Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-31 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з даною заявою про визнання [PERSON] , [INFO] , недієздатним, та встановлення опіки над ним та призначення її опікуном. На обґрунтування заяви зазначила, що вона є матір`ю [PERSON] , [INFO] , який є особою з інвалідністю 2 групи з дитинства. [PERSON] виявляє ознаки психічного розладу, перебуває під наглядом психіатра. Потребує постійного догляду та піклування. Вважає, що, є підстави для визнання його недієздатним та встановлення над ним опіки, у зв`язку з чим просить суд визнати [PERSON] недієздатним, встановити над ним опіку та призначити її опікуном. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 23 лютого 2021 року відкрито провадження у вказаній цивільній справі та призначено до розгляду. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 31 березня 2021 року у справі призначено судово-психіатричну експертизу. [PERSON] в судовому засіданні заяву підтримала та наполягала на її задоволенні. Представник заінтересованої особи Департаменту соціального захисту населення Маріупольської міської ради Папуна Є.В. в судовому засіданні вважала за доцільне призначити [PERSON] опікуном [PERSON] за умови визнання останнього недієздатним. Суд, заслухавши сторін, дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заява та позицію заінтересованої сторони, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи по суті, встановив наступне. Судом установлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Приморського районного управління юстиції м. Маріуполя Донецької області виданого 09 січня 2003 року, батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] , актовий запис № 03. З довідки до акту огляду МСЕК серії 12 ААБ № 063968 вбачається, що [PERSON] , [INFO] , є особою з інвалідністю 2 групи з 23.09.2020. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема, про визнання фізичної особи недієздатною. За змістом ч. 3 ст. 296 ЦПК України, заява про визнання фізичної особи недієздатною може бути подана членами її сім'ї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, психіатричним закладом. Згідно зі ст. 30 ЦК України цивільну дієздатність має фізична особа, яка усвідомлює значення своїх дій та може керувати ними. Цивільною дієздатністю фізичної особи є її здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також здатність своїми діями створювати для себе цивільні обов`язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання. Обсяг цивільної дієздатності фізичної особи встановлюється цим Кодексом і може бути обмежений виключно у випадках і в порядку, встановлених законом. Статтею 39 ЦК України передбачено, що фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Порядок визнання фізичної особи недієздатною встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України. Відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи КНП «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» Запорізької обласної ради від 20 травня 2020 року № 126 вбачається, що [PERSON] , [INFO] , виявляє ознаки психічного розладу у вигляді помірної розумової відсталості у ступені неглибокої імбецильності - (згідно з МКХ-9), епісиндром в анамнезі, внаслідок чого, не може розуміти значення своїх дій і керувати ними. Також суду наданий витяг з протоколу №27 засідання опікунської ради при виконавчому комітеті Маріупольської міської ради від 12 жовтня 2021 року, згідно з яким вирішено направити до суду подання про доцільність призначення [PERSON] опікуном над її сином [PERSON] за умови визнання останньої недієздатною в судовому порядку. Згідно з ч. 1 ст. 40 ЦК України, фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішення суду про це. Статтею 41 ЦК України передбачено, що над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка. Недієздатна фізична особа не має права вчиняти будь-якого правочину. Правочин від імені недієздатної фізичної особи та в її інтересах вчиняє її опікун. За змістом ч. 1 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Відповідно до ч. 1 ст. 300 ЦПК України, суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна. Суд також вважає за необхідне зазначити, що згідно з ч. ч. 6 -7 ст. 300 ЦПК України строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років. Клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною має право подати опікун, представник органу опіки та піклування не пізніше ніж за п`ятнадцять днів до закінчення строку, визначеного частиною першою цієї статті. На підставі викладеного, суд вважає, що заява [PERSON] підлягає задоволенню, оскільки [PERSON] виявляє ознаки психічного розладу у вигляді помірної розумової відсталості у ступені неглибокої імбецильності - (згідно з МКХ-9), епісиндром в анамнезі, внаслідок чого, не може розуміти значення своїх дій і керувати ними, а тому потребує встановлення над нею опіки в особі матері. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 299 ЦПК України судові витрати відносяться на рахунок держави.

Outcome: approved