Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-23 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вищевказаним позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Посилалася на те, що вона є власником житлового будинку [ADDRESS] . За цією адресою також зареєстрований її зять [PERSON] , хоча фактично в зазначеному будинку не проживає з 2011 року. Будь-яких усних чи письмових домовленостей між нею та відповідачем стосовно проживання в її будинку не існує. Такі дії порушують її права як власника вказаного будинку. У зв`язку з тим, що відповідач зареєстрований за даною адресою у позивачки виникають труднощі з оформленням субсидії. Просила суд визнати [PERSON] , 1971 року народження таким, що втратив право на користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] . До початку судового засідання представник позивачки - адвокат Радамовський М.М., подав до суду письмову заяву, в якій просив справу розглядати за його відсутності та відсутності позивачки [PERSON] , позовні вимоги підтримали у повному обсязі, не заперечували щодо заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] належним чином та завчасно повідомлявся про дату, час і місце судового засідання, однак до суду не з`явився та не повідомив про причини своєї неявки, а також не подав відзив на позов. За таких обставин та за відсутності заперечень позивачки, відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, суд вирішив ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Передбачених ч.4 статті 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін. Згідно ст.247 ч.2 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З досліджених судом письмових доказів встановлено наступні обставини: Згідно копій технічного паспорта на житловий будинок індивідуального житлового фонду, свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 16.09.2011 року, Витягу про державну реєстрацію прав №31537159 від 04.10.2011 року [PERSON] є одноосібним власником житлового будинку, що знаходиться по [ADDRESS] . Довідкою №3310 від 25.11.2019 року, виданою виконавчим комітетом Вашковецької сільської ради Сокирянського району Чернівецької області підтверджується, що сім`я [PERSON] складається з: онука [PERSON] , 1997 року народження, онуки [PERSON] , 2004 року народження та зятя [PERSON] , 1971 року народження. Актом, складеним 12.11.2019 року депутатом Вашковецької сільської ради Гуцу Н.П. , спеціалістом з питань соцзахисту населення сільської ради [PERSON], в присутності власника будинку [PERSON] , яка зареєстрована та постійно проживає за адресою: [ADDRESS] та свідків [PERSON] , [PERSON] підтверджується, що [PERSON] , 1971 року народження в зазначеному будинку зареєстрований, але фактично з 2011 року по даний час не проживає. З копії рішення виконавчого комітету Вашковецької сільської ради Сокирянського району Чернівецької області №136 від 13.11.2019 року встановлено, що на звернення [PERSON] до виконавчого комітету сільської ради щодо зняття відповідача [PERSON] з реєстрації за адресою: [ADDRESS] , позивачці було відмовлено та щодо вирішення даного питання рекомендовано звернутися до суду. Відповідно до ст.41 Конституції України та ст.319 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) власник майна має право на свій розсуд володіти, користуватися та розпоряджатися ним. Права власника житлового будинку, квартири визначені ст.383 ЦК України та ст.150 Житлового кодексу України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Відповідно ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядженням своїм майном. Згідно преамбули Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11.12.2003 року №1382-ІV відповідно до Конституції України даний Закон регулює відносини, пов`язані зі свободою пересування та вільним вибором місця проживання в Україні, що гарантуються Конституцією України і закріплені Загальною декларацією прав людини, Міжнародним пактом про громадянські та політичні права, Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод і протоколами до неї, іншими міжнародними договорами України, а також визначає порядок реалізації свободи пересування та вільного вибору місця проживання і встановлює випадки їх обмеження. Частиною першою ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11.12.2003 року №1382-ІV визначено підстави зняття з реєстрації місця проживання особи, у т.ч. на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням. Відповідно до положень ст.405 ЦК України член сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Частиною другою ст.405 ЦК України передбачено, що член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Оскільки судом встановлено, що відповідач фактично не проживає в житловому будинку позивачки без поважних причин та відсутній в ньому більше одного року, є всі передбачені законом підстави для визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням в належному позивачці житловому будинку, в тому числі і право на реєстрацію в ньому місця проживання, яка є похідною від наявності у відповідача права на користування житлом. За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення. Відповідно до положень ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивачки понесені нею судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 768,40 грн. На підставі ст.405 ч.2 ЦК України, ст.ст. 141 ч.6, 263, 265, 268, 273, 280 ч.1, 282, 284, 287 ч.4, 288 ч.2, 289, 354, п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України, суд,-

Outcome: approved