Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-29 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу покликаючись на те, що відповідач нехтує сімейними цінностями, вчиняє в сімї постійні скандали свідками яких ставали діти та рідні, мав відносини з іншими жінками. Подружні відносини припинено з квітня 2013 року, вони втратили почуття одне до одного, не залишилось жодної надії на збереження сімї. Просить суд розірвати шлюб та залишити прізвище взяте після укладення шлюбу. Позивачка [PERSON] в судове засідання не прибула, належно та вчасно була повідомлена про день, час, місце розгляду справи. До матеріалів справи додала заяву про слухання справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує повністю, просить позов задоволити. Відповідач [PERSON] також подав письмову заяву з проханням справу слухати у його відсутності, позов визнає та просить такий задоволити. Оглянувши матеріали справи, перевіривши інші докази, зібрані в справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Згідно ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони зареєстрували шлюб 04 вересня 2003 року у виконавчому комітеті Боложинівської сільської ради Буського району Львівської області, актовий запис № 06, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-СГ № 215698, оригінал якого знаходиться в матеріалах справи (а.с.5). Від подружнього життя мають троє дітей, Вікторію -[INFO], Анжеліку -[INFO], Артема- [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження дітей, оригінали яких знаходиться в матеріалах справи(а.с.6-8). Частиною 2 статті 3 СК України встановлено, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Судом встановлено, що сімейне життя у сторін не склалося через те, що в них різні характери, погляди на сімейні відносини та обовязки з ведення спільного господарства, вони не розуміють один одного, втратили почуття поваги і любові один до одного, що й призвело до розпаду сімї. Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України, п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Позивачка наполягає на розірванні шлюбу і своєму небажанні проживати з відповідачем однією сім'єю. Сторони шлюбних відносин не підтримують з квітня 2013 року, спільне господарство не ведуть, що свідчить про тривалість і стійкість конфлікту між ними та остаточний розпад сім'ї. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності суд вважає, що конфлікт між сторонами носить стійкий характер, їх шлюб розпався, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому шлюб слід розірвати. Майнового спору сторони не мають.

Outcome: partial