Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-21 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON], третя особа - Служба у справах дітей Луцької міської ради про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. Свій позов мотивує тим, що до листопада 2017 року вона перебувала у шлюбі з відповідачем. Вказує, що відповідач ухиляється від виховання та матеріального утримання сина. Жодних з покладених законом на батьків обов'язків не виконує, не бере педагогічної, матеріальної, грошової або будь-якої іншої у часті у вихованні сина. Син перебуває на утриманні матері. Відповідач не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, його навчання, підготовку до самостійного життя, не спілкується з дитиною взагалі, що порушує нормальне усвідомлення дитини. Таким чином, батько свідомо нехтує своїми обов'язками щодо виховання свого сина. На підставі наведеного просила суд позбавити відповідача батьківських прав щодо малолітнього сина - [PERSON], [INFO]; стягнути аліменти на дитину у розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття та стягнути судовий збір по справі. Позивач [PERSON] та представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримали з підстав викладених в позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти позбавлення батьківських прав не заперечував. Щодо сплати аліментів вказав, що згідний сплачувати 1000 грн. Представник третьої особи Шульган Ф.П. в судовому засіданні не заперечував проти задоволення позову. Заслухавши представників сторін, дослідивши письмові докази у справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, зокрема, якщо ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п.п. 15, 16 Постанови № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Судом встановлено, що [PERSON] є батьком [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.10) по відношенню до якого ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, а саме: не займається його вихованням та матеріальним утриманням. Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 16.11.2017 року шлюб між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 03 жовтня 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Луцького міського управління юстиції Волинської області, актовий запис № 1475 розірвано (а.с. 10-зворот). Відповідач після розірвання шлюбу з позивачем постійно проживає окремо від дитини. Він з сином не бачиться, не спілкується, не цікавиться його фізичним та моральним розвитком, не проявляє батьківської уваги та турботи. Таке відношення відповідача шкідливо впливає на виховання та розвиток дитини. Дані обставини стверджуються письмовим матеріалами справи - рішенням виконавчого комітету Луцької міської ради № 304-1 від 16.05.2018 року «Про затвердження висновку служби у справах дітей про доцільність позбавлення батьківських прав гр. [PERSON]», актом обстеження матеріально-побутових умов проживання від 21.03.2018 року, складеним Службою у справах дітей Луцької міської ради, рапортами працівників поліції за зверненням [PERSON] З висновку служби у справах дітей виконавчого комітету Луцької міської ради № 103 від 10.05.2018 року, вбачається, що служба у справах дітей вважає за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON] Таким чином, проаналізувавши зібрані і досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, врахувавши ту обставину, що відповідач не заперечує проти позбавлення його батьківських прав, суд приходить до висновку, що відповідача слід позбавити відносно малолітнього сина [PERSON], [INFO] батьківських прав. Батьки зобов'язанні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття (стаття 51 Конституції України). Відповідно до статті 150 Сімейного кодексу (далі - СК) України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Всупереч вимогам ст. 181 Сімейного Кодексу України сторони не досягли домовленості щодо утримання малолітнього сина, а тому вимога про стягнення аліментів в примусовому порядку підлягає до часткового задоволення. Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного Кодексу України, аліменти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дітей, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Крім того, суд бере до уваги також, що згідно Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» у 2018 році встановлений прожитковий мінімум дітей віком до 6 років: з 1 січня 2018 року - 1492 гривні, з 1 липня - 1559 гривень, з 1 грудня - 1626 гривень; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2018 року - 1860 гривень, з 1 липня - 1944 гривні, з 1 грудня - 2027 гривень. Суд приходить до висновку про можливість відповідачем сплачувати аліменти на утримання дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму до досягнення дитиною повноліття.

Outcome: approved