Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-14 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] , про стягнення аліментів на неповнолітню дитину. У позові вказувала, що 27.04.2018 року зареєструвала шлюб з [PERSON] і прийняла його прізвище. Її дошлюбне прізвище [PERSON] . Їх шлюб зареєстрований у Вижницькому районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області, актовий запис №48. У шлюбі, [INFO] народився син - [PERSON] , який проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач не надає добровільно матеріальної допомоги на утримання їх неповнолітнього сина, хоча згідно ст.180 СК України зобов`язаний утримувати сина до досягнення ним повноліття. Наскільки їй відомо, відповідач [PERSON] здоровий чоловік, аліменти нікому не платить, на утриманні інших дітей чи непрацездатних батьків немає, офіційно не працює, а заробляє тимчасовими заробітками, тобто має нерегулярний, мінливий дохід, а тому вважає, що він може належним чином забезпечувати свого сина до досягнення ним повноліття і сплачувати аліменти на його утримання у твердій грошовій сумі у розмірі по 2000,00 грн. щомісяця до досягнення ним повноліття. Просила стягувати з [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі в розмірі по 2000,00 грн. щомісяця, з подальшою індексацією відповідно до закону, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення даного позову до суду і до досягнення ним повноліття. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи по суті. В адресованій суду заяві просила справу розглядати за її відсутності, згідна на стягнення з відповідача аліментів у встановленому законом розмірі. У судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи по суті. До початку судового засідання надав суду заяву, у якій просив справу розглядати за його відсутності. Погодився на сплату аліментів у розмірі 1200,00 грн. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, врахувавши часткове визнання позову відповідачем, дійшов висновку, що позов [PERSON] підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Судом установлено, що сторони з 27.04.2018 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується оригіналом свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] від 27.04.2018 року, виданого Вижницьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області. У шлюбі, [INFO] народився син - [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про його народження серія [NUMBER] , виданого 25.09.2018 року Вижницьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області. Згідно довідок в.о. старости с. Іспас Вижницької міської ради Вижницького району Чернівецької області №3-687 та №3-688 від 20.02.2020 року неповнолітній син сторін [PERSON] , [INFO] проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідач позов визнав частково, а отже визнав, що неповнолітній син проживає з матір`ю і знаходиться на її утримання, а він допомоги на його утримання у достатньому розмірі не надає. Відповідно до ст.18 Конвенції ООН «Про права дитини» від 20.11.1989 року (ратифікована Україною 27.02.1991 року), держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 3 ст.181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. У статті 182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Відповідно до ч.1, 2 ст.184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Таким чином судом установлено, що неповнолітній син сторін [PERSON] , [INFO] проживає з позивачем та знаходиться на її матеріальному утриманні, відповідач допомоги у необхідному розмірі на його утримання не надає. Відповідач визнав, що є здоровим, працездатним чоловіком, аліменти нікому не платить, на утриманні інших дітей чи непрацездатних батьків не має, офіційно не працює. Враховуючи зазначені вимоги закону, виходячи із засад справедливості та захисту прав неповнолітньої дитини, беручи до уваги вимоги ч.2 ст.182 СК України, суд дійшов висновку, що з [PERSON] необхідно стягувати аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] у твердій грошовій сумі в розмірі по 1200,00 грн. щомісяця, з подальшою індексацією відповідно до закону, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення ним повноліття. Виходячи з наведеного, суд вважає, що позов [PERSON] підлягає частковому задоволенню із стягненням з відповідача в дохід держави судового збору відповідно до вимог п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України. На підставі ст.ст.180-182, 184, 191 СК України,

Outcome: partial