Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-20 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів посилаючись на те, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі із відповідачем і у них 29.05.2006 року народився син [PERSON], який на даний час проживає разом із нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач не займається вихованням та матеріальним забезпеченням дитини, не спілкується з сином жодним чином, в добровільному порядку не сплачує аліменти на утримання дочки. Враховуючи вищевикладене просить суд стягувати з [PERSON] на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі 1000 грн. щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму з дня звернення із даним позовом до суду до досягнення дитиною повноліття. У судове засідання позивачка [PERSON] не зявилася, однак надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, просить позов задовольнити згідно діючого законодавства. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, про поважні причини неявки суд не повідомив, а тому суд зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Перевіривши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно Рішення Гусятинського районного суду Тернопільської області від 06 червня 2013 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Як вбачається із свідоцтва про народження серії І-ИД № 032313 від 21.06.2006 року, у сторін по справі є син [PERSON], [INFO]. Відповідно до довідки №1327 виданої виконкомом Личковецької сільської ради Гусятинського району 16 листопада 2015 року, [PERSON] дійсно має на утриманні сина [PERSON]. Як слідує із змісту пояснень позивача викладених у позовній заяві, [PERSON] інших дітей, непрацездатних батьків, дружини на утриманні не має, матеріальне становище його та стан здоровя - задовільні. Судом також встановлено, що починаючи з 18.11.2015 року і по теперішній час між позивачем та відповідачем не досягнуто домовленості щодо способів виконання обовязку утримувати дитину. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а тому позов підлягає до задоволення. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує задовільний стан здоровя дитини [PERSON], задовільний стан здоровя платника аліментів, його матеріальне становище, те, що у нього не має на утриманні інших дітей, непрацездатних батьків, дружини та відповідно до ст. 184 Сімейного кодексу України розмір аліментів може бути визначений у твердій грошовій сумі і відповідно до ст. 182 не може бути меншим 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача аліменти в твердій грошовій сумі у розмірі 500 грн. щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня предявлення позову і до досягнення [PERSON] повноліття, оскільки доказів про те, що відповідач має постійний регулярний дохід позивачем не представлено, а судом не здобуто. Дане рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за 1(один) місяць допустити до негайного виконання. Також, відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави належить стягнути судовий збір. На підставі наведеного,

Outcome: partial