Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-16 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до Секретарської сільської ради Кривоозерського району про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування, вказуючи, що вона є спадкоємицею за законом після смерті [PERSON], померлого [INFO], після його смерті залишилось спадкове майно - земельна ділянка, що належна померлому на підставі державного акту серії ІІІ-МК № 036367, виданого Кривоозерською районною державною адміністрацією Миколаївської області 21 січня 2003 року, розміром 2,76 га, яка розташована на території Секретарської сільської ради Кривоозерського району. Рішенням Кривоозерського районного суду від 24 січня 2014 року встановлено факт проживання однією сім'єю позивачки з померлим [PERSON] При звернені до Кривоозерської державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на її ім'я, їй було відмовлено, поскільки відсутній правовстановлюючий документ на земельну ділянку, тому позивач змушена звернутися до суду за захистом своїх прав. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Представник Секретарської сільської ради Кривоозерського району в суд не прибув, про час та місце розгляду справи повідомлений вчасно та належним чином, надав суду заяву, в якій просить справу слухати в його відсутність, не заперечував проти задоволення позову. Вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню із слідуючих підстав. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON], що підтверджується даними свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого виконкомом Секретарської сільської ради Кривоозерського району 04 жовтня 2012 року. Згідно даних фотокопії державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-МК № 036367, виданого Кривоозерською районною державною адміністрацією 21 січня 2003 року, зареєстрованого за № 79, [PERSON] на праві приватної власності на землю належить земельна ділянка площею 2,76 га, розташована на території Секретарської сільської ради Кривоозерського району для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Рішенням Кривоозерського районного суду Миколаївської області від 24 січня 2014 року встановлено факт проживання однією сім'єю [PERSON] з [PERSON], померлого [INFO], з серпня 1986 року по 4 жовтня 2012 року, тобто не менше як п'ять років з часу відкриття спадщини. Згідно даних довідки № 1466 від 04 грудня 2013 року, виданої відділом Держземагенства у Кривоозерському районі, нормативно грошова оцінка земельної ділянки площею 2,76 га, переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Секретарської сільської ради з урахуванням коефіцієнта індексації становить 60 926 грн. 64 коп. Як випливає з матеріалів справи - повідомлення, розміщеного в газеті «Кривоозерщина» № 97 від 11 грудня 2013 року, загублений державний акт серії ІІІ-МК № 036367, виданого Кривоозерської районною державною адміністрацією 21 січня 2003 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів за № 79, на земельну ділянку розміром 2,76 га, розташовану на території Секретарської сільської ради Кривоозерського району, передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, належного [PERSON] - вважається недійсним. Відповідно до даних відмови № 206/01-16 від 10 лютого 2014 року Кривоозерської державної нотаріальної контори, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки правовстановлюючий документ на земельну ділянку - державний акт відсутній. Відповідно до ст.. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частиною 1 ст. 328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до норм ч. 2 ст. 158 ЗК України, виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб. Згідно ч. 1 ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Враховуючи, що позивач відповідно до ст. 1264 ЦК України є спадкоємицею четвертої черги та бажає визнати за собою право власності на земельну ділянку в спосіб, передбачений чинним законодавством України та не заборонений Законом, таким чином, суд вважає можливим позов задовольнити. На підставі ст.ст. 328, 1216-1218, 1225, 1264 ЦК України, ст.ст. 131, 158 ЗК України

Outcome: approved