Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-25 00:00:00

[PERSON] звернулася до Рівненського міського суду з позовом до [PERSON] про встановлення порядку користування квартирою, в якому просить суд визначити порядок користування квартирою [ADDRESS], а саме, виділити їй у користування житлову кімнату площею 17,3 кв.м., відповідачу [PERSON] - житлову кімнату площею 12,1 кв.м., залишивши у спільному користуванні підсобні приміщення квартири: кухню, коридор, ванну кімнату, вбиральню, комору. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, подала суду письмову заяву, в якій просить суд розгляд справи проводити без її участі з участю її представника адвоката [PERSON] Представник позивача адвокат [PERSON] подав суду письмову заяву, в якій підтримав позовні вимоги [PERSON] у повному обсязі та просить розгляд справи проводити без його участі. У разі неявки в судове засідання відповідача не заперечує проти винесення заочного рішення по справі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином. Заперечення проти позову не подав. Повідомлення про причини неявки від відповідача не надійшло. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Дослідивши письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що позов [PERSON] підлягає задоволенню повністю, оскільки позовні вимоги є обґрунтованими та доведеними. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником 1/2 частини квартири [ADDRESS] на підставі рішення Рівненського міського суду від 15 січня 2014 року по справі № 569/4307/13-ц за позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя та визнання права власності на 1/2 частку цього майна. Власником іншої 1/2 частини спірної квартири є відповідач [PERSON] Як слідує з технічного паспорту, виготовленого комунальним підприємством «Рівненське міське бюро технічної інвентаризації», спірна квартира розташована на восьмому поверсі дев'ятиповерхового будинку і складається із двох житлових кімнат площею 17,3 кв.м. та 12,1 кв.м. та допоміжних приміщень - кухні площею 6,9 кв.м., коpидоpу площею 7,1 кв.м., ванної кiмнати площею 2,4 кв.м., вбиральні площею 1,0 кв.м. та комори площею 0,4 кв.м. До житлової кімнати площею 17,3 кв.м. прилягає балкон площею 2,7 кв.м.. Житлові кімнати є ізольованими. Судом також встановлено, що сторони перебували у шлюбі, від якого мають малолітнього сина [PERSON], який на теперішній час перебуває на утриманні позивача [PERSON] Рішенням Рівненського міського суду від 08 травня 2013 року з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання дитини. Як встановлено частиною першою статті 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно частини першої статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Позивач, як співвласник кваpтиpи, вiдповiдно до вимог статті 358, статті 361 ЦК України, має право на свiй розсуд володiти, користуватися та розпоряджатися належною їй частиною квартирою. Відповідно до вимог частини третьої статті 358 ЦК України, співвласник має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Як слідує з роз'яснень, наведених у пункті 14 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», квартира, яка є спільною сумісною чи спільною частковою власністю, на вимогу учасника (учасників) цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо можливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення з самостійними виходами, які можуть використовуватися як окремі квартири або які можна переобладнати в такі квартири. У протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщеннями квартири, якщо про це заявлено позов. Судом встановлено, що спірна квартира не може бути поділена в натурі, а тому вимоги позивача про встановлення порядку користування приміщеннями квартири суд вважає обґрунтованими та доведеними. Вpаховуючи хаpактеp планування кваpтиpи, наявність двох кімнат, які з ізольованими, їх площу, а також ту обставину, що на утриманні позивача перебуває малолітній син, суд вважає, що запpопонований позивачем поpядок коpистування пpимiщеннями спipної кваpтиpи є найбiльш pацiональним та доцiльним i таким, що не поpушує нi житлових прав сторін, ні їх прав співвласників квартири. Оскільки суд прийшов до висновку про необхідність виділення у користування позивачу житлової кімнати площею 17,3 кв.м., то балкон площею 2,7 кв.м., який прилягає до цієї житлової кімнати, не може бути залишений у спільному користуванні сторін, а також підлягає виділенню у користування позивачу.

Outcome: approved