Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-17 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги позивач мотивувала тим, що 06.07.2013 року вона одружилася з відповідачем по справі, зареєструвавши шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Верховинського районного управління юстиції в Івано-Франківській області, актовий запис №31 (свідоцтво серії [NUMBER] 119826 від 06.07.2013р., а.с.8). Від даного шлюбу у них народилася донька- [PERSON] , [INFO] (копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 10.09.2014р., а.с.7). Позивач вказує, що сімейне життя у них з часом почало погіршуватися, що в кінцевому призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Просить позов задовольнити, розірвати шлюб, неповнолітню доньку залишити на проживання з нею, просила стягнути з відповідача в її користь понесені нею судові витрати. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлений про дату та час судового засідання, відзиву щодо вимог позову суду не подав. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає наступне. Згідно до ч.1 ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно до ч.2 та ч.3 ст.56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч.2 ст.104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно до ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Що стосується вимоги позову щодо визначення проживання неповнолітньої дитини, то відповідно до ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Згідно до ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. То з цього приводу слід вказати таке. Зважаючи на те, що від батька не надходило заперечень щодо визначення місця проживання неповнолітньої доньки- [PERSON] , [INFO] , оскільки позивач у своїй заяві підтримала свої позовні вимоги та просить залишити дитину проживати з нею, а від відповідача заперечень з цього приводу не поступало, то ця вимога позову теж підлягає до задоволення. В той же час за вимогами ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у разі задоволення позову - на відповідача. При цьому, позивачем заявлено дві позовних вимоги, а саме про розірвання шлюбу і про визначення місця проживання неповнолітньої дитини, однак оплачено судовим збором в розмірі 768,40 грн. лише одна заявлена вимога. Відтак, з відповідача всього слід стягнути 1536,80 грн. судового збору, з яких 768,40 грн. підлягають стягненню на користь позивача, а ще 768,40 грн. судового збору повинні бути сплачені за позовну вимогу немайнового характеру (визначення місця проживання неповнолітньої дитини) на користь держави отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО):899998 , рахунок отримувача: 31211256026001 код класифікації доходів бюджету: 22030106. На підставі наведеного, 31 Цивільного кодексу України, ст.ст. 104, 109-112, Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved