Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-09 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обгрунтування позову зазначено, що 08 серпня 1991 року у відділі ЗАГС Рогатинського райвиконкому Івано-Франківської області між сторонами по справі було зареєстровано шлюб. Неповнолітніх дітей на утриманні в подружжя немає. Протягом останнього часу сімейне життя між сторонами погіршилося через те, що відповідач зловживає спиртними напоями, вчиняє сварки, ображає позивачку нецензурною лайкою. Відповідач не бере участі у веденні спільного господарства. Шлюбні відносини між сторонами фактично припинено. Позивачка переконана, що збереження сім`ї неможливе. Просила шлюб розірвати. У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала повністю, просила позов задовольнити. Пояснила, що відповідач поведінки не змінив, продовжує вживати спиртні напої, вчиняти сімейні бешкети через що вона змушена викликати працівників поліції. Просила шлюб розірвати, не надавати терміну для примирення. Відповідач позову не визнав. Пояснив, що бажає зберегти сім`ю. Просив надати термін для примирення. Суд, вислухавши доводи сторін по справі, дослідивши та перевіривши всі докази в їх сукупності, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Як вбачається з свідоцтва про укладення шлюбу серія [NUMBER] виданого 08.08.1991 р. відділом ЗАГСу Рогатинського райвиконкому Івано-Франківської області, 08 серпня 1991 року було зареєстровано шлюб між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , про що зроблено актовий запис за № 36. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище [PERSON] . Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). За статтею 16 «Загальної декларації прав людини» від 10.12.1948 року чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності, чи релігії вступати у шлюб і створювати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо вступу в шлюб, під час перебування у шлюбі і під час його розірвання. Проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. За ч.1 ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Дані положення закріплені у ст.55 Сімейного кодексу України. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність. Відповідно до вимог ст.112 СК України при розірванні шлюбу суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову. Бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. За ст.113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. За статтею 114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Документом, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили (ч.3 ст.115 СК України). Судом встановлено, що сторони припинили спільне проживання в якості однієї сім`ї, у позивачки наявне стійке волевиявлення, направлене на припинення сімейних відносин. Викладені обставини свідчать, що подальше спільне проживання подружжя і збереження сім`ї неможливе, суперечитиме інтересам позивачки, що має істотне значення, а тому позов про розірвання шлюбу підлягає до задоволення. Із заявою про відновлення свого дошлюбного прізвища позивачка до суду не зверталася.

Outcome: approved