Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-13 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON]\~ про розірвання шлюбу. Позивачка, в судове засідання не з'явилася та подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, свої позовні вимоги мотивувала тим, що 13.08.1987 року вона одружилася з [PERSON], відповідачем по справі, зареєструвавши шлюб у с. Саджава Богородчанського райвідділу ЗАГСу Івано-Франківської області, актовий запис №20 (свідоцтво серії №І-НМ №482006\~ від 13.08.1987р., а.с.2). Від даного шлюбу неповнолітніх дітей немає. Позивач вказує, що сімейне життя у них з часом почало погіршуватися, що в кінцевому призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Просить позов задовольнити, розірвати шлюб. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча належним чином повідомлений про дату та час судового засідання, відзиву щодо вимог позову суду не подав. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З урахуванням положень ст. 280 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає позов підставним та таким, що підлягає до задоволення із наступних підстав. Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. За приписами ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Як вбачається з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до правової позиції Пленуму Верховного Суду України, викладеної в пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»: проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя». Сторони не змогли зберегти родину, а тому суд вважає встановленим, що розірвання шлюбу суперечить інтересам позивача та постановляє рішення про задоволення позовних вимог. Спір про розподіл сумісного майна подружжя між сторонами відсутній. Зважаючи на вищенаведене позов підлягає до задоволення. За вимогами ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у разі задоволення позову - на відповідача. Оскільки ухвалою суду від 07.11.2018 позивача звільнено від сплати судового збору при подачі позову до суду, відтак з відповідача слід стягнути в користь держави судовий збір в розмірі 704,80 грн.\~ На підставі наведеного, 31 Цивільного кодексу України,\~ ст.ст. 104, 109-112,\~ Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved