overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-12 00:00:00

[PERSON] звернулася до Печерського районного суду м. Києва із заявою, заінтересована особа Відділ державної реєстрації актів цивільного стану Києво-Святошинського районного управління юстиції у Київській області, в якій просила встановити факт смерті її батька [PERSON], яка настала [INFO] у м. Малогвардійськ Луганської області. В обґрунтування заяви зазначила, що [INFO] помер її батько [PERSON] у м. Малогвардійськ Луганської області. Амбулаторією № 1 Центру первинної медико-санітарної допомоги м. Малогвардійська видано медичне свідоцтво про смерть від 11.03.2016 № 48, яке відповідно до п. 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» не створює правових наслідків на території України. Заявник в судове засідання не з'явилась, про розгляд заяви повідомлялась належним чином, до суду подала заяву про розгляд справи у її відсутність. Заінтересована особа в судове засідання не з'явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, враховуючи невідкладність розгляду даної категорії справ встановлену ч. 2 ст. 257-1 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути заяву у її відсутність. Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до свідоцтва про народження від 07.01.1967 р. серія [NUMBER] [PERSON] є батьком заявника [PERSON] З медичного свідоцтва про смерть від 11.03.2016 № 48 вбачається, що [INFO] у м. Малогвардійськ Луганської області помер [PERSON] Статтею 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» визначено, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. У зв'язку з чим, зареєструвати смерть [PERSON] в органах реєстрації цивільного стану на підставі свідоцтва про смерть від від 11.03.2016 № 48 не вбачається можливим. Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. За правилами ч. ч. 1, 2 ст. 257-1 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. Враховуючи встановлені в судовому засіданні обставини на підставі наданих заявником доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що заява про встановлення факту знайшла своє підтвердження, а тому підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-02 00:00:00

[PERSON] звернулася до Підволочиського районного суду із позовною заявою до Підволочиської комунальної центральної районної лікарні про стягнення заборгованості по заробітній платі за період - червень місяць та аванс за липень місяць 2017 року в розмірі 4287, 11 грн., а також просила стягнути із відповідача в свою користь заборгованість, згідно ст. 2 ЗУ «Про індексацію грошових доходів населення», та ст. 2 ЗУ «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у звязку з порушенням строків їх виплати» в сумі котра буде уточнена під час розгляду справи після предявлення відповідачем відповідних довідок. Обгрунтовуючи свої вимоги позивач посилалася на те, що 06 квітня 1994 року наказом № 42 Підволочиської комунальної центральної районної лікарні [PERSON] призначено на посаду медсестри поліклініки. 09 березня 1995 року Наказом № 25 Підволочиської КЦРЛ позивач переведена на посаду медсестри кабінету функціональної діагностики. 11 листопада 2002 року наказом № 139 Підволочиської КЦРЛ [PERSON] переведена на посаду медсестри неврологічного кабінету на якій і працює по сьогоднішній день. [PERSON] зазначає, що всупереч вимогам Закону, незважаючи на її усні звернення, які були проігноровані, відповідач за червень місяць та частину за липень місяць 2017 року не виплатив їй заробітної плати, що ставить позивача та її сімю у скрутне матеріальне становище, оскільки вона вимушена позичати кошти для придбання продуктів харчування, оплати комунальних послуг, проїзду до місця роботи, забезпечення дитини, що принижує її як особистість та суперечить вимогам законодавства України. Згідно довідки Підволочиської комунальної центральної районної лікарні № 74 від 26 липня 2017 року, заборгованість відповідача по заробітній платі [PERSON] станом на 24 липня 2017 року становить 4287, 11 грн., зокрема за червень місяць 2017 року 2837, 11 грн., за липень місяць 2017 року - 1450, 00 грн. Також, [PERSON]

