Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-21 00:00:00

[PERSON] звернулася до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що спільне життя сторін не склалось через різні погляди на сімейне життя, поняття шлюбу, критерії сімейних та загальнолюдський цінностей, а також з причин відсутності взаєморозуміння між ними, байдужості до життя та проблем кожного, сторони втратили почуття любові та поваги один до одного. Вказує, що подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає, оскільки сторони пробували примиритися не один раз, однак все безрезультатно. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 25 березня 2021 року відкрито провадження у справі № 753/5309/21, постановлено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи у судове засідання 22 квітня 2021 року. Позивач в судовому засіданні підтримала позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач у судовому засіданні заперечував проти задоволення позову, просив надати строк на примирення, мотивуючи це тим, що він намагався показати, що любить дружину, хотів змінитися, проте йому потрібна була підтримка дружини, він не хоче втрачати сім`ю. Суд, заслухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано 15 вересня 2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції м. Києва, актовий запис №948. За час перебування у шлюбі у них народилася дитина - [PERSON] , [INFO] . Із пояснень позивача, відповідача та матеріалів справи вбачається, що сторони мають різні погляди на шлюб та сім`ю, роль кожного подружжя у сім`ї, шлюбні відносини між сторонами та ведення спільного господарства припинені. Позивач зазначала, що рішення про розірвання шлюбу прийняла остаточно і змінювати його не має намірів, оскільки з відповідачем вона пробувала примиритися неодноразово, однак такі спроби виявилися безрезультатними. Наполягала, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе та суперечитиме її інтересам, проти надання строку для примирення заперечувала. Відповідно до частини 1 статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Статтями 21, 24 СК України визначено, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Як передбачено статтею 5 Протоколу № 7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Згідно із частиною 1 статті 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. За приписом частини 2 статті 112 цього Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Перешкод для розірвання шлюбу, визначених частиною 2 статті 110 Сімейного кодексу України, судом не встановлено. Беручи до уваги викладені норми законодавства, оцінивши доводи кожної із сторін спору, суд дійшов висновку, що примирення сторін неможливе, оскільки згідно із поясненнями сторін сімейне життя подружжя почало погіршуватися п`ять років тому, відповідач докладав зусиль для його відновлення, однак це не призвело до будь-яких позитивних змін, у подружжя відсутнє спільне бачення ролі кожного з них у сім`ї і позивач не бажає продовжувати шлюбні відносини з відповідачем, шлюб фактично припинено, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача, заява про розірвання шлюбу відповідає її дійсній волі, а отже наявні підстави для задоволення позову та розірвання шлюбу між сторонами. Згідно з частиною 2 статті 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили (абзац 2 частини 3 статті 115 Сімейного кодексу України). Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач не просила суд про відновлення їй дошлюбного прізвища. Судові витрати відповідно до ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

Outcome: approved