Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-17 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з зазначеним позовом, у якому просить позбавити [PERSON] батьківських прав відносно сина [PERSON], [INFO] На обґрунтування заявлених позовних вимог, позивач зазначила, що вона виховує свого рідного племінника, [PERSON] [INFO] ЇЇ рідна сестра та мати племінника - [PERSON] померла 10 січня 2016 року. Після смерті сестри племінник, [PERSON], заходиться на її повному утриманні. Зазначає що відповідач не виконує своїх батьківських обовязків щодо сина не цікавиться його життям, не піклується про його фізичний та духовний розвиток. Все вищезазначене на думку позивача являється підставою для задоволення позову. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі та посилаючись на доводи та обґрунтування викладені в позовній заяві, просить його задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав, вказуючи, що він не являється батьком [PERSON], [INFO] На обґрунтування своєї правової позиції відповідач зазначив, що він дійсно перебував в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 1987 року по 1995 рік. Від шлюбу мають спільного сина [PERSON], 1987р.н. В 1995 року він розлучився зі своєю колишньою дружиною [PERSON]. З того часу вони спільно не проживали та не спілкувалися. Він проживав в м. Енергодар, а колишня дружина поїхала до батьків. Про те, що в [PERSON] є ще одна дитина [PERSON], він дізнався на похороні колишньої дружини в 2016 році. На підставі чого, просить відмовити в задоволенні позову. Представник третьої особи - комісії з питань захисту прав дитини Літинської районної державної адміністрації Вінницької області, вказав на доцільність позбавлення відповідача батьківських прав, про що надали свій письмовий висновок. Представник третьої особи - служба в справах захисту дітей Енергодарського міської ради Запорізької області в судове засідання не зявився, надавши заяву про розгляд справи за їх відсутності. Дослідивши матеріали справи, наявні у справі докази, вислухавши пояснення сторін, зясувавши обставини, на які посилався позивач, як на підставу вимог, а відповідач як на підставу своїх заперечень, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок наявних у справі доказів у їх сукупності, судом встановлено наступне. Згідно вимог ч.3 ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно до ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб та в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст.57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів. Згідно ч.1 ст.58 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд розглядає справу в рамках приводів та підстав заявлених в позовній заяві. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] (Молдаван, [PERSON]) [PERSON], перебували у зареєстрованому шлюбі з 02 листопада 1987 року. Дівоче прізвище колишньої дружини відповідача Молдаван, яке вона змінила після укладення шлюбу на [PERSON] (а.с. 9). На початку 1995 року, шлюб між відповідачем та [PERSON] розірвано. Як зазначав відповідач та не заперечувалось учасниками процесу, після розірвання шлюбу відповідач та його колишня дружина не проживали разом, стосунки не підтримували. 10.11.2001 року у [PERSON] народився син [PERSON]. У свідоцтві про народження батьком дитини зазначено [PERSON], разом з тим на час народження дитини відповідач з [PERSON] не проживали та, як встановлено в судовому засіданні, не підтримували відносин вже 6 років. Вирішуючи заявлений позов суд враховує також положення ч.1 ст.. 135 СК України - при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім'я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Так, на час народження [PERSON], прізвище матері було саме [PERSON], проте доказів про реєстрацію батьком дитини саме відповідача (відомостей про подачу ним відповідної заяви, тощо), суду надано не було. 26.06.2008 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] та змінила своє прізвище на [PERSON] (а.с. 10). 11.01.2016 рок [PERSON] (Молдаван, [PERSON]) [PERSON] померла (а.с. 6). Відповідно до ст. 60 ЦПК України - кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Частиною 2 ст. 59 ЦПК України встановлено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Так, суд не може прийняти рішення про задоволення позову на підставі припущень. В ході розгляду справи стороною позивача не надано суду належних доказів, що батьком [PERSON], [INFO], є та записаний в актовому записі про народження - саме відповідач у справі. Крім того, на час розгляду справи батьківство відповідача [PERSON], відносно неповнолітнього [PERSON], [INFO], фактично не встановлено та не доведено належними та допустимим доказами у справі, тому позов не може бути задоволеним. З огляду на вищевикладене, у звязку з ненаданням належних доказів для підтвердження заявленого позову, суд вважає що заявлені позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Outcome: dismissed