Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-26 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] та [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] помер її батько [PERSON], після смерті якого залишилася спадщина, а саме: житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] Згідно заповітного розпорядження [PERSON] від 06.02.1995 року, останній заповів вищевказаний житловий будинок [PERSON] При зверненні до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право власності на спадщину за законом їй було відмовлено, у зв'язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на нерухоме спадкове майно на ім'я спадкодавця. Просить суд визнати за нею право власності на житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом після смерті батька [PERSON], який помер [INFO]. Разом з тим, 19.12.2016 року відповідачем [PERSON] до суду поданий зустрічний позов до [PERSON] та [PERSON] про право на обов'язкову частку у спадщині. Зустрічний позов мотивований тим, що вона має право на обов'язкову частку у спадщині на будинок, який знаходиться в [ADDRESS], після смерті її чоловіка [PERSON], оскільки на момент його смерті вона була пенсійного віку. Позивач за первісним позовом, відповідач за зустрічним [PERSON] в судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву, згідно якої первісний позов підтримує та просить його задоволити частково, а зустрічний позов визнає повність. Просить розгляд справи проводити у її відсутності/а.с. 36/. Відповідач за первісним позовом, позивач за зустрічним [PERSON] в судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву, згідно якої первісний позов визнає частково, а зустрічний підтримує та просить його задоволити повністю, а також просить розгляд справи проводити у її відсутності /а.с. 38/. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, подав до суду заяву, згідно якої позовні вимоги за первісним позовом визнає частково, за зустрічним повністю, а також просить розгляд справи проводити у його відсутності /а.с.37/. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У зв'язку з цим, на підставі ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши обставини справи та надані докази, суд дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER], актовий запис № 2, виданого 06.01.2001 року Ківерцівським РВ РАЦС Волинської області, [PERSON] помер [INFO] /а.с. 10/. Відповідно до договору про надання і безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального жилого будинку на праві особистої власності від 30.10.1963 року та рішення виконкому Ківерцівської міської Ради депутатів трудящих №194 від 20.08.1963 року, померлому [PERSON] належить житловий будинок, який знаходиться в [ADDRESS] /а.с.12-14/. Таким чином, на момент відкриття спадщини діяв Цивільний Кодекс України в редакції 1963 року, оскільки часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, тому при вирішенні даного позову слід застосовувати норми даного Кодексу. Відповідно до ст. 527 ЦК України (в редакції 1963 року) спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті. Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 524 ЦК України (редакції 1963 року), спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Як вбачається зі заповітного розпорядження [PERSON] від 06.02.1995 року, останній заповів вищевказаний житловий будинок своїй дочці - [PERSON] /а.с.15/. З повідомлення Ківерцівської державної нотаріальної контори № 2220/01-16 від 16.12.2016 року та інформаційної довідки зі Спадкового реєстру № 46193557 від 16.12.2016 року вбачається, що після смерті [PERSON] була заведена спадкова справа № 367 за 2001 рік. 03.07.2001 року із заявою про прийняття спадщини за заповітом звернулася дочка спадкодавця [PERSON] Інші спадкоємці не звертались і свідоцтво про право на спадщину не видавалося /а.с. 28/. Разом з тим, постановою Ківерцівської державної нотаріальної контори № 1973/02-31 від 23.11.2016 року, [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на ім'я спадкодавця /а.с. 4/. Окрім того, з матеріалів справи вбачається, що на момент смерті [PERSON] ([INFO]) його дружина, згідно паспортних даних громадянина України [PERSON], [INFO] була особою пенсійного віку. Згідно ст. 535 ЦК УРСР (в редакції 1963 року), неповнолітні або непрацездатні діти спадкодавця (в тому числі усиновлені), а також непрацездатні дружина, батьки (усиновителі) і утриманці померлого успадковують, незалежно від змісту заповіту, не менше двох третин частки, яка належала б кожному з них при спадкоємстві за законом (обов'язкова частка). При визначення розміру обов'язкової частки враховується і вартість спадкового майна, що складається з предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку. Відповідно до ст. 328 ЦК України, особи вправі набути право власності на підставах, що не заборонені законом і згідно зі ст. 392 ЦК України, можуть звертатись до суду з позовом про визнання права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності. Таким чином, оцінивши зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що первісний позов [PERSON] слід задовольнити частково, а зустрічний [PERSON] - повністю, тобто, у відповідності до заявлених вимог. На підставі ст.ст. 328, 368, 370, 392, 1222, 1261, 1269-1270 ЦК України,

Outcome: partial