Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-12 00:00:00

[PERSON] звернулася до Красноармійського міськрайонного суду Донецької області з позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб, укладений між нею та [PERSON]. В обґрунтування позовних вимог вказує, що 07.02.2004 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції у м. Донецьку зареєстровано шлюб між нею та [PERSON], актовий запис № 53. Від цього шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Позивач вказує, що з 16.11.2015 року відповідач переїхав жити окремо від неї та з цього часу по теперішній час вони проживають окремо, не ведуть подружнє життя та спільне господарство, це свідчить про припинення шлюбних відносин. На сьогоднішній день порозуміння не знайдено і сімейні відносини не відновлені. Спору щодо визначення місця проживання дітей немає. На підставі вищевказаного просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. Позивач [PERSON] надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, на позовних вимогах наполягає, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи у судові засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, заяву про розгляд справи у його відсутність не подавав, тому відповідно до п. 4 ст. 169, ст. 224 ЦПК України, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних доказів за відсутності особи, яка бере участь у справі та без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України. З'ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані у справі докази у їх сукупності, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог, на підставі наданих доказів, судом встановлені такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно свідоцтва про одруження серії 1-НО № 220045, 07.02.2004 року між [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище Мосолова) укладено шлюб, реєстрацію якого здійсненоВідділом реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції м. Донецька, актовий запис № 53 (а.с.4). Від цього шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], свідоцтво про народження від 22.03.2010 року, серії І-НО № 327164, актовий запис № 329 (а.с. 7) та [PERSON], [INFO], свідоцтво про народження від 12.05. 2005 року, серії І-НО № 016908, актовий запис 487 (а.с. 8). Відповідно до ч.2 ст.104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно ст.112 Сімейного Кодексу України, суд може розірвати шлюб, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Сумісне життя у сторін не склалося, сімейні та шлюбні відносини припинились, сторони на даний час проживають окремо, сімя остаточно розпалася.Фактичні шлюбні відносини між сторонами припинені з 16.11.2015 року.Спільне господарство не ведеться, примирення між ними неможливо. Спору щодо поділу спільно нажитого майна подружжя немає. Спору щодо проживання дітей немає. Відповідно до ч.2 ст.109 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Позивач наполягає на розірванні шлюбу і своєму небажанні проживати з відповідачем однією сім'єю. Розриваючи шлюб між сторонами, суд враховує інтереси неповнолітньої дітей сторін, повноцінний розвиток та виховання яких у сім'ї, у якій існують постійні непорозуміння є неможливим. На підставі наведеного, суд приходить до висновку, що спільне життя подружжя та збереження шлюбу стали неможливими й суперечили б інтересам подружжя, виявили взаємну згоду на розірвання шлюбу, сімя розпалась остаточно і можливість її збереження втрачена, а тому суд вважає, що формально існуючий шлюб слід розірвати. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч.8 ст.235 ЦПК України, у рішення суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. З огляду на вищенаведене, вимогу позивача про залишення їй шлюбного прізвище, у звязку із розірванням шлюбу, також слід задовольнити.

Outcome: approved