Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-20 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позов мотивовано тим, що вони з відповідачем перебувають у шлюбі з 30.01.1982 року, який зареєстровано у виконкомі Велятинської сільської ради Хустського району за актовим записом №6. Від шлюбу у них народився син [PERSON] , який на даний час є повнолітнім. Причиною розірвання шлюбу є те, що сторони мають різні характери та погляди на життя, втратили почуття та повагу один до одного, внаслідок чого між ними виникали непорозуміння, що призвело до повного припинення шлюбних взаємовідносин. Відповідач постійно їздить в м. Київ на тривалий період часу і після повернення поводиться незрозуміло та уникає обговорення їхніх сімейних питань. З цих обставин вона зробила висновок про неможливість їхнього проживання у шлюбі, а тому звернулася до суду з даними позовом та просила суд шлюб між ними розірвати без надання їм строку на примирення. Майнового спору не заявляла, питання про зміну прізвища не ставила. В судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилася, в поданій позовній заяві просила проводити розгляд справи без її участі та не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився повторно. Про день час та місце розгляду повідомлявся належним чином, шляхом розміщення оголошення на офіційному сайті судової влади України (Хустський районний суд, від 01.08.2019 року) про його виклик до суду, однак про причини неявки суд не повідомляв. Відзиву на позов відповідачем не подавалось. У відповідності до ст.280 ЦПК України, суд ухвалив постановити заочне рішення на підставі наявних в матеріалах справи доказів. З врахуванням наведеного, та у відповідності до порядку, визначеного ст.223 ч.4, ст. 247 ч.2 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін і постановити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи суд дійшов до висновку, що позов слід задовольнити з таких підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають в шлюбі з 30.01.1982 року, який зареєстровано у виконкомі Велятинської сільської ради Хустського району за актовим записом №6. Від шлюбу у них народився син [PERSON] , який на даний час є повнолітнім. За наданими доказами до позовної заяви судом встановлено, що сторони на момент розгляду справи фактично не підтримують шлюбних відносин, шлюб між ними існує формально. З позовної заяви вбачається, що причиною розірвання шлюбу є несумісність характерів та непорозуміння між сторонами. Позивачка в поданій до суду заяві висловила своє небажання зберегти шлюб між ними, категорично наполягала на його розірванні та просила не надавати їм строк на примирення, оскільки це буде суперечити її інтересам. Від відповідача жодних заперечень щодо цих обставин до суду не надходило. Відповідно до вимог ст.110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений, одним із подружжя. Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. З огляду на встановлене, суд дійшов до висновку, що підстав для збереження шлюбу між сторонами в судовому засіданні не встановлено, їхній шлюб існує формально, не виконує свого прямого призначення, позивачка не бажає проживати в шлюбі з відповідачем, а тому шлюб між сторонами доцільно розірвати. Враховуючи наведене та

Outcome: approved