overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-23 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача про стягнення в її користь аліментів на своє утримання до досягнення дитиною трьохрічного віку в розмірі 600 грн. щомісячно. Свої вимоги мотивує тим, що у шлюбі з відповідачем народила двох дітей. Дочка [PERSON], [INFO] не досягла трьохрічного віку. В грудні 2015 року шлюб між ними розірвано, відповідач сплачує аліменти на утримання дітей у розмірі по 600 грн. на кожну дитину, однак не бере участі у додаткових витратах на потреби дітей і жодним чином не допомагає матеріально в її утриманні. Усі обов'язки по догляду за дітьми лягли виключно на неї. Оскільки вона немає на кого залишити дитину, то повернутись до роботи вихователем дитячого садка, яку мала до декретної відпустки не може, а відповідно не має самостійного заробітку, тому потребує утримання від чоловіка. Посильну матеріальну допомогу в її утриманні надає її мати, але цього недостатньо. Відповідач спроможний утримувати її оскільки є особою працездатного віку, працює за фахом у столярному цеху в с.Підгір'я, хоч і без укладення трудової угоди, розмір його доходів є достатнім, крім аліментів на утримання дітей інших зобов'язань немає. Тому поставила питання про стягнення аліментів на своє утримання у твердій грошовій сумі в розмірі 600 грн. щомісячно. Відповідач в судовому засіданні заявлений позов визнав частково. Вказав, що не визнає свого обов'язку утримувати позивачку, оскільки з нею не проживає. Відповідачка отримує допомогу від держави через органи соціального захисту. Вказав, що дійсно працює столяром без укладення трудової угоди, а тому заробітки є мінливими. Середньомісячний заробіток складає близько 3000 грн. Готовий сплачувати аліменти на утримання позивачки у розмірі не більше 200 грн. На стягнення аліментів у більшому розмірі не згідний. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, які подані у розпорядження суду, з'ясувавши фактичні обставини справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що у шлюбі між сторонами народжено двоє дітей, син [PERSON] [INFO] та дочка [PERSON], [INFO] Обоє дітей проживають з позивачкою. Менша дитина не досягла трьохрічного віку і позивачка до серпня 2017 року перебуває у відпустці по догляду за дитиною. Через вік дитини та необхідність догляду за нею позивачка не має працювати і утримувати себе. Відповідач працює без укладення трудових угод, має достатній заробіток. Відповідно до ст. 84 СК України дружина має право на утримання від чоловіка під час вагітності та на час здійснення догляду за дитиною до досягнення трьох років. Суд, при встановленні розміру аліментів враховує стан здоров'я та матеріальне становище позивачки та відповідача. Виходячи з пояснень сторін, величини прожиткового мінімуму встановленого законодавчо, розміру допомоги, які отримує позивачка в управлінні соціального захисту, суд вважає, що аліменти, які підлягають стягненню з відповідача на утримання дружини можуть бути визначені в розмірі 500 грн. На підставі наведеного, ст.84 СК України,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-14 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача про стягнення в її користь аліментів на своє утримання до досягнення дитиною трьохрічного віку в розмірі 800 грн. щомісячно. Свої вимоги мотивує тим, що у серпні 2008 року розірвала шлюб з відповідачем, але продовжили проживати у фактичних шлюбних стосунках. [INFO] року народила сина [PERSON], батьком якого є відповідач. Останні кілька місяців відповідача покинув сім'ю і повернувся проживати до своїх родичів. У зв'язку з доглядом за дитиною не має змоги працювати на роботі, яку мала до народження дитини, а відтак не одержує самостійного заробітку і потребує утримання від чоловіка. Фактично в цей час живуть за рахунок соціальної допомоги держави, яка виплачується при народженні дитини. Відповідач спроможний утримувати дитину та її, матеріально забезпечений, має стабільні та високі заробітки, виїжджає на сезонні роботи в м.Київ, де працює за будівельними спеціальностями. Тому поставила питання про стягнення аліментів на своє утримання у твердій грошовій сумі в розмірі 800 грн. щомісячно. Відповідач в судове засідання не з'явився. Втретє подав суду клопотання про відкладення розгляду справи. Повідомлені відповідачем причини чергової неявки суд не визнає поважними, тому ухвалив провести розгляд справи у порядку заочного провадження. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши письмові докази, які подані у розпорядження суду, з'ясувавши фактичні обставини справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [INFO] року позивачкою народжений син [PERSON], батьком якого є відповідач. Дитина проживає з позивачкою. У зв'язку з доглядом за дитиною позивачка не має змоги працювати і утримувати себе. Відповідач працює сезонно, має достатній заробіток. Відповідно до ст. 84 СК України дружина має право на утримання від чоловіка під час вагітності та на час здійснення догляду за дитиною до досягнення трьох років. Суд, виходячи з величину прожиткового мінімуму встановленого законодавчо, вважає, що аліменти можуть бути стягнуті в розмірі 800 грн., як заявлено позивачкою. На підставі наведеного, ст.84 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-21 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача про стягнення в її користь аліментів на своє утримання до досягнення дитиною трьохрічного віку в розмірі ? частки усіх видів заробітку відповідача щомісячно. Заявлені вимоги мотивує тим, що у шлюбі з відповідачем народила сина [PERSON], [INFO] Шлюбні стосунки не розірвано, однак разом не проживають і спільного господарства не ведуть. Питання про стягнення аліментів на дитину вирішено окремо. Оскільки вона здійснює догляд за дитиною, то не має самостійного заробітку, тому потребує утримання від чоловіка. Відповідач спроможний утримувати її оскільки є особою працездатного віку, має достатньо високі доходи. Відповідач заявлений позов визнав. Погодився на стягнення аліментів на користь дружини у запропонованому нею розмірі. Відповідно до ст. 200 ЦПК України у підготовчому засіданні суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст. 84 СК України дружина має право на утримання від чоловіка під час вагітності та на час здійснення догляду за дитиною до досягнення трьох років. Таким чином, визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому може бути прийнято судом. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-30 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача про стягнення в її користь аліментів на утримання двох малолітніх дітей народжених у шлюбі з відповідачем, зокрема на утримання дочки [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO] у розмірі 1/3 частики від усіх видів заробітку відповідача. Одночасно поставила вимоги про стягнення з відповідача аліментів на своє утримання, посилаючись на те, що перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення трирічного віку. Крім того, зазначає, що являється інвалідом 3 групи і є обмеженою у можливості працювати, фактично утримує себе лише за рахунок пенсії по інвалідності. У період спільного проживання отримувала утримання від чоловіка, потребує такого утримання і надалі після фактичного припинення шлюбних стосунків з серпня 2016 року. Розмір аліментів на своє утримання просила визначити у частці від заробітку відповідача, яка складатиме 15%. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] заявлені вимоги уточнив. Вказав, що за обопільною згодою позивачки та відповідача розмір аліментних зобовязань просив у рішенні суду визначити у цілому на рівні 40%, з яких 30 % на утримання дітей та 10% на утримання позивачки на період до досягнення молодшим сином повноліття. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні заявив, що відповідач погоджується з уточненими вимогами позивача і не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання дітей та дружини у розмірі 40% від заробітку на період до досягнення повноліття молодшою дитиною. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності до того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що відповідач є батьком двох дітей, народжених у шлюбі з позивачкою, зокрема дочки [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO] Встановлено також, що позивачка [PERSON] здійснює догляд за дитиною до досягнення трьохрічного віку, а крім того є інвалідом 3 групи, і потребує утримання від чоловіка. Відповідач погодився на стягнення аліментів на утриманні дітей та дружини у запропонованому позивачкою розмірі, а підстав для відмови у прийнятті визнання відповідачем позову немає. Тому, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. На підставі наведеного, ст.75,77, 84, 180,181,182 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-02 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача про стягнення в її користь аліментів на утримання малолітньої доньки [PERSON], [INFO], що народжена у шлюбі з відповідачем. Свої вимоги позивачка в судовому засіданні мотивувала тим, що з жовтня 2016 року разом з відповідачем не проживають, шлюб розірвано 17.01.2017 року. З того часу відповідач не бере жодної участі в утриманні дитини. Вона здійснює догляд за дитиною і заочно навчається, а тому не спроможна самостійно утримати дитину. Відповідач має змогу утримувати дочку, оскільки періодично виїжджає на роботу за межі області. Розмір заробітків відповідача їй не відомий, тому поставила питання про стягнення з відповідача аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі 1500 грн. