Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-19 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з даним позовом, в якому просить стягнути з Відділу культури, сім`ї, молоді та спорту Ніжинської РДА (як правонаступника Сектору культури, молоді та спорту Борзнянської РДА, який на даний час перебуває в процесі ліквідації) на її користь заборгованість по заробітній платі в розмірі 24650,10 грн. Свої вимоги обґрунтовує тим, що в період з 01.10.2014р. по 22.03.2021р. вона працювала на посаді техробітниці районного будинку культури, після чого звільнена у зв`язку зі скороченням штату. Однак, всупереч вимог ч.1 ст.47, ч.1 116 КЗпП України в день звільнення їй не було письмово повідомлено про належні суми розрахункових коштів та не виплачено заробітну плату в сумі 24650,10 грн (за грудень 2020 року - 3975,00 грн, за січень 2021р. - 4770,00 грн, за лютий 2021р. - 4770,00 грн, за березень 2021р. з урахуванням вихідної допомоги та компенсації 10 днів відпустки - 11135,10 грн), в зв`язку з чим і звернулась за захистом своїх прав до суду. Позивачка, як і її представник, в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала в повному обсязі й пояснила, що вона до часу звільнення ходила на роботу, належним чином виконувала свої посадові обов`язки, але заробітну плату з грудня 2020 року по березень 2021 року не отримала; чи вівся табель обліку робочого часу їй невідомо, оскільки це входило в обов`язки керівництва РБК, а замість довідки про нараховану заробітну плату працівники бухгалтерії Сектору культури, молоді та спорту Борзнянської РДА надали їй таблицю з відповідними розрахунками, яку й долучено до позову на обгрунтування стягуваної суми коштів невиплаченої заробітної плати. Засновником Борзнянського районного будинку культури була Борзнянська районна рада, а розпорядником коштів - Сектор культури, молоді та спорту Борзнянської РДА, правонаступником якого є Відділ культури, сім`ї, молоді та спорту Ніжинської РДА, який і має сплатити їй заборговану заробітну плату. Відповідач Відділ культури, сім`ї, молоді та спорту Ніжинської районної державної адміністрації Чернігівської області надав відзив на позов, а його представник у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, не заперечує, що вони, як правонаступники Сектору культури, молоді та спорту Борзнянської РДА, повинні виплатити [PERSON] заборговану заробітну плату за грудень 2020 року; водночас позивачкою не надано достатніх доказів її трудової діяльності протягом січня-березня 2021 року й за вказаний період згідно норм бюджетного законодавства належним відповідачем за позовом має бути Борзнянська міська рада, на території якої знаходиться будинок культури. Представник відповідача Сектору культури, молоді та спорту Борзнянської районної державної адміністрації Чернігівської області в судовому засіданні позов не визнала й пояснила, що [PERSON] в трудових відносинах з ними не перебувала, Сектор лише здійснював централізоване фінансування, в тому числі й оплату праці робітників районного будинку культури, засновником якого була Борзнянська районна рада, правонаступником якої в ході децентралізації влади стала Ніжинська районна рада, а розпорядником бюджетних коштів - Ніжинська райдержадміністрація, з якої на її думку й потрібно стягувати заборговану заробітну плату. Зазначає, що табелі обліку робочого часу працівників районного будинку культури складалися керівництвом даного закладу, передавались до централізованої бухгалтерії Сектору культури, молоді та спорту Борзнянської РДА, яким проводилось нараховування й виплата заробітної плати. Однак, нарахована за грудень 2020 року зарплата не була виплачена за відсутністю коштів, а за період січня-березня 2021 року зарплата працівникам закладів культури та бібліотечної системи офіційно не нараховувалась із-за неузгодженості процедури вивільнення працівників при проведенні реорганізації бюджетних установ ліквідовуваного Борзнянського району. Відповідач Борзнянська міська рада Чернігівської області надав відзив на позов, а його представник в судовому засіданні позов визнав частково, не заперечує, що погашати заборгованість по заробітній платі потрібно, але