Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-16 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів посилаючись на те, що 23.02.2015 року вони зареєстрували шлюб. Від цього шлюбу у подружжя є дочка [PERSON], [INFO]. Сімейні стосунки між ними давно погіршилися, перестали розуміти один одного. На даний час відносини з відповідачем фактично припинилися. Близько шести місяців разом не проживають, не підтримують ніяких стосунків. В подальшому даний шлюб зберігати не доцільно. Спроб примирення не було. Дитина знаходиться на утриманні позивачки, а відповідач в добровільному порядку не надає їй належної матеріальної допомоги. Позивач просить суд стягувати з відповідача на її утримання аліменти в твердій грошовій сумі розмірі 1000 грн. щомісячно, з дня звернення до суду із даною заявою та просить суд стягувати з [PERSON] на її користь аліменти на утримання дочки визначені в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн., щомісячно до досягнення дитиною трьохрічного віку. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю. Відповідач у судове засідання не з'явився, хоча належним чином була повідомлена про час і місце розгляду справи. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 23.02.2015 року, що стверджується повторно виданим свідоцтвом про шлюб серії І-ИД № 129075, виданого 20.07.2016 року Гусятинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, про що зроблено відповідний актовий запис за № 01.(а.с.3). Згідно свідоцтва про народження, у сторін по справі є дочка [PERSON], [INFO].(а.с.5). Як вбачається із змісту пояснень позивачки, викладених в позові шлюб між ними зберегти не можливо. Сімейні відносини, що склались між ними на даний час негативно пливають на позивача та суперечать її інтересам. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином судом встановлено, що позивач [PERSON] наполягає на розірванні шлюбу, сімейні відносини, що склались, суперечать її інтересам. Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження їх шлюбу суперечать інтересам позивача, а тому позов підлягає задоволенню. Щодо позовних вимог про стягнення аліментів, суд приходить до наступного. Як вбачається із змісту позову відповідач [PERSON] не працює. Дитина знаходиться на утриманні позивачки, а відповідач в добровільному порядку не надає їй належної матеріальної допомоги. Судом встановлено, що починаючи з 25.07.2013 року і по теперішній час між позивачем та відповідачем не досягнуто домовленості щодо способів виконання обовязку утримувати дитину. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а тому позов підлягає до задоволення. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує задовільний стан здоровя дитини, задовільний стан здоровя платника аліментів, його матеріальне становище, те, що у нього не має на утриманні інших дітей, непрацездатних батьків, відповідно до ст. 184 Сімейного кодексу України розмір аліментів може бути визначений у твердій грошовій сумі і приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивачки аліменти, визначені в єдиній твердій грошовій сумі у розмірі 400 (чотириста) грн. щомісячно на дитину, починаючи з дня предявлення позову і до досягнення дочкою повноліття. Посилання сторони позивача на те, що відповідач може сплачувати аліменти на її утримання в розмірі по 1000 грн. щомісячно є необґрунтованими, оскільки позивачем не доведено зазначених обставин. Відповідно до ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Частиною 2 статті 84 СК України передбачено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Частиною 2 статті 84 СК України передбачено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Згідно статті 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про те, що позивачем не доведено, що відповідач може надавати таку матеріальну допомогу на її утримання, а тому в задоволенні позову про стягнення коштів на утримання дружини слід відмовити. На підставі наведеного,

Outcome: partial