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково. Вказав, до лютого 2017 року здійснював догляд за своєю бабкою, яка була лежачою хворою і не мав змоги виїжджати на заробітки. Тому тимчасово дійсно не допомагав в утриманні дитини. Разом з тим, після розірвання шлюбу вони з дружиною разом продали автомобіль, який був у їх спільній власності і усі кошти у сумі 1600 дол. США він віддав дружині. Таким чином вона мала матеріальні ресурси на утримання дитини. Крім того, відповідачка та її мати перешкоджають йому у можливості бачитись з дитиною і спілкуватись з нею, відмовляються приймати будь-які подарунки для дитини. Він проживає сам, ніякої сторонньої допомоги немає. На даний час перебивається епізодичними заробітками, а тому спроможний сплачувати аліменти на утримання дитини у розмірі 500-700 грн. щомісячно. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, які подані у розпорядження суду, зясувавши фактичні обставини справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що відповідач є батьком народженої у шлюбі з позивачкою дочки [PERSON], [INFO] Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідач постійної роботи немає, заробляє тимчасовими підробітками, достовірний облік його доходів при виконанні судового рішення зясувати буде складно, його дохід може бути мінливим. Тому, у відповідності до ст.184 СК України доцільно визначити йому аліменти в твердій грошовій сумі. Виходячи з наведених сторонами доводів, суд вважає, що розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача слід визначити в сумі 800 грн. щомісячно. На підставі наведеного, ст. 84,180,181,182,184,191 СК України,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-21 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача про стягнення в її користь аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] народженого у шлюбі з відповідачем. Свої вимоги позивачка в судовому засіданні мотивувала тим, що з квітня 2014 року разом з відповідачем не проживають, шлюб між ними розірвано. З того часу відповідач не бере жодної участі в утриманні дитини. Її заробітна плата є мінімальною, тому вона не спроможна самостійно утримати дитину. Відповідач має змогу утримувати сина, оскільки регулярно виїжджає на роботу до Польщі, кілька років поспіль отримує річний дозвіл на працю та працює за контрактом. Точний розмір заробітків відповідача на даний час їй не відомий, однак у попередні роки, коли вона працювала разом з ним закордоном, то відповідач заробляв орієнтовно по 1000 дол.США на місяць. Інших аліментних зобов'язань відповідач не має. Позивачка поставила питання про стягнення з відповідача аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі 1000 грн. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково. Вказав, що робота його довірителя за кордоном не є стабільною, в окремі періоди протягом року відповідач не працює. Таких заробітків як вказує позивачка немає. Виходячи з реальних заробітків відповідача, він згідний на сплату аліментів у твердій грошовій сумі в розмір 500-600 грн. щомісячно. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, які подані у розпорядження суду, з'ясувавши фактичні обставини справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що відповідач є батьком народженого у шлюбі сина [PERSON], [INFO] З квітня 2014 року відповідач не бере участі в утриманні дитини. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідач працює закордоном, достовірний облік його доходів при виконанні судового рішення з'ясувати буде складно, його дохід може бути мінливим. Тому, у відповідності до ст.184 СК України доцільно визначити йому аліменти в твердій грошовій сумі. Виходячи з наведених сторонами доводів, суд вважає, що розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача слід визначити в сумі 800 грн. щомісячно. На підставі наведеного, ст. 84,180,181,182,184,191 СК України,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-17 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача про стягнення в її користь аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Свої вимоги в судовому засіданні мотивувала тим, що відповідач є батьком народженого нею сина [PERSON]. Однак з часу народження дитини, відповідач не визнавав свого батьківства і проживає окремо, участі в утриманні сина не бере. Відповідач має змогу утримувати дитину, оскільки виїжджає регулярно на сезонні роботи в Російську Федерацію, має достатньо високі заробітки, про що свідчать можливості відповідача купувати дорогі речі, в тому числі автомобіль, а також витрачати гроші на відпочинок. Поставила питання про стягнення з відповідача аліментів у твердій грошовій сумі у зв'язку з тим, що відповідач має мінливий, нерегулярний дохід, розмір реальних заробітків приховує. Просила стягувати з відповідача аліменти на утримання сина в розмірі 1000 грн., оскільки вона в даний час зайнята доглядом за дитиною до досягнення трьохрічного віку і не може мати самостійного заробітку. Просила позов задовольнити. Відповідач та представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні заявлений позов визнали частково. Відповідач вказав, що по можливості допомагає позиваці матеріально в утриманні обох дітей. Зокрема, купує періодично одяг, інші речі для старшої дочки, періодично донька проживає разом з ним і всі витрати на її утримання несе він. Оскільки його заробітки дійсно носять сезонний характер, не є постійними, то спроможний сплачувати на утримання сина аліменти в розмірі 400 грн. Більший розмір аліментів поставить його у скрутне матеріальне становище. За можливості, буде надавати посильну додаткову допомогу в утриманні дітей. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, які подані у розпорядження суду, з'ясувавши фактичні обставини справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що відповідач є батьком народженого позивачкою сина [PERSON], [INFO] Сторони не можуть дійти згоди щодо участі батька у витратах на утримання сина. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідач працює сезонно, виїжджає на роботу, в тому числі і за межі України, працює і отримує доходи, рівень яких при виконанні судового рішення з'ясувати буде складно, його дохід може бути мінливим. Тому, у відповідності до ст.184 СК України доцільно визначити йому аліменти в твердій грошовій сумі. Виходячи з наведених сторонами доводів, величини прожиткового мінімуму встановленого законодавчо, матеріального становища сторін, враховуючи наведені позивачкою доводи щодо витрат, які вона несе на утримання дитини, а також беручи до уваги, що відповідач не бере особистої участі у житті дитини та догляді за нею, зважаючи на те, що відповідач має аліментні зобов'язання визначені судом на утримання старшої дочки у розмірі 400 грн. щомісячно, суд вважає, що розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на утримання молодшого сина слід визначити в сумі 800 грн. На підставі наведеного, ст. 84,180,181,182,184,191 СК України,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-20 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача про стягнення в її користь аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Свої вимоги в судовому засіданні мотивувала тим, що у шлюбі з відповідачем народила сина. В лютому 2014 року відповідач покинув сім'ю і переїхав на постійне проживання до своїх родичів. З того часу не бере жодної участі в утриманні сина. Відповідач має змогу утримувати дитину, оскільки є особою працездатного віку, фізично здоровим. Офіційно відповідач не працевлаштований, але має дохід від тимчасових заробітків. Інших утриманців у відповідача немає. Поставила питання про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі у зв'язку з тим, що дохід відповідача є мінливий, нерегулярний, розмір реальних заробітків з'ясувати важко. Просила стягувати з відповідача аліменти на утримання сина в розмірі 1000 грн., оскільки вона в даний час зайнята доглядом за дитиною і не може мати самостійного заробітку. Просила позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні заявлений позов визнав частково. Вказав, що не заперечує свого обов'язку утримувати дитину, однак заявлений позивачкою розмір аліментів вважає непомірно високим для себе, оскільки його заробітки носять сезонний характер, не є постійними. Стягнення запропонованої суми поставить його у скрутне матеріальне становище. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, які подані у розпорядження суду, з'ясувавши фактичні обставини справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що відповідач є батьком народженого позивачкою сина [PERSON], [INFO] Протягом останнього року відповідач не бере участі в утриманні сина, дійти згоди щодо розміру аліментів сторони не можуть. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідач не має постійного місця роботи, працює і отримує доходи, рівень яких при виконанні судового рішення з'ясувати буде складно, його дохід може бути мінливим. Тому, у відповідності до ст.184 СК України доцільно визначити йому аліменти в твердій грошовій сумі. Виходячи з наведених сторонами доводів, величини прожиткового мінімуму встановленого законодавчо, матеріального становища сторін, враховуючи наведені позивачкою доводи щодо витрат, які вона несе на утримання дитини, а також беручи до уваги, що відповідач не бере особистої участі у житті дитини та догляді за нею, суд вважає, що розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на утримання сина слід визначити в сумі 800 грн. На підставі наведеного, ст. 84,180,181,182,184,191 СК України,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-15 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача про стягнення з нього в її користь аліментів на утримання їх дочки, яка досягла повноліття і продовжує навчання в твердій грошовій сумі у розмірі 1600 грн. Свої вимоги мотивує тим, що відповідач є батьком дочки [PERSON], [INFO], яка з 01.10.2014 року вступила на навчання до університету інформаційних технологій в м.Жешов, Республіки Польща і навчається там стаціонарно. Самостійного заробітку дочка немає і потребує матеріальної допомоги. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги уточнила, вказала, що у зв'язку з виходом відповідача на пенсію і зменшенням відповідно його доходів просила постановити рішення про стягнення аліментів у сумі 1000 грн. щомісячно. Відповідач в судовому засіданні вказав, що не ухиляється від утримання дочки, погодився сплачувати аліменти у розмірі 1000 грн., як про це в судовому засіданні просить позивачка. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Оскільки сторони дійшли згоди щодо розміру аліментів, а підстав для відмови у прийнятті визнання відповідачем позову немає, то суд вважає, що позов може бути задоволено. На підставі наведеного, ст.180,181, 182, 184, 191, 194 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-29 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача про стягнення з нього в її користь аліментів на утримання їх дочки, яка досягла повноліття і продовжує навчання. Свої вимоги мотивує тим, що відповідач є батьком дочки [PERSON], [INFO], яка в 2014 році вступила на навчання до Прикарпатського національного університету ім..[PERSON] і навчається стаціонарно на 2-гому курсі, напрям підготовки «хімія». Самостійного заробітку дочка немає, стипендію не отримує, а тому не може себе утримати. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, пояснила, що донька закінчивши навчання в школі продовжує навчання у вищому навчальному закладі. Дочка навчається за рахунок державного замовлення, але вона несе всі інші витрати по утриманні дитини під час навчання. Зокрема щомісячно оплачує оренду житла в розмірі 800 грн. на місяць, а також витрачає щотижнево 300 грн. на харчування та інші поточні потреби. Батько не бере участі у всіх цих витратах, а самостійно утримати дочку їй важко. Вказала, що відповідач спроможний сплачувати аліменти на утримання доньки, оскільки має стабільний дохід, зокрема пенсію за вислугою років в міліції на рівні 4200-4500 грн., крім того, є особою працездатного віку і має додаткові підробітки, про що свідчить рівень його матеріального забезпечення. Їй відомо, що у другому шлюбі відповідач має на утриманні одну дитину. Тому просила стягнути на її користь аліменти на утримання доньки в розмірі 2000 грн. щомісячно. Відповідач в судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку. У звязку з цим судом постановлено ухвалу про розгляд справи у порядку заочного провадження. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши письмові докази, які подані у розпорядження суду, зясувавши фактичні обставини справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що відповідач є батьком [PERSON], [INFO], яка після досягнення повноліття продовжує навчання на стаціонарі у Прикарпатьскому національному університеті ім. В.Стефаника в м.Івано-Франківську. [PERSON]-М.В. перебуває на утриманні матері. Відповідач не надає регулярної матеріальної допомоги в утриманні доньки. У звязку з навчанням самостійного заробітку дочка немає, потребує утримання від батьків. Відповідно до ст. 199 ч.1 СК України батьки зобовязані утримувати повнолітніх сина або дочку, які продовжують навчання і потребують матеріальної допомоги до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідач отримує пенсію за вислугу років у правоохоронних органах, крім того є особою працездатного віку, має додаткові заробітки, а тому може надавати таку допомогу. Відповідно до ст.184 СК України аліменти можуть бути визначені в твердій грошовій сумі. Виходячи з наведених позивачкою доводів, рівня витрат на утримання доньки, а також враховуючи ті обставини, що відповідач має на утриманні ще одну неповнолітню дитину, суд вважає, що розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача слід визначити в сумі 1200 грн. На підставі наведеного, ст. 199 СК України,

Outcome: partial