Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-29 00:00:00

[PERSON] звернулася до Сєвєродонецького міського суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та дружини. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що вона співмешкала з відповідачем. Від співмешкання вони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Дитина проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання дитини та дружини не надає. На підставі викладеного вона вимушена звернутися до суду з даним позовом. В судове засідання позивач не з'явилася, проте надала суду заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала. В судове засідання відповідач не з'явився, проте надав суду заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності та не заперечував проти задоволення позовних вимог. У зв'язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У Принципі 6 Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року зазначено, що дитина для повного та гармонічного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона повинна зростати у піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, в атмосфері любові, моральної та матеріальної забезпеченості. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, що була ратифікована Постановою Верховної Ради України N 789-XII від 27.02.1991 року, Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ч. 2, 4, 6 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 СК України. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися в якості аліментів на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред'явлення позову. З матеріалів справи вбачається, що згідно із копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 13 вересня 2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Сєвєродонецького міського управління юстиції у Луганській області, [PERSON] народився [INFO], про що зроблено відповідний актовий запис № 714. Батьком записаний [PERSON], матір'ю - [PERSON]. Суд враховує, що відповідач є батьком [PERSON], який є його неповнолітньою дитиною, суд вважає, що позов заявлено обґрунтовано, доводи, викладені позивачем на підтвердження своїх вимог, знайшли своє підтвердження в ході судового засідання, у зв'язку із чим позов підлягає задоволенню. Розмір аліментів у вигляді 1/4 частки від усіх доходів відповідача на дитину є найбільш справедливим та таким, що враховує як право дитини на належне матеріальне утримання від батька, так і стан здоров'я батька, його вік та працездатність. Відповідно до підп. 3 п. 5 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Приймаючи до уваги вимоги ч. 3 ст. 88 ЦПК України та положення Закону України «Про судовий збір», суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 551 грн. 20 копійок. У відповідності до ст. 367 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: approved