Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-08 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON], про розірвання шлюбу. У позові вказувала, що 22.07.2010 року у виконкомі Банилівської сільської ради раді, зареєструвала шлюб з [PERSON], актовий запис №18. Дітей в шлюбі немає. Посилалася на те, що протягом останнього року шлюбні відносини між ними погіршились. У їх відносинах взагалі відсутнє порозуміння та повага. Це спричинено систематичним зловживанням відповідачем алкогольними напоями. Така поведінка відповідача продовжується протягом тривалого часу, вона нестерпна для неї, приносить їй лише негативні емоції, душевні страждання. Вважає, що їх шлюб існує формально, оскільки особисті відносини між ними уже тривалий час мають негативний характер, між ними відсутнє нормальне спілкування. Її неодноразові прохання не вживати алкоголь не дали жодних результатів. Відповідач не вважає за потрібне змінювати свою поведінку та спосіб життя. Продовжувати такі шлюбні відносини не бажає. Вона прийшла до висновку, що їх спільне життя неможливе, примирення між ними суперечить її інтересам, а тому їх шлюб необхідно розірвати. Питання поділу спільно-нажитого майна на даний час немає. Оскільки відповідач відмовляється розірвати шлюб у органах РАЦСу, змушена звернутися до суду з даним позовом. Відповідач зареєстрований у [INFO], однак починаючи з часу реєстрації шлюбу він фактично проживає у будинку її батьків у с. Бережниця Вижницького району Чернівецької області. Просила розірвати шлюб між нею та [PERSON], що зареєстрований 22.07.2010 року у виконкомі Банилівської сільської ради Вижницького району Чернівецької області, актовий запис №18, після розірвання шлюбу залишити шлюбне прізвище [PERSON] та стягнути з відповідача на її користь витрати по сплаті судового збору у сумі 551,20 грн. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, в адресованій суду заяві просила справу розглядати за її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю, на примирення не згідна. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, в адресованій суду заяві просив справу розглядати у його відсутності, позов визнав, на примирення не згідний. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Судом установлено, що 22.07.2010 року [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] зареєстрували шлюб у виконком Банилівської сільської ради Вижницького району, актовий запис №18, що підтверджується оригіналом свідоцтва про шлюб серія 1-МИ №058339 від 22.07.2010 року. Після реєстрації шлюбу [PERSON] прийняла прізвище [PERSON]. В шлюбі дітей немає. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» міститься роз'яснення про те, що проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Приписами ч.3 ст.10 та ч.ч.1, 4 ст.60 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином Судом установлено, що шлюб між сторонами існує формально, разом не проживають, спільного господарства не ведуть, не підтримують сімейних стосунків, на примирення не згідні, позивач довела, а відповідач визнав, що подальше їх спільне життя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, їх сім'я розпалась остаточно, а тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Після розірвання шлюбу [PERSON] бажає іменуватись шлюбним прізвищем. Це підтверджено дослідженими в суді належними доказами. Виходячи з наведеного, суд вважає, що позов підлягає до задоволення із стягненням з відповідача на користь позивача витрат по сплаті судового збору. На підставі ст.ст.110, 112-114 СК України,

Outcome: approved