кошти слід стягувати з Ніжинської райдержадміністрації як розпорядника бюджетних коштів новоутвореного в процесі реорганізації району. Зазначає, що власником районного будинку культури була Борзнянська районна рада, правонаступником якої стала Ніжинська районна рада, тоді як позивачка в трудових правовідносинах з Борзнянською міською радою не перебувала і не перебуває. Заслухавши пояснення позивачки, представників сторін, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого висновку. Приписами ст.43 Конституції України визначено, що кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Відповідно до ч.1 ст.47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові копію наказу (розпорядження) про звільнення, провести з ним розрахунок у строки, зазначені у статті 116 цього Кодексу, а також на вимогу працівника внести належні записи про звільнення до трудової книжки, що зберігається у працівника. Згідно з ч.1 ст.115 КК України, ч.1 ст.24 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Відповідно до ст.13 Закону України «Про оплату праці» оплата праці працівників установ і організацій, що фінансуються з бюджету, здійснюється на підставі актів Кабінету Міністрів України в межах бюджетних асигнувань. Обсяги витрат на оплату праці працівників установ і організацій, що фінансуються з бюджету, затверджуються одночасно з бюджетом. За змістом положень ст.3-1, 21 Закону України «Про оплату праці» працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору. Розмір заробітної плати працівника за повністю виконану місячну (годинну) норму праці не може бути нижчим за розмір мінімальної заробітної плати, окрім випадків невиконання норм виробітку, виготовлення продукції, що виявилася браком, та з інших, передбачених чинним законодавством причин, які мали місце з вини працівника. Згідно зі ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму. В судовому засіданні встановлено, що згідно записів трудової книжки позивачка в справі [PERSON] в період з 01 жовтня 2014 року по 22 березня 2021 року перебувала на посаді техпрацівниці районного будинку культури (далі - РБК). Наказом в.о. директора РБК С.Морміль №01-05/08-к від 19.03.2021р. [PERSON] було звільнено з роботи 22.03.2021р. у зв`язку зі скороченням чисельності та штату працівників (п.1 ст.40 КЗпП України); централізованій бухгалтерії Сектору культури, молоді та спорту Борзнянської РДА наказано виплатити [PERSON] компенсацію за 10 календарних днів невикористаної щорічної основної відпустки за період роботи з 01.10.2020р. по 22.03.2021р., за 3 календарних дні додаткової відпустки за ненормований робочий день, вихідну допомогу у розмірі середньомісячного заробітку відповідно до ст.44 КЗпП України. Згідно інформації КУ «Борзнянський міський трудовий архів» від 30.07.2021р. та архівної копії відомості про нарахування заробітної плати [PERSON] як техпрацівниці РБК в грудні місяці 2020 року була нарахована заробітна плата в загальній сумі 5000 грн, за вирахуванням обов`язкових податків, зборів та інших платежів сума до видачі склала 3975,00 грн. Нарахування заробітної плати [PERSON] за період з 01 січня 2021 року по 22 березня 2021 року (день звільнення) первинними документами бухгалтерського обліку не зафіксовано, табелі обліку робочого часу щодо позивачки відповідачами суду не надано. Однак, допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що вона як керівник РБК особисто складала табелі обліку робочого часу на підлеглих працівників та передавала їх до бухгалтерії Сектору культури, молоді та спорту Борзнянської РДА для нарахування й виплати заробітної плати. [PERSON] , як і інші працівники РБК, з 01 січня 2021 року по день звільнення перебувала на робочому місці та виконувала свої посадові обов`язки, її робота табелювалася в звичайному порядку. Де на даний час знаходяться ці табелі їй не відомо, але після виникнення ситуації з невиплатою зарплати головний бухгалтер [PERSON] повідомляла, що всі документи передала до правонаступника - Відділу культури, сім`ї, молоді та спорту Ніжинської РДА. Свідок [PERSON] суду пояснила, що вона як бухгалтер Сектору культури, молоді та спорту Борзнянської РДА на підставі наданих керівником РБК [PERSON] табелів обліку робочого часу здійснювала нарахування працівникам заробітної плати, після чого проводились відповідні виплати. В зв`язку з відсутністю бюджетного фінансування та згідно вказівок керівництва за період січень-березень 2021 року зарплата працівникам РБК, в тому числі й [PERSON] , нараховувалась неофіційно, але документально по бухгалтерському обліку, казначейським, податковим та пенсійним органам не відображалась, оскільки в майбутньому обіцяли винайти кошти. Вона приймала участь у підготовці бухгалтерських документів для їх передачі правонаступнику в м. Ніжин, серед яких були й табелі обліку робочого часу та чорнові відомості про нараховану, але не виплачену, заробітну плату за січень-березень 2021 року, проте безпосередню передачу цих документів виконували інші особи. Додану позивачкою до заяви довідку-заборгованість по заробітній платі у вигляді таблиці готувала вона; таку ж інформацію вона передавала й правонаступнику в м. Ніжин на їх телефонний запит; [PERSON] отримувала мінімальну зарплату й наведені в цій таблиці розрахунки є вірними. Відповідно до наданого позивачкою розрахунку (у вигляді таблиці), обчисленого виходячи з розміру мінімальної заробітної плати, сума нарахованої їй заробітної плати має складати: за грудень 2020 року - 5000,00 грн, за січень 2021 року - 6000,00 грн, за лютий 2021 року - 6000,00 грн, за березень 2021 року - 12459,25 грн (з урахуванням компенсаційних виплат), а сума до виплати: за грудень 2020 року - 3975,00 грн, за січень 2021 року - 4770,00 грн, за лютий 2021 року - 4770,00 грн, за березень 2021 року - 11135,10 грн, а всього - 24650,10 грн. Виплата заробітної плати [PERSON] за грудень 2020 року, січень-березень 2021 року не здійснювалась, остаточний розрахунок з нею при звільненні не проведено, в зв`язку з чим заборгованість з оплати праці перед позивачкою становить 24650,10 грн, дана сума боргу ніким не оспорювалась, її розрахунок проведено у відповідності до вимог чинного законодавства й сумніватися в його достовірності в суду немає підстав. При цьому, суд вважає, що відсутність проведення бухгалтерією відповідних офіційних нарахувань заробітної плати [PERSON] за період січень-березень 2021 року з огляду на належне виконання нею своїх посадових обов`язків, в силу приписів ст.43 Конституції України та вищенаведених норм трудового законодавства не може бути підставою для обмеження права позивачки на своєчасне одержання винагороди за працю. Інакше ж тлумачення цих фактичних обставин становитиме порушення вимог ст.1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Посилання ж представника відповідача Відділ культури, сім`ї, молоді та спорту Ніжинської РДА на недостатність доказів, підтверджуючих факт виконання [PERSON] у спірний період (січень-березень 2021 року), не заслуговують на увагу, оскільки відсутність у роботодавця табелів обліку робочого часу не може ставитися у провину працівнику, так як ведення та зберігання цих первинних документів первинного обліку не залежить від волі чи дій найманого працівника, а є безпосереднім обов`язком самого роботодавця; в даних правовідносинах працівник є слабшою й менш захищеною стороною, в зв`язку з чим підлягає особливому правовому захисту, що відповідає основним засадам цивільного законодавства, визначених у ст.3 ЦК України. Крім того, зміст записів у трудовій книжці [PERSON] та наказу про її звільнення щодо підстав припинення трудового договору, показання допитаних свідків [PERSON] , [PERSON] в своїй сукупності дають підстави для висновку про належне виконання позивачкою своїх посадових обов`язків до часу звільнення, тоді як доказів протилежного всупереч вимог ст.12, 81 ЦПК України відповідачами суду не було надано, зокрема, й можливого допущення [PERSON] невиходу на роботу без поважних причин (прогулів), що могло б бути окремою підставою для її звільнення. Також, ненадання відповідачами табелів обліку робочого часу суд розцінює як ухилення від подання доказів й з огляду на приписи ч.10 ст.84 ЦПК України визнає за обставину факт виходу [PERSON] на роботу та виконання нею трудових обов`язків у спірний період. Вирішуючи ж питання про те, хто з відповідачів повинен нести обов`язок по виплаті позивачці заборгованої заробітної плати, суд зважує на наступне. Відповідно до ч.4 ст.91 ЦК України цивільна правоздатність юридичної особи виникає з моменту її створення і припиняється з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення. За змістом положень ч.1, 5 ст.104 ЦК України юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації; у разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників. Юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення. Питання правонаступництва в сфері управлінської діяльності органів державної влади (публічне правонаступництво) було предметом розгляду Верховного Суду, який у складі судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду ухвалив постанову від 11 жовтня 2019 року в справі №812/1408/16, фактичні обставини у якій хоча і не є подібними, проте безпосередній підхід до розуміння спірного у даній справі питання суд вважає застосовним до цієї справи. Так, Верховний Суд у вказаній постанові сформулював висновок, відповідно до якого публічне правонаступництво органів державної влади є окремим, особливим видом правонаступництва; під таким терміном розуміється перехід в установлених законом випадках прав та обов`язків одного суб`єкта права іншому. При цьому обов`язок по відновленню порушених прав особи покладається на орган, компетентний відновити такі права. Такий підхід щодо переходу до правонаступника обов`язку відновити порушене право відповідає принципу верховенства права, оскільки метою правосуддя є ефективне поновлення порушених прав, свобод і законних інтересів. У спорах, які виникають з публічних правовідносин, де оскаржуються рішення (дії, бездіяльність) державного органу, пов`язані зі здійсненням функції від імені держави, стороною є сама держава в особі того чи іншого уповноваженого органу. Функції держави, які реалізовувались ліквідованим органом, не можуть бути припинені і підлягають передачі іншим державним органам, за виключенням того випадку, коли держава відмовляється від таких функцій взагалі. Отже, правонаступництво в сфері управлінської діяльності органів державної влади (публічне правонаступництво) передбачає повне або часткове передання (набуття) адміністративної компетенції одного суб`єкта владних повноважень (суб`єкта публічної адміністрації) до іншого або внаслідок припинення первісного суб`єкта, або внаслідок повного чи часткового припинення його адміністративної компетенції. У такому разі також відбувається вибуття суб`єкта владних повноважень із публічних правовідносин, а його правонаступником є той суб`єкт владних повноважень, якому передані функції, що охоплюють зміст повноважень для вчинення дій, необхідних, зокрема для відновлення прав стягувача на виконання судового рішення. Отже, коли відбувається публічне правонаступництво, вирішальним є встановлення факту переходу повністю чи частково функцій (адміністративної компетенції) від одного суб`єкта владних повноважень до іншого, а не факту державної реєстрації припинення вибувшого з публічних правовідносин суб`єкта владних повноважень як юридичної особи. Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 13.03.2019р. по справі №524/4478/17, від 20.02.2019р. по справі №826/16659/15, від 10.09.2020р. по справі №420/5772/18. Відповідно до пп.25 п.1 постанови Верховної Ради України від 17.07.2020р. №807-ІХ «Про утворення та ліквідацію районів» у Чернігівській області утворено, зокрема, Ніжинський район (з адміністративним центром у місті Ніжин) у складі територій Батуринської міської, Бахмацької міської, Бобровицької міської, Борзнянської міської, Вертіївської сільської, Височанської сільської, Дмитрівської селищної, Комарівської сільської, Крутівської сільської, Лосинівської селищної, Макіївської сільської, Мринської сільської, Ніжинської міської, Новобасанської сільської, Носівської міської, Плисківської сільської, Талалаївської сільської територіальних громад, затверджених Кабінетом Міністрів України. Ліквідовано у Чернігівській області: Бахмацький, Бобровицький, Борзнянський, Варвинський, Городнянський, Ічнянський, Козелецький, Коропський, Корюківський, Куликівський, Менський, Ніжинський, Новгород-Сіверський, Носівський, Прилуцький, Ріпкинський, Семенівський, Сновський, Сосницький, Срібнянський, Талалаївський, Чернігівський райони (пп.25 п.3 вказаної постанови). Згідно Переліку районних державних адміністрацій, що реорганізуються шляхом приєднання до районних державних адміністрацій, розташованих в адміністративних центрах районів, утворених постановою Верховної Ради України від 17.07.2020р. №807-ІХ, затвердженого розпорядженням Кабінету Міністрів України від 16.12.2020р. №1635-р «Про реорганізацію та утворення районних державних адміністрацій», Борзнянська РДА реорганізується шляхом приєднання до Ніжинської РДА. Постановою Кабінету Міністрів України від 16.12.2020р. №1321 затверджено Порядок здійснення заходів щодо утворення та реорганізації районних державних адміністрацій, а також правонаступництва щодо майна, прав та обов`язків районних державних адміністрацій, що припиняються (далі - Порядок), яким визначено механізм здійснення заходів, пов`язаних з утворенням або реорганізацією райдержадміністрацій, а також правонаступництва щодо майна, прав та обов`язків райдержадміністрацій, що припиняються, у зв`язку із зміною адміністративно-територіального устрою України. Дія цього Порядку поширюється на райдержадміністрації, які у зв`язку з прийняттям постанови Верховної Ради України від 17.07.2020р. №807-ІХ підлягають утворенню та/або реорганізації. Пунктами 7, 10 Порядку передбачено, що перехід повноважень, прав та обов`язків (публічно-владне правонаступництво) райдержадміністрацій, що припиняються, до райдержадміністрацій новоутворених районів здійснюється: - у разі існування райдержадміністрації в адміністративному центрі новоутвореного району та приєднання до неї райдержадміністрацій, що припиняються, ліквідованих районів - з моменту утворення комісії з реорганізації райдержадміністрації, що припиняється (далі - комісія з реорганізації); - у разі утворення на території новоутвореного району райдержадміністрації, в адміністративному центрі якого була відсутня така райдержадміністрація, - з моменту державної реєстрації райдержадміністрації як юридичної особи публічного права та утворення комісії з реорганізації. Райдержадміністрація, розташована в ліквідованому районі, продовжує здійснювати свої повноваження до моменту виникнення відповідного правонаступництва, передбаченого пунктами 7 і 8 цього Порядку. Пунктом 11 Порядку також визначено, що райдержадміністрації, що припиняються, до складу яких входять структурні підрозділи із статусом юридичної особи публічного права, після набрання чинності актом Кабінету Міністрів України про реорганізацію відповідної райдержадміністрації, а у разі створення райдержадміністрації на території новоутвореного району - після державної реєстрації створення райдержадміністрацій, видають акт про реорганізацію структурних підрозділів райдержадміністрації, які мають статус юридичної особи публічного права. У акті про реорганізацію визначається її спосіб, з реорганізації, строк її завершення та інші необхідні умови. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні, розпорядженням голови Борзнянської РДА від 12.01.2021р №1 «Про реорганізацію Сектору культури, молоді та спорту Борзнянської районної державної адміністрації Чернігівської» зобов`язано припинити в порядку реорганізації юридичну особу - Сектор культури, молоді та спорту Борзнянської РДА шляхом приєднання до Відділу культури, сім`ї, молоді та спорту Ніжинської РДА Чернігівської області. Утворено комісію з припинення юридичної особи - Сектор культури, молоді та спорту Борзнянської РДА. На голову комісії покладено обов`язок вжити заходів щодо припинення юридичної особи у строк до 15 березня 2021 року. Розпорядженням голови Ніжинської РДА від 16.03.2021р №81 «Про затвердження передавального акту» було затверджено передавальний акт Сектору культури, молоді та спорту Борзнянської РДА та зобов`язано голову комісії з реорганізації юридичної особи шляхом приєднання забезпечити здійснення державної реєстрації припинення Сектору культури, молоді та спорту Борзнянської РДА. За інформацією з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань з 14.01.2021р. Сектор культури, молоді та спорту Борзнянської районної державної адміністрації Чернігівської області перебуває в стані припинення згідно рішення засновників (учасників) юридичної особи або уповноваженого ним органу щодо припинення юридичної особи в результаті її реорганізації. Отже, зважаючи на те, що розпорядженням голови Борзнянської РДА від 12.01.2021р №1 утворено комісію з припинення юридичної особи - Сектор культури, молоді та спорту Борзнянської РДА, то саме з цієї дати відбувся перехід повноважень, прав та обов`язків (публічно-владне правонаступництво) Сектору культури, молоді та спорту Борзнянської РДА до Відділу культури, сім`ї, молоді та спорту Ніжинської РДА, в зв`язку з чим Сектор культури, молоді та спорту Борзнянської РДА втратив повноваження державного органу. При цьому, факт перебування до цього часу Сектору культури, молоді та спорту Борзнянської РДА у стані припинення, невжиття комісією з реорганізації належних заходів щодо припинення юридичної особи, нездійснення реєстрації такого припинення та невнесення відповідного запису до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (ліквідації) юридичної особи не є вирішальним. В зв`язку з цим, ухвалою Борзнянського районного суду Чернігівської області від 20 жовтня 2021 року провадження у даній справі в частині вимог позивачки до відповідача Сектору культури, молоді та спорту Борзнянської районної державної адміністрації Чернігівської області було закрито на підставі п.1 ч.1 ст.255 ЦПК України. Таким чином, оскільки заробітна плата [PERSON] як працівнику РБК нараховувалася та виплачувалася Сектором культури, молоді та спорту Борзнянської РДА, правонаступником якого став Відділ культури, сім`ї, молоді та спорту Ніжинської РДА, то останній і має нести відповідальність перед позивачкою по виплаті заборгованої заробітної плати за весь спірний період, з якого отриманий в порядку правонаступництва борг за грудень місяць 2020 року представником вказаного відповідача не заперечується. Доводи представника Відділ культури, сім`ї, молоді та спорту Ніжинської РДА про необхідність в силу положень Бюджетного кодексу України покладення обов`язку з виплати позивачці заборгованості по заробітній платі за січень-березень 2021 року на Борзнянську міську раду не є слушними, оскільки [PERSON] в трудових відносинах з Борзнянською міською радою не перебувала, даний відповідач не є засновником (власником) чи уповноваженим ним органом стосовно закладу культури (РБК), де працювала позивачка, в зв`язку з чим не може нести відповідальність за прорахунки в діяльності інших суб`єктів владних повноважень (державних органів), допущені в процесі проведення реорганізації районної державної адміністрації та її структурних підрозділів зі статусом юридичних осіб публічного права. Одночасно суд зважує і на те, що хоча Борзнянська міська рада й була залучена до участі в справі в якості співвідповідача (за клопотанням представника позивачки), проте [PERSON] та її представником жодних уточнень до позовної заяви щодо змісту пред`явлення вимог до цього відповідача внесено не було, наполягаючи на стягненні коштів виключно з відповідача Відділу культури, сім`ї, молоді та спорту Ніжинської РДА. Посилання представника відповідача Відділу культури, сім`ї, молоді та спорту Ніжинської РДА на постанову Великої Палати Верховного Суду від 26.06.2019р. у справі №761/9584/15-ц також є безпідставним, оскільки виниклі правовідносини у порівнювальних справах не є релевантними. Таким чином, враховуючи викладені обставини, даний позов [PERSON] підлягає частковому задоволенню, а саме: лише в частині стягнення заборгованості по заробітній платі з відповідача Відділу культури, сім`ї, молоді та спорту Ніжинської районної державної адміністрації Чернігівської області. Оскільки позивачка при подачі позовної заяви мала пільги по сплаті судового збору (п.1 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір»), спір вирішений на її користь, то відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача Відділу культури, сім`ї, молоді та спорту Ніжинської РДА на користь держави слід стягнути 908,00 грн судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved