Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-24 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду в порядку ч. 2 ст. 317 ЦПК України із заявою про встановлення факту смерті своєї матері [PERSON], яка померла 04 травня 2018 року на тимчасово окупованій території України у місті Луганську. У проведенні реєстрації факту смерті її матері [PERSON] міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області, їй було відмовлено, оскільки предявлено документ, форма якого не відповідає вимогам законодавства України. Встановлення зазначеного факту зумовлене необхідністю отримання свідоцтва про смерть для реалізації спадкових прав. Заявниця у судове засідання не зявилася, просила розглянути справу без її участі. Заявлені вимоги підтримує у повному обсязі та наполягає на їх задоволенні. Представник заінтересованої особи [PERSON] міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області - у судове засідання не зявився, надавши суду заяву про розгляд справи у його відсутність, не заперечує проти задоволення заявлених вимог. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, про необхідність задоволення вимог виходячи з наступних підстав. Як вбачається зі свідоцтва про народження V- НО № 412727 від 21 07.1988 року (а.с.8), [PERSON] є дочкою [PERSON]. Тобто, у судовому засіданні підтверджено родинний звязок Заявниці з [PERSON]. Згідно довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, виданої 01 березня 2017 року УСЗН Міловського району, Заявниця фактично мешкає за адресою: вул. Луганська, 34, с. Великоцьк Міловського району Луганської області (а.с. 7). Згідно довідки про причину смерті № 87 від 05.05.2018 року (а.с.12), яке було видано на тимчасово непідконтрольній території України в м. Дебальцеве, [PERSON] померла 04 травня 2018 року, причина смерті злоякісне новоутворення лівої молочної залози. Окрім того, заявницею надано свідоцтво про смерть [PERSON], також видане у м. Дебальцеве. (а.с. 13). Суд оцінює свідоцтво про смерть і довідку про причини смерті як докази, на підставі якого можливо встановити наявність факту смерті не зважаючи на те, що документи видані на тимчасово непідконтрольній території України і не відповідають встановленому зразку. Згідно ст. 76 ЦПК України «Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.» Відповідно до п. 8 ч.1 ст. 315 ЦПК України «Суд розглядає справи про встановлення факт у смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті». Згідно ч.1 ст. 317 ЦПК України вбачається, що «Заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України». За змістом ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоровя або судово-медичною установою, 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання». Відповідно п.10 Постанови Пленуму Верховного суду України №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» зазначено, що суди можуть встановити факти реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, народження і смерті, якщо в органах реєстрації актів громадського стану не зберігся відповідний запис чи відмовлено у його відновленні або ж він може бути відновлений лише на підставі рішення суду про встановлення факту реєстрації акту громадського стану». Згідно до п. 13 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд встановлює факт смерті за умовами підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин. Таким чином, заявницею було доведено, що вона є дочкою [PERSON], яка померла 04 травня 2018 року на непідконтрольній території України, тому її вимоги законні та підлягають задоволенню.

Outcome: approved