Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-17 00:00:00

[PERSON] звернулася до Придніпровського районного суду м. Черкаси з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Свої позовні вимоги мотивує тим, що з 09 вересня 2006 року по 25 листопада 2014 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з нею і перебуває на її утриманні. На даний час відповідач не надає грошові кошти. В звязку з чим просить суд призначити стягнення аліментів з відповідача на її користь в розмірі 1/4 всіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з моменту з дня подачі заяви до суду і продовжувати до досягнення сина повноліття. . Позивач в судове засідання не зявилась, надавши до початку судового засідання заяву в якій позов підтримала та просила справу слухати у її відсутність. Представник відповідача адвокат [PERSON] в судове засідання не зявилася, надавши до початку судового засідання заяву, в якій позовні вимоги визнала та просила справу слухати у її відсутність Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно свідоцтва про народження серії І-СР № 057600 виданого 26 жовтня 2007 року [PERSON] є батьком [PERSON]. В судовому засіданні встановлено, що син проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.80 Сімейного кодексу України зазначено, що аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і у твердій грошові сумі. Відповідно до ч.1 ст. 183 Сімейного кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч.2 ст. 51 Конституції України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Пунктом 17 постанови ПВСУ № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України» при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів передбачено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину, той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників, разом з яким проживає дитина. 17 травня 2017 року Верховною [PERSON] України ухвалено Закон України № 2037-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів». Закон № 2037-VIII набрав чинності з 8 липня 2017 року. Вказаним законом, зокрема, внесено зміни до ч. 2 ст. 182 СК України, яка у оновленій редакції визначає, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 141 СК України визначено рівність прав та обовязків батьків щодо дитини не залежно від того, чи перебувають вони у шлюбі. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обовязків щодо дитини. Відповідно пунктів 2, 3 ст. 150 СК України, батьки зобовязані піклуватися про здоровя дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобовязані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно ст. 12 цього Закону, на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобовязані виховувати дитину, піклуватися про її здоровя, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Отже, відповідач зобовязаний утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття, а тому у відповідності до ст.ст. 180, 182 СК України, з відповідача необхідно стягувати аліменти на користь позивачки на утримання дитини до досягнення нею повноліття в розмірі 1/4 частини усіх його доходів щомісяця, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та до досягнення дитиною повноліття. У відповідності зі\~ст. 367 ЦПК України\~суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів за один місяць. На підставі наведеного, ст.ст.160, 161, 180, 181, 182 СК України та

Outcome: approved