Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-11 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із позовною заявою до [PERSON] про збільшення розміру аліментів. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 18 червня 2018 року рішенням суду збільшено розмір аліментів, вирішено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1200 грн. щомісячно. Оскільки цієї суми не вистачає на виховання дочки - студента, [PERSON] просить збільшити суму аліментів до 2000 грн. щомісячно. Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 30 серпня 2019 року відкрито провадження у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про збільшення розміру аліментів, постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження. 03 жовтня 2019 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить відмовити позивачу у задоволенні позовної заяви в повному обсязі. Додатково зазначає, що позивач не пред`явила довідки про свої доходи, оскільки остання має постійне місце роботи, стабільний заробіток, чого не можна стверджувати про відповідача. [PERSON] не наводить жодних доказів погіршення матеріального стану чи стану її здоров`я, а також інших доказів, на основі яких може бути збільшено розмір аліментів. Відповідач офіційно не працевлаштований, його дохід складається із тимчасових підробітків, що унеможливлює сплату аліментів в розмірі 2000,00 грн. щомісячно зі сторони платника аліментів. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав, викладених у позовній заяві, просила суд задовольнити позов. Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечила з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву. Просила у задоволенні позову відмовити. Суд, заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши та оцінивши докази по справі, встановив наступні обставини. Сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі, який 15 вересня 2006 року розірвано, про що свідчить свідоцтво про розірвання шлюбу серії [NUMBER] , видане 04 жовтня 2006 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області України. У шлюбі в них народилася дочка [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 10 квітня 2002 року виконавчим комітетом Білоголівською сільською радою Зборівського району Тернопільської області. Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 18 червня 2018 року (справа № 607/7026/18) позов [PERSON] до [PERSON] про зміну розміру аліментів задоволено частково. Збільшено розмір стягуваних аліментів, визначений рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 04 серпня 2017 року справа № 607/6220/17-ц та вирішено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1 200,00 грн., але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з врахуванням індексації, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття. За вказаних вище обставин, до правовідносин, які виникли між сторонами, підлягають застосуванню наступні норми матеріального права. Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України, ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України). Згідно ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. За змістом ч. 8 ст. 7, ч. 2 ст. 150, ст. 180 СК України, ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» регулювання сімейних відносин має здійснюватись з максимально можливим врахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частина перша ст.192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. У п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. В судовому засіданні позивач підтвердила, що з часу вирішення судом питання про збільшення розміру аліментів її майновий, сімейний стан, як і стан здоров`я не змінилися. Повторне звернення до суду із позовом про збільшення розміру аліментів пов`язане з тим, що цих кошів на виховання дочки не вистачає, а відтак батько їх спільної дитини має виконувати обов`язок щодо сплати аліментів в більшому обсязі. Призначені за рішенням суду аліменти [PERSON] сплачує вчасно, заборгованості немає. За вказаних обставин, суд вважає, що в судовому засіданні не здобуто належних та допустимих доказів на підтвердження того, що у позивача [PERSON] чи у відповідача [PERSON] змінилися матеріальний або сімейний стани, чи погіршився або покращився стан їхнього здоров`я. Доводи позивача, наведені нею у позові, не є достатньою підставою для збільшення розміру аліментів. Обставини, на які покликається [PERSON] , існували на час ухвалення судом рішення про зміну розміру аліментів від 18 червня 2018 року та на час розгляду даної срави не змінилися. Відтак, суд відмовляє у задоволенні позову[PERSON] до [PERSON] про збільшення розміру аліментів у зв`язку з недоведеністю таких вимог.

Outcome: dismissed