Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-15 00:00:00

[PERSON], звернулася в суд з позовом до [PERSON] сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області, про визнання права власності на житловий будинок та господарські будівлі в порядку спадкування за заповітом. Позивачка в позовній заяві вказала, що житловий будинок та господарські будівлі і споруди, розташовані по вул. Галицька (колишня вул. Назаренка), 3 в с. Торговиця Городенківського району Івано- Франківської області, належали по праву особистої власності колгоспному двору, головою якого був її дядько [PERSON], що стверджується свідоцтвом про право власності від 22.07.1987 року. [PERSON] помер 05 вересня 1997 року і його майно на підставі ст.ст.529, 549 ЦК УРСР 1963 року, який діяв на час смерті спадкодавця, успадкувала його дружина [PERSON], як єдиний спадкоємець за законом першої черги, так як дітей у них не було. Однак, свідоцтво про право власності на будинок вона не оформила. 18 листопада 2008 року [PERSON] вчинила на користь позивачки заповіт, згідно з яким розпорядила їй все належне їй майно, де б воно не знаходилося та з чого б не складалося. [PERSON] приходилася позивачці рідною тіткою. 08 грудня 2014 року [PERSON] померла. Проте оформити свідоцтво про право на спадщину на житловий будинок, позивачка не може так як господарство зареєстроване як колгоспний двір, та неможливо визначити частку померлого в житловому будинку. В звязку з цим вона змушена звернутися з даним позовом до суду. В судове засідання позивачка не зявилася. В заяві поданій до суду справу просить слухати у її відсутності. Позовні вимоги підтримує повністю. Позов просить задовольнити. Відповідач [PERSON] сільська рада Городенківського району Івано-Франківської області подала до суду довідку в якій просить розглядати справу без участі їхнього представника. Позовні вимоги визнають, не заперечують щодо визнання права власності за позивачкою. В силу ст. 197 ч. 2 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши та оцінивши докази по справі суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з таких підстав: в судовому засіданні встановлено, що позивачка звернулася в суд з позовом про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами розташований по вул. Галицька, 3 в с. Торговиця Городенківського району Івано-Франківської області. Копією свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок виданого виконкомом Городенківської районної ради вбачається, що в цілому жилий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами який розташований в с. Торговиця по вул. Назаренка №3 дійсно належить на праві власності колгоспному двору головою якого є [PERSON]. Копією виписки з інвентаризаційних матеріалів від 08.06.2015 року вих. №7325 доводиться, що в с. Торгвиця Городенківського району по вул. Галицька, 3 зареєстровано згідно архівних даних станом на 31.12.2012 року в Коломийському міжрайонному бюро технічної інвентаризації в реєстровій книзі під реєстровим №431 за [PERSON] зареєстроване право власності. Інвентиризаційна вартість житлового господарства по вул. Галицька, 3 в с. Торговиця Городенківського району становить 95678 грн. Згідно копії заповіту від 18.11.2008 року, зареєстрованого в журналі для реєстрації нотаріальних дій за №257 та посвідченого секретарем виконкому [PERSON] сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області [PERSON], вбачається, що [PERSON] [INFO], уродженка та жителька с. Торговиця Городенківського району Івано-Франківської області, яка проживає [INFO] на випадок своєї смерті зробила таке розпорядження: усю спадщину, права, які їй належать на момент складання заповіту, а також ті права та обовязки, які можуть належати їй в майбутньому заповідає своїй племінниці [PERSON] [INFO]. З довідок виконкому [PERSON] сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області, виданих позивачці вбачається, що за №707 від 10.06.2015 року вулицю «Назаренка» перейменовано на вулицю «Галицька» номер його індивідуального житлового будинку не змінено №3. Згідно довідки №708 від 10.06.2015 року, вбачається, що станом на 15.04.1991 року в господарстві в с. Торговиця по вул. Галицька,3 були зареєстровані та проживали [PERSON] [INFO] голова двору; [PERSON] [INFO] дружина. Довідкою №711 від 10.06.2015 року встановлено, що земельна ділянка під будинком в с. Торговиця по вул. Галицька, 3 становить 0,25 га.. Копією свідоцтва про смерть серія I-НМ №197940 від 08.12.2014 року встановлено, що [PERSON] померла 08.12.2014 року, про що виконавчим комітетом [PERSON] сільської ради Городенківського району зроблено відповідний актовий запис за №32. Конституцією України за кожним закріплюється право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності ст. 41 Конституції України. Відповідно до ч. 6 п. а Постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22.12.1995 року Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності, право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба). Статтею 317 ч. 1 ЦК України встановлено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Також - власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд (ст. 319 ч. 1 ЦК України). Згідно ст. 1216 ч. 1 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1268 ч. 1 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. В силу ст. 1296 ч. 1 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Проте нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину позивачці, відмовлено, у звязку з тим, що господарство зареєстроване як колгоспний двір, та неможливо визначити частку померлого в житловому будинку, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 07.07.2015 року. Також згідно до ст. 328 ч. 1 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ст. 316 ч. 1 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідач [PERSON] сільська рада Городенківського району Івано-Франківської області не заперечує щоб позивачка оформляла спадщину. Інших осіб, які б заявляли свої вимоги по даному питанню, не встановлено. В звязку з цим суд вважає що позов слід задовольнити та визнати за позивачкою, право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами розташований по вул. Галицька, 3 в с. Торговиця Городенківського району Івано-Франківської області. Виходячи із вищевикладеного на підставі ст. 316 ч. 1, 317 ч. 1, 319 ч. 1, 328 ч. 1, 1216 ч. 1, 1268, ЦК України, та

Outcome: approved