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-11 00:00:00

[PERSON] звернулася до Подільського районного суду м. Києва з позовом [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовна заява обґрунтована тим, що спільне життя у сторін не склалось, оскільки позивач та відповідач відрізняються характерами та поглядами на сімейне життя. З грудня 2018 року сторони припинили сімейно-шлюбні відносини, не ведуть загальне господарство, проживають окремо. Майнового спору між сторонами не виникає. У шлюбі у сторін народилася дитину, [PERSON] , [INFO] , яка перебуває на утриманні позивача. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що мають істотне значення. До початку судового засідання позивач подала до суду заяву, в якій просила справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити, щодо ухвалення заочного рішення не заперечує. Позивач зазначає, що у шлюбі у сторін народилася дитину, [PERSON] , [INFO] , яка залишається проживати з матір`ю. Відповідач у судове засідання не з`явився, причини неявки суд не повідомив, про день, час та місце розгляду справи судом повідомлений належним чином. Вважаючи на це та враховуючи ч. 4 ст. 223, 280 ЦПК України, суд 12.11.2019 постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав. Судом встановлено, що між сторонами 26.06.2014 у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Бориспільського міськрайонного управління юстиції у Київській області укладено шлюб, про що видане відповідне свідоцтво про шлюб серія [NUMBER] . У шлюбі у сторін народилася дитина, [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] . З грудня 2018 року сторони припинили сімейно-шлюбні відносини, не ведуть загальне господарство, проживають окремо. Спору про розподіл майна не виникає. У шлюбі у сторін народилася дитину, [PERSON] , [INFO] , яка залишається проживати з матір`ю. Із встановлених обставин справи випливають правовідносини щодо припинення шлюбу між сторонами. До цих правовідносин підлягають застосуванню норми ст.ст. 105, 110, 112 СК України. Відповідно до ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що мають істотне значення. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-27 00:00:00

[PERSON] звернулася до Подільського районного суду м. Києва з позовом [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовна заява обґрунтована тим, що спільне життя у сторін не склалось, протягом останніх 3-х років сторони припинили сімейно-шлюбні відносини, не ведуть загальне господарство. У шлюбі у сторін народилася дитину, [PERSON] , [INFO] . Примирення між сторонами є неможливим. До початку судового засідання позивач подала до суду заяву, в якій просила справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити, щодо ухвалення заочного рішення не заперечує. Позивач зазначає, що між сторонами спір про розподіл майна не виникає, у шлюбі народилася дитина, [PERSON] , [INFO] , яка залишається проживати з матір`ю. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що мають істотне значення. Відповідач у судове засідання не з`явився, причини неявки суд не повідомив, про день, час та місце розгляду справи судом повідомлений належним чином. Вважаючи на це та враховуючи ч. 4 ст. 223, 280 ЦПК України, суд 12.11.2019 постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав. Судом встановлено, що між сторонами у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції у м. Києві 18.09.2015 зареєстровано шлюб за актовим записом № 2138, про що видано свідоцтво про шлюб серія [NUMBER] від 18.09.2015. Народження сина - [PERSON] у шлюбі зареєстровано Печерським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управляння юстиції у місті Києві за актовим записом № 1372, що підтверджується свідоцтвом про народження про народження, серія [NUMBER] від 05.05.2016. Протягом останніх 3-х років сторони припинили сімейно-шлюбні відносини, не ведуть загальне господарство, проживають окремо. Спір про розподіл майна станом на 28.02.2020 не виникає. У шлюбі у сторін народилася дитина, [PERSON] , [INFO] , яка залишається проживати з матір`ю. Із встановлених обставин справи випливають правовідносини щодо припинення шлюбу між сторонами. До цих правовідносин підлягають застосуванню норми ст.ст. 105, 110, 112 СК України. Відповідно до ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що мають істотне значення. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-22 00:00:00

