Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-13 00:00:00

[PERSON] звернулася до Купянського міськрайонного суду Харківської області з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що 27 жовтня 2015 року помер її чоловік [PERSON], а на день його смерті 27 жовтня 2015 року [PERSON] проживав та був зареєстрований разом з нею, за адресою: вул. Ярошенка, буд. 7, с. Московка, Купянський район, Харківська обл. [PERSON] є спадкоємцем за законом першої черги відповідно до статті 1261 ЦК України, дружиною. Після смерті [PERSON] залишилась спадщина, яка складається з 11/18 часток житлового будинку за адресою: вул. Ярошенка, буд. 7, с. Московка, Купянський район, Харківська обл.; земельної ділянки площею 0,1140 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка); земельної ділянки площею 0,098 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка); земельної ділянки площею 0,032 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташована на території с. Московка Купянського району Харківської області, на яку спадкодавець [PERSON], мав право за договором довічного утримання. Однак спадкодавець не оформив своє право на вказану земельну ділянку як це було передбачено законодавством, що діяло на час посвідчення договору довічного утримання; та 1/3 частини квартири за адресою: Харківська область, [ADDRESS]. [PERSON] не залишив ніякого заповітного розпорядження на випадок своєї смерті. Спадщину за заявою до нотаріальної контори прийняли [PERSON] та син померлого [PERSON] Мати спадкодавця [PERSON] від спадщини відмовилась. Інших спадкоємців в порядку ст. 1261 ЦК України у [PERSON] немає. 17 травня 2016 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір про розподіл спадкового майна, за умовами якого у власність [PERSON] перейде 11/18 часток житлового будинку та земельні ділянки при ньому, а у власність [PERSON] перейде 1/3 частина квартири. Того ж числа [PERSON] видано свідоцтво про право на спадщину за законом на 11/18 часток житлового будинку, а [PERSON] - на 1/3 частини квартири. Спірні земельні ділянки перейшли у власність [PERSON], на підставі договору довічного утримання. Однак, він за життя не отримав на своє імя державний акт на право власності на земельні ділянки, що стало перешкодою для позивача під час отримання свідоцтва на право на спадщину за законом про що державний нотаріус Купянської державної нотаріальнї контори видав постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій. На підставі викладеного позивач була змушена звернутися до суду для захисту своїх спадкових прав. [PERSON] того, 23 червня 2016 року позивач надала до суду уточнену позовну заяву, в якій просила встановити факт належності [PERSON] земельної ділянки площею 0,1140 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) та земельної ділянки площею 0,098 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) та визнати за [PERSON] право власності на дані земельні ділянки в порядку спадкування за законом. Позивач у судове засідання не зявилася, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, просила уточнену позовну заяву задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача у судове засідання не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, вказав, що проти задоволення позову не заперечує. Враховуючи вищевикладене, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. 27 жовтня 2015 року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серія І-ВЛ №523488, виданим 27 жовтня 2015 року виконавчим комітетом Кіндрашівської сільської ради Купянського району Харківської області (а.с. 13). Позивач [PERSON] перебувала у шлюбних відносинах з померлим [PERSON], що підтверджується ксерокопією свідоцтва про одруження виданого 19 серпня 1972 року Кіндрашівською сільською радою Куп'янського району Харківської області, актовий запис №10 (а.с. 14). 11 березня 2004 року на підставі договору довічного утримання, посвідченого нотаріусом [PERSON] за р. № 1-1045 земельні ділянки площею 0,098 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер: 6323783005:00:001:0086 та земельна ділянка площею 0,032 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташована на території с. Московка Купянського району Харківської області перейшли у власність [PERSON], що підтверджено ксерокопією договору (а.с. 19-20). [PERSON], який помер 27 жовтня 2015 року, володів земельною ділянкою площею 0,098 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер: 6323783005:00:001:0086 та земельною ділянкою площею 0,1140 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер: 6323783005:00:001:0087 на праві власності згідно державного акту на право приватної власності на землю серія ІІІ-ХР №050726, виданого 25 квітня 2001 року Кіндрашівською сільською радою на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 07 липня 1999 р. № 1-2253 ДНК та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за 2001 рік № 34. Даний факт підтверджується ксерокопією державного акту, а також витягами з технічної документації в управлінні держгеокадастру у Купянському районі Харківської області (а.с. 21, 25-36). 17 травня 2016 року за р. № 1-636 між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір про розподіл спадкового майна, за умовами якого у власність [PERSON] перейде 11/18 часток житлового будинку та земельні ділянки при ньому, а у власність [PERSON] перейде 1/3 частина квартири, що підтверджується ксерокопією договору (а.с. 15-16). Постановою від 20 травня 2016 року державний нотаріус Купянської державної контори відмовила [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельні ділянки площею 0,032 га, 0,014 га, 0,098 га для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд при житловому будинку за адресою: Харківська область, Купянський район, с. Московка, вул. Ярошенка, буд. № 7 на підставі договору про розподіл спадкового майна р. № 1-636 від 17 травня 2016 року після смерті 27 жовтня 2015 року [PERSON] та розяснила [PERSON] її право звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно в порядку спадкування за законом, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дій (а.с. 23-24). [PERSON] того, в постанові нотаріуса про відмову вчинення нотаріальних дій зазначено, що видати [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за законом після померлого [PERSON] не уявляється можливим, у звязку з тим, що [PERSON] за життя набув право власності на земельну ділянку площею 0,032 га та частку на земельну ділянку площею 0,098 га, за договором довічного утримання від [PERSON], але належним чином не оформив на своє імя Державні акти на вказані ділянки. Оскільки спадкодавець [PERSON], мав на праві власності вказані земельні ділянки, то його права (спадщина) переходять до позивача у порядку спадкування за законом на підставі договору про розподіл спадкового майна р. № 1-363 від 17 травня 2016 року. Також у постанові нотаріуса вказано, що [PERSON] не залишив заповіту на випадок своєї смерті. Спадщину за законом прийняли дружина спадкодавця [PERSON] та син [PERSON] Мати спадкодавця [PERSON] від спадщини відмовилася. Відомостей про інших спадкоємців першої черги немає. Беручи до уваги постанову нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальних дій, встановлено, що позивач позбавлена можливості скористатися своїми спадковими правами та отримати спадщину після смерті свого чоловіка. Статтею 317 ЦК України передбачено, що власникові належать право володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження його майна. Статтею 1216 ЦК України\~передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Стаття 1217 ЦК України\~передбачає, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до статті 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Стаття 1261 ЦК України\~передбачає, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У другу чергу право на спадщину мають рідні брати та сестри спадкодавця. Згідно зі статтею 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи законом має право прийняти спадщину. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно з частиною статті 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно зі статтею 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. В силу ч.1,3 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно зі статтею 1297 ЦК України спадкоємець, якцй прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до частини 1 пункту 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» відповідно до статті 1225 ЦК (435-15) право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. У порядку спадкування можуть передаватися також право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), право користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій), право користування чужим майном (сервітут). Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. З наданих документів, а саме: копії державного акту на право приватної власності на землю серія ІІІ-ХР №050726, витягами з технічної документації в управлінні держгеокадастру у Купянському районі Харківської області, вбачається, що померлому [PERSON] належали на праві власності земельна ділянка площею 0,0980 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) та земельна ділянка площею 0,1140 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) розташовані на території с. Московка Купянського району Харківської області. Враховуючи той факт, що позивач прийняла спадщину після смерті [PERSON], згідно постанови нотаріуса про відмову у видачі свідоцтва на право на спадщину спадкоємців першої черги крім [PERSON] та [PERSON] не має. В свою чергу [PERSON] уклала договір з [PERSON] про розподіл спадкового майна,

Outcome: approved