overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-21 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із вказаним позовом, обґрунтовуючи вимоги тим, що [INFO] року помер її батько [PERSON], по смерті якого залишилося спадкове майно, а саме: житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами по [ADDRESS]. В грудні 2017 року [PERSON] звернулася до Маневицької державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак їй було відмовлено в цьому, оскільки позивач пропустила шестимісячний строк для прийняття спадщини. Тому просила суд призначити додатковий строк тривалістю в один місяць для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON], зважаючи її незнання діючого законодавства. В судове засідання [PERSON] не з'явилася, однак до суду подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила задовольнити. Відповідач Прилісненська сільська рада Маневицького району Волинської області свого представника для участі в розгляді справи не направили, проте подали до суду заяву з проханням проводити розгляд справи у відсутності їх представника, позов визнають, щодо його задоволення не заперечують. Дослідивши письмові докази у справі та проаналізувавши їх в сукупності, суд приходить висновку про задоволення позову з наступних підстав. Згідно ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Частиною 1 ст. 4 ЦПК України унормовано, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Судом установлено, що [INFO] року помер батько позивача - [PERSON], що підтверджується матеріалами справи (а.с. 9). Витягом з по господарської книги № 2 за 2006-2010 роки та довідки Прилісненської сільської ради Маневицького району Волинської області № 406 від 2 жовтня 2017 року підтверджується, що власником житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами по [ADDRESS] є [PERSON], який був був зареєстрований за вищевказаною адресою та проживав у даному будинку разом із дочкою [PERSON] (а.с. 10-11). Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 1000/02-31 від 12 грудня 2017 року [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв'язку із пропуском шестимісячного строку, встановленого законом для прийняття спадщини по смерті батька [PERSON], який помер [INFO] року (а.с. 12). Зважаючи на вищевикладене та беручи до уваги те, що [PERSON] є спадкоємцем за законом, а тому причини, наведені позивачем, слід визнати поважними і визначити додатковий строк тривалістю в один місяць, який є достатнім для подання заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-16 00:00:00

[PERSON]звернулася в суд із вказаним позовом, який обґрунтувала тим, що 13 травня 2007 року Цмінівською сільською радою Маневицького району Волинської області було зареєстровано шлюб позивача і відповідача, актовий запис № 8. Від даного шлюбу у них народилося троє дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. З часом спільне подружнє життя сторін погіршилося, а тому збереження шлюбу позивач вважає неможливим, оскільки це суперечить її інтересам та інтересам дітей. Просить суд позов задовольнити і шлюб розірвати. В дане судове засідання позивач не зявилася, до суду подала заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує повністю та просить позов задовольнити у її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, однак до суду подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позов визнав повністю, не заперечував щодо його задоволення. Проаналізувавши обставини справи, представлені докази, суд дійшов висновку про задоволення позову з огляду на наступне. Згідно ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 цього Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом установлено, що сторони перебувають у шлюбі з 13 травня 2007 року, який зареєстровано Цмінівською сільською радою Маневицького району Волинської області, актовий запис № 8, та видано свідоцтво про шлюб серії 1-ЕГ № 023603. Від даного шлюбу у них народилося троє дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] (а.с. 3-6). Враховуючи зазначені обставини та вказані норми права, особливий характер сімейних відносин та їх обєктивну недоступність для оточуючих, а також визнання відповідачем позову, суд приходить висновку про доцільність розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] Згідно ст. 113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. З цих підстав, суд вважає доцільним за вибором позивача їй прізвище залишити - «Левчик». Відповідно вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 640 гривень судового збору, сплачених позивачем при подачі позову до суду. На підставі статей 110, 112, 113 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-23 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із вказаним позовом, який обґрунтувала тим, що вона являється власником житлового будинку, який знаходить за адресою: [ADDRESS], та в якому зареєстрований колишній чоловік її дочки [PERSON] - [PERSON], який фактично не проживає там з жовтня 2015 року. Оскільки добровільно знятись з реєстрації відповідач не бажає, просила суд визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим будинком, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, однак до суду подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, проте до суду подав заяву про розгляд справи у його відсутності, щодо задоволення позову не заперечував. Проаналізувавши обставини справи та дослідивши письмові матеріали, суд приходить висновку про задоволення позову з наступних підстав. Відповідно до ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Статтею 72 цього ж Кодексу встановлено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. В судовому засіданні встановлено, що згідно витягу з погосподарської книги № 4 за 2017 рік, власником житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] є [PERSON] (а.с. 8). Відповідно до рішення Маневицького районного суду Волинської області від 11 січня 2016 року, шлюб, зареєстрований 19 жовтня 2004 року у Четвертнянській сільській раді Маневицького району Волинської області, актовий запис № 13, між [PERSON] та [PERSON], розірвано (а.с. 5). Актом обстеження умов проживання від 6 листопада 2017 року підтверджується те, що в житловому будинку, по [ADDRESS] власником якого є [PERSON], [PERSON] не проживає з жовтня 2015 року (а.с. 6). Згідно відповіді на запит Виконавчого комітету Колківської селищної ради Маневицького району Волинської області № 2285 від 13 грудня 2017 року, [PERSON], [INFO], зареєстрований за адресою: [ADDRESS], однак за місцем реєстрації не проживає. Майном на території сільської ради не володіє (а.с. 17). Частиною 1 ст. 4 ЦПК України унормовано, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Зважаючи на вищевикладене та беручи до уваги вимоги ч. 1 ст. 13 ЦПК України, відповідно до яких суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, суд приходить висновку, що позов є підставним та підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-20 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із вказаною заявою, посилаючись на те, що співвласниками квартири, яка розташована в [ADDRESS] є [PERSON], [PERSON]. [PERSON], [PERSON] та [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про право власності на квартиру від 15 січня 1996 року. З даного Свідоцтва вбачається, що ім'я та по-батькові [PERSON] виправлені. Після одруження [PERSON] змінила прізвище на [PERSON]. Заявниця зазначає, що має намір привести у відповідність всі свої правовстановлюючі документи, у тому числі і запис у Свідоцтві про право на спільну приватну власність. Коли [PERSON] звернулася до Самбірської міської ради з проханням внести зміни до Свідоцтва про право власності на квартиру, їй було відмовлено, оскільки міська рада не наділена правом зміни прізвища з підстав внесення до нього самочинного виправлення, а тому просить суд ухвалити відповідне рішення. У судовому засіданні [PERSON] підтримала подану заяву, посилаючись на обставини зазначені в ній. Заінтересовані особи, представник Самбірської міської ради Янів М.І. та [PERSON], [PERSON]. [PERSON], [PERSON], не заперечили проти задоволення заяви. Вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши подані докази, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно з п. 6) ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім'ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Встановлено, що співвласниками квартири, яка розташована в [ADDRESS] є [PERSON], [PERSON]. [PERSON], [PERSON] та [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про право власності на квартиру від 15 січня 1996 року. Із копії даного Свідоцтва вбачається, що ім'я та по-батькові [PERSON] виправлені. Із копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 27 грудня 2005 року вбачається, що [PERSON] народилася [INFO] року в м. Самборі Львівської області. Із копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] встановлено, що після одруження [PERSON] змінила прізвище на «[PERSON]». Із копії паспорта, [NUMBER] видно, що прізвище ім'я та по-батькові заявниці - [PERSON] [PERSON] звернулася до Самбірської міської ради з проханням внести зміни до Свідоцтва про право власності від 15 січня 1996 року на квартиру, яка розташована в [ADDRESS], однак їй було відмовлено, оскільки міська рада не наділена правом зміни прізвища з підстав внесення до нього самочинного виправлення. Із копії довідки Самбірського КП СМР ЖЕК за № 4699 від 3 липня 2017 року та копії витягу з будинкової книги відомо, що станом на 15 січня 1996 року [PERSON], [INFO], була зареєстрованою у квартирі в [ADDRESS]. З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку про те, що необхідно встановити, що видане Самбірською міською радою Свідоцтво про право власності на квартиру (будинок) від 15 січня 1996 року, на право приватної спільної власності на квартиру в [ADDRESS], належить [PERSON]., [INFO]. Встановлення даного факту необхідно заявниці для здійснення належного права власності.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-17 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із вказаною заявою, яку обґрунтовує тим, що [PERSON] є її братом, який є інвалідом І групи з дитинства та хворіє важким психічним захворюванням і перебуває на обліку у Волинській обласній психіатричній лікарні. Внаслідок хронічних, стійких психічних розладів, що спостерігаються у поведінці [PERSON] під час неадекватного стану до буденних життєвих ситуацій, останній не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, внаслідок чого потребує стороннього догляду. Покликаючись на викладені обставини, просить суд визнати [PERSON] , 1959 року народження, недієздатним та призначити її опікуном останнього. Заявник надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Заяву підтримала, просила задовольнити. Представник заінтересованої особи надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, проти задоволення заяви не заперечила. У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом за відсутності осіб, які беруть участь у справі не здійснюється. Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно ч.3 ст.296 ЦПК України заява про визнання фізичної особи недієздатною може бути подана членами її сім`ї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, психіатричним закладом. З матеріалів справи встановлено, що [PERSON] є інвалідом з дитинства 1 групи довічно, що підтверджується довідкою до акта огляду МСЕК серії ВЛН №0093115 (а.с. 7). Згідно ч.1 ст.298 ЦПК України, суд за наявності достатніх даних про психічний розлад здоров`я фізичної особи призначає для встановлення її психічного стану судово-психіатричну експертизу. Згідно висновку судово-психіатричного експерта №234 від 02.09.2021 року у [PERSON] , 1959 року народження, виявляються ознаки хронічного, стійкого психічного розладу у вигляді важкої розумової відсталості з поведінковими порушеннями. Ступінь змін зі сторони психіки така, що позбавляє його можливості розуміти значення своїх дій та керувати ними. Управлінням охорони здоров`я Луцької міської ради у справі було внесено подання про призначення [PERSON] , [INFO] опікуном [PERSON] , [INFO] . Відповідно ст.60 ЦК України, ч.1 ст.300 ЦПК України, суд, ухвалюючи рішення про визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй опікуна. На основі викладеного суд приходить до висновку, що оскільки [PERSON] внаслідок психічного розладу не розуміє значення своїх дій і не може керувати ними, його слід визнати недієздатним та призначити заявника його опікуном строком на два роки з дня набрання рішенням суду законної сили. На підставі ст.ст. ст. ст. 4, 10, 13, 76-81, 89, 259, 296-300 ЦПК України, суд, -

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-20 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із вказаною заявою, яку обґрунтовує тим, що [PERSON] є її братом, який є інвалідом ІІ групи загального захворювання. Причиною його інвалідності є хронічне психічне захворювання, діагноз: «хронічний маячний розлад», яке призводить до того, що він має обмеження життєдіяльності у вигляді порушень контролю поведінки, здатності до самообслуговування, потребує постійного стороннього догляду. Вказує, що вона опікується своїм братом, який проживає неподалік від її помешкання. Внаслідок хронічних, стійких психічних розладів, що спостерігаються у поведінці [PERSON] під час неадекватного стану до буденних життєвих ситуацій, останній не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, внаслідок чого потребує стороннього догляду. Покликаючись на викладені обставини, просить суд визнати [PERSON] , [INFO], недієздатним та призначити її опікуном останнього. Представник заявника надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Заяву підтримав, просив задовольнити. Представник заінтересованої особи надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, проти задоволення заяви не заперечила. У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом за відсутності осіб, які беруть участь у справі не здійснюється. Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно ч.3 ст.296 ЦПК України заява про визнання фізичної особи недієздатною може бути подана членами її сім`ї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, психіатричним закладом. З матеріалів справи встановлено, що [PERSON] є інвалідом ІІ групи довічно, що підтверджується довідкою до акта огляду МСЕК серії 12ААБ №685554 (а.с. 14 зворот). Згідно ч.1 ст.298 ЦПК України, суд за наявності достатніх даних про психічний розлад здоров`я фізичної особи призначає для встановлення її психічного стану судово-психіатричну експертизу. Згідно висновку судово-психіатричного експерта №236 від 03.09.2021 року у [PERSON] , [INFO], виявляються ознаки хронічного, стійкого психічного розладу у вигляді хронічного маячного розладу. Наявний психічний розлад позбавляє його здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Органом опіки та піклування Підгайцівської сільської ради у справі було внесено подання про призначення [PERSON] , [INFO] опікуном [PERSON] , [INFO] . Відповідно ст.60 ЦК України, ч.1 ст.300 ЦПК України, суд, ухвалюючи рішення про визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй опікуна. На основі викладеного суд приходить до висновку, що оскільки [PERSON] внаслідок психічного розладу не розуміє значення своїх дій і не може керувати ними, його слід визнати недієздатним та призначити заявника його опікуном строком на два роки з дня набрання рішенням суду законної сили. На підставі ст.ст. ст. ст. 4, 10, 13, 76-81, 89, 259, 296-300 ЦПК України, суд, -

