Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-27 00:00:00

[PERSON] звернулася до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення додаткових витрат на неповнолітню дитину, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що вони з відповідачем з 2009 року по 2011 рік знаходились у фактичних подружніх стосунках, від яких у них з відповідачем [INFO] народився син [PERSON] . Рішенням Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 13.10.2015 року з відповідач на користь позивача вирішено стягувати аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] щомісячно в розмірі ј частини з усіх видів доходу [PERSON] , але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 28.09.2015 року та до повноліття сина [PERSON] , тобто до [INFO] . На підставі вказаного рішення суду [PERSON] було видано виконавчий лист, який знаходиться на виконанні у Слов`янському міськрайонному відділі державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків). Позивач разом з сином проживають окремо від відповідача по [ADDRESS] . [PERSON] почав сплачувати аліменти на утримання сина лише з січня 2020 року, але в сумі, яка не відповідає розміру, вказаному у виконавчому листі, тим самим відповідач ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням суду у повному обсязі. Позивач на теперішній час отримує соціальну пенсію як інвалід ІІ групи з дитинства, яка є незначною. Окрім того, потреби сина значно зросли, дитина потребує духовного розвитку, та завданням батьків є забезпечення розвитку талантів, здібностей дитини, її духовних та культурних потреб. Також син постійно хворіє. Розмір стягнутих за рішенням суду аліментів є недостатнім, оскільки в силу свого віку дити6на потребує більших витрат на матеріальне забезпечення, розвиток, освіту та інше, що тягне відповідну зміну матеріального становища матері. Окрім цього, з часу ухвалення рішення про стягнення з відповідача аліментів збільшився також прожитковий мінімум для дитини десятирічного віку, та наразі він становить 2318 грн. Відповідач працездатний, має задовільний стан здоров`я, спроможний сплачувати додаткові витрати на дитину, оскільки належне утримання сина є обов`язком не тільки матері, але й батька. Відповідач ігнорує прохання [PERSON] розподілити витрати на лікування сина та виплатити заборгованість зі сплати аліментів. Неповнолітній [PERSON] хворіє, має медичний діагноз - серединна кіста шиї, дитина перенесла два хірургічних втручання за вказаним діагнозом. Всі витрати, пов`язані з лікуванням сина, понесла позивач. На даний час [PERSON] продовжує хворіти, та матір вимушена звернутися до суду з даним позовом. З огляду на наведене позивач просить суд стягнути з відповідача на її користь додаткові витрати, пов`язані з хворобою сина [PERSON] , в сумі 5152,00 грн. Позивач надала до суду заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити, просить справу розглянути у її відсутність. Відповідач надав до суду заяву, в якій просив розглядати справу без його участі, не заперечував проти задоволення позовних вимог про стягнення з нього додаткових витрат на сина. Суд, розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно з ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно із ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлені наступні факти та відповідні до них правовідносини. Згідно зі свідоцтвом про народження малолітнього [PERSON] , [INFO] , серії [NUMBER] , виданим повторно 22.05.2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Слов`янську Слов`янського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області (а. с. 8), батьками дитини є відповідач [PERSON] та позивач [PERSON] . Згідно з довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААБ № 071680 від 02.10.2018 року (а. с. 7), [PERSON] є інвалідом ІІ групи з дитинства. Рішенням Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 13.10.2015 року у справі № 243/9732/15-ц (а. с. 10) вирішено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини - [PERSON] , [INFO] , у розмірі ј частини усіх видів доходу [PERSON] ,, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 28.09.2015 року та до досягнення повноліття сином [PERSON] , тобто до [INFO] . 30.10.2015 року Слов`янським міськрайонним судом Донецької області на підставі вищезазначеного рішення про стягнення аліментів було видано [PERSON] виконавчий лист. (а. с. 11) [PERSON] разом з сином [PERSON] , [INFO] , зареєстровані по [ADDRESS] . (а. с. 12) Відповідно до розрахунку заборгованості по аліментам від 13.10.2020 року АСВП № 49349374/82759 (а. с. 13), на примусовому виконанні Слов`янського міськрайонного відділу державної виконавчої служби перебуває виконавче провадження АСВП № 49349374 по виконавчому листу № 2/243/5118/2015, виданому на підставі рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 13.10.2015 року про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] . За період сплати аліментів (після звільнення боржника з ТОВ «Славдорстрой» аліменти утримані в повному обсязі по 27.01.2020 року). Відповідно до виписки № 577 з медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого (а. с. 14), [PERSON] знаходився на лікуванні в стаціонарі з 11.08.2020 року по 13.08.2020 року, діагноз - серединна кіста шиї. У відповідності до виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого (а. с. 15), [PERSON] , [INFO] , перебував на лікуванні в стаціонарі КНП Харківської обласної ради «Обласна дитяча клінічна лікарня № 1» з 07.03.2020 року по 12.03.2020 року з діагнозом: гнійна серединна кіста шиї. Згідно з наданими позивачем товарними чеками за 13.08.2020 року, 11.03.2020 року, 09.03.2020 року, 12.03.2020 року, 10.03.2020 року, [PERSON] неодноразово придбалися медичні препарати на загальну суму 5152,55 грн. (а. с. 16-18) Статтею 18 Конвенції передбачено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ч. 1 ст. 185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Згідно з ч. 2 ст. 185 СК України, розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Як вбачається з наданих суду товарних чеків на придбання медичних препаратів, позивачем були понесені додаткові витрати, пов`язані з лікуванням малолітнього сина [PERSON] , який зазнав хірургічного втручання внаслідок встановленого йому діагнозу - гнійна серединна кіста шиї, деякий час перебував на стаціонарному лікуванні у КНП Харківської обласної ради «Обласна дитяча клінічна лікарня № 1», що потягло за собою додаткові витрати. Крім того, відповідно до положень частини 4 статті 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Застосовуючи вказану норму процесуального права, суд враховує роз`яснення, що надані Пленумом Верховного Суду України у Постанові від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», зокрема в абзаці третьому пункту 24, в частині того, що у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Зважаючи на те, що відповідач визнав позовні вимоги, суд приймає визнання відповідачем позову. При цьому судом враховано, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б свідчили про те, що визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), а також те, що визнання позову є не добровільним чи є умовним. Таким чином, враховуючи те, що позивачем були понесені додаткові витрати на утримання малолітнього сина, пов`язані з хворобою останнього, а також враховуючи, те що відповідач визнав позовні вимоги в повному обсязі та не заперечував проти їх задоволення, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] додаткові витрати на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 5152,00 грн. При зверненні до суду позивач, якій встановлена друга група інвалідності, звільнена від сплати судового збору на підставі п. 9 ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про судовий збір», тому відповідно до ст. 141 ЦПК України суд стягує судовий збір з відповідача в сумі 840 грн. 80 коп. на користь держави. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved