overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-08 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 14.01.2017 року, шлюб зареєстрований Новокаховським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції, актовий запис № 05, свідоцтво серії [NUMBER] . Від шлюбу дітей немає. Спільне життя з відповідачем не склалося, у зв`язку з чим вони втратили почуття поваги та любові один до одного, шлюбних стосунків не підтримують, більше двох місяців проживають окремо, спільне господарство не ведуть, шлюб носить формальний характер, а тому подальше його збереження вважає за неможливе. Спору про поділ майна, що є спільною власністю подружжя не має. Просила суд шлюб розірвати, після розірвання шлюбу залишити їй дошлюбне прізвище « [PERSON] ». Позивачка в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву, в якій просила розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, відзиву на позов не подав. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. На підставі ст.280-289 ЦПК України, зі згоди позивача, суд, вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши докази по справі суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони перебувають між собою у зареєстрованому шлюбі з 14.01.2017 року. На теперішній час шлюбних стосунків не підтримують, проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Дітей від шлюбу немає, спір про поділ майна подружжя відсутній. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Таким чином, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки подальше спільне проживання подружжя і збереження сім`ї суперечило б їх інтересам. Згідно ч.2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі ч.3 ст. 105, ст.ст. 110, 112, 113, 114 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-01 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 23 грудня 2014 року, шлюб зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Новокаховського міського управління юстиції у Херсонській області, актовий запис №464, свідоцтво серії [NUMBER] . Від шлюбу дітей немає. Спільне життя з відповідачкою не склалося, у зв`язку з чим вони втратили почуття поваги та любові один до одного, шлюбних стосунків не підтримують, більше одного року проживають окремо, спільне господарство не ведуть, шлюб носить формальний характер, а тому подальше його збереження вважає за неможливе. Спору про поділ майна, що є спільною власністю подружжя не має. Просила суд шлюб розірвати, після розірвання шлюбу залишити їй дошлюбне прізвище « [PERSON] ». Позивачка в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву, в якій просила розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, відзиву на позов не подав. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. На підставі ст.280-289 ЦПК України, зі згоди позивача, суд, вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши докази по справі суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони перебувають між собою у зареєстрованому шлюбі з 23.12.2014 року. На теперішній час шлюбних стосунків не підтримують, проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Дітей від шлюбу немає, спір про поділ майна подружжя відсутній. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Таким чином, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки подальше спільне проживання подружжя і збереження сім`ї суперечило б їх інтересам. Згідно ч.2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі ч.3 ст. 105, ст.ст. 110, 112, 113, 114 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-15 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 30 серпня 2002 року, шлюб зареєстрований Райською сільською радою Новокаховського міськвиконкому Херсонської області, актовий запис №7, свідоцтво серії [NUMBER] . Від шлюбу дітей немає. Спільне життя з відповідачем не склалося, у зв`язку з чим вони втратили почуття поваги та любові один до одного, шлюбних стосунків не підтримують, з 2008 року проживають окремо, спільне господарство не ведуть, шлюб носить формальний характер, а тому подальше його збереження вважає за неможливе. Спору про поділ майна, що є спільною власністю подружжя не має. Просила суд шлюб розірвати, після розірвання шлюбу залишити прізвище « [PERSON] », обране під час реєстрації шлюбу. Позивачка в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву, в якій просила розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, відзиву на позов не подав. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. На підставі ст.280-289 ЦПК України, зі згоди позивача, суд, вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши докази по справі суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони перебувають між собою у зареєстрованому шлюбі з 30.08.2002 року. На теперішній час шлюбних стосунків не підтримують, з 2008 року проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Дітей від шлюбу немає, спір про поділ майна подружжя відсутній. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Таким чином, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки подальше спільне проживання подружжя і збереження сім`ї суперечило б їх інтересам. Згідно ч.2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі ч.3 ст. 105, ст. 110, 112, 113, 114 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-27 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом посилаючись при цьому на те,що між нею та [PERSON] було укладено договір довічного утримання від 24 квітня 2009 року,про що приватним нотаріусом Березанського міського нотаріального округу [PERSON] було зроблено реєстраційний запис за №588.Наслідком укладення договору стала державна реєстрація за відповідачкою права власності на будинок по [ADDRESS]. Згідно рішення Березанського міського суду Київської області від 05.02.2014 року, договір довічного утримання від 24 квітня 2009 року,розірвано,а житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] переданий їй у власність. Відповідачка зареєстрована за адресою [ADDRESS] з 14 грудня 2011 року. З жовтня місяця 2013 року переїхала на постійне місце проживання в [ADDRESS]. Відповідач не має права власності на частку в її будинку,ні укладеного договору найму жилого приміщення в будинку, інших правових підстав , встановлених законом для подальшої реєстрації в її будинку. Тому вважає,що відповідач втратила право користування житлом, а саме будинком [ADDRESS], який належить їй на праві власності. Позивач в судове засідання не з»явилася .В канцелярію суду надійшла заява відповідно до якої позовні вимоги підтримує в повному обсязі,просить слухати справу за її відсутності. Відповідач в судовому засіданні позов визнала. Визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. За змістом ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. У разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод,зокрема,пред»явивши вимогу про позбавлення права користування житловим приміщенням

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-28 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом , посилаючись при цьому на те, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 14 жовтня 2006 року. Від шлюбу мають дитину- [PERSON],[INFO]. Спільне життя не склалося з фінансових причин та морально етичних. Спільне господарство не ведеться. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливі. В судовому засіданні позивач підтримала позов в повному обсязі. Відповідач в судове засідання на повторний виклик не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час і місце слухання справи. Зважаючи на те , що в справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін , суд вважає за можливе розглянути заочно справу без відповідача з ухваленням заочного рішення. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сім'я розпалася остаточно і зберегти її не можливо. Шлюб необхідно розірвати. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-17 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом. При розгляді справи суд вважає за необхідне у відповідності до вимог ч. 6 ст. 259 ЦПК України відкласти складання повного рішення суду на 10 днів з дня закінчення розгляду справи, проголосивши вступну та резолютивну частину рішення. З наведених міркувань та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-17 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом про визнання [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням. Підтримуючи позов позивачка пояснила, що їй належить житловий будинок [ADDRESS]. В даному будинку зареєстрований крім неї також відповідач - колишній чоловік, та діти, який з 28.04.2009 року в будинку не проживає. На підставі викладеного, з посиланням на ст.ст.71,72 ЖК України, ст.383 ЦК України просила визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням. Відповідач у судове засідання не з'явився. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Про причини неявки суд не повідомив. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідача. Заслухавши позивачку, дослідивши та оголосивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав. За змістом ст. ст. 71, 72 ЖК визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, провадиться в судовому порядку внаслідок відсутності цієї особи понад шість місяців без поважних причин. Згідно ст.150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші незаборонені законом угоди. Згідно ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. З матеріалів справи вбачається, що сторони перебували у шлюбі, який розірвано 28.04.2009 року. 24.05.2007 року згідно договору купівлі-продажу [PERSON] придбала житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS]. Даний будинок в силу ст. 60 СК України є спільною сумісною власністю [PERSON] та [PERSON] Таким чином, судом встановлено, що відповідач є співвласником вказаного будинку, а тому позовні вимоги [PERSON] є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-27 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову позивач вказувала, що 27.01.2001 року вони з відповідачем уклали шлюб, зареєстрований Відділом РАГС Київського районного управління юстиції м. Одеси. Від шлюбу сторони мають доньку - [PERSON], [INFO], що нині перебуває на утриманні позивача. Позивач пояснила, що спільне життя з відповідачем не склалося через несумісність характерів, відсутність спільних поглядів на життя та сім'ю, нерозуміння одне одного, а також постійні конфлікти, що призводять до сварок та скандалів. Окрім того сторони протягом тривалого часу проживають окремо, подружніх відносин не підтримують. З огляду на вищевикладене позивач просила позов задовольнити. В судове засідання сторони не з'явились, надали суду заяви про слухання справи за їх відсутності. В поданих заявах позивач наполягає на своїх позовних вимогах, відповідач проти задоволення позову не заперечує, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Суд, розглянувши матеріали справи та проаналізувавши її обставини, вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Факт перебування сторін у шлюбі підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] у відповідності до якого