Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-02 00:00:00

[PERSON] звернулася до Вишгородського районного суду із позовом [PERSON] про виділ в натурі частки із спадкового майна, що є у спільній частковій власності. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що сторонам на праві спільної часткової власності в рівних долях, а саме по Ѕ частині, належить житловий будинок [ADDRESS] , загальною площею 104,4 кв.м.; земельна ділянка площею 0,25 га, кадастровий номер №3221885601:31:015:0163 з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд по [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 10.11.2014 року виданим державним нотаріусом Вишгородської районної державної нотаріальної контори Київської області реєстровий № 1-4040, рішення Вишгородського районного суду Київської області від 13.01.2015 року. 30.05.2016 року між сторонами було укладено Договір про порядок володіння та користування спільним майном, згідно до умов якого між сторонами було досягнуто домовленості та фактично виділено у користування кожному пропорційно його частці - Ѕ частина домоволодіння розташованого за адресою: [ADDRESS] . Позивачем та відповідачем було подана спільна заява до КП «Вишгородське бюро технічної інвентаризації» про поділ вказаного нерухомого майна на два самостійні об`єкти нерухомого майна. 15.06.2016 року КП «Вишгородське бюро технічної інвентаризації» надало висновок щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна від 15.06.2016 року № 541, а саме: житлового будинку [ADDRESS] . Згідно зазначеного висновку, вказане домоволодіння за технічними показниками може бути поділено в натурі на два окремі об`єкти нерухомого майна, відповідно до фактичного користування власниками на момент звернення до КП «Вишгородським бюро технічної інвентаризації». Позивачем було отримано схему розподілу земельної ділянки площею 0,25 га, кадастровий номер №3221885601:31:015:0163 з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд по [ADDRESS] . Проте, у зв`язку з тим, що відповідача не влаштував запропонований варіант розподілу спільної земельної ділянки, він категорично відмовився продовжувати будь-який поділ спільного успадкованого майна та укладати відповідно нотаріально засвідчені договори, що і стало підставою звернення до суду з даним позовом. У зв`язку із чим звернулася до суду та просила виділити їй в натурі зі спільної часткової власності в окремий об`єкт нерухомого майна 1/2 частину житлового будинку з надвірними будівлями, який розташований за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 50, 6 кв., в тому числі житловою площею - 27,1 кв.м. а саме: - кухню - позначені на плані «1-1» площею 10,1 кв.м., житлову кімнату - «1-2» - площею 10,8 кв.м.; житлову кімнату - «1-3» - площею 16,3 кв.м.; веранда - «І» - площею 5,8 кв.м.; кладову - «II» - площею 7,6 кв.м., а також надвірні споруди та будівлі: сарай - позначений на плані літерою «Г»; госпблок - «Д»; літню кухню - «Є»; навіс - «Ж»; літній душ - «З»; погрібник «И»; погріб - «під И»; огорожу - позначену на плані «№1» (1/2 частина); ворота - «№2» (1/2 частина); огорожу - «№3»; хвіртку - «4»; хвіртку «№5»; огорожу - «№6»; виділити в натурі [PERSON] зі спільної часткової власності в окремий об`єкт нерухомого майна Ѕ частину житлового будинку з надвірними будівлями, який розташований за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 53. 8 кв., в тому числі житловою площею - 44.8 кв.м., а саме: кухня - позначені на плані «III» площею 6,1 кв.м., житлову кімнату - «2-1» - площею 32,3 кв.м.; житлову кімнату - «2-2» - площею 12,5 кв.м.; санвузол - «IV» - площею 2,9 кв.м., а також надвірні споруди та будівлі: гараж - позначений на плані літерою «Б»; погріб - «В»; огорожу - позначену на плані «1» (1/2 частина); ворота - «№2» (1/2 частина); виділити сторонам в натурі зі спільної часткової власності в окремі об`єкти нерухомого майна по 1/2 частині кожному земельної ділянки площею 0,25 га, кадастровий номер №3221885601:31:015:0163 з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що розташована по [ADDRESS] , у відповідності з висновком земельно-технічної експертизи; припинити право спільної часткової власності сторін на вказане майно. В подальшому, після проведення судової земельно-технічної експертизи, позивач уточнивши позовні вимоги в частині варіанту поділу земельної ділянки просила суд виділити сторонам у відповідності з варіантом № 1 висновку експерта за результатами проведення земельно-технічної експертизи від 26.05.2020 року № 32374/19-41 складеного експертом Київського науково-дослідницького інституту судових експертиз Барановим Ю.Л. в натурі зі спільної часткової власності в окремий об`єкт нерухомого майна Ѕ частину спірної земельної ділянки. Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 18.12.2018 року відкрито провадження по справі та призначено до підготовчого судового засідання. Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 15.05.2019 року закрито підготовче провадження і призначено справу до судового розгляду по суті. Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 27.06.2019 року було призначено по справі земельну судово-технічну експертизу, провадження якої доручено експертам Київського науково-дослідницького інституту судових експертиз. 13.08.2019 року до суду з Київського науково-дослідницького інституту судових експертиз надійшло клопотання експерта про надання додаткових матеріалів, у зв`язку із чим ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 19.08.2019 року провадження по справі було поновлено. Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 31.10.2019 року було призначено по справі земельну судово-технічну експертизу, провадження якої доручено експертам Київського науково-дослідницького інституту судових експертиз, оскільки, до суду була надана відповідна документація, необхідна експерту. 03.06.2020 року до суду з Київського науково-дослідницького інституту судових експертиз надійшов висновок експерта за результатами проведення судової експертизи. Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 05.06.2020 року провадження по справі було поновлено. Позивач та її представник у судове засідання не з`явилися, від представника надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності, уточнені позовні вимоги підтримують та просять про їх задоволення із викладених у позові підстав, а також просив вирішити питання судових та інших витрат понесених позивачем під час розгляду даної справи. Відповідач до суду не з`явився, подав до суду письмові пояснення, згідно яких зазначив, що відповідно до висновку експерта існує два варіанти поділу між сторонами в натурі спірної земельної ділянки. Варіант № 1 висновку експерта збігається з вимогами позивача, з якими відповідач категорично не згоден, що і стало причиною звернення до суду. Відповідач не погоджується з цим варіантом, бо вважає не рівноцінним і не справедливим розподілом ділянки, при утворенні нових частин ділянки, позивач має доступ до своєї частини з фасаду 26,82 м та з тилу має доступ 14 м, зі своєї іншої ділянки, а він в цьому випадку має лише доступ до приблизно 20% своєї новоствореної ділянки. Основна частина новоствореної ділянки знаходиться на другій лінії, за будинком, доступу і проїзду до неї немає, а отже використовувати ділянку за цільовим призначенням не зможе. Варіант № 2 висновку експерта передбачає доступ до всіх новосформованих ділянок, тому серед двох запропонованих варіантів, для нього є єдиним прийнятним. Зазначив, що експерт посилається на висновок щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна № 541 від 15.06.2016 року наданого КП «Вишгородське бюро технічної інвентаризації», але з того часу позивачем були змінені площа будинку, розташування огорожі, але відштовхується від наявних будівель та огорож, що видно з додатків експерта. Два представлені експертом варіанти поділу не є єдиними можливими. Відповідач згодний розглянути й інші можливі варіанти поділу земельної ділянки, чи змінити розподіл будинку, розподіл повинен бути рівноцінним, поділ земельної ділянки повинен відповідати державним будівельним нормам і стандартам та окрім того, не порушувати можливості використання земельної ділянки за цільовим призначенням. Суд, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. У ст.12 ЦПК України, говориться, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно ч. 2 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Судом встановлено, що сторонам на підставі рішення Вишгородського районного суду Київської області від 13.01.2015 року на праві спільної часткової власності в рівних долях, а саме по Ѕ частині, належить житловий будинок [ADDRESS] , загальною площею 104,4 кв.м. Крім того, [PERSON] та [PERSON] є власниками в рівних долях 1/2 частині земельної ділянки площею 0,2500 га, кадастровий номер № 3221885601:31:015:0163 з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що розташована по [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 10.11.2014 року виданим державним нотаріусом Вишгородської районної державної нотаріальної контори Київської області реєстровий № 1-4040 та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень від 10.11.2014 (індексний номер витягу 29230988). На підставі договору між позивачем та відповідачем про порядок володіння та користування спільним майном від 30.05.2016 року було досягнуто домовленості та фактично виділено у користування кожному пропорційно його частці по Ѕ частині домоволодіння розташованого за адресою: [ADDRESS] , а саме: [PERSON] перейшли в користування приміщення загальною площею 50, 6 кв., в тому числі житловою площею - 27,1 кв.м. а саме: - кухню - позначені на плані «1-1» площею 10,1 кв.м., житлову кімнату - «1-2» - площею 10,8 кв.м.; житлову кімнату - «1-3» - площею 16,3 кв.м.; веранда - «І» - площею 5,8 кв.м.; кладову - «II» - площею 7,6 кв.м., а також надвірні споруди та будівлі: сарай - позначений на плані літерою «Г»; госпблок - «Д»; літню кухню - «Є»; навіс - «Ж»; літній душ - «З»; погрібник «И»; погріб - «під И»; огорожу - позначену на плані «№1» (1/2 частина); ворота - «№2» (1/2 частина); огорожу - «№3»; хвіртку - «4»; хвіртку «№5»; [PERSON] згідно ж цього договору, перейшли в користування приміщення загальною площею 53.8 кв., в тому числі житловою площею - 44.8 кв.