Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-21 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з даним позовом, посилаючись на те, що 24 січня 2006 року зареєструвала шлюб з [PERSON], в якому у них народилася дочка [PERSON], [INFO]. Також вказала, що 04 грудня 2015 року шлюб між сторонами було розірвано і з того часу відповідач самоусунувся від виховання дитини, коштів на утримання дочки не надає. Самостійно забезбечити дитині належний рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку, в межах не менш як прожитковий мінімум, не взмозі. В зв»язку з чим, оскільки відповідач є фізично здоровим, працездатним, отримує неофіційні доходи, просила суд стягнути з нього аліменти на утримання дочки в твердій грошовій сумі в розмірі 700 грн. на місяць, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов, з підстав наведених у поданій до суду заяві підтримала повністю. Поряд з тим, суду пояснила, що не працює, проживає в будинку своєї матері. З метою утримання сім»ї періодично виїзджає на заробітки за межі держави. Проте, заробіток є нерегулярним, а тому, зароблених коштів не вистачає. Дитина навчається, в зв»язку з чим збільшилися видатки на її утримання. Відповідач [PERSON] позов визнав частково в межах 500 грн. на місяць. При цьому суду пояснив, що не працює, доходів не має, а тому, не може сплачувати аліменти в розмірі 700 грн. на місяць. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази, надані сторонами, матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ст.182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, враховує стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки сина, та інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 184 Сімейного Кодексу України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, суд може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, яка підлягає індексації відповідно до закону. Як встановлено судом, [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітньої [PERSON], [INFO], що сторонами не оспорювалося, стверджено копією свідоцтва про народження серії 1-ИД № 034654, виданого 11 вересня 2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Борщівського районного управління юстиції Тернопільської області. Крім того, встановлено, що сторони шлюб розірвали, проживають окремо. Позивач разом із дочкою проживає в [INFO] а, що в ході судового розгляду було стверджено копією рішення Борщівського районного суду від 23.11.2015 року, довідкою виконачого комітету Борщівської міської ради № 4099 від 31.08.2016 року. Доказів, які б стверджували, ті обставини, що відповідач є непрацездатним, з незадовільним станом здоровя, має інших утриманців, отримує регулярний дохід, суду не надано, не здобуто таких і в ході судового розгляду. Аналізуючи всі досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що, оскільки, відповідач є працездатною особою, батьком неповнолітньої дитини, то зобовязаний надавати матеріальну допомогу на її утримання, а отже вимоги позивача щодо стягнення з нього аліментів знаходить такими, що підлягають задоволенню. При визначенні розміру стягуваних аліментів, суд враховує розмір мінімального прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, який відповідно до вимог ст. 7 Закону України «Про Державний Бюджет України на 2016 рік» визначений для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2016 року - 1455 гривень, з 1 травня - 1531 гривня, з 1 грудня - 1637 гривень. А тому, знаходить вимоги позивача в цій частині, що підлягають задоволенню в повному обсязі, а саме, в сумі 700 грн. щомісячно. При цьому, суд також виходить з того, що оскільки сторони, які є батьками малолітньої [PERSON], то в рівній мірі несуть обовязки щодо її виховання та утримання, і такі у виді матеріального утримання не можуть бути повністю покладені виключно на відповідача чи позивача. Поряд з тим, суд не вбачає підстав для визначення розміру стягуваних аліментів таким, який не може бути меншим ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, так як це не відповідає нормам ст. 182 ч. 2 Сімейного Кодексу України, оскільки дана норма права застосовується виключно до розміру аліментів, які визначаються у частці від отримуваного доходу чи заробітку. А тому, вимоги позивача в цій частині не знаходить такими, що підлягають задоволенню. Крім того, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача судові витрати по справі у виді судового збору на користь держави. Виходячи з наведенного вище, на підставі ст.ст. 180, 182, 184 Сімейного Кодексу України, ст.7 Закону України Про державний бюджет на 2016 р.,

Outcome: approved