Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-27 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON], про розірвання шлюбу. У позові вказувала, що 21.11.2004 року зареєструвала шлюб із [PERSON] і прийняла його прізвище - [PERSON]. Її дошлюбне прізвище Семенюк. Шлюб зареєстрований у виконавчому комітеті Лукавецької сільської ради, актовий запис №11. В шлюбі народилася троє дітей - син [PERSON], 05.05.2005 року, син [PERSON], 02.11.2007 року, син [PERSON], [INFO], які на даний час проживають з нею. Посилалася на те, що з початку жили добре, будували майбутнє, виховували дітей, але причиною розірвання шлюбу стали сварки, вони перестали розуміти одне одного. Чоловік почав їздити на заробітки, до сімї приїжджає не часто. Постійно принижує її людську гідність, ображає та висловлюється нецензурною лайкою. Неодноразово просила чоловіка змінити свою поведінку, але він лише обіцяв і ніяких висновків для себе не робить. Чоловік живе своїм життям, всі побутові питання їй приходиться вирішувати самостійно, а тому вона зрозуміла, що живе практично сама і навіть не має з ким порадитися. Вона зрозуміла, що чоловік ніколи не змінить відношення до неї. Всі негаразди в сімї привели до того, що з 2016 року вони припинили сімейно-шлюбні відносини і їх сімя існує формально. Миритися не бажає, так остаточно зрозуміла, що більше не зможе жити з відповідачем, якому все байдуже. Прийшла до висновку, що надалі їх спільне життя неможливе, а збереження шлюбу суперечить їх інтересам, тому і змушена звернутися до суду з даним позовом. Просила розірвати шлюб між нею та [PERSON], зареєстрований 21.11.2004 року у виконавчому комітеті Лукавецької сільської ради Вижницького району Чернівецької області, актовий запис №11 та після розірвання шлюбу залишити їй шлюбне прізвище - [PERSON]. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, в адресованій суду заяві просила справу розглядати за її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю, на примирення не погоджується. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, в адресованому суду письмовому запереченні проти позову позов визнав, але заперечував щодо підстав, на які посилається позивач у позові. Справу просив розглядати за його відсутності. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Судом установлено, що 21.11.2004 року [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] зареєстрували шлюб у виконавчому комітеті Лукавецької сільської ради Вижницького району Чернівецької області, актовий запис №11, що підтверджується оригіналом свідоцтва про одруження серія 1-МИ №078913 від 21.11.2004 року, виданого виконавчим комітетом Лукавецької сільської ради Вижницького району Чернівецької області. Після реєстрації шлюбу [PERSON] прийняла прізвище [PERSON]. У шлюбі народилося троє дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями повторних свідоцтв про їх народження серія І-МИ №260023, серія І-МИ №260024 та серія І-МИ №260025, виданих 02.02.2017 року Вижницьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» міститься роз'яснення про те, що проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Приписами ч.3 ст.10 та ч.ч.1, 4 ст.60 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином судом встановлено, що шлюб між сторонами існує формально, разом не проживають, спільного господарства не ведуть, сімейних стосунків не підтримують, позивач на примирення не згідна, вона довела, а відповідач визнав, що подальше їх спільне життя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, їх сім'я розпалась остаточно, а тому позов підлягає задоволенню. Позивач після реєстрації шлюбу прийняла прізвище [PERSON]. Відповідно до ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Після розірвання шлюбу [PERSON] надалі іменуватись шлюбним прізвищем [PERSON]. Це підтверджено дослідженими в суді належними доказами. На підставі ст.ст.110, 112-114 СК України,

Outcome: approved