м., а саме: кухня - позначені на плані «III» площею 6,1 кв.м., житлову кімнату - «2-1» - площею 32,3 кв.м.; житлову кімнату - «2-2» - площею 12,5 кв.м.; санвузол - «IV» - площею 2,9 кв.м., а також надвірні споруди та будівлі: гараж - позначений на плані літерою «Б»; погріб - «В»; огорожу - позначену на плані «6»; огорожу - позначену на плані «№1» (1/2 частина); ворота - «№ 2» (1/2 частина). Позивачем та відповідачем була подана спільна заява до КП «Вишгородське бюро технічної інвентаризації» про поділ вказаного нерухомого майна на два самостійні об`єкти нерухомого майна. 15.06.2016 року КП «Вишгородське бюро технічної інвентаризації» надало висновок щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна від 15.06.2016 року № 541, а саме: житлового будинку [ADDRESS] . Згідно зазначеного висновку, вказане домоволодіння за технічними показниками може бути поділено в натурі на два окремі об`єкти нерухомого майна, відповідно до фактичного користування власниками на момент звернення до КП «Вишгородським бюро технічної інвентаризації». Позивачем було отримано схему розподілу земельної ділянки площею 0,25 га, кадастровий номер №3221885601:31:015:0163 з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд по [ADDRESS] . Згідно із Поземельною книгою від 09.09.2014 року, наданою Управлінням Держземагентства у Вишгородському районі Київської області земельна ділянка з кадастровим номером 3221885601:31:015:0163, площею 0,2500 га має конфігурацію, наближену до квадратної. Як свідчить технічний паспорт на житловий будинок, виготовленого станом на 30 травня 2016 року, житловий будинок фактично розділений на дві квартири, кожна з яких має окремий вихід. Відповідно до висновку експерта складеного за результатами проведеної земельно-технічної експертизи від 26.05.2020 року № 32374/19-41 експертом Київського науково-дослідницького інституту судових експертиз Барановим Ю.Л. можливі два варіанти виділу в натурі земельної ділянки з кадастровим номером 3221885601:31:015:0163, площею 0,2500 га, а саме: згідно варіанту № 1 пропонується виділи співвласникам домоволодіння розташованого по [ADDRESS] загальною площею 0,2500 га [PERSON] та [PERSON] по Ѕ частині земельної ділянки - по 0, 1250 га; згідно варіанту № 2 пропонується виділити співвласникам домоволодіння розташованого по [ADDRESS] загальною площею 0,2500 га [PERSON] та [PERSON] по Ѕ частині земельної ділянки - по 0, 1250 га. В даному варіанті розподілу передбачена можливість встановлення сервітуту (право власника або землекористувача земельної ділянки чи іншої зацікавленої особи на обмежене платне або безоплатне користування чужою земельною ділянкою) площею 0,0123 га для проходу та проїзду до земельної ділянки, яку передбачається виділити [PERSON] через земельну ділянку, яку передбачається виділити [PERSON] . Згідно із частиною 1 статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. В силу ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до вимог ст.ст. 317, 319 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Відповідно до ч.1 ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Відповідно до ч. 1 та 3 ст. 364 ЦК України, співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Неподільною є річ, яку не можна поділити без втрати її цільового призначення (ч. 2 ст. 183 ЦК України). Річ, яку можна поділити без втрати її цільового призначення, є подільною (ч. 1 ст. 183 ЦК України). Згідно ч.1 ст. 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Зазначеними нормами передбачено, що поділ майна, що є об`єктом спільної часткової власності, в натурі між співвласниками припиняє право спільної часткової власності щодо цих співвласників. Згідно ч. 4 ст. 86 ЗК України, співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки. Відповідно до ст. 89 ЗК України, земельна ділянка може належати на праві спільної сумісної власності лише громадянам. Володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою спільної сумісної власності здійснюються за договором або законом. Співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки. Поділ земельної ділянки, яка є у спільній сумісній власності, з виділенням частки співвласника, може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом. Відповідно до п. 1.2 Інструкції щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об`єктів нерухомого майна, затвердженої Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 18.06.2007 № 55, поділ та виділ частки в натурі здійснюється відповідно до законодавства з наданням висновку щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна або висновку щодо технічної можливості виділу в натурі частки з об`єкта нерухомого майна. Матеріалами справи встановлено, що відповідно до висновку експерта складеного за результатами проведеної земельно-технічної експертизи від 26.05.2020 року № 32374/19-41 експертом Київського науково-дослідницького інституту судових експертиз Барановим Ю.Л. можливі два варіанти виділу в натурі земельної ділянки з кадастровим номером 3221885601:31:015:0163, площею 0,2500 га, а саме: згідно варіанту № 1 пропонується виділи співвласникам домоволодіння розташованого по [ADDRESS] загальною площею 0,2500 га [PERSON] та [PERSON] по Ѕ частині земельної ділянки - по 0, 1250 га; згідно варіанту № 2 пропонується виділи співвласникам домоволодіння розташованого по [ADDRESS] загальною площею 0,2500 га [PERSON] та [PERSON] по Ѕ частині земельної ділянки - по 0, 1250 га. В даному варіанті розподілу передбачена можливість встановлення сервітуту (право власника або землекористувача земельної ділянки чи іншої зацікавленої особи на обмежене платне або безоплатне користування чужою земельною ділянкою) площею 0,0123 га для проходу та проїзду до земельної ділянки, яку передбачається виділити [PERSON] через земельну ділянку, яку передбачається виділити [PERSON] . Позивач уточнивши свої вимоги, в частині варіанту поділу земельної ділянки, просила суд виділити сторонам у відповідності з варіантом № 1 висновку експерта. Згідно наданих до суду відповідачем пояснень, останній не погоджується з цим варіантом, бо вважає не рівноцінним і не справедливим розподілом ділянки. Варіант № 2 висновку експерта передбачає доступ до всіх новосформованих ділянок, тому серед двох запропонованих варіантів, для нього є єдиним прийнятним. Крім того, зазначив, що два представлені експертом варіанти поділу не є єдиними можливими та відповідач згодний розглянути й інші можливі варіанти поділу земельної ділянки, чи змінити розподіл будинку, розподіл повинен бути рівноцінним, поділ земельної ділянки повинен відповідати державним будівельним нормам і стандартам та окрім того, не порушувати можливості використання земельної ділянки за цільовим призначенням. Разом з тим, відповідачем будь-яких клопотань не заявлено, доказів на обґрунтування своїх пояснень не надано. Відповідно до ч. 1ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи викладене, приймаючи до уваги, що позивач наполягає на встановлені поділу земельної ділянки, те що позивач вибрав варіант розподілу №1, а відповідач не надав своїх пропозицій, а лише надав письмові пояснення, тому суд вважає за необхідне розділити земельну ділянку між співвласниками згідно варіанту №1. Земельна ділянка по вказаному варіанту виділяється компактно дозволяючи сторонам окремо користуватись виділеною ділянкою та огородити її, що враховує п. 19 постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» від 16.04.2004 року N 7. В той же час, судом враховано, що запропонований експертом варіант № 2 поділу земельної ділянки, потребує встановлення сервітуту площею 0,0123 га для проходу та проїзду до земельної ділянки, яку передбачається виділити [PERSON] через земельну ділянку, яку передбачається виділити [PERSON] , тобто відступлення від рівних частин належної їм на праві спільної часткової власності земельної ділянки. Крім того, суд враховує фактичне розташування існуючих будівель та споруд на земельній ділянці, та фактичне користування, яке склалося між сторонами. Доводи відповідача, що експерт посилається на висновок щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна № 541 від 15.06.2016 року наданого КП «Вишгородське бюро технічної інвентаризації», але з того часу позивачем були змінені площа будинку, розташування огорожі, але відштовхується від наявних будівель та огорож, не знайшли свого підтвердження під час розгляду даної справи у суді, оскільки експертом приймалися до уваги об`єкти, які є зареєстрованими та прийнятими до експлуатації. 30.05.2016 року між сторонами було укладено Договір про порядок володіння та користування спільним майном, згідно до умов якого між сторонами було досягнуто домовленості та фактично виділено у користування кожному пропорційно його частці - Ѕ частина домоволодіння розташованого за адресою: [ADDRESS] . Суд прийняв до уваги той факт, що зазначений варіант поділу домоволодіння повністю відповідає фактичному порядку користування ним, який склався між сторонами та є зручним для них. Будь-яких вимог щодо зміни погодженого між сторонами порядку володіння та користування спільним майном, окрім їх виділу в натурі, не заявлялось, інший порядок користування будинком буде обмежувати сторони у реалізації своїх прав щодо володіння та користування майном. Заперечень з боку відповідача, щодо виділу в натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності не заявлено, відзиву не подано. Крім того, оскільки житловий будинок та земельна ділянка розділені між співвласниками, то необхідно припинити на них право спільної часткової власності. В порядку ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в сумі 3 297 грн. 97 коп. та витрати за проведення судової експертизи в сумі 12 560, 00 грн. На підставі ст. ст. 11, 15, 16, 316-317, 319, 358, 361, 364, 367 ЦК України, ст.ст.10, 11, 12, 13,76-81, 141, 223, 258, 259, 263-265, 273, 354 ЦПК України, суд,-

Outcome: approved