Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-23 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON] про встановлення факту належності правовстановлюючого документа та визнання права власності на спадкове майно, посилається на те, що 29 квітня 1999 року помер [PERSON] [PERSON] на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ЛВ № 045998, виданого на підставі розпорядження голови Самбірської райдержадміністрації від 17 січня 2000 року № 25, належала земельна частка (пай) площею 3,19 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) з землі, яка перебувала у колективній власності Колективного сільськогосподарського підприємства «Рудківське». Сертифікат зареєстровано в книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 66. Окрім того, як вбачається з сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ЛВ № 045998 в ньому допущено помилку (описку) та невірно зазначено прізвище спадкодавця «Шихович» замість правильного «Шехович». [PERSON] будучи донькою померлого, та проживаючи з ним до дня смерті, вела підсобне господарство та доглядала за спадкодавцем, а відтак вважається такою, що вступила в управління та володіння спадковим майном. Окрім позивачки спадкоємцем першої черги може бути її рідна сестра [PERSON], яка на спадщину не претендує та не зверталася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. [PERSON], яка є спадкоємцем майна першої черги за законом, звернулася до Самбірської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Державним нотаріусом відмовлено у вчиненні нотаріальних дій та роз'яснено, що Самбірська державна нотаріальна контора не може видати свідоцтво про право на спадщину за законом у зв'язку з тим, що правовстановлюючий документ на земельну частку (пай) виданий після смерті спадкодавця. В судовому засіданні представник позивачки [PERSON] підтримав заявлені вимоги, посилаючись на обставини зазначені у позовній заяві та, в порядку ст. 31 ЦПК України, подав заяву про уточнення позовних вимог, оскільки в ході судового розгляду було зясовано, що з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] звернулася не тільки його донька [PERSON], а і його дружина [PERSON]. Відтак з урахуванням того, що вона проживала з спадкодавцем на день смерті вважається такою, що вступила в управління та володіння спадковим майном, а саме в ? частини середньої земельної частки (паю). [PERSON] в судове засідання не зявилася, подала до суду заяву про визнання позову та розгляд справи у її відсутності. Заслухавши пояснення представника позивачки, дослідивши наявні докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Статтею 549 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) визначається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилося внаслідок його смерті. Згідно з ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Встановлено, що 29 квітня 1999 року помер батько позивачки [PERSON] Після його смерті відкрилась спадщина. Спадкоємцями майна за законом є дочка померлого [PERSON] та його дружина [PERSON] На підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ЛВ № 045998, виданого на підставі розпорядження голови Самбірської райдержадміністрації від 17 січня 2000 року № 25, [PERSON] належала земельна частка (пай) площею 3,19 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) з землі, яка перебувала у колективній власності Колективного сільськогосподарського підприємства «Рудківське». Сертифікат зареєстровано в книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 66. Спадкоємцями, що вступили в управління спадковим майном є [PERSON] та [PERSON], які проживаючи з [PERSON] до дня смерті, вели підсобне господарство та доглядала за спадкодавцем, та належало право на ? частину середньої земельної частки (паю). Мати позивачки, [PERSON], померла 1 квітня 2013 року. Із матеріалів спадкової справи видно, що [PERSON], дочка померлих [PERSON] та [PERSON], відмовилася прийняти спадщину після смерті [PERSON] [PERSON], яка є спадкоємцем майна першої черги за законом, звернулася до Самбірської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Державним нотаріусом відмовлено у вчиненні нотаріальних дій та роз'яснено, що Самбірська державна нотаріальна контора не може видати свідоцтво про право на спадщину за законом у зв'язку з тим, що правовстановлюючий документ на земельну частку (пай) виданий після смерті спадкодавця. Як вбачається з сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ЛВ № 045998 в ньому допущено помилку (описку) та невірно зазначено прізвище спадкодавця «Шихович» замість правильного «Шехович». Із довідки Стрілковицької сільської ради № 2978 від 1 грудня 2016 року [PERSON]Г та [PERSON], якому видавався сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЛВ № 045998 одна і та сама особа. Вказані обставини підтверджуються поясненнями представника позивачки, копіями свідоцтв про смерть [PERSON] та [PERSON], копією сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ЛВ № 045998, іншими доказами. За таких обставин суд приходить до висновку, що слід встановити факт належності [PERSON], який помер 29 квітня 1999 року, сертифікатана право на земельну частку (пай), серії ЛВ № 045998, який помилково був виданий на імя [PERSON] та визнати за позивачкою в порядку спадкування за законом право власності на ? частину земельної частки (пай) після смерті [PERSON] та [PERSON]

Outcome: approved