Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-07 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. Посилається на те, що з відповідачем зареєстрували шлюб 06.05.1995 р. у відділі ДРАЦС Хустського РУЮ за а/з №61. Від даного шлюбу у них народилося двоє дітей, з яких неповнолітній син [PERSON], [INFO], який поживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Причиною розірвання шлюбу є те, що сторони є людьми різних характерів та поглядів на життя. Протягом останніх шести років сімейне життя між ними погіршувалося, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин більше року тому. Їхній шлюб носить формальний характер, примирення є неможливим. Син сторін навчається у 6-му класі місцевої школи, перебуває на обліку в медичних установах. Протягом останніх років відповідач не брав участі в матеріальному забезпеченні сімї, хоча виїздить на сезонні заробітки за межі Закарпатської області та отримує дохід шляхом надання різноманітних побутових, будівельних послуг. Просить суд шлюб, укладений з відповідачем розірвати; прізвище після розірвання шлюбу залишити їй [PERSON]; стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1777 грн. щомісяця, до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилася. Подала суду заяву, в якій просить провести розгляд справи у її відсутності. Позов підтримує та просить задоволити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився. Подав суду заяву, в якій просить провести розгляд справи у його відсутності. На розірвання шлюбу згідний. Аліменти у розмірі 1777 грн. не має можливості сплачувати, оскільки отримує дохід від нерегулярних заробітків, на його утриманні перебуває перестаріла мати. Згідний сплачувати аліменти на утримання сина [PERSON] у розмірі 900 грн. та брати участь у додаткових витратах на дитину по мірі можливості. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, з урахуванням заяв сторін про слухання справи за їх відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задоволити частково, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 61 ЦПК України обставини визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі не підлягають доказуванню. З оглянутих в судовому засіданні копій свідоцтва про шлюб та свідоцтва про народження дитини вбачається, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 06.05.1995 року, який зареєстровано у відділі ДРАЦС Хустського РУЮ у Закарпатській області за актовим записом № 61. Від даного шлюбу у сторін народилося двоє дітей, з яких неповнолітній син [PERSON], [INFO], який проживає з позивачем та перебуває на її утриманні. Через відносини, які склалися між сторонами, їхній шлюб носить формальний характер, вони є людьми різних характерів та поглядів на життя, шлюбні стосунки фактично припинилися більше року тому, шлюб носить формальний характер, а тому подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін. Враховуючи вищевикладене, а також те, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач не заперечує проти його розірвання, суд приходить до висновку, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] слід розірвати. Майнового спору позивачем не заявлено. Відповідач зобовязання по утриманню сина належно не виконує, дитину утримує позивач. При розгляді даної справи з позовної заяви встановлено, що відповідач є працездатним, офіційно ніде не працює, однак виїздить на сезонні заробітки за межі області та отримує нерегулярний, мінливий дохід, згідний сплачувати аліменти на утримання сина у твердій грошовій сумі, а тому на думку суду питання про розмір аліментів, що повинні стягуватися з відповідача слід вирішувати на підстав ст. 184 СК України. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до статті 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, діючої на Україні з 27.09.1991 року «держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей». Статтею 7 ЗУ «Про державний бюджет України на 2017 рік» визначено прожитковий мінімум на одну особу: дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2017 року - 1689 гривень, з 1 травня - 1777 гривень, з 1 грудня - 1860 гривень. Враховуючи вищевикладене, а також те, що відповідач ухиляється від матеріального утримання своєї дитини, враховуючи матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище відповідача, який є працездатним, офіційно ніде не працює, однак виїздить за межі Закарпатської області на сезонні заробітки та отримує нерегулярний, мінливий дохід, інших утриманців не має, стягнення по виконавчих документах відносно нього не проводяться, а тому суд приходить до висновку, що з [PERSON] слід щомісячно стягувати на користь позивача [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1700 грн. щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення ним повноліття. Судові витрати по справі в частині позовної вимоги про стягнення аліментів відповідно до ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved