Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-27 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON], про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У позові вказувала, що 26.12.2007 року зареєструвала шлюб з відповідачем. В шлюбі народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. На даний час з відповідачем разом не проживають. Діти проживають з нею та знаходяться на її утриманні. Відповідач жодної матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Він працездатний, має заробіток, а тому спроможний сплачувати аліменти і надавати матеріальну допомогу своїм дітям. Просила стягнути з [PERSON] аліменти на її користь на утримання дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі, а саме 2000,00 грн., але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку щомісячно, починаючи із дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дітьми повноліття. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, в адресованій суду заяві просила справу розглядати за її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю. У разі неявки відповідача проти винесення заочного по справі не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, будучи належно повідомленим про місце, день та годину слухання справи, причини неявки суду не повідомив. Оскільки позивач не заперечує проти винесення заочного рішення по справі, то суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, дійшов висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з таких підстав. Судом установлено, що 26.12.2007 року [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], зареєстрували шлюб у виконавчому комітеті Замостянської сільської ради Вижницького району Чернівецької області, актовий запис №18, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серія 1-МИ №032315 від 26.12.2007 року, виданого виконавчим комітетом Замостянської сільської ради Вижницького району Чернівецької області. Після реєстрації шлюбу [PERSON] прийняла прізвище Никулик. У шлюбі народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про їх народження, серія 1-МИ №059763 від 26.12.2007 року та серія 1-МИ №111046 від 04.03.2010 року, виданих виконавчим комітетом Замостянської сільської ради Вижницького району Чернівецької області. Неповнолітні діти [PERSON] та [PERSON] проживають з позивачем та знаходяться на її утриманні, про що свідчить довідка Вашківецької міської ради Вижницького району Чернівецької області №1334 від 07.07.2017 року. Відповідач належної допомоги на утримання неповнолітніх дітей не надає. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 3 ст.181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. У статті 182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний я розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до чч.1, 2 статті 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Приписами ч.3 ст.10 та ч.ч.1, 4 ст.60 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином судом установлено, що неповнолітні діти [PERSON] та [PERSON] проживають з позивачем та знаходяться на її матеріальному утриманні, відповідач добровільно допомоги на їх утримання не надає. Позивач довела, що відповідач здоровий чоловік, аліменти нікому не платить, на утриманні інших дітей чи непрацездатних батьків не має, офіційно не працює, а заробляє тимчасовими заробітками, а тому вимога про стягнення з нього аліментів є обґрунтованою, але підлягає до часткового задоволення, оскільки сума у 2000,00 грн. на двох дітей щомісячно є значною та завідомо непосильною для відповідача. При визначенні розміру аліментів, який необхідно стягувати з відповідача, Суд враховує, що відповідно до положень ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини віком від 6 до 18 років, який з 1 травня 2017 року відповідно до ст.7 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2017 рік» становить 1777,00 грн. Виходячи з наведеного, суд вважає, що позов [PERSON] підлягає частковому задоволенню із стягненням з відповідача в дохід держави судового збору відповідно до вимог ч.3 ст.88 ЦПК України. Це підтверджено дослідженими в суді належними доказами, доказів протилежного відповідачем суду не надано. На підставі ст.ст.180-182, 184, 191 СК України,

Outcome: partial