Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-25 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із позовною заявою до Ладижинської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Державний реєстратор Ладижинської міської ради Вінницької області, про скасування запису про право власності на земельну ділянку у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. В позовній заяві зазначила, що 14.04.2014 Ладижинським міським судом Вінницької області було прийнято рішення у справі № 135/276/14-ц, відповідно до якого визнано відумерлою спадщину, що відкрилась після смерті її чоловіка [PERSON] , у вигляді земельної ділянки площею 3,18 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Ладижинської міської ради Вінницької області, кадастровий номер 0510600000:04:002:0038, відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії ВН № 098847, виданого 29.10.2004, зареєстрованого в реєстрі за № 67 та передано цю земельну ділянку у власність територіальної громади Ладижинської міської ради Вінницької області. 29.03.2017 державним реєстратором Ладижинської міської ради Вінницької області було проведено державну реєстрацію права власності на вищевказану земельну ділянку на підставі рішення Ладижинського міського суду Вінницької області від 14.04.2014 у справі № 135/276/14-ц, номер запису про право власності: 19707830 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. Вона, будучи спадкоємцем за законом першої черги після смерті чоловіка [PERSON] , прийняла спадщину, постійно проживаючи із спадкодавцем на час відкриття спадщини. 12.02.2020 рішення Ладижинського міського суду Вінницької області від 14.04.2014 у справі № 135/276/14-ц скасоване постановою Вінницького апеляційного суду. Внаслідок скасування рішення Ладижинського міського суду Вінницької області від 14.04.2014 про визнання спадщини відумерлою відпадає правова підстава набуття територіальною громадою - Ладижинською міською радою Вінницької області права власності на спадщину, що відкрилась після смерті її чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] в селі Лукашівка Тростянецького району Вінницької області. Оскільки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності наявний запис про державну реєстрацію права власності - номер запису: 19707830 (запис про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку площею 3,1851 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Ладижинської міської ради Вінницької області, кадастровий номер 0510600000:04:002:0038, за Ладижинською міською радою Вінницької області), це перешкоджає їй реалізувати право на отримання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] в селі Лукашівка Тростянецького району Вінницької області, на вищевказану земельну ділянку та зареєструвати за нею право власності на цю земельну ділянку. Тому, вона звернулася в суд для захисту своїх прав та інтересів як власника та просила скасувати запис про державну реєстрацію права власності на зазначену земельну ділянку за попереднім власником - відповідачем по справі Ладижинською міською радою Вінницької області у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. Сторони по справі в судове засідання не з`явилися. Представник позивача [PERSON] подала до суду заяву, в якій позовні вимоги позивача підтримує, просить їх задовольнити та просить розглянути справу без її участі та участі позивача. Представник відповідача подав заяву в якій просить розглянути справу за відсутності представника, не заперечують проти задоволення позовних вимог. Представник третьої особи будучи належним чином повідомленим в судове засідання не з`явився, заяв, клопотань до суду не подав. Дослідивши письмові матеріали справи суд вважає, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Постановою Пленуму Верховного суду України «Про судове рішення у цивільній справі» № 14 від 18.12.2009 року, визначено, що у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. Відповідно до роз`яснень Пленуму Верхового Суду України у п. 24 постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Відповідно до частин 1, 3, 5 ст. 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Частинами 1 та 3 статті 1296 Цивільного кодексу України встановлено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно зі ст. 131 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи, а також територіальні громади та держава мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод. Відповідно до ч. 2 ст. 152 Земельного кодексу України, власник земельної ділянки або землекористувач можуть вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення, не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Відповідно до ч. 1 ст. 125 Земельного кодексу України в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, право власності на земельну ділянку та право постійного користування нею виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації. Судом встановлено, що Ладижинським міським судом Вінницької області було визнано відумерлою спадщину, що відкрилась після смерті чоловіка [PERSON] - [PERSON] , у вигляді земельної ділянки площею 3,18 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Ладижинської міської ради Вінницької області, кадастровий номер 0510600000:04:002:0038, відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії ВН № 098847, виданого 29.10.2004, зареєстрованого в реєстрі за № 67 та передано цю земельну ділянку у власність територіальної громади Ладижинської міської ради Вінницької області, що підтверджується копією рішення Ладижинського міського суду Вінницької області від 14.04.2014. З Інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №190300292 від 26.11.2019 вбачається, що 29.03.2017 державним реєстратором Ладижинської міської ради Вінницької області було проведено державну реєстрацію права власності на вищевказану земельну ділянку на підставі рішення Ладижинського міського суду Вінницької області від 14.04.2014 у справі № 135/276/14-ц, номер запису про право власності: 19707830 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. [PERSON] після смерті чоловіка [PERSON] прийняла спадщину, постійно проживаючи із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Вінницьким апеляційним судом рішення Ладижинського міського суду Вінницької області від 14.04.2014 у справі № 135/276/14-ц скасовано та прийнято нове, яким у задоволенні заяви прокурора м. Ладижин Вінницької області в інтересах Ладижинської міської ради Вінницької області, заінтересована особа: Відділ Держземагенства у м.Ладижин Вінницької області про визнання спадщини відумерлою відмовлено, що вбачається з копії постанови Вінницького апеляційного суду від 12.02.2020. Внаслідок скасування рішення Ладижинського міського суду Вінницької області від 14.04.2014 про визнання спадщини відумерлою відпадає правова підстава набуття територіальною громадою - Ладижинською міською радою Вінницької області права власності на спадщину, що відкрилась після смерті [PERSON] , який помер [INFO] в селі Лукашівка Тростянецького району Вінницької області. Оскільки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності наявний запис про державну реєстрацію права власності - номер запису: 19707830 (запис про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку площею 3,1851 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Ладижинської міської ради Вінницької області, кадастровий номер 0510600000:04:002:0038, за Ладижинською міською радою Вінницької області), це перешкоджає [PERSON] реалізувати право на отримання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті її чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] в селі Лукашівка Тростянецького району Вінницької області. Відтак, встановлено, що позивач не може нотаріально оформити свої спадкові права та отримати свідоцтво про право на спадщину за законом. Виходячи із наведеного, суд вважає, що позовні вимоги позивача не заперечуються відповідачем і знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, відтак, підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved