Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-21 00:00:00

[PERSON] звернулася до Вінницького районного суду Вінницької області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, посилаючись на те, що 10.11.2007 року позивачка зареєструвала шлюб з [PERSON] в виконавчому комітеті Якушинецької сільської ради Вінницького району Вінницької області, актовий запис № 32. Від шлюбу сторони мають двох доньок: [PERSON] - 2008 р.н., [PERSON] - 2010 р.н. На протязі останніх двох років сімейне життя між сторонами поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних стосунків. Не могли спокійно вирішувати навіть нескладні поточні проблеми, постійно сперечалися, спільного бюджету не мають та спільного господарства не ведуть. Відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги на сина, хоча має таку можливість, оскільки фізично здоровий, інших утриманців немає, працює. Просила стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частки усіх його видів його заробітку (доходів), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини щомісячно, починаючи від дня пред'явлення до суду до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги про розірвання шлюбу та стягнення аліментів підтримала повністю, уточнила та просить стягувати з відповідача на її користь на утримання дочок аліменти у розмірі 1/3 частки усіх його видів його заробітку (доходів), що складають на кожну дитину по 1/6 частці, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для кожної дитини щомісячно, починаючи від дня пред'явлення до суду до досягнення дітьми повноліття. Після розірвання шлюбу просила залишити прізвище «[PERSON]». Відповідач [PERSON] та його представник в судовому засіданні зазначили, що позовні вимоги визнають в повному обсязі і не заперечує проти їх задоволення в редакції уточнення позовних вимог. Також суду показав, що дітям допомагає, купує одяг. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, врахувавши думку сторін, викладену у письмових заявах, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 07 листопада 2010 року між [PERSON] та [PERSON], зареєстровано шлюб у виконавчому комітеті Якушинецької сільської ради Вінницького району Вінницької області, актовий запис № 32, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 10.11.2007 року виданого виконкомом Якушинецької сільської ради Вінницького району Вінницькій області (а.с.5). Від шлюбу подружжя мають дочку - [PERSON], [INFO], що підтверджується ксерокопією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 16.05.2008 року виданого відділом РАЦС Вінницького МУЮ у Вінницькій області (а.с.6) та дочку - [PERSON], [INFO], що підтверджується ксерокопією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 15.02.2010 року виданого відділом РАЦС Вінницького МУЮ у Вінницькій області (а.с. 7). Як вбачається з довідки № 532 від 06.06.2016 року виданої ТОВ «ЖЕО», діти [PERSON] та [PERSON] проживають разом з [PERSON] (а.с.10). Згідно довідки № 1073 від 15.06.2016 року гр. [PERSON] з 01.06.2016 року прийнятий охоронником в приватне підприємство «Явір-2000», де працює і по даний час. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу не можливе, оскільки суперечило б їх інтересам та інтересам дітей. Встановленим фактам відповідають правовідносини, що регулюються Сімейним кодексом України. Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. За ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Суд прийшов до висновку, що шлюб подружжя сторін слід припинити його розірванням. Відповідно до ч.2 ст.114 СК України, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи, що шлюб існує лише формально, подружжя не проживають разом, цінність шлюбних відносин була втрачена для обох сторін, тому суд вважає, що позов в частині розірвання шлюбу є обґрунтованим, та таким, що підлягає до задоволення. Відповідно до частини 1 ст. 141 СК України мати та батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини. Згідно ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі. Згідно ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно з ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Визначаючи розмір аліментів, суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дітей - здорові, перебувають на утриманні матері, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів - здоровий, працездатний, інших утриманців не має, позов відповідач визнав, та дійшов висновку, що розумним і справедливим буде розмір аліментів на утримання дітей [PERSON], та [PERSON], визначений самими сторонами по справі по 1/6 частці з усіх видів його заробітку (доходів) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення позову, тобто з 06.06.2016 року і до досягнення дітьми повноліття. Відповідно до ч. 2 ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір, від сплати якого звільнено позивача.

Outcome: approved