Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-10 00:00:00

[PERSON] звернулася до Слов'янського міськрайонного суду Донецької області із позовом про розірвання шлюбу з відповідачем [PERSON], обґрунтувавши свої вимоги тим, що вони з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі з 24.07.2010 року, від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Подружнє життя у позивача з відповідачем не склалося, оскільки між ними виникли суттєві взаємонепорозуміння та різні погляди на життя, спільне господарство не ведеться, родина фактично розпалася з травня 2014 року. Примирення, подальше сумісне проживання та збереження шлюбу неможливі, спору про поділ спільного майна немає. Позивач просить розірвати шлюб. Позивач [PERSON] подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги прохала задовольнити. Відповідач [PERSON] повідомлявся належним чином про час та місце розгляду справи, в судове засідання повторно не з'явився, суд вважає за можливе зі згоди позивача ухвалити по справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає вимогам ст.. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти та відповідні до них правовідносини. 24.07.2010 року у відділі РАЦС по м. Слов'янську Слов'янського міськрайонного управління юстиції Донецької області був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON] (актовий запис № 300 від 24.07.2010 року). (а. с. 5) Від шлюбу позивач та відповідач неповнолітніх дітей не мають. Шлюбні відносини між подружжям припинені з травня 2014 року, спільне господарство не ведеться, примирення неможливе, спору про поділ спільного майна немає. Сторони втратили повагу один до одного та сумісне життя в подальшому та збереження сім'ї є недоцільним, сімейні відносини припинені. Згідно зі ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи ступінь конфліктних відносин та причини припинення шлюбних відносин, суд вважає, що вживати додаткових заходів щодо примирення подружжя не доцільно, оскільки це буде суперечити моральним засадам суспільства. З'ясувавши обставини справи, з урахуванням фактичних взаємин подружжя, мотивів та причин розлучення, суд дійшов висновку про те, що позов в частині розірвання шлюбу підлягає задоволенню, оскільки почуттів взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки у родині немає, тобто морально-правові основи шлюбу відсутні, заходи щодо примирення подружжя та збереження родини не дали позитивного результату. Судові витрати слід покласти на сторони в рівних частках. Оскільки позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір 243 грн. 60 коп., з відповідача на її користь підлягає стягненню ? частка судових витрат, тобто 121,80 грн.

Outcome: approved