Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-30 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із заявою про визнання фізичної особи недієздатною та встановлення над нею опіки, в якій просить визнати [PERSON] недієздатним та призначити її опікуном останнього. В обґрунтування поданої заяви покликається на те, що 23 листопада 2001 року заявниця [PERSON] уклала шлюб із [PERSON] . Починаючи з 2016 року у чоловіка почали з`являтися перші симптоми хвороби Альцгеймера з психічними розладами, а з 2018 року вона стала різко прогресувати. Станом на даний час [PERSON] не може обходитись без постійної сторонньої допомоги, здійснювати прості побутові речі, їсти, пити, доглядати за собою, розуміти значення своїх дій та контролювати їх. [PERSON] є інвалідом другої групи (загальне захворювання) довічно. З моменту останнього огляду, який відбувся 04 квітня 2019 року його стан значно і різко погіршився. На даний час заявниця не працює, є пенсіонеркою, однак забезпечує [PERSON] усім необхідним: медичним доглядом, засобами гігієни та продуктами харчування. Вони разом проживають та зареєстровані, заявниця має можливість постійно допомагати та доглядати його. Внаслідок хвороби, [PERSON] дезорієнтований, не здатен керувати своїми діями, самостійно здійснювати найпростіші побутові речі, він втратив навики читання і писання, не орієнтується в датах і часі; страждає хронічним, стійким психічним захворюванням, внаслідок чого не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, а тому повинен бути визнаним відповідно до ст. 39 ЦК України недієздатним. В судовому засіданні заявниця [PERSON] та її представник, адвокат Базан Д. Д. заяву підтримали з мотивів, наведених у ній та просили задовольнити. Представник заінтересованої особи виконавчого комітету Великобірківської селищної ради в судове засідання не з`явився, надіслав на адресу суду клопотання, у якому просив суд справу розглядати за його відсутності, із вимогами заяви погоджується та просить задоволити. Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив наступне. 23 листопада 2001 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим повторно 15 липня 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тернопільського районного управління юстиції у Тернопільській області. Після реєстрації шлюбу подружжю присвоєні прізвища [PERSON] . Як слідує з довідки до акта огляду медикосоціальною експертною комісією серії 12 ААБ № 472869, [PERSON] встановлено другу групу інвалідності, причина інвалідності загальне захворювання, довічно. Згідно пенсійного посвідчення № [NUMBER] серії [NUMBER] , виданого 12 жовтня 2016 року довічно [PERSON] є пенсіонером за віком. Відповідно до довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні (будинку), осіб № 452 від 16 листопада 2020 року [PERSON] зареєстрована за адресою [ADDRESS] , склад сім`ї: [PERSON] . Як слідує із висновку судовопсихіатричного експерта № 63 від 16 лютого 2021 року [PERSON] страждає на розлади особистості та поведінки внаслідок органічного ураження головного мозку з вираженим психоорганічним синдромом, що сягає рівня хронічного психозу. Дане захворювання являється хронічним, стійки психічним розладом, що сягає рівня хронічного психозу. Враховуючи вищевказане, [PERSON] не здатний усвідомлювати свої дії та керувати ними. Рішенням виконавчого комітету Великобірківської селищної ради Тернопільського району Тернопільської області від 22 квітня 2021 року № 87 постановлено у випадку визнання [PERSON] недієздатним у визначеному законом порядку, вважати доцільним призначити його опікуном дружину [PERSON] . За вказаних обставин до правовідносин між сторонами підлягають застосуванню наступні норми права. Статтею 30\~Цивільного кодексу\~України передбачено,\~що цивільну\~дієздатність має\~фізична особа,\~яка усвідомлює\~значення своїх\~дій та\~може керувати\~ними. Цивільною дієздатністю фізичної особи є її здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також здатність своїми діями створювати для себе цивільні обов`язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання. Обсяг цивільної дієздатності фізичної особи встановлюється цим Кодексом і може бути обмежений виключно у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 39 Цивільного кодексу України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Порядок визнання фізичної особи недієздатною встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України. Згідно з ст. 293 Цивільного процесуального кодексу України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про: обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи. Відповідно до ч. 1 ст. 298 Цивільного процесуального кодексу України суд за наявності достатніх даних про психічний розлад здоров`я фізичної особи призначає для встановлення її психічного стану судовопсихіатричну експертизу. Згідно з висновком судовопсихіатричного експерта № 63 від 16 лютого 2021 року [PERSON] страждає на розлади особистості та поведінки внаслідок органічного ураження головного мозку з вираженим психоорганічним синдромом, що сягає рівня хронічного психозу. Дане захворювання являється хронічним, стійки психічним розладом, що сягає рівня хронічного психозу. Враховуючи вищевказане [PERSON] не здатний усвідомлювати свої дії та керувати ними. Таким чином, з огляду на наданий