Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-06 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом. В обґрунтування заявленого позову посилається на те, що вона та відповідач зареєстрували шлюб 24 листопада 2012 року. У шлюбі у них народився син - [PERSON] [INFO]. Рішенням суду від 25 квітня 2014 року їхній шлюб було розірвано. Відповідач офіційно працевлаштований, працює в СБУ оперативним співробітником, має стабільний регулярний дохід. Просить суд стягнути аліменти на утримання дитини у розмірі ?? частки з усіх видів доходів щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму щомісячно. Позивач в судове засідання не з'явилася, про дату, час і місце судового розгляду справи повідомлялася належним чином. Про причини своєї неявки до суду не повідомила, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Заявлений позов підтримує, просить його задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час і місце судового розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомляв, від нього до суду не надходило заяви про розгляд справи у його відсутності. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. 07.11.2014 року позивач подала до суду заяву про уточнення позовних вимог. В своїй заяві просить суд стягнути аліменти на її утримання до досягнення дитиною трьох років в розмірі 1/3 від усіх видів доходу (заробітку) відповіадча. Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлений позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Щодо позовної вимоги про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини в розмірі ? частки від доход (заробітку) відповідача, то вона підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч. 2 ст.183 Сімейного кодексу України, якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 183 Сімейного Кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Судом при розгляді справи встановлено, що [PERSON] являється батьком малолітнього [PERSON], [INFO], що підтверджується до свідоцтвом про народження (а.с. 3). Також судом встановлено, що [PERSON] взагалі не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, що в свою чергу позивача ставить в скрутне матеріальне становище та залежність від відповідача. Приймаючи до уваги викладене та враховуючи, що [PERSON] ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по утриманню малолітньої дитини. Так як він взагалі не надає позивачу грошових коштів на утримання дитини. А тому за таких обставин та з врахуванням того, що відповідач має регулярний, стабільний дохід, а також матеріального становища дитини, матеріальне становище платника аліментів та за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача аліментів в розмірі 1/3 частки з усіх видів доходу (заробітку), але не менше 30 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 02.10.2014 року і до досягнення дитиною повноліття. Щодо позовної вимоги про стягнення аліментів на утримання позивача в розмірі 1/3 частки з усіх видів доходу (заробітку), але не менше 30 % від прожиткового мінімуму, то вона підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч. 2 ст. 84 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Судом при розгляді справи встановлено, що з позивачкою по справі проживає малолітній [PERSON], [INFO]. Приймаючи до уваги викладене та враховуючи, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Оскільки з позивачкою проживають малолітня дитина - [PERSON], [INFO]. А тому за таких обставин, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача аліментів на утримання позивача в розмірі 1/3 частки з усіх видів свого доходу (заробітку), але не менше 30 % від прожиткового мінімуму до досягнення [PERSON] трьох років. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Судом при розгляді справи встановлено, що [PERSON] позивач по справі звільнена від сплати судового збору відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» при подачі позовної заяви про стягнення аліментів. Відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 80 ЦПК України ціна позову визначається у позовах про стягнення аліментів - сукупністю всіх виплат, але не більше ніж за шість місяців. Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 80 ЦПК України ціна позову визначається у позовах, які складаються з кількох самостійних вимог, - загальною сумою всіх вимог. Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року № 3674-VІ передбачено, що при зверненні до суду із позовною заявою майнового характеру, сплачується ставка судового збору в розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати, що в гривневому еквіваленті становить становить 243,60 - 3 654 гривень. Судом при розгляді справи встановлено, що позивачем при зверненні до суду заявлено дві позовних вимоги майнового характеру. А тому до сплати підлягає судовий збір в сумі по 243,60 гривень за кожну з двох заявлених позовних вимог. Приймаючи до уваги викладене та враховуючи, що позивач звільнена від сплати судового збору, тому він стягується з відповідача в дохід держави. При цьому мінімальний розмір судового збору з позову майнового характеру становить 243,60 гривень. А тому за таких обставин, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь держави судового збору в сумі по 243,60 гривень за кожну з двох заявлених позовних вимог.

Outcome: partial