Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-09 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з зазначеною позовною заявою, в якій просить стягувати щомісячно з [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], аліменти у розмірі 1/4 частини усіх видів доходу відповідача, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму на одну дитину відповідного віку, починаючи з дня подання заяви та до досягнення дитиною повноліття. Свої позовні вимоги [PERSON] обґрунтовує тим, що з 02.11.2012 року перебуває з відповідачем у шлюбі, від якого народився син. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, у зв'язку з чим неї склалось тяжке матеріальне становище. Позивач надала письмову заяву про розгляд справи без її участі за участю представника- адвоката [PERSON] з проханням позовні вимоги задовольнити в повному обсязі (а.с. ). Відповідач також надіслав письмову заяву про розгляд справи у його відсутність за участю представника- адвоката [PERSON], проти задоволення позову не заперечує (а.с. ). В судовому засіданні представник позивача- адвокат [PERSON]В, позовні вимоги підтримав, підтвердив вищевикладені обставини та просив їх задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача- адвокат [PERSON], просила задовольнити позовні вимоги частково, зазначивши, що [PERSON] не має постійного доходу, проживає за рахунок випадкових заробітків, матеріальну допомогу на утримання надає по можливості регулярно, купує необхідні речі. Крім того, на утриманні [PERSON] перебуває малолітня донька [PERSON], [INFO]. Позивачка має можливість працевлаштуватись, але не бажає цього робити. Просить стягувати аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 614грн., що складає половину прожиткового мінімуму на дитину. Заслухавши пояснення позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позов підлягає частковому\~\~задоволенню по наступним підставам. [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 02.11.2012 року (а.с. 23), від якого 15.01.2013 року народився син [PERSON] (а.с. 24). Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН від 20 листопада 1989 pоку, батьки або інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Обов'язок батьків щодо утримання своїх дітей, передбачений ч.2 ст.51 Конституції України є одним з головних конституційних обов'язків. Відповідно ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ст. 182 СК України при визначення розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що дитина проживає разом з позивачкою та має потребу у матеріальній допомозі, а відповідач\~\~є працездатним та не має інших аліментних зобов'язань, але на його утриманні знаходиться малолітня [PERSON], [INFO] (а.с. 35). Отже, судом при визначенні розміру аліментів було враховано матеріальне становище сторін, а також інші обставини у справі, а тому, суд вважає, що є всі підстави для стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дитини- сина [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі у розмірі 1000,00 гривень щомісячно. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial