Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-03 00:00:00

[PERSON] звернулася до Богодухівського районного суду Харківської області з позовом, в якому просить збільшити розмір аліментів, які стягуються з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] [INFO] року: з 17 березня 2016 року - 727,50 грн.; з 01 травня 2016 року - 765,50 грн.; з 01 грудня 2016 року - 818,50 грн. Свої позовні вимоги [PERSON] мотивує тим, що 28 жовтня 2015 року рішенням Богодухівського районного суду Харківської області з [PERSON] стягнуто аліменти на утримання доньку - [PERSON], [INFO], у розмірі ? частини з усіх видів його заробітку щомісячно, але не менш 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 21 травня 2015 року і до досягнення дитиною повноліття. Позивач вважає, що визначений вищевказаним рішенням суду розмір аліментів підлягає збільшенню в порядку ст. 192 Сімейного Кодексу України. Позивач зазначила, що донька [PERSON], останній рік проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні, самостійно сплачує усі витрати, пов'язані з забезпеченням дитини, а саме: придбання для доньки необхідних речей, оплата за відвідування дошкільної підготовки оскільки донька відвідує Богодухівський дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) № 9 «Берізка», секції з раннього вивчення іноземної мови, відвозить доньку на лікування до лікарів, купує ліки, самостійно забезпечує доньку всім необхідним для життя - від їжі до відпочинку та оздоровлення. Крім того, дитина відвідує танцювальний колектив «Сюрприз» Богодухівського районного будинку культури, потребує витрат на придбання сценічних костюмів. [PERSON] посилається на те, що відповідач є молодою працездатною особою, працевлаштований та не позбавлений права у подальшому влаштовуватися на більш високооплачувану роботу для збільшення своїх доходів. Відповідачу слід враховувати свої зобов'язання по утриманню своєї малолітньої дитини. Аліменти на дитину [PERSON] не сплачує, заборгованість по аліментам складає 10 місяців. На підставі вищевикладеного [PERSON] була змушена звернутися до суду з даним позовом для вирішення спірного питання. Представник позивача - [PERSON], в судовому засіданні просила позов задовольнити з вищевикладених обставин. Пояснила, що [PERSON] проживає з матір'ю - [PERSON], перебуває на її утриманні та матеріальному забезпеченні. [PERSON] сплачує за дитячий садок, секції з іноземної мови, танцювальний гурток, придбає одяг, речі, їжу, за необхідністю ліки та усі інші витрати пов'язані з забезпечення доньки [PERSON]. Також зазначила, що відповідач [PERSON] добровільно участі в утриманні та забезпеченні дитини не приймає, аліменти стягнуті рішенням суду від 28 жовтня 2015 року не сплачує, заборгованість по аліментам складає 10 місяців. Відповідача та його представник - [PERSON], в судовому засіданні заперечували проти задоволення позову [PERSON], оскільки вважають його незаконним та необґрунтованим. Пояснили та надали письмові заперечення, згідно яких зазначають, що [PERSON] у даній позовній заяві про збільшення розміру аліментів вказує ті ж самі обставини, на які вона посилалася у своєму позові про стягнення аліментів. Будь-яких доказів щодо зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із сторін позивач не надала. [PERSON] зазначив, що постійно підтримує доньку матеріально, купує їй необхідні речі, продукти, та ліки. Крім того, вимоги [PERSON] щодо стягнення з відповідача аліментів у твердій грошовій сумі є незаконними, так як [PERSON] працює офіційно та отримує офіційну заробітну плату, його дохід є стабільним, про що надав копію трудового договору та довідку про доходи. Тому з нього стягнені аліменти у розмірі ? частини з усіх видів заробітку на підставі рішення суду від 28.10.2015 року. На підставі вищевикладеного відповідач та його представник просили у задоволенні позову [PERSON] відмовити у повному обсязі. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони з 14 вересня 1996 року по 21 жовтня 2015 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Богодухівського районного суду Харківської області від 21.10.2015 року. Від спільного шлюбу мають дітей: сина - [PERSON], [INFO]; доньку - [PERSON], [INFO]. Рішенням Богодухівського районного суду Харківської області від 28 жовтня 2015 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої доньки - [PERSON], [INFO], в розмірі ? частини з усіх видів його заробітку щомісяця, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 21 травня 2015 року до повноліття дитини. Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. У відповідності до ст. 181 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ч. 1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Дана норма містить перелік підстав для зміни (зменшення або збільшення) розміру аліментів, визначеного за рішенням суду. Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення. Позивач [PERSON] та її представник, не надали суду доказів про зміну її матеріального стану та відповідача. Посилання на те, що [PERSON] сплачує за дитячий садок, секції з іноземної мови, танцювальний гурток, придбає одяг, речі, їжу, за необхідністю ліки та усі інші витрати пов'язані з забезпечення доньки [PERSON], не може свідчити про зміну матеріального стану, оскільки дані обставини існували і на момент ухвалення рішення Богодухівського районного суду Харківської області про стягнення аліментів від 28 жовтня 2015 року. Також вказані обставини, не можуть бути прийняті судом для збільшення розміру аліментів, так як це є підставою для звернення до суду з позовом про участь батька у додаткових витратах на дитину, про що було роз'яснено представнику позивача у судовому засіданні. Крім того, зміна розміру аліментів можлива у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із сторін, а не дитини, що відповідає вимогам ч. 1 ст. 192 СК України. Таким чином, суду не надано доказів передбачених ст. 192 СК України, що надавало б можливість збільшити за рішенням суду розмір аліментів. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] є необґрунтованими та не доведеними у судовому засіданні, а тому у задоволенні позову необхідно відмовити.

Outcome: dismissed