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-19 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із вказаною заявою, яку обґрунтовує тим, що [PERSON] є її матір`ю. Відповідно до консультаційного висновку спеціаліста КП «Волинська обласна психіатрична лікарня №1 м. Луцька Волинської області» від 15.04.2020 року матері встановлено діагноз: помірний когнітивний розлад судинного ґенезу, крім того в останньої діагностовано виражене когнітивне зниження, хвороба Альцгеймера, також вона страждає на тяжкий психічний розлад у вигляді деменції змішаного ґенезу. У зв`язку з тим, що [PERSON] не усвідомлює значення своїх дій та не може керувати ними, тому потребує стороннього догляду. Покликаючись на викладені обставини, просить суд визнати [PERSON] , [INFO] , недієздатною та призначити її опікуном останньої. Заявник надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Заяву підтримала, просила задовольнити. Представник заінтересованої особи надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, проти задоволення заяви не заперечила. У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом за відсутності осіб, які беруть участь у справі не здійснюється. Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно ч.3 ст.296 ЦПК України заява про визнання фізичної особи недієздатною може бути подана членами її сім`ї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, психіатричним закладом. З матеріалів справи встановлено, що [PERSON] встановлено діагноз: помірний когнітивний розлад судинного ґенезу, крім того в останньої діагностовано виражене когнітивне зниження, хвороба Альцгеймера, також вона страждає тяжкий психічний розлад у вигляді деменції змішаного ґенезу (а.с. 7-8). Згідно ч.1 ст.298 ЦПК України, суд за наявності достатніх даних про психічний розлад здоров`я фізичної особи призначає для встановлення її психічного стану судово-психіатричну експертизу. Згідно висновку судово-психіатричного експерта №232 від 23.08.2021 року у [PERSON] , [INFO], виявляються ознаки хронічного, стійкого психічного розладу у вигляді судинної деменції змішаного типу, які позбавляють її можливості розуміти значення своїх дій та керувати ними. Управлінням охорони здоров`я Луцької міської ради у справі було внесено подання про призначення [PERSON] , [INFO] опікуном [PERSON] , [INFO] . Відповідно ст.60 ЦК України, ч.1 ст.300 ЦПК України, суд, ухвалюючи рішення про визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй опікуна. На основі викладеного суд приходить до висновку, що оскільки [PERSON] внаслідок психічного розладу не розуміє значення своїх дій і не може керувати ними, її слід визнати недієздатної та призначити заявника її опікуном строком на два роки з дня набрання рішенням суду законної сили. На підставі ст.ст. ст. ст. 4, 10, 13, 76-81, 89, 259, 296-300 ЦПК України, суд, -

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-21 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із вказаною заявою, яку обґрунтовує тим, що [PERSON] є її матір`ю, яка є інвалідом І-А групи. Внаслідок психічного розладу вона не може висловлювати свої думки, не може самостійно одягнутися, приготувати собі їжу, а також не розуміє обставин, що відбуваються навколо неї. [PERSON] не може дати оцінку своїм діям чи діям оточуючих, потребує постійного догляду та допомоги. Покликаючись на викладені обставини, просить суд визнати [PERSON] , [INFO] , недієздатною та призначити її опікуном останньої. Заявник надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Заяву підтримала, просила задовольнити. Представник заінтересованої особи надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, проти задоволення заяви не заперечила. У відповідності до вимог ч.2\~ст.247 ЦПК України\~фіксування судового засідання технічним засобом за відсутності осіб, які беруть участь у справі не здійснюється. Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно ч.3 ст.296 ЦПК України заява про визнання фізичної особи недієздатною може бути подана членами її сім`ї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, психіатричним закладом. З матеріалів справи встановлено, що [PERSON] є інвалідом з дитинства 1-А групи довічно, що підтверджується довідкою до акта огляду МСЕК серії 12 ААА №746838 (а.с. 11). Згідно ч.1 ст.298 ЦПК України, суд за наявності достатніх даних про психічний розлад здоров`я фізичної особи призначає для встановлення її психічного стану судово-психіатричну експертизу. Згідно висновку судово-психіатричного експерта №321 від 01.11.2021 року у [PERSON] виявляються в даний час ознаки судинної деменції. Ступінь змін зі сторони психіки така, що позбавляє її можливості розуміти значення своїх дій та керувати ними. Управлінням охорони здоров`я Луцької міської ради у справі було внесено подання про призначення [PERSON] , [INFO] опікуном [PERSON] , [INFO] . \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідно ст.60 ЦК України, ч.1 ст.300 ЦПК України, суд, ухвалюючи рішення про визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй опікуна. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~На основі викладеного суд приходить до висновку, що оскільки [PERSON] внаслідок психічного розладу не розуміє значення своїх дій і не може керувати ними, її слід визнати недієздатною та призначити заявника її опікуном строком на два роки з дня набрання рішенням суду законної сили. \~На підставі ст.ст. ст. ст. 4, 10, 13, 76-81, 89, 259, 296-300 ЦПК України, суд, -

Outcome: approved