Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-02 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з зазначеним позовом до відповідача та просить, з урахуванням збільшених позовних вимог, скасувати рішення СТ «Золота осінь» про виключення з членів позивача; зобовязати СТ «Золота осінь» поновити позивача в членах СТ «Золота осінь» та регулярно приймати від неї членські внески; заборонити негайно СТ «Золота осінь», [PERSON] здійснювати перепони в оплаті [PERSON] щорічних членських внесків, користуванні земельною ділянкою, в здійсненні нею інших прав та обовязків члена СТ «Золота осінь»; зобовязати СТ «Золота осінь» на майбутнє не створювати [PERSON] перепон в здійсненні її прав та обовязків по користуванню садовою ділянкою №148 в СТ «Золота осінь»; стягнути солідарно з СТ «Золота осінь» та [PERSON] на користь [PERSON] моральну шкоду у розмірі 6000,00 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що вона є людиною похилого віку, пенсіонеркою, мешкає одна в квартирі, має скрутне матеріальне становище. Ділянка № 148 в СТ «Золота осінь» є для неї джерелом отримання необхідних продуктів харчування, оздоровлення, а тому незаконне виключення її з членів СТ«Золота осінь» вважає несправедливим та таким, що не відповідає вимогам ст.3 ЦК України. Також зазначає, що відповідачі своїми незаконними діями спричинили їй моральну шкоду, яка виразилася в душевних стражданнях, в приниженні честі та гідності її та її чоловіка [PERSON], тому просить позов задовольнити в повному обсязі. Позивач в судовому засіданні пояснила, що на ділянці №148 працював її чоловік [PERSON], оскільки вона не в змозі за станом здоровя, вважає рішення СТ«Золота осінь» про її виключення із членів товариства незаконним та необґрунтованим, оскільки ділянка знаходиться в гарному стані, паркан побудували сусіди земельної ділянки №149. Також зазначила, що на загальні збори вона не зявилася, у звязку зі станом здоровя, а зі Статутом товариства її ніхто не знайомив. Представник позивача в судовому засіданні зазначив, що відповідач надав до суду неправдиві документи, Статут товариства не зареєстрований у встановленому законом порядку, звернень щодо неналежного використання позивачем своєї земельної ділянки не було, а отже позивач закон не порушувала. Натомість, як вказує представник, позивачка про засідання товариства, на якому вирішувалось питання стосовно її виключення з членів товариства, повідомлена не була, а голова правління [PERSON] намагається суд ввести в оману. Тому, вважає позов законний, відповідає дійсності, просить задовольнити. Відповідач [PERSON], який є також головою правління СТ «Золота осінь» /а.с.166/ в судовому засіданні пояснив, що позивач була виключена із членів СТ «Золота осінь» правомірно, у відповідності до статуту товариства, у звязку з самовільним захватом земельної ділянки товариства. [PERSON] повідомлялася по телефону, в присутності члена правління [PERSON], про необхідність прибути на загальні збори СТ «Золота осінь» для вирішення питання щодо її виключення із членів СТ «Золота осінь», однак вона не зявилась. Крім того, вона не зявлялась на земельній ділянці № 148 протягом 20 років, земельна ділянка перебуває у занедбаному стані. Суд, вислухавши позивача, її представника, відповідача, свідків, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що СТ «Золота осінь» створене згідно рішення Чугуївської міської ради народних депутатів №4-31 від 16.01.1990 року і діє на підставі Статуту, зареєстрованого Введенською селищною радою Чугуївського району Харківської області № 5 від 06 листопада 2007 року. Пунктом 2.2 Статуту СТ «Золота осінь» передбачено, що основною задачею товариства є організація колективного саду з метою раціонального та високопродуктивного використання земельних ділянок для вирощування овочів, ягід, фруктів та іншої сільськогосподарської та лікарської продукції, а також створення умов для культурного проведення вільного часу працівників та їх сімей, укріплення здоровя /а.с. 156-1654/. Рішенням СТ «Золота осінь» від 16.01.1990 року позивача прийнято до членів Товариства та надано для користування земельну ділянку № 148 /а.с.22/. На засіданні правління СТ «Золота осінь» 08.12.2013 року заслуховувалась [PERSON], яка є сусідкою позивача та користувачем земельної ділянки №149, щодо самовільного захвату її ділянки (частини) та будівництва сараю на її ділянці [PERSON] (чоловіком позивача). Після виходу всіх членів правління на земельну ділянку № 149, ними постановлено: зобовязати [PERSON] перенести межі ділянки, прибрати (вирубати і викорчувати) поросль на межі ділянки та впродовж дороги, згідно Статуту СТ «Золота осінь», та знести сарай до 01.05.2014 року. Якщо дані умови виконані не будуть, то [PERSON] виключити із членів СТ до 01.05.2014 року, платежі не брати. Рішенням Загальних зборів СТ «Золота осінь» від 04.10.2014 року позивачу в поновленні в членах СТ «Золота осінь» відмовлено, у звязку з невиконанням рішення правління СТ «Золота осінь» від 08.12.2013 року. Частиною 6 статті 35 Земельного кодексу України передбачено, що використання земельних ділянок садівницьких товариств здійснюється відповідно до закону та статутів цих товариств. Згідно п.п. г) п. 3.4 СТ «Золота осінь» член садівничого товариства має право здійснювати будівництво садового будинку та інших будівель з дотриманням норм і правил, зазначених в п. 2.7 цього Статуту; згідно рішень прийнятих Загальними зборами або правлінням садівничого товариства. Пункт 2.7 вказаного Статуту передбачає, що будівництво господарських будівель на земельній ділянці, виділеній членам СТ, здійснюється за типовим чи індивідуальним проектом за рішенням Загальних зборів чи правління СТ. Відповідно до п.п. а), б), д) п. 3.6 Статуту СТ «Золота осінь» член садівницького товариства, незалежно від правових підстав використання землі (тобто право власності або користуванні), зобов'язаний: виконувати вимоги Статуту садівничого товариства, рішення загальних зборів і правління садівницького товариства; провести протягом року обробіток ґрунту, необхідні посадки на виділеній йому земельній ділянці, раціонально і високоефективно використовувати її для виробництва фруктів, ягід, овочів та іншої сільськогосподарської продукції; виконувати агротехнічні заходи по обробці землі, закладці саду і по догляду за насадженнями, проводити посадку високорослих дерев (яблунь, груш і ін.) на відстані не менше 3 м, середньо-рослих (вишень, слив та ін.) - 2м і чагарнику - не менше 1 м від меж садової ділянки, своєчасно проводити заходи по боротьбі з бур'янами, шкідниками і хворобами рослин; постійно дбати про підвищення родючості земельної ділянки, дбайливо використовувати її і закріплені ділянки загального користування, охороняти навколишнє середовище від забруднення та інших шкідливих впливів, здійснювати організацію виробництва сільськогосподарської продукції на базі безвідходних технологій, дотримуватися санітарних і протипожежних правил на виділеній земельній ділянці і поруч розташованих землях. Підпунктами б), г) п. 3.7 Статуту передбачено, що член садівничого товариства - користувач земельної ділянки, може бути виключений з товариства у випадку зведення садового будинку та інших будівель на садовій ділянці з відступом від вимог, передбачених цим Статутом, будівельними нормами і правилами, а також у разі самовільного захоплення земель загального користування, земельних ділянок товариства. Згідно абз. 2 п. 3.7 Статуту СТ «Золота осінь» виключення з членів товариства здійснюється за рішенням загальних зборів або правління садівничого товариства. Як встановлено з плану земельної ділянки, яка знаходиться у користуванні СТ «Золота осінь», земельна ділянка №148 межує із земельною ділянкою №149, яка знаходиться у користуванні [PERSON] /а.с.138/. [PERSON] зверталася неодноразово, останній раз 29.09.2013 року, до правління СТ. «Золота осінь» із заявою вирішити ситуацію, яка утворилася між нею та [PERSON] з приводу того, що остання захватила 2,5 м її земельної ділянки та побудувала там сарай /а.с.171/. Також під час допиту в якості свідка [PERSON] вказала на те, що земельна ділянка [PERSON] не обробляється, що призвело до її забруднення, ростуть буряни, валяються пляшки з сечею, на ділянці безлад і там знаходитися неможливо. У судовому засіданні позивачка не заперечувала, що земельною ділянкою користується не вона, а її чоловік [PERSON], і на загальні збори СТ «Золота осінь» не прийшла за станом здоровя, а не у звязку з неповідомленням її про день та місце проведення зборів, як в судовому засіданні стверджував представник позивача. Свідок [PERSON], який є чоловіком позивача, в судовому засіданні пояснив, що користується ділянкою №148 з 1990 року, впродовж всього часу претензій не було, з сусідами були нормальні стосунки, Статут товариства виконував. З 2015 року у голови товариства склалися з ним неприязні стосунки. [PERSON] друг чоловіка позивача підтвердив під час його допиту в якості свідка, що він допомагав [PERSON] будувати сарай для зберігання речей, інструменту, тощо. Допитана в якості свідка [PERSON], яка є членом правління СТ «Золота осінь», суду пояснила, що земельна ділянка позивача [PERSON] запущена, вона останні 20 років не бачила її в СТ «Золота осінь», а її чоловік [PERSON] зробив з ділянки смітник, на зауваження реагує агресивно, погрожував голові правління та сусідам. До членів правління звернулася сусідка позивача [PERSON] з заявою про те, що сарай побудований на її земельній ділянці. З метою вирішення даного питання позивач по телефону головою правління запрошувалася на засідання, однак вона не зявилася. Сторони не заперечують, що на земельній ділянці №148 побудований цегляний сарай. З фотокарток, які містяться в матеріалах справи, вбачається, а також з показів свідків [PERSON] та [PERSON], які в розумінні глави 5 ЦПК України є доказами по справі, що земельна ділянка позивача виглядає недоглянутою, забруднена пляшками, своєчасно не проводилися заходи по боротьбі з бур'янами. Голова правління [PERSON] наполягав на тому, що сарай позивача побудований на самовільно захопленій земельній ділянці [PERSON] за №149 , що і стало предметом розгляду на засіданні правління 08.12.2013 року. Також, матеріалами справи підтверджено, що позивачу надавався строк для перенесення меж ділянки, прибирання порослі на межі ділянки та впродовж дороги, згідно вимог Статуту СТ «Золота осінь», та знесення сараю терміном до 01.05.2014 року. Однак дані порушення Статуту товариства усунені не були, чим порушенні права інших членів товариства /а.с.172/. Таким чином, суд вважає, що Голова правління [PERSON] довів суду те, що позивачка сама не користується виділеною їй ділянкою, зазначеною ділянкою користується її чоловік [PERSON], який самовільно захопив частину земельної ділянки №149 та побудував там сарай. В силу положень ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. [PERSON] була виключена з членів садівницького товариства у звязку з самовільним захопленням земельної ділянки товариства. Позивачка не надала доказів того, що така підстава для виключення її з членів товариства відсутня. Голова правління, член правління та сусідка, які допитані як свідки зазначили суду, що неодноразово зверталися до чоловіка позивача, [PERSON], з вимогою не порушувати Статут СТ «Золота осінь», у звязку з тим, що позивачка не користувалась особисто виділеною їй земельною ділянкою товариства, на що останній поводився агресивно. Крім того, на засідання загальних зборів СТ «Золота осінь» 04.10.2014 року, на якому вирішувалось питання про поновлення в членах товариства позивача, за заявою останньої, [PERSON] не зявилась, хоча головою правління [PERSON] в присутності члена правління [PERSON] по телефону повідомлялася своєчасно та належним чином, тому суд не приймає доводи позивача про те, що вона не була повідомлена про день та місце проведення загальних зборів. Твердження представника позивача, що Статут товариства не зареєстрований у встановленому законом порядку, хибне, оскільки СТ «Золота осінь» створене згідно рішення Чугуївської міської ради народних депутатів №4-31 від 16.01.1990 року і діє на підставі Статуту, зареєстрованого Введенською селищною радою Чугуївського району Харківської області № 5 від 06 листопада 2007 року. З огляду на наведене, суд вважає, що відповідачем надані докази того, що у СТ «Золота осінь» були підстави для виключення [PERSON] з членів товариства, а тому вимоги про скасування рішення СТ «Золота осінь» про виключення із членів позивача та зобовязання СТ «Золота осінь» поновити [PERSON] в членах СТ «Золота осінь» задоволенню не підлягають. Щодо відшкодування моральної шкоди суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої порушенням її прав. Факт незаконного виключення позивача із членів СТ «Золота осінь», не знайшов підтвердження в ході судового розгляду, спростований в ході розгляду справи, а тому позовна вимога в частині відшкодування моральної шкоди також задоволенню не підлягає. Оскільки інші позовні вимоги позивача, а саме: зобовязати СТ «Золота осінь» регулярно приймати від [PERSON] членські внески; заборонити негайно СТ «Золота осінь» [PERSON], здійснювати перепони в оплаті [PERSON] щорічних членських внесків, користуванні земельною ділянкою, в здійсненні нею інших прав та обовязків члена СТ «Золота осінь»; зобовязати СТ «Золота осінь» на майбутнє не створювати [PERSON] перепон в здійсненні її прав та обовязків по користуванню садовою ділянкою №148 в СТ «Золота осінь» є похідними від попередніх, тому суд в їх задоволенні також відмовляє. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed