Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-25 00:00:00

[PERSON] звернулася до Рогатинського районного суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. У позовній заяві зазначено, що 28 жовтня 2011 року між нею і відповідачем по справі у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Рогатинського районного управлінян юстиції Івано-Франківської області було зареєстровано шлюб, про що було зроблено актовий запис за №72. Від спільного проживання в шлюбі в них [INFO] народилася дочка [PERSON], яка проживає разом з позивачкою. Спільне проживання між нею і відповідачем склалося невдало. Різні погляди на життя стали причиною непорозумінь. Вони втратили почуття любові та поваги один до одного, припинили спільне проживання. Просила шлюб розірвати. У судовому засіданні позивачка позов підтримала повністю із підстав, наведених у позовній заяві. Пояснила, що примирення між ними неможливе. З 03.03.2013 року вони спільно не проживають. Просила шлюб розірвати, не надавати їм терміну для примирення і збереження сім'ї. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю, просив шлюб розірвати, не надавати терміну для примирення, оскільки таке примирення неможливе. Суд, вислухавши доводи сторін по справі, дослідивши та перевіривши всі докази в їх сукупності, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Як вбачається з свідоцтва про укладення шлюбу серія [NUMBER], виданого 28.10.2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Рогатинського районного управління юстиції Івано-Франківської області, 28.10.2011 року було зареєстровано шлюб між [PERSON], [INFO] і [PERSON], [INFO], про що було зроблено актовий запис за №72. Після реєстрації шлюбу подружжя прізвища не змінювали (а.с.3). [PERSON] народилася [INFO]. батьки дитини [PERSON] і [PERSON], що підтверджуєтьс свідоцтвом про народження серія [NUMBER], виданим 13.04.2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Рогатинського районного управління юстиції Івано-Франківської області (а.с.4). [PERSON], [INFO] зареєстрований за адресою [ADDRESS], що підтверджується довідкою №20/773/14, виданою 23.12.2014 року Рогатинським РС УДМС України в Івано-Франківській області (а.с.10). Відповідно до вимог ст.112 СК України при розірванні шлюбу суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову. Бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. За ч.1 ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Дані положення закріплені у ст.55 Сімейного кодексу України. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність. Суд не зобов'язаний призначати сторонам термін для примирення. Це робиться тільки тоді, коли збереження шлюбу можливе на почуттях любові, поваги один до одного. Судом встановлено, що сторони з березня 2013 року припинили подружні стосунки, у обох наявне стійке волевиявлення, направлене на припинення сімейних відносин. Викладені обставини свідчать про те, що подальше спільне проживання подружжя і збереження сім`ї неможливе, суперечитиме інтересам сторін, що має істотне значення, а тому позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved