Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-21 00:00:00

[PERSON] звернулася до Придніпровського районного суду м. Черкаси в інтересах [PERSON] з позовом до Публічного акціонерного товариства «Ерсте Банк», третя особа: [PERSON] про захист прав споживача шляхом визнання кредитного договору недійсним. Позовні вимоги мотивує тим, що 28.04.2007 між [PERSON] та АКБ «Престиж» у подальшому ПАТ «Ерсте Банк» був укладений кредитний договір № 014/2061/73/02183 від 28.04.2007 про надання кредиту в розмірі 18 712.00 доларів США на придбання нового автомобіля у м. Черкаси. 28.04.2007 між [PERSON], [PERSON] та відповідачем було укладено договір поруки № 014/2061/73/02183/1. У вересні 2016 року з'ясувалось, що валютного рахунку на ім'я позичальника не відкривалось, сплачені позичальником кошти в доларах США не зараховувалось на жоден валютний рахунок, а виконання умов договору з боку кредитора відбувалось у гривні шляхом перерахування коштів на гривневий рахунок продавця автомобіля. Підтвердженням відсутності використання кредитором та банком будь-якої готівки в іноземній валюті - в доларах США у правовідносинах із позичальником є вказане у відповіді Національного банку України 16.08.2016 за № 20-0004/68837 про замовлення та купівлю на міжбанківському валютному ринку України ВАТ «Ерсте Банк» лише безготівкового долара США за гривню у період з 29.02.2008 по 09.01.2014. Просить визнати вищевказаний кредитний договір № 014/2061/73/02183 від 28.04.2007 недійсним, так як він суперечить актам цивільного законодавства, а саме: не спрямований на реальне настання подій, кредитор не здійснював банківські операції з видачі кредитних коштів в доларах США. В судове засідання позивач, третя особа та представник [PERSON] не з'явилися, до початку судового засідання представник [PERSON] подала до суду заяву про розгляд справи без їх участі. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про причини неявки не повідомили, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялися рекомендованими листами, які повернулися до суду неотриманими. Суд ухвалив на підставі ст. 224 ЦПК України провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають до задоволення з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, 28.04.2007 між [PERSON] та АКБ «Престиж» у подальшому ПАТ «Ерсте Банк» був укладений кредитний договір № 014/2061/73/02183 від 28.04.2007 про надання кредиту в розмірі 18 712.00 доларів США на придбання нового автомобіля у м. Черкаси. 28.04.2007 між [PERSON], [PERSON] та відповідачем було укладено договір поруки № 014/2061/73/02183/1. Представник позивача вважає, що вищевказаний кредитний договір укладений з порушенням норм цивільного законодавства, так як валютного рахунку на ім'я позичальника не відкривалось, сплачені позичальником кошти в доларах США не зараховувалось на жоден валютний рахунок, а виконання умов договору з боку кредитора відбувалось у гривні шляхом перерахування коштів на гривневий рахунок продавця автомобіля. Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 ЦК України. Виходячи зі змісту вищезазначених правових норм підставами недійсності правочину є : зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам (ч. 1 ст. 203 ЦК України); особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності (ч. 2 ст. 203 ЦК України); волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі (ч. 3 ст. 203 ЦК України); правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним ( ч. 5 ст. 203 ЦК України); правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей ( ч. 6 ст. 203 ЦК України). Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Статтею 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ч. 1 ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагентів та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно положень ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Таким чином позивач, укладаючи спірний договір, погодився з його умовами. Згідно зі ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Зі змісту спірного кредитного договору не вбачається будь-яких порушень закону та не встановлено обставин, які відповідно до ст. ст. 203, 215 ЦК України є підставою для визнання правочину недійсним. Позивач не надав суду жодних доказів, якими він обгрунтовує свої вимоги, а саме: у чому полягає суперечність змісту кредитного договору нормам ЦК України чи іншим актам цивільного законодавства, а тому суд відмовляє в задоволенні позову. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed