Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-15 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з даним позовом, в інтересах свого неповнолітнього сина [PERSON] , у якому із урахуванням уточнених вимог просить стягнути із [PERSON] на свою користь 8 408,37 грн. матеріальної шкоди, 2 000,00 грн. витрат на правничу допомогу, 25 грн. послуг банку та 20 000 грн. на відшкодування моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров`я внаслідок вчинення кримінального правопорушення. В обґрунтування позовних вимог вказує, що 26 червня 2017 року в ході навчальних-тренувальних зборів з баскетболу у м. Бар Вінницької області, тренер [PERSON] , проводив тренування під час якого, команда дітей, які грали в баскетбол не виконали усіх поставлених тренером завдань, у зв`язку з чим тренер почав словесно ображати дітей. В цей час, місці та за вказаних обставин у відповідача виник злочинний умисел, спрямований на умисне заподіяння тілесного ушкодження неповнолітньому [PERSON] та реалізуючи свій злочинний умисел відповідач зі спини підійшов до [PERSON] і, тримаючи у правій руці пластикову палицю, наніс один удар по спині останньому. В результаті вказаних дій [PERSON] спричинив тілесне ушкодження неповнолітньому [PERSON] у вигляді синця на спині в поперековій ділянці справа, яке згідно висновку експерта № 1385 від 30.06.2017 року відносяться до легкого тілесного ушкодження. За зверненням [PERSON] по факту заподіяння тілесних ушкоджень сину було відкрито кримінальне провадження та вироком Барського районного суду Вінницької області від 25.01.2019 року [PERSON] визнаний винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст.125 КК України. За словами [PERSON] , цивільний позов у кримінальному провадженні нею не заявлявся, проте вона понесла матеріальні витрати у зв`язку зі скоєним проти її сина кримінальним правопорушенням, які полягали у сплаті відповідачу грошової компенсації (витрати за навчання дитини в м. Бар Вінницької області) в розмірі 3 600 грн., витрати на дорогу в м. Бар Вінницької області для прийняття участі в судових засіданнях (заправка паливом транспортного засобу) 23.04.2018 - на суму 600грн.04 коп., 16.07.2018 - 808 грн.50 коп., 05.12.2018 - 999 грн. 83 коп. Крім цього відповідачем нанесено як позивачу, так і її сину глибоку психологічну травму, що проявляється у втраті довіри до осіб, які займаються тренуванням та вихованням дітей із спортивних дисциплін. Як зазначає у позові [PERSON] , син тривалий час перебував у нервовому приниженому стані, будучи безпорадним від неправомірних дій свого тренера, йому було соромно спілкуватися з широким колом знайомих та рідними. За неправомірної поведінки [PERSON] син позивача був вимушений припинити зайняття баскетболом. Особливо боляче для позивача було те, що відповідач ніяким чином навіть не прагнув допомогти в лікуванні чи хоча б вибачитись за скоєне. До того ж [PERSON] соромно перед своєю дитиною, що вона не змогла його захистити від злочинних дій тренера. Де б позивач не знаходилася, її не полишає постійне відчуття тривоги та боязні, що [PERSON] знову безпідставно, можливо з метою помсти, нападе на сина. Ухвалою судді Богунського районного суду м. Житомира Кузнєцова Д.В. від 29.10.2019 року позовну заяву [PERSON] прийнято до розгляду, відкрито провадження у цивільній справі та розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження. У судовому засіданні [PERSON] та її представник позовні вимоги підтримали з підстав, викладених у позовній заяві, просили їх задовольнити. Представник пояснив, що заявлені на відшкодування матеріальної шкоди 3 600 грн. тренер збирав на дорогу, проживання та харчування. Позивач уточнила, що діти, які поїхали на збори в м. Бар, жили в гуртожитку і харчувались за надані їх батьками кошти. Тобто жили в інших умовах ніж ті, які обіцяв тренер, що на думку позивача, є підставою для стягнення коштів у зазначеній сумі. При цьому [PERSON] звернула увагу, що відповідач хоч і не визнає своєї вини, проте намагався примиритись і пропонував повернути кошти в сумі 3 600 грн. Позивач додала, що на судові засідання вона добиралась різними машинами, на яких її підвозили знайомі, які інколи навіть заправляли машину паливом за свій кошт, а тому позивач прагне повернути їм ці кошти. Відповідач в судове засідання з`явився тільки один раз, 29.01.2020, коли одержав позовну заяву з додатками. У засідання, призначені на інші дати, [PERSON] не з`являвся, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Відповідачем на адресу суду направлений відзив на позовну заяву, у якому [PERSON] просив відмовити у задоволенні позову. В обґрунтування своїх заперечень [PERSON] визнав, що кошти в сумі 3 600 грн. були передані позивачем відповідачу, однак при ньому наголосив, що вказані кошти були передані для оплати за проїзд (туди-назад), проживання та харчування [PERSON] під час навчально-тренувальних зборів в м. Бар протягом 10 діб. З даних коштів відповідачу як тренеру, не сплачувалось жодної суми, там як вказані навчально-тренувальні збори були організовані на добровільній основі, безоплатно для тренера, оплата проїзду, харчування та проживання дітей за рахунок батьків. Вказав, що норма статті 121 КПК України не відносить до витрат пов`язаних із прибуттям до місця судового провадження витрати потерпілого на бензин, понесені ним для заправки автомобіля для проїзду на судові засідання. Крім того відповідач вважає надані позивачем копії фіскальних чеків неналежним та недопустимим доказом, оскільки не можна ідентифікувати, що вони були видані саме позивачу і на них придбано пальне для проїзду в м. Бар для участі в судових засіданнях. Також [PERSON] наголосив, що будь-якого особистого неприязного ставлення по відношенню до [PERSON] не мав, конфліктів не було і той випадок з заподіянням легких тілесних ушкоджень був не спланований, без жодного умислу і є прикрою випадковістю. Після приїзду з навчально-тренувальних зборів і по теперішній час відповідач неодноразово бачив [PERSON] на спортивному майданчику біля ЗОСШ № 16, оскільки проживаємо поряд. За словами відповідача, він неодноразово вітався при зустрічі із [PERSON] , будь якого неприязного ставлення з його боку не було і не могло бути. При цьому [PERSON] при випадковій зустрічі на вулиці не проявляв жодних ознак того, що він боїться відповідача чи переживає якісь інші моральні страждання від випадкової зустрічі з ним. [PERSON] звертав увагу на принесені ним вибачення позивачу за прикру ситуацію, на які [PERSON] відповіла, що ці вибачення їй не потрібні і не міняють ситуацію, що склалась. Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 16.07.2020 року прийнято відмову представника [PERSON] - адвоката Виговського М.В. від позову до [PERSON] в частині вимог про відшкодування втраченого заробітку у зв`язку із перебуванням в судових засіданнях у Барському районному суді Вінницької області та закрито провадження у цивільній справі у вказаній частині вимог. Суд, заслухавши пояснення [PERSON] та її представника, дослідивши письмові матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності та кожен окремо дійшов до наступного висновку. Відповідно до частини першої статті 1177 ЦК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону. Частина перша статті 1167 ЦК України визначає, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Судом встановлено, що вироком Барського районного суду Вінницької області від 25 січня 2019 року у справі №295/11092/17 [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 125 КК України та призначено йому покарання у вигляді ста п`ятдесяти годин громадських робіт. Також вироком встановлено, що 26.06.2017, під час навчально-тренувальних зборів з баскетболу у м. Бар Вінницької області, тренер [PERSON] проводив тренування в ході якого, команда дітей, які грали в баскетбол стратегічно не виконали всіх поставлених тренером завдань, у зв`язку з чим тренер почав словесно ображати дітей. В цей час, місці та за вказаних обставин у [PERSON] виник злочинний умисел, спрямований на умисне заподіяння тілесного ушкодження, неповнолітньому [PERSON] . Реалізуючи свій злочинний умисел, в цей час, місці та за вказаних обставин [PERSON] зі спини підійшов до [PERSON] та тримаючи в правій руці пластикову палицю, наніс один удар по спині останньому. В результаті вказаних дій [PERSON] спричинив тілесне ушкодження неповнолітньому [PERSON] у вигляді синця на спині в поперековій ділянці справа, яке згідно висновку експерта № 1385 від 30.06.2017 року відносяться до легкого тілесного ушкодження. Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Аналогічні роз`яснення викладені в постанові Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», із змінами та доповненнями. Згідно зі статтею 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає зокрема: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у приниженні честі та гідності фізичної особи. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. При вирішенні спору про відшкодування моральної шкоди обов`язковому з`ясуванню підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та чим він при цьому керувався, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Суд вважає необґрунтованими доводи відповідача, що випадок з заподіянням легких тілесних ушкоджень був не спланований, був без жодного умислу і є прикрою випадковістю, оскільки зазначене повністю спростовується вироком Барського районного суду Вінницької області. Також зі змісту вироку вбачається, що [PERSON] не визнав себе винним у вчиненні інкримінованого йому злочину. Дана обставина в свою чергу спростовує наведене відповідачем у відзиві твердження про принесення вибачень. На відсутності вибачень з боку відповідача наголошувала і безпосередньо позивач в судовому засіданні. За вказаних обставин суд дійшов висновку про можливість задоволення позовних вимог [PERSON] в частині відшкодування моральної шкоди та з урахуванням засад розумності, справедливості, ступеню душевних страждань суд стягує із відповідача на користь позивача 10 000,00 грн. на відшкодування моральної шкоди. Натомість, на переконання суду, не підлягають задоволенню вимоги в частині відшкодування матеріальної шкоди з наступних підстав. Загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду передбачені статтею 1166 ЦК України, згідно якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. З огляду на встановлені в судовому засіданні обставини справи суд не вбачає підстав для стягнення із відповідача 3 600 грн. на відшкодування матеріальної шкоди, оскільки сторонами було визнано, що дані кошти збирались відповідачем з батьків дітей для проведення навчально-тренувальних зборів. При цьому, зі слів сторін, збори пройшли усі 10 днів, протягом яких син позивача [PERSON] перебував із тренером у м. Бар та з ним повернувся додому. Ці кошти були наперед добровільно передані позивачем відповідачу і не можна вважати збитками в розумінні ч. 2 ст. 22 ЦК України. Згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Що стосується витрат на заправку автомобілів бензином для поїздки на судові засідання до Барського районного суду Вінницької області, то суд вважає за необхідне відмовити позивачу в їх стягненні, так як достеменно з наданих суду чеків неможливо ідентифікувати особу, яка користувалася транспортом чи особу, яка придбала бензин для проїзду саме для зазначених потреб позивача. На думку суду, так само не підлягають відшкодуванню 25 грн. за послуги банку, оскільки такі витрати були пов`язані зі сплатою послуг адвоката та не були вимушеними, які позивач повинна була понести у зв`язку із неправомірними діями (бездіяльністю) відповідача.

Outcome: partial