Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-01 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду 28.12.2016 року з позовом до відповідача про стягнення боргу, посилаючись на те, що 01.12.2015 року між нею та [PERSON] був укладений договір позики. Відповідно до умов вказаного договору вона передала, а відповідач отримала кошти в сумі 500\~000,00грн. Відповідач зобов»язалася повернути зазначену суму коштів за першою її вимогою. Так, 03.11.2016 року вона письмово звернулася до [PERSON] з вимогою повернути кошти протягом семи днів з дня отримання вимоги, однак до теперішнього часу кошти їй не повернуті. В зв»язку з вищевикладеним, позивач змушена звертатися до суду з позовом, в якому прохає стягнути з [PERSON] грошові кошти у розмірі 500\~000,00грн та судовий збір, сплачений нею при подачі позову до суду в розмірі 5000,00грн. Позивач у судове засідання не з»явилася,надала клопотання,в якому прохає справу розглядати за її відсутності за наявними матеріалами у справі (а.с.67). Відповідач у судове засідання не з'явилася, про день та час розгляду справи повідомлялася своєчасно та належним чином, про що свідчать поштові зворотні повідомлення (а.с.41,49,59,63). Також, в матеріалах справи міститься клопотання відповідача [PERSON] про відкладення розгляду справи для підготування мирової угоди(а.с.45). Однак, ні мирової угоди, ні заперечення на позов відповідач до цього часу суду не надала. За таких обставин та за згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. У зв'язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч.2 ст.197 ЦПК України, суд розглянув цивільну справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису. Перевіривши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Статтями 10,57,60,179 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір,що передбачено ст.61 ЦПК України. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи (причини пропуску строку позовної давності тощо) і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Для встановлення у судовому засіданні фактів, зазначених у частині першій цієї статті, досліджуються показання свідків, письмові та речові докази, висновки експертів. Матеріалами справи встановлено, що 01.12.2015 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір позики(а.с. 19-21). Відповідно до умов якого позивач передала, а відповідач отримала кошти в сумі 500 000(п»ятсот тисяч)гривень 00 копійок. Факт передачі грошей підтверджується розпискою від 01.12.2015 року(а.с.18). Згідно п.3.1 Договору [PERSON] зобов»язалася повернути [PERSON] вищевказану суму за першою вимогою у розумінні ч.2 ст.530 ЦК України. Як зазначив позивач у своєму позові, 03.11.2016 року вона письмово звернулася до відповідача з вимогою повернути суму позики протягом семи днів з дня отримання вимоги. Однак, у зазначені у вимозі строк відповідач не здійснила належного виконання договору та не повернула суму позики, чим порушила умови Договору позики. За ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. В даному випадку [PERSON],01.12.2015 року передала у борг гроші [PERSON] з умовою їх повернення за першою вимогою. Тобто, з 01.12.2015 року договір позики між сторонами є укладеним. Але виконаний він тільки з боку позивача, відповідач же ухиляється від виконання умов цього договору. Ст. 1047 ч.2 ЦК України передбачає форму договору позики, а саме: на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідач не повернув грошові кошти, а отже порушив грошове зобов'язання та не виконав умови договору позики. За таких обставин всебічно, повно, обєктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв»язок у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до п.6 ч.1 ст.214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати. В позовній заяві позивач прохає суд стягнути з відповідача суму судового збору, сплаченого нею при подачі позову до суду в розмірі 5000,00грн. Відповідно до платіжного доручення вбачається,що позивачем сплачено судовий збір на суму 5000,00грн.(а.с.1). Відносно даної вимоги,необхідно зазначити,що відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні,на користь якої ухвалено рішення,суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати в сумі 5000,00грн.

Outcome: approved