Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-22 00:00:00

[PERSON] звернулася до Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області з позовом до Пушкарівської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що [INFO] року померла [PERSON]. За життя померлою було складено заповіт, згідно з яким [PERSON] заповіла все своє майно [PERSON]. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, а саме майно, яке належало померлій: ? частина житлового будинку [ADDRESS] Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, який розташований на земельній ділянці загальною площею 0,2061 га. [PERSON] після смерті [PERSON] прийняла спадщину у вигляді ? частки житлового будинку по [ADDRESS], про що було видано свідоцтво про право на спадщину. Разом з тим у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку, на якій розташовано будинок позивачу було відмовлено у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документа. Позивач зазначає, що право власності на земельну ділянку у [PERSON] виникло на підставі договору купівлі-продажу, проте за життя померла не встигла зареєструвати право власності на неї та отримати свідоцтво про право власності. У зв'язку з чим позивач не має можливості оформити свої спадкові права та зареєструвати право власності на земельну ділянку, а тому просила суд визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 0,2061 га, яка розташована по [ADDRESS] Верхньодніпровського району Дніпропетровської області в порядку спадкування за заповітом. В судовому засіданні позивач позов підтримала та просила суд задовольнити заявлені позовні вимоги. Суду пояснила, що вона є власником іншої ? будинку та земельної ділянки по [ADDRESS]. Після того,як вони з [PERSON] придбали будинок, ніхто їм не пояснив, що необхідно отримати державний акт на земельну ділянку. Зараз постало питання про необхідність продажі будинку, та, як виявилося право власності спадкодавцем не було оформлено належним чином, що перешкоджає позивачу оформити право власності, як на свою половину так і на половину земельної ділянки в порядку спадкування. Відповідач, Пушкарівська сільська рада Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав заяву про розгляд справи без його участі. Третя особа, державний нотаріус Верхньодніпровської державної нотаріальної контори Малашова Г.В. про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, подала заяву про розгляд справи без її участі (а.с.22). Представник третьої особи, Верхньодніпровського районного управління юстиції в особі реєстраційної служби в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог не заперечувала. Суд, вислухавши пояснення осіб, які брали участь у справі, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до наступних висновків. Судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини. [INFO] року померла бабуся позивача - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.9). За життя [PERSON] склала заповіт, який 7 грудня 2012 року було посвідчено секретарем виконавчого комітету Пушкарівської сільської ради, згідно з яким все своє майно вона заповіла [PERSON] (а.с.39). Даний заповіт не змінювався та не скасовувався, що підтверджується довідкою Пушкарівської сільської ради № 218 від 19 березня 2014 року (а.с.46). Після смерті [PERSON] залишилося майно - ? частини житлового будинку та земельної ділянки загальною площею 0,2061 по [ADDRESS] Верхньодніпровського району Дніпропетровської області. [PERSON] своєчасно звернулася до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] та отримала свідоцтво про право на спадщину на ? частину будинку [ADDRESS] Верхньодніпровського району Дніпропетровської області (а.с.60). У видачі свідоцтва про право на спадщину у вигляді частки земельної ділянки, на якій розташовано будинок по [ADDRESS] Верхньодніпровського району Дніпропетровської області позивачу було відмовлено у зв'язку з тим, що договір купівлі-продажу, на підставі якого [PERSON] придбала спільно з [PERSON] земельну ділянку, не було зареєстровано відповідно до законодавства, що діяло на момент його виникнення (а.с.10). В судовому засіданні встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу від 28 листопада 2006 року [PERSON] та [PERSON] придбали земельну ділянку площею 0,2061 га по [ADDRESS] Верхньодніпровського району Дніпропетровської області (а.с.19). Даний договір було зареєстровано в державному реєстрі правочинів, що підтверджується відповідним витягом (а.с.20). Згідно з ч 1. ст. 125 Земельного кодексу України у редакції, яка діяла на час укладання договору купівлі-продажу право власності на земельну ділянку виникає після одержання її власником документа, що посвідчує право власності та його державної реєстрації. Частиною 1 ст. 126 Земельного кодексу України було передбачено, що право власності на земельну ділянку посвідчується державними актами. З урахування чого, суд приходить до висновку, що [PERSON] право власності на ? частину [ADDRESS], проте не оформила право власності належним чином, а саме не отримала державний акт. Відповідно до п. 6 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 7 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» якщо право власності спадкодавця не було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, правовстановлюючими є документи, що підтверджують виникнення у спадкодавця права власності на нерухоме майно. Згідно зі ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Договір купівлі-продажу, на підставі якого [PERSON] набула право власності на частину земельної ділянки, не розірвано, не змінено та не визнано судом недійсним. Таким чином судом встановлено, що на момент своєї смерті [PERSON] мала у власності ? частину земельної ділянки загальною площею 0,2061 га по [ADDRESS] Верхньодніпровського району Дніпропетровської області. Згідно зі ст. 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1218 Цивільного кодексу України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Враховуючи те, що [PERSON] прийняла спадщину після смерті [PERSON], проте через відсутність правовстановлюючого документа на частину земельної ділянки, не має можливості оформити право на спадщину, суд вважає, що до неї перейшло право плавності на ? частину земельної ділянки загальною площею 0,2061 га по [ADDRESS] Верхньодніпровського району Дніпропетровської області. У зв'язку з чим, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у відповідності до ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України, приймаючи до уваги, що позивачем було сплачено судовий збір за подання позовної заяви в сумі 243 грн. 60 коп., понесені позивачем витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи вищевикладене, на підставі ст.ст. 328, 1216,1218 Цивільного кодексу України,

Outcome: partial