Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-30 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів. У позові вказала, що з 20.09.2008 року по 07.11.2013 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. Через те, що шлюб виявився невдалим, на початку січня 2013 року вона з дочкою залишила чоловіка і пішла жити до своїх батьків. Згідно рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 25.06.2013 року з відповідача на її користь стягуються аліменти на утримання дочки в розмірі ? частини із всіх видів заробітку (доходів) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 11.06.2013 року і до досягненя повноліття. Однак, починаючи з березня 2015 року відповідач злісно ухиляється від сплати аліментів , хоча фізично здорова працездатна людина. Іншої допомоги на утримання дитини не надає, в звязку з чим станом на 01.11.2015 року має заборгованість по аліментах за 8 місяців в сумі 3979 грн. 07 коп. Позивачка стверджує, що відповідно до вимог законодавства вона має право на стягнення з відповідача неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. За її розрахунками за період з 01.03.2015 року по 01.11.2015 року сума неустойки, яку відповідач зобовязаний сплатити на її користь складає 6608 грн. 22 коп., яку вона і прохає стягнути з відповідача на її користь, а також судові витрати, що складаються з судового збору в сумі 275 грн. 60 коп. В судовому засіданні позивачка та її представник адвокат [PERSON] вимоги заяви підтримали, прохають їх задовольнити, при цьому також прохають суд стягнути з відповідача на користь позивачки сплачений нею судовий збір в повному обсязі. Відповідач [PERSON] проти позову заперечує, при цьому пояснив, що сплачувати аліменти в повному обсязі він не має змоги через відсутність коштів. Третя особа ВДВС Лубенського МРУЮ свого представника в судове засідання не направив. 25.11.2015 року від в.о. начальника відділу [PERSON] надійшло письмове клопотання в якому він прохає розглянути справу без участі представника відділу за наявними в справі матеріалами (а.с.21). З»ясувавши обставини справи, заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов»язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 196 СК України при виненкнені заборгованості з вини особи, яка зобов»язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі 1% від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі і мають малолітню дитину доньку [PERSON], [INFO], яка після розлучення залишилася проживати з матір»ю позивачкою по справі [PERSON] (а.с.7,12). Відповідач [PERSON], згідно рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 25.06.2013 року, що набрало законної сили 08.07.2013 року, зобов»язаний сплачувати аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO] в розмірі ? частини із всіх видів заробітку (доходів) щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 11.06.2013 року і до досягнення дитиною повноліття. (а.с.8,9) Однак, починаючи з березня 2015 відповідач ухиляється від сплати аліментів внаслідок чого виникла заборгованість, яка станом на 01.11.2015 року становить 3979 грн. 07 коп., що підтверджується довідкою-розрахунком ВДВС Лубенського МРУЮ. При цьому зазначено, що розмір заборгованості по аліментам розраховувався з показника середньомісячної заробітної плати в розрахунку на одного штатного працівника по м. Лубни та Лубенському району Полтавської області (відповідно до ст. 195 СК України та ст. 74 ЗУ «Про виконавче провадження»).(а.с.10,11). Згідно розрахунків позивачки за період з 1 березня 2015 року по 1 листопада 2015 року сума неустойки, яку відповідач зобовязаний сплатити на її користь складає 6608 грн. 22 коп. (а.с.3-5). Разом з тим, суд не погоджується з розрахунком позивачки та вважає його невірним виходячи з наступного. Пеня за прострочення сплати аліментів починає нараховуватися з наступного місяця за місяцем, у якому виникла заборгованість. З урахуванням того, що аліменти призначаються виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом ст. 196 СК України пеня нараховується не на всю заборгованість, а на суму несплачених аліментів за той місяць, у якому не проводилось стягнення аліментів. Пеня за один місяць прострочення сплати аліментів становить 1% від добутку простроченої суми аліментного платежу за місяць та загальної кількості днів прострочення. Загальний розмір пені за прострочення сплати аліментів є сумою пені, нарахованої за кожен міцять періоду, у якому було допущено прострочення сплати аліментів. Зобов»язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинно виконуватися щомісяця. Таким чином, суд вважає, що підлягає стягненнню з відповідача сума за період з 01.04.2015 року по 01.11.2015 року, яка складає: за квітень - 600,75 грн./100% х1%х30 д. = 180,22 грн.; за травень 600,75 грн./100% х1%х31 д. = 186,23 грн.; за червень 600,75 грн./100% х1%х30 д. = 180,22 грн.; за липень 600,75 грн./100% х1%х31 д. = 186,23 грн.; за серпень 600,75 грн./100% х1%х31 д. = 186,23 грн.; за вересень 600,75 грн./100% х1%х30 д. = 180,22 грн.; за жовтень 678,00 грн./100%х1%х31 д. = 210 грн. 18 коп. Всього : 1309,53 грн. Визначаючи розмір неустойки (пені) суд враховував те, що зобов»язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинно виконуватися щомісяця, здійснив розрахунок за кожен місяць окремо, і взяв до уваги те, що сума неустойки нараховується за весь час прострочення сплати аліментів. Заборгованість зі сплати аліментів виникла з вини відповідача. Згідно положень п.22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, матиринства та стягненя аліментів» передбачена ст. 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв»язку з несавоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправельним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення аліментів. Що стосується судового збору, то його слід стягнути з відповідача на користь позивачки в сумі 487 грн. 20 коп., що відповідає положенням ст.88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: partial