Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-20 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дітей. В обґрунтування позову зазначила, що 28.09.2008 року сторони уклали шлюб. Однак, за період подружнього життя між ними часто виникали непорозуміння, сварки та образи із-за будь-яких обставин, відповідач неналежно ставився до неї, як до дружини, не поважає її, вживає алкогольні напої, не займається належним вихованням дітей, не забезпечує належним чином сімю. Окрім цього зазначає, що близько 6 місяців вони не проживають разом і не ведуть спільне господарство. Вважає, що сімя фактично розпалася і подальше її збереження неможливе. Окрім цього зазначає, що від шлюбного життя у них є: син [PERSON], [INFO], та син [PERSON], [INFO]. Позивач в судове засідання не з'явилася, однак подала заяву про розгляд справи без її участі та зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі (а.с.12). Відповідач в судове засідання не зявився, однак подав заяву про розгляд справи без його участі та зазначив, що позовні вимоги визнає та не заперечує проти задоволення позову (а.с.13). Тому суд, вважав за можливе проводити розгляд справи, відповідно до\~ст. 169 ЦПК України\~у відсутності сторін на підставі доказів, які знаходяться в матеріалах справи. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши та перевіривши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності суд вважає, що позов слід задовольнити. У відповідності до вимог ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно з ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як вбачається зі свідоцтва про шлюб серії 1-СГ №194890 від 01.03.2013 року, шлюб між сторонами було укладено 28.09.2008 р., про що складено відповідний актовий запис за № 64. Шлюб було зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Перемишлянського районного управління юстиції у Львівській області (а.с.5) Згідно копій свідоцтв про народження: серії 1-СГ №204887 від 19.10.2009 року, серії 1-СГ №407120 від 02.07.2014 року, батьками [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON] (а.с.7,8). В судовому засіданні встановлено, що шлюб існує формально, сторони не підтримують подружніх стосунків, примирення та збереження їх сімї є неможливим. Причинами розпаду сімї є різні погляди подружжя на шлюб, сімю, відсутність взаєморозуміння, постійні сварки і образи та вживання відповідачем спиртних напоїв. Добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей відповідач не надає. Вказані обставини стверджуються матеріалами позову. З огляду на вищенаведене, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому шлюб між ними слід розірвати. Згідно з ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181, ст. 183 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.. При визначенні розміру аліментів, суд враховує стан здоров'я дітей, їх потреби у цьому віці, стан здоров'я батька, його матеріальне становище та матеріальне становище дітей, відсутність у відповідача інших неповнолітніх дітей, обов'язок обох батьків утримувати дітей, виходячи з принципів справедливості, добросовісності та розумності, які є одними з загальних засад регулювання сімейних відносин. Таким чином, судом встановлено, що відповідач, не надає коштів для матеріального утримання дітей, чим ухиляється від виконання обовязку з утримання малолітніх дітей, а тому суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову, оскільки обовязок утримувати дітей є рівною мірою обовязком як матері, так і батька. У відповідності до ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір.

Outcome: approved