[PERSON] звернулася до Подільського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи свої вимоги посиланням на те, що спільне життя з відповідачем не склалося, у зв'язку з відсутністю взаєморозуміння, спільних інтересів, різними поглядами на стосунки та відносини в сім'ї. Позивач до початку судового засідання подала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила проводити розгляд справи за її відсутності, проти винесення заочного рішення не заперечувала. (а.с. 19). Відповідач своє право на участь в судовому засіданні не використав, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином (а.с. 18). Повідомлення про причини неявки до суду від відповідача не надходило. У разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи (ч. 4 ст. 169 та ст. 224 ЦПК України). Зважаючи на вищевикладене, суд 23.01.14р. постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши подані докази, встановив наступне. 17.10.08р. між [PERSON] та [PERSON] у було зареєстровано шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 794 (а.с. 4). Від шлюбу сторони мають доньку - [PERSON], [INFO] (а.с. 5). Тривалий час [PERSON] та [PERSON] не підтримують сімейно-шлюбних стосунків, не ведуть спільного господарства. Подальше збереження шлюбу позивач вважає неможливим. Спірні правовідносини, що виникли між сторонами регулюються нормами Сімейного кодексу України. За визначенням ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Позивач та відповідач мають різні погляди на сімейне життя, втратили один до одного почуття любові та взаємоповаги, що призвело до фактичного відчуження один від одного. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України шлюб розривається, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З урахуванням встановлених обставин справи, на підставі ст.ст. 104, 105, 110-112 СК України, суд приходить до висновку про те, що дана сім'я тривалий час носить формальний характер, вжиття заходів щодо збереження сім'ї не може дати позитивного результату та буде суперечити інтересам сторін, впливати на їх психоемоційний стан, тому підстав для збереження надалі міцної та здорової сім'ї немає. На підставі викладеного, ст.ст. 110, 112, 115 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-09 00:00:00

[PERSON] звернулася до Подільського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи свої вимоги посиланням на те, що спільне життя з відповідачем не склалося, у зв'язку зі зловживанням відповідачем алкоголем, його неадекватною поведінкою, скандалами та сварками, в яких відповідач залякує та принижує її при дитині, що впливає на здоров'я та психічний стан позивача та дитини. Позивач до початку судового засідання подала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила проводити розгляд справи за її відсутності, проти винесення заочного рішення не заперечувала (а.с. 27). Відповідач своє право на участь в судовому засіданні не використав, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином (а.с. 25, 26). Повідомлення про причини неявки до суду від відповідача не надходило. У разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи (ч. 4 ст. 169 та ст. 224 ЦПК України). Зважаючи на вищевикладене, суд 10.03.15р. вирішив ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши подані докази, встановив наступне. 18.07.2007р. між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб, про що свідчить свідоцтво про шлюб (а.с. 4). Від шлюбу сторони мають сина - [PERSON], [INFO] (а.с. 5). Подальше збереження шлюбу позивач вважає неможливим. Спірні правовідносини, що виникли між сторонами регулюються нормами Сімейного кодексу України. За визначенням ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України шлюб розривається, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З урахуванням встановлених обставин справи, на підставі ст.ст. 104, 105, 110-112 СК України, суд приходить до висновку про те, що дана сім'я тривалий час носить формальний характер, вжиття заходів щодо збереження сім'ї не може дати позитивного результату та буде суперечити інтересам сторін, впливати на їх психоемоційний стан, тому підстав для збереження надалі міцної та здорової сім'ї немає. Відповідно до ст. ст. 79, 88 ЦПК України суд, вважає за необхідне стягнути з [PERSON] судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп. (а.с. 1, 11). На підставі викладеного, ст.ст. 110, 112, 115 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-17 00:00:00

[PERSON] звернулася до Подільського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи свої вимоги посиланням на те, що спільне життя з відповідачем стало неможливим, сторони мають різні погляди на життя та ведення господарства. Позивач до початку судового засідання подала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила проводити розгляд справи за її відсутності (а.с. 14). Відповідач до початку судового засідання подав до суду заяву, в якій просив проводити розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечував (а.с. 15). Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши подані докази, встановив наступне. 29.04.2006р. між [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище - [PERSON]) у відділі реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві було зареєстровано шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис №348 та видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 3). Від шлюбу сторони мають доньку - [PERSON], [INFO] (а.с. 2). Тривалий час сторони не підтримують сімейно-шлюбних стосунків, не ведуть спільного господарства. Майнові спори та спори про поділ майна у сторін відсутні. Спірні правовідносини, що виникли між сторонами регулюються нормами Сімейного кодексу України. За визначенням ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України шлюб розривається, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З урахуванням встановлених обставин справи, на підставі ст.ст. 104, 105, 110-112 СК України, суд приходить до висновку про те, що дана сім'я тривалий час носить формальний характер, вжиття заходів щодо збереження сім'ї не може дати позитивного результату та буде суперечити інтересам сторін, впливати на їх психоемоційний стан, тому підстав для збереження надалі міцної та здорової сім'ї немає. На підставі викладеного, ст.ст. 104, 110, 112, 115 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-06 00:00:00

[PERSON] звернулася до Подільського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи свої вимоги посиланням на те, що спільне життя з відповідачем стало неможливим, сторони мають різні погляди на життя та ведення господарства. Позивач до початку судового засідання подала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила проводити розгляд справи за її відсутності (а.с. 38). Відповідач у судове засідання не з'явився, про розгляд справи був повідомлений належним чином, причини неявки до суду не повідомив. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши подані докази, встановив наступне. 04.09.2004р. між [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище - [PERSON]) у відділі реєстрації актів цивільного стану Прилуцького міського управління юстиції було зареєстровано шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис №248 та видано свідоцтво про одруження (а.с. 5). Від шлюбу сторони мають дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] (а.с. 6, 7). Тривалий час сторони не підтримують сімейно-шлюбних стосунків, не ведуть спільного господарства. Майнові спори та спори про поділ майна у сторін відсутні. Спірні правовідносини, що виникли між сторонами регулюються нормами Сімейного кодексу України. За визначенням ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України шлюб розривається, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З урахуванням встановлених обставин справи, на підставі ст.ст. 104, 105, 110-112 СК України, суд приходить до висновку про те, що дана сім'я тривалий час носить формальний характер, вжиття заходів щодо збереження сім'ї не може дати позитивного результату та буде суперечити інтересам сторін, впливати на їх психоемоційний стан, тому підстав для збереження надалі міцної та здорової сім'ї немає. На підставі викладеного, ст.ст. 104, 110, 112, 115 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-09 00:00:00

[PERSON] звернулася до Подільського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи свої вимоги посиланням на те, що спільне життя не склалося, у зв'язку з різними поглядами на життя, надмірним вживанням алкоголю відповідачем, постійними сварками. Позивач до початку судового засідання подала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила проводити розгляд справи за її відсутності, проти винесення заочного рішення не заперечувала (а.с. 26). Відповідач своє право на участь в судовому засіданні не використав, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином (а.с. 20). Повідомлення про причини неявки до суду від відповідача не надходило. У разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи (ч. 4 ст. 169 та ст. 224 ЦПК України). Зважаючи на вищевикладене, суд 10.03.15р. вирішив ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши подані докази, встановив наступне. 05.05.2008р. між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 3). 27.03.2013р. шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу (а.с. 4). 19.07.2013р. між [PERSON] та [PERSON] вдруге було зареєстровано шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 5). Подальше збереження шлюбу позивач вважає неможливим. Спірні правовідносини, що виникли між сторонами регулюються нормами Сімейного кодексу України. За визначенням ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України шлюб розривається, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З урахуванням встановлених обставин справи, на підставі ст.ст. 104, 105, 110-112 СК України, суд приходить до висновку про те, що дана сім'я тривалий час носить формальний характер, вжиття заходів щодо збереження сім'ї не може дати позитивного результату та буде суперечити інтересам сторін, впливати на їх психоемоційний стан, тому підстав для збереження надалі міцної та здорової сім'ї немає. На підставі викладеного, ст.ст. 110, 112, 115 СК України та

Outcome: approved