Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-16 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із позовом до відповідача про визнання таким, що втратив право користування житловим приміщенням, мотивуючи свої вимоги тим, що їй на праві власності належить житловий будинок в [ADDRESS] Крім членів її сім'ї, в будинку прописаний також її колишній чоловік [PERSON], який не проживає в господарстві більше десяти років. Зазначає, що на даний час вона своєю працею та коштами підтримує господарство в належному стані, і прописка відповідача перешкоджає їй користуватися та розпоряджатися її власністю на свій розсуд. Вказує, що неодноразово зверталася до відповідача з прохання знятися з реєстраційного обліку з її господарства, однак в добровільному порядку він не бажає цього робити, а тому просила позов задовольнити. Позивачка в судове засідання не з'явилася, однак подала до суду заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи без її участі. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча завчасно та належним чином був повідомлений про час та місце проведення судового засідання через оголошення в газеті. Відповідно до ст. 197 ч. 2 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що [PERSON] на праві власності належить житловий будинок, який знаходяться за адресою [ADDRESS], що підтверджується свідоцтвами про право власності на нерухоме майно від 24.02.2003 року та від 23.10.2014 року. Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов №884 від 29.07.2015 року виданого виконавчим комітетом Кіцманської міської ради, комісія встановила, що в господарстві [PERSON], яке розташоване в [ADDRESS], зареєстрований також її колишній чоловік [PERSON], [INFO], який зі слів [PERSON] та її сусідів [PERSON] і [PERSON] за даною адресою не проживає більше десяти років. Згідно ст. 319 ЦК України власник вправі володіти, користуватись та розпоряджатись своїм майном на власний розсуд. Статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Відповідно до ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей, і мають право розпоряджатись цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Згідно до ст. 391 ЦК України власник майна може вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Ст. 405 ЦК України передбачено, що член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Реєстрація відповідача у будинку позивачки порушує її права у володінні, користуванні та розпорядженні цим житлом і вона як власник вправі вимагати усунення будь - яких порушень її права, хоча б ці порушення і не були поєднані з позбавленням права володіння. Крім того, згідно ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Частиною першою статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено право на справедливий суд, зокрема кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру. Суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог за наявності законних на те підстав і оскільки це відповідає вимогам закону стосовно захисту права власності, не порушує прав, свобод та інтересів третіх осіб. На підставі викладеного та у відповідності до ст. ст. 15, 16, 319, 391, 405 ЦК України, та

Outcome: approved