Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-19 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вищевказаним позовом. Обґрунтовуючи підстави для зміни розміру аліментів на утримання неповнолітніх дітей позивач в позові вказує, що згідно рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 13.10.2009 року з відповідача [PERSON] стягуються на її користь на утримання синів [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], аліменти в твердій грошовій сумі по 125 гривень щомісячно на кожну дитину. Даних коштів та її доходів для утримання дітей на даний час недостатньо та діти потребують значно більших витрат для повного забезпечення їх фізичного та духовного розвитку. Також зазначила, що на даний час з часу постановлення рішення про стягнення аліментів значно збільшився розмір прожиткового мінімуму на одну особу та враховуючи її загальний дохід та встановлений розмір аліментів вона не може забезпечити дітям належного утримання. Тому позивачка просить змінити розмір стягуваних з відповідача аліментів збільшивши їх до розміру 400 грн. на утримання кожної дитини, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку. Крім того, в позові позивачка вказує, що витратила на утримання їхніх з відповідачем спільних дітей додаткові кошти у вигляді оздоровлення на морі, придбання ліків, одягу, взуття та канцелярських товарів, відвідування дітьми додаткових занять з англійської мови та групи продовженого дня. Тому також просить стягнути з відповідача додаткові витрати, які були витрачені нею на підготовку до нового навчального періоду дітей в сумі 750 грн. В судовому засіданні позивачка та її представник позов підтримали з підстав, вказаних в ньому, в зв'язку з неявкою відповідача просили провести заочний розгляд справи. Відповідач [PERSON], в судове засідання не з'явився, хоча про час і місце судового розгляду повідомлений судом належним чином, що підтверджують матеріали справи, а саме поштове повідомлення про отримання судової повістки. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Заслухавши думку позивача та її представника, вивчивши матеріали справи, суд вважає за необхідне позов задовольнити частково з наступних підстав. Так, матеріалами справи доведено, що в шлюбі у сторін народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с. 8, 9). Відповідно до рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 13.10.2009 року по справі № 2-1713/2009 відповідач зобов'язаний сплачувати на користь [PERSON] аліменти на утримання їхніх двох неповнолітніх дітей в розмірі 250 грн. щомісячно, до досягнення дітьми повноліття (а.с. 4), що становить 125 грн. на кожну дитину. Відповідно ст. 185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення, додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Згідно п.18 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», до передбаченої ст. 185 СК участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 10 та ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч. 4 ст. 60 цього Кодексу, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно позовної заяви, позивачка просить стягнути з відповідача частину вже понесених нею додаткових витрат на утримання дітей в сумі 750 грн., а саме витрат на підготовку до нового навчального періоду дітей, на підтвердження чого нею надано фотокартки придбаного одягу та копія видаткової накладної від 29.08.2013 року на придбання канцелярських товарів на загальну суму 1 701, 38 грн. Водночас жодного обґрунтованого розрахунку заявленого до стягнення розміру таких витрат, а саме з яких підстав та на підставі яких доказів нею заявлено вимогу про стягнення саме 750 грн., позивачкою не надано. Крім цього, по своїй природі витрати на підготовку до нового навчального періоду дітей не можуть відноситись до додаткових витрат, викликаних особливими обставинами. Це витрати, які відносяться до звичайних обставин утримання дітей та мають покриватися із визначеної суми аліментів на утримання дітей. Тому в задоволенні вимоги про стягнення з відповідача додаткових витрат, які були понесені позивачкою на підготовку до нового навчального періоду дітей, слід відмовити. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до вимог ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Оскільки з часу постановлення рішення про стягнення з відповідача аліментів в сумі 250 грн. на двох дітей минуло достатньо часу, на даний час розмір прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку збільшено та розмір аліментів на їх утримання на даний час становить лише близько 10 % прожиткового мінімуму для дітей віком від 6 до 18 років, діти пішли до школи, тому об'єктивно їхні потреби в утриманні збільшились, позивачка обґрунтовано просить суд змінити присуджений раніше розмір аліментів. Водночас визначаючи розмір таких аліментів суд враховує вимоги ст.ст. 182 - 184 СК України, а саме відсутність відомостей про отримання відповідачем нерегулярних та мінливих доходів, або їх отримання в натуральній формі, суд не вбачає підстав для збільшення розміру аліментів шляхом присудження їх в твердій грошовій сумі та вважає, що наявним відомостям про обставини справи відповідає зміна розміру аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей у вигляді стягнення їх в частці від доходу відповідача, а саме в розмірі 1/3 частини від усіх видів його доходів щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку до досягнення старшою дитиною повноліття. Тому вимоги позивачки про зміну розміру аліментів підлягають частковому задоволенню та виданий виконавчий лист про стягнення попередньо присуджених аліментів після його повного виконання слід повернути суду.

Outcome: partial