висновок вбачається, що дійсно [PERSON] , не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, у зв`язку з чим суд вважає за необхідне визнати останнього недієздатним. Відповідно до ч. 1 ст. 41 Цивільного кодексу України, над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка. Отже призначення опікуна у разі визнання особи недієздатною є обов`язком суду за умови наявності відповідного подання органу опіки та піклування, оскільки в такому випадку у повному обсязі досягається мета цивільного судочинства захист порушених, невизнаних, або оспорюваних прав особи, а в даному конкретному випадку забезпечення повноцінного здійснення своїх прав недієздатною особою. Аналізуючи при цьому як норми Цивільного кодексу України так і Цивільного процесуального кодексу України у даному питанні, слід дійти висновку, що законодавець, захищаючи недієздатну особу покладає на суд обов`язок відразу у рішенні про визнання особи недієздатною вирішити питання захисту прав цієї особи шляхом призначення їй опікуна за поданням органу опіки та піклування. При цьому із змісту норм Цивільного кодексу України та Цивільного процесуального кодексу України також вбачається вагома роль органу опіки та піклування, який зобов`язаний надати ґрунтовне подання суду щодо призначення опікуна, при цьому саме на вказаний орган покладається обов`язок знайти особу, яка за своїми якостями (стан здоров`я, родинні зв`язки тощо) найбільш ефективно для особи, визнаної недієздатною, може виконувати обов`язки опікуна. Отже, призначення опікуна недієздатній особі, на думку суду, переслідує перш за все найважливішу ціль не залишити безправною особу, яка за своїм статусом позбавлена самостійно здійснювати свої права у суспільстві. Опіка (піклування) є особливою формою державної турботи про неповнолітніх дітей, що залишились без піклування батьків, та повнолітніх осіб, які потребують допомоги щодо забезпечення їх прав та інтересів. Порядок встановлення опіки над особою, яка визнана судом недієздатною, виконання опікуном своїх обов`язків та звільнення від повноважень опікуна визначений гл. 6 Цивільного кодексу України та Правилами опіки та піклування, затвердженими наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді, Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України від 26 травня 1999 року № 34/166/131/88 (далі Правила). Згідно з ст. 55 Цивільного кодексу України та п. 1.2 Правил опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки. В силу ст. 58 Цивільного кодексу України опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, які визнані недієздатними. За змістом ч. 1 ст. 60 Цивільного кодексу України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. У відповідності до приписів ст.\~67\~Цивільного кодексу\~України та Розділу 4 Правил опікун зобов`язаний дбати про підопічного, про створення йому необхідних побутових умов, забезпечення його доглядом та лікуванням. Опікун зобов`язаний вживати заходів щодо захисту цивільних прав та інтересів підопічного. Відповідно до ч.ч. 2, 3, 4 ст. 63 Цивільного кодексу України опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Опікун та піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. В силу ч. 1 ст. 300 Цивільного процесуального кодексу України суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна. Заявляючи вимоги про визнання фізичної особи недієздатною, заявник просить призначити себе опікуном над її чоловіком. Відповідно до рішення виконавчого комітету Великобірківської селищної ради Тернопільського району Тернопільської області, у випадку визнання [PERSON] недієздатним у визначеному законом порядку, вважати доцільним призначити його опікуном дружину [PERSON] . В статті 63 Цивільного кодексу України закріплено, що опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю; фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою; опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Для ефективного виконання функцій, які покладені на опікунів та піклувальників, встановлення опіки або піклування має відбуватися за вільною згодою особи (опікуна, піклувальника), оскільки тільки за цієї умови можливе створення підопічному належних умов виховання та проживання. З досліджених\~документів вбачається,\~що заявниця\~згідна бути\~опікуном недієздатної\~особи,\~вона відповідає\~усім наведеним\~вимогам,\~ [PERSON] \~є дружиною\~особи,\~яка визнається\~недієздатною та,\~спроможна бути\~опікуном над\~недієздатною особою,\~нею створені\~усі необхідні\~умови для\~догляду за [PERSON] . З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що заява [PERSON] \~в інтересах\~ [PERSON] ,\~заінтересована особа\~ виконавчий\~комітет Великобірківської\~селищної ради\~про визнання\~фізичної особи\~недієздатною та\~встановлення над\~нею опікипідлягає задоволенню в повному обсязі. В силу положень ч. 5 та ч. 6 ст. 300 Цивільного процесуального кодексу України рішення суду після набрання ним законної сили надсилається судом органу опіки та піклування, органам ведення Державного реєстру виборців за місцем проживання фізичної особи. Строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років. При ухвалені судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом (ч. 7 ст. 294 Цивільного процесуального кодексу України). На підставі викладеного та

Outcome: approved