Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-03 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON], третя особа Орган опіки та піклування Ківерцівської районної державної адміністрації, про позбавлення батьківських прав. Свої вимоги обґрунтовує тим, що її донька [PERSON], народила двох дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. У зареєстрованому шлюбі відповідач не перебувала, тому рахується як мати-одиначка. Матір дітей - [PERSON] близько місяця як покинула дітей і повністю усунулася від виконання батьківських обов'язків щодо своїх дітей, не піклується про їх фізичний і духовний розвиток, не займається утриманням і вихованням, тому просить позбавити її батьківських прав відносно дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], залишивши їх на утриманні бабусі, [PERSON] Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала та просила задовольнити заявлені вимоги повністю. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, заяв та заперечень до суду не подала. Представник третьої особи - Органу опіки та піклування Ківерцівської РДА, Супоровський М.О. в судовому засіданні підтримав позицію позивача та долучив висновок Ківерцівської РДА про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, відповідно до положень ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача, думку представника органу опіки та піклування, проаналізувавши обставини справи, дослідивши надані докази, суд дійшов до наступного висновку. Відповідно до вимог ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно з ч. 4 ст. 155 СК України, ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Зокрема ст. 164 СК України передбачає, що мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав у разі ухилення від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» батьки мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток. Пунктом 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» визначено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Судом встановлено, що матір'ю малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], є відповідач [PERSON], що стверджується свідоцтвами про народження дітей /а.с. 4-5/. Батьком дітей записаний [PERSON], однак шлюб з відповідачем зареєстровано не було. Як вбачається з довідки Управління соціального захисту населення Ківерцівської РДА № 1039 від 09.06.2015 року, отримує допомогу на дитину як одинока матір /а.с. 13/. Згідно акту обстеження умов проживання [PERSON] в [ADDRESS], складеного 04.06.2015 року комісією районного центру соціальних служб для сім'я, дітей та молоді м. Ківерці Волинської області, малолітні [PERSON] і [PERSON], забезпечені належними умовами проживання, однак перебувають на утримання своєї бабусі, [PERSON], оскільки матір дітей, [PERSON] не займається їх вихованням та утриманням і була відсутня за місцем проживання /а.с. 11/. Відповідно до довідки № 6012 (виписки з домової книги про склад сім'ї та прописку), малолітні [PERSON] та [PERSON] зареєстровані та проживають разом з бабусею [PERSON] /а.с. 19/. Згідно характеристики № 3.5/530, виданої 05.06.2015 року Ківерцівською міською радою, [PERSON] по місцю проживання характеризується позитивно /а.с. 17/. Також, як вбачається з висновку Ківерцівської районної державної адміністрації № 27/02-18 від 30.06.2015 року, позбавлення відповідача батьківських прав є доцільним та відповідає інтересам малолітніх дітей: [PERSON] та [PERSON] /а.с. 29/. Як слідує з роз'яснень Пленум Верховного Суду України від 30 березня 2007 року в постанові № 3, позбавлення батьківських прав, тобто наданих батькам до досягнення дитиною повноліття прав на її виховання, захист її інтересів є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування вирішується лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи та характеру ставлення батьків до дітей. При вирішенні питань, що стосуються дітей, згідно ст. 3 «Конвенції про права дитини», суд має виходити з принципу максимального забезпечення інтересів дитини, її захисту і забезпечення турботи про неї. З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що відповідач [PERSON] свідомо ухиляється від виконання обов'язків по вихованню своїх дітей, а саме: не піклується про фізичний і духовний розвиток дітей, не займається їх вихованням, не забезпечує матеріально, що є підставою для позбавлення відповідача батьківських прав. На підставі ст.ст. 150, 155, 164 СК України, ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», ст. 3 «Конвенції про права дитини»,

Outcome: approved