Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-13 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» про захист прав споживача та стягнення грошового вкладу. В обґрунтування своїх позовних вимог вказала, що 29.01.2014 року вона уклала із відповідачем договір-заявку №300131/5201/370-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Пенсійний» на 370 днів в іноземній валюті (надалі по тексту Договір). За умовами такого договору вона, як Вкладник внесла, а відповідач, як Банк прийняв грошові кошти в іноземній валюті на вкладний рахунок №2635.8.127217.003 у сумі 2000 доларів США, на строк з 29.01.2014 року по 03.02.2015 року. Проте, після закінчення строку вказаного Договору відповідач не повернув їй грошовий вклад у сумі 2000 доларів США. Позивачка будучи належним чином повідомленою про час та місце слухання справи в судове засідання не зявилася. До початку розгляду справи по суті, подала до суду заяву в якій просить провести розгляд справи без її участі та участі її представника. Відповідач будучи належним чином повідомлений про час та місце слухання справи в судове засідання не зявилася. Заяв та клопотань суду не подавав. Всебічно дослідивши матеріали справи та оцінивши докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають до задоволення. Судом встановлено, що 29.01.2014 року [PERSON] уклала із відповідачем договір-заявку №300131/5201/370-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Пенсійний» на 370 днів в іноземній валюті. За умовами такого договору позивачка, як Вкладник внесла, а відповідач, як Банк прийняв грошові кошти в іноземній валюті на вкладний рахунок №2635.8.127217.003 у сумі 2000 доларів США, на строк з 29.01.2014 року по 03.02.2015 року (п. 1 Договору). Згідно п. 2 Договору за час користування коштами Вкладу відповідач сплачує вкладникові, тобто позивачу, проценти за ставкою 10,60% річних. Із позовної заяви та наданих суду інших документів вбачається, що проценти за час користування належними позивачу коштами відповідачем були сплачені своєчасно. Проте, після закінчення строку вказаного Договору відповідач не повернув позивачу грошовий вклад у сумі 2000 доларів США. Такі обставини стверджуються, зокрема, Випискою по особовому рахунку [PERSON] від 09.02.2015 року. 09.02.2015 року позивачка з письмовою заявою звернулася до відповідача в якій просила повернути їй грошовий вклад. Однак, така її заява банком була проігнорована. За загальними умовами виконання зобов'язань, які передбачені\~статтею 526 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу. Відповідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Частиною 1\~статті 1060 ЦК України\~передбачено, що договір банківського вкладу укладається на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку. Частиною 2 наведеної статті передбачено прямий обов'язок банку за договором банківського вкладу незалежно від його виду видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника. Статтею 1074 ЦК України\~передбачено, що обмеження прав клієнта щодо розпорядження грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпорядження рахунком за рішенням суду у випадках, встановлених законом. Тому суд приходить до переконання, що вимога позивача щодо повернення депозиту є такою, що відповідає вимогам чинного законодавства та умовам договору строкового банківського вкладу, укладеного сторонами у справі. У відповідності до змісту ст.ст.\~317,\~319,\~321 ЦК України\~власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відмова відповідача у видачі вкладів обмежує позивача в праві користування, володіння та розпорядження своєю власністю, що є порушенням\~ст. 41 Конституції України. Згідно\~ст. 386 ЦК України\~держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності. У звязку із викладеним, відповідач зобовязаний повернути позивачу грошові кошти, як такі, що були надані йому за договором як вклад. Оскільки, він відмовляється це зробити в добровільному порядку, то такі кошти підлягають стягненню з нього на користь позивача в судовому порядку. При цьому сума таких коштів повинна становити саме в іноземній валюті у розмірі 2000 доларів США. Відповідно до розяснень, наведених у пункті 14 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18.12.2009 року «Про судове рішенні у цивільній справі», згідно ч. 1 ст. 192 ЦК України законним платіжним засобом, обовязковим для приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України гривня. У звязку із цим при задоволені позову про стягнення грошових сум, суди повинні зазначати в резолютивній частині рішення розмір суми, що підлягає стягненню, цифрами і словами у грошовій одиниці України гривні. При стягнення періодичних платежів, суд має вказати період, протягом якого проводиться виконання. У разі предявлення позову, про стягнення грошової суми в іноземній валюті суду слід у мотивувальній частині рішення навести розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим НБ України на день ухвалення рішення. Суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті з правовідносин, які виникли при здійсненні валютних операцій, у випадках і в порядку, встановлених законом (ч. 2 ст. 192, ч. 3 ст. 533 ЦК України; Декрет КМ України від 19.02.1993 року № 15/93 «Про систему валютного регулювання і валютного контролю»).

Outcome: approved