Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-22 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON], третя особа ООП Свалявської РДА про позбавлення батьківських прав відповідача, посилаючись на те, що після розірвання шлюбу з відповідачем, їх донька [PERSON], [INFO] проживає з мамою (позивачем) і перебуває на її повному утриманні та вихованні. В мотивування вимог вказує на те, що відповідач, який є батьком дитини, від батьківських обовязків самоусунувся, утриманням, вихованням та матеріальним забезпеченням дитини не займається, не цікавиться життям та здоровям доньки, з дитиною не проживає, тривалий час не спілкується з дитиною, зовсім не відвідує її та не виявляє щонайменшої турботи відносно доньки. У звязку з тим, що дії [PERSON] співпадають з вимогами, передбаченими ст.164 Сімейного кодексу України, позивач просить суд позбавити [PERSON] батьківських прав відносно дочки [PERSON], [INFO]. В судове засідання позивач не зявилася, подавши до суду письмову заяву (вх. № 6327 від 18.09.2018 року) про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить позов задовольнити, не заперечує проти винесення заочного рішення у справі. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був своєчасно та належним чином повідомлений (судовими повістками та через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України). Про причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи у його відсутності не надавав. В судове засідання представник третьої особи [PERSON] не зявилася, подавши до суду письмову заяву (вх. № 6325 від 18.09.2018 року) про розгляд справи у відсутності представника ООП Свалявської РДА, позовні вимоги підтримують, проти задоволення позову не заперечують. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України - суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи у його відсутності не надавав, позивач не заперечив проти заочного вирішення справи, дослідивши матеріали справи та доводи позовної заяви, суд визнає причини неявки [PERSON] неповажними, вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів та доходить наступного висновку. Відповідно до ст. 152 Сімейного кодексу України - право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом. Згідно ст. 13 ЦПК України\~- суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, підписаною Україною 21.02.1990 року (ратифіковано Постановою ВР № 789 XII від 27.02.1991 року) - в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Конвенція про права дитини, виходячи із рівності прав матері та батька, у п. 1 ст. 9 проголосила правило, за яким дитина не повинна розлучатися з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в найкращих інтересах дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України - кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ч.1 ст. 95 ЦПК України - письмовими доказами є документи, які містять дані про обставини, які мають значення для правильного вирішення спору. Відповідно до ст. 165 Сімейного кодексу України - право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав має один з батьків, особа, в сім'ї якої проживає дитина. Судом досліджено , що згідно копії свідоцтва про народження серії 1-ФМ № 110578, виданого виконкомом Стройненської сільської ради Свалявського району, запис №19 від 05.08.2008 року в графі батьки дитини [PERSON], 23 липня 2008 року записані: батько [PERSON] та мати [PERSON] (а.с.5). Суд враховує інші надані та перевірені докази в судовому засіданні: акт обстеження житлово-побутових умов проживання [PERSON], складений комісію Стройненської сільської ради, довідку дирекції Стройненської [PERSON] ступенів та довідку завідуючого амбулаторії загальної практики сімейної медицини с. Стройне, відповідно до яких батько [PERSON] участі у вихованні та утриманні доньки не приймає, заходи за участю дитини не відвідує (а.с.6-8). Відповідно до ст. 121 Сімейного кодексу України - права та обов'язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому ст. 122, ст. 125 СК України. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України - батько може бути позбавлений судом батьківських прав, якщо він ухиляється від виконання своїх обовязків по вихованню дитини. Відповідно до ч.4 ст. 19 Сімейного кодексу України (в редакції Закону № 2038-VIII від 17.05.2017 року) - при розгляді судом спорів щодо позбавлення батьківських прав обовязковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Згідно ч.5 ст. 19 Сімейного кодексу України - орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Судом перевірено у судовому засіданні висновок, наданий Свалявською районною державною адміністрацією Закарпатської області № 1-18/142 від 23.04.2018 року (на підставі встановлених правових підстав для проведення позбавлення батьківських прав), згідно якого вирішено вважати доцільним позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно його дитини [PERSON], [INFO] (а.с. 12-13). Відповідно до\~ч.3\~ст.\~11\~розділу III Закону України\~Про охорону\~дитинства - батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Суд вважає за необхідне розяснити відповідачу [PERSON], що відповідно до вимог ст.166 Сімейного кодексу України - особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обовязку щодо утримання дитини. При вирішенні спору про позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно дитини [PERSON], [INFO], суд виходить не з формальних міркувань, а з фактичних інтересів дитини, умов її нормального виховання, враховує ставлення батька до виконання своїх батьківських обовязків, вік дитини, те, що дитина проживає в сімї позивача вже досить тривалий час на повному утриманні, а також бере до уваги те, що відповідач вихованням та утриманням не займається, про фізичний розвиток дитини та його навчання не піклується, тривалий час не сплікується з дитиною та не відвідує доньку за місцем її проживання. Згідно ч.1 ст. 89 ЦПК України - суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Таким чином, на підставі встановлених та перевірених доказів в судовому засіданні, суд вважає, що заявлені позовні вимоги про позбавлення батьківських прав [PERSON] є підставними, обгрунтованими в інтересах дитини [PERSON], [INFO], які слід задовольнити. Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 ч.1 Перехідних положень (розділ ХІІІ) - до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи: апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Outcome: approved