона з відповідачем уклала шлюб, який був зареєстрований у відділі РАГС Кролевецького районного управління юстиції. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO] народження. Рішенням Кролевецького районного суду від 16 грудня 2011 року шлюб між нею та відповідачем розірвано. З цього часу відповідач участі у вихованні дитини не приймає, коштів на її утримання не надає. Донька проживає з нею і знаходиться на її утриманні. Державної допомоги на дитину вона не отримує. Відповідач аліменти нікому не платить. Просить стягнути з відповідача аліменти в розмірі 150 грн. на місяць. В попередньому судовому засіданні позивачка повністю підтримала свої позовні вимоги, зазначивши, що за два роки відповідач надав на утримання дитини 700грн., та просить стягнути аліменти з відповідача з підстав та у розмірі, вказаних у позовній заяві. Відповідач позов визнав, не заперечуючи проти стягнення аліментів на доньку в розмірі, зазначеному позивачкою. Заслухавши пояснення сторін, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється рішення в порядку, встановленому ст.174 цього Кодексу. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що сторони є батьками [PERSON], [INFO] (а. с. 8). Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Оскільки сторони не дійшли згоди щодо способу утримання дитини, звернення позивачки до суду відповідає положенням ст. 181 СК України. Стягнення аліментів в твердій грошовій сумі передбачено ст. 184 СК України в разі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід. Що стосується розміру аліментів, суд керується положеннями ст.11 ЦПК України, виходячи з розміру заявлених вимог. Враховуючи вищевикладене, а також те, що визнання відповідачем позову за наявності для того законних підстав не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд прийшов до висновку, що є достатні підстави для задоволення позову і ухвалення рішення у попередньому судовому засіданні. У відповідності до ч.3 ст.88 ЦПК України суд стягує з відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі 243грн. 60 коп. Відповідно до ст.ст.180, 184, 191 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-21 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду 23.02.2010 року з позовною заявою до Мурафської сільської ради, треті особи [PERSON], [PERSON], [PERSON], про визнання права власності на житловий будинок та господарські будівлі по вул. Перемоги, 11 в с. Мурафа Краснокутського району Харківської області в порядку спадкування за законом після смерті її чоловіка [PERSON], який помер 15.04.2005 року. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала та пояснила, що її чоловік [PERSON] помер 15 квітня 2005 року. Вона та її три доньки [PERSON], [PERSON], [PERSON] являються спадкоємцями. Діти відмовляються від прийняття спадщини на її користь, тому просить задовольнити позовні вимоги, тобто визнати за нею право приватної власності на житловий будинок з господарськими будівлями по вул.. Перемоги, 11 в с. Мурафа Краснокутського району Харківської області. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позову не заперечувала. [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позову не заперечували і відмовились від прийняття спадщини після смерті батька на користь матері [PERSON]. Третя особа [PERSON] надала суду заяву, в якій не заперечувала проти задоволення позову, просила розглядати справу в її відсутність. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню повністю зі слідуючих підстав: Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності надувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла( спадкодавця), до інших осіб(спадкоємців). Відповідно ч. 2 ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадкодавець [PERSON] помер 15.04.2005 року. [PERSON], яка на момент його смерті проживала разом з ним, фактично прийняла спадщину. Враховуючи викладене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-05 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду 23.03.2015 року із вказаним позовом, в якому зазначив, що перебуває у шлюбі з відповідачем з 17.07.2010 року, який був зареєстрований Дзержинським відділом РАГС КМУЮ в Дніпропетровській області, актовий запис № 285. Від шлюбу сторони мають сина, що мешкають разом з позивачем. Сторони перестали підтримувати шлюбні відносини, кожен веде своє особисте життя. Сторони перестали вести спільне сімейне господарство, мешкають окремо, фактичне існування їх сім*ї припинилося. Поновлювати шлюбні відносини позивач не збирається, шлюб носить формальний характер. При таких обставинах позивач вважає, що їхня з відповідачем сім'я розпалася остаточно, вичерпала себе і примиренню не підлягає. Позивач в судове засідання не з'явилася, надала заяву, в якій зазначила, що позов підтримує, та просить суд розглянути справу без участі позивача. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти позовних вимог не заперечував, позов визнав. . Оскільки судове засідання проводиться без участі сторін, суд вважає, що його можливо провести без фіксування технічними засобами, на підставі наявних у справі матеріалів, що буде відповідати вимогам ст.197 ЦПК України. Дослідивши докази наявні у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 17.07.2010 року, який був зареєстрований Дзержинським відділом РАГС КМУЮ в Дніпропетровській області, актовий запис № 285 (а.с. 4 - копія свідоцтва про шлюб). Таким чином, приймаючи до уваги те, що сторони не ведуть спільного господарства, проживають окремо і примирення між ними не можливе через припинення сімейно-шлюбних відносин, а також приймаючи до уваги вимоги ч.1 ст.24 СК України, відповідно до якої шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами належить розірвати. Згідно ст. 113 СК України, особа яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-21 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду 23.03.2015 року із вказаним позовом, в якому зазначила, що вона з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 30.06.2012 року, який був зареєстрований Довгинцівським відділом РАГС Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 250. Від шлюбу сторони мають двох дітей (двійню) [PERSON] та [PERSON], [INFO]. Відповідач, добровільно належної матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, у зв'язку з цим позивач змушена була звернутись із вказаною позовною заявою до суду, в якій просить стягнути аліменти з відповідача у розмірі 1/3 частини від усіх видів його заробітку (доходу), щомісяця, на дітей до їх повноліття. Сторони, належним чином повідомлені про місце, день та час слухання справи, в судове засідання не зявилися. Позивач надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності. З заяви вбачається, що позивач позов підтримує, просить задовольнити його. Відповідач до суду не зявився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності. З заяви вбачається, що відповідач позов визнає, проти його задоволення не заперечує. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 30.06.2012 року, який був зареєстрований Довгинцівським відділом РАГС Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 250. Від шлюбу сторони мають двох дітей (двійню) [PERSON] та [PERSON], [INFO] (а.с. 4, 5 - копія свідоцтва про народження). Відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання дітей. Відповідно до вимог ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Відповідно до ст. 183 СК України розмір аліментів на утримання \~дитини визначається судом. Враховуючи, що відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дітей, суд вважає необхідним позов задовольнити. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved