Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-12 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з заявою, в якій просить суд розірвати шлюб між нею та [PERSON], зареєстрований 24 січня 2003 року у міському відділі реєстрації актів цивільного стану Харківського обласного управління юстиції, актовий запис - 26. В обґрунтування своєї заяви заявник зазначила, що з [PERSON] вона перебуває в шлюбі, зареєстрованому 24 січня 2003 року у міському відділі реєстрації актів цивільного стану Харківського обласного управління юстиції, актовий запис - 26, свідоцтво про шлюб [NUMBER]. Від даного шлюбу у сторін є син, [PERSON], [INFO]. Шлюбно-сімейні відносини були припинені в 2006 році. На даний час [PERSON] відбуває покарання в Дергачівській ВК №109 за вироком Чугуївського районного суду Харківської області від 06.12.2012, за яким був засуджений до семи років позбавлення волі. [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, заяву підтримала, просила шлюб розірвати. [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, просив шлюб розірвати. Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову з огляду на наступне. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано 24 січня 2003 року у міському відділі реєстрації актів цивільного стану Харківського обласного управління юстиції, актовий запис - 26, свідоцтво про шлюб [NUMBER]. З матеріалів справи судом встановлено, що шлюбно-сімейні відносини між сторонами були припинені в 2006 році. На даний час [PERSON] відбуває покарання в Дергачівській ВК №109 за вироком Чугуївського районного суду Харківської області від 06.12.2012 р. Відповідно до ч.3 ст.293 ЦПК України у порядку окремого провадження розглядаються також справи про надання права на шлюб, про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, за заявою будь-кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі, про встановлення режиму окремого проживання за заявою подружжя та інші справи у випадках, встановлених законом. Відповідно до п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому,що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Статтею 1 Сімейного Кодексу України передбачено, що побудова сімейних відносин відбувається на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємоповаги та підтримки. Згідно ст. 24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу жінки та чоловіка не допускається. Відповідно до ч. 3, 4 ст. 56 Сімейного Кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. На підставі ст.112 Сімейного Кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що сторони мають різні інтереси та погляди на життя, шлюбно-сімейні стосунки між сторонами припинені, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню. Згідно ч.2 ст.114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі викладеного і

Outcome: approved