Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-15 00:00:00

[PERSON] звернулася до Гайворонського районного суду з позовом до [PERSON] про втрату права на користування житлом. Позов мотивований тим, що відповідач по справі, є співмешканцем позивача та прописаний у житловому будинку [ADDRESS] , який належить їй на праві приватної власності. 27.10.2012 року позивач прописала у власному будинку відповідача. На початку квітня 2018 року, відповідач залишив будинок і поїхав на інше місце проживання і з того часу додому не повертався. Уже більше одного року відповідач в належному їй будинку не проживає. Позивач неодноразово зверталася до [PERSON] , щоб останній виписався з належного їй будинку, але до теперішнього часу він цього так і не зробив. Позивач, як власниця будинку, не має змоги в повній мірі розпоряджатися своє власністю, тому змушена звертатися до суду для захисту своїх порушених прав. Позивач в судовому засіданні, позовні вимоги підтримала, просить суд їх задовольнити, не заперечує проти винесення заочного рішення. Пояснила, що відповідач, був її співмешканцем, в належному їй будинку не проживає більше одного року. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Відзив на позовну заяву не надіслав. Свідки [PERSON] та [PERSON] кожний окремо суду пояснили, що відповідач у будинку позивача не проживає більше одного року. Вислухавши пояснення позивача, свідків, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що відповідно до копії свідоцтва на право власності на нерухоме майно від 28.09.2009 року (а.с. 5-6) та копії витягу про державну реєстрації прав від 28.09.2012 року (а.с.7), [PERSON] є власником житлового будинку [ADDRESS] . За вищезазначеною адресою зареєстрований [PERSON] , що підтверджується копією домової книги (а.с. 14-17), проте останній не проживає близько одного року у будинку [ADDRESS] , що підтверджується показами свідків [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільного вибору місця проживання» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї, власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності без поважних причин понад один рік. Судом встановлено з пояснень позивача, свідків, що відповідач у будинку не проживає більше одного року, а лише зареєстрований. Виходячи з викладеного, він втратив право на користування зазначеним житлом. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати покладаються на відповідача у разі задоволення позову.

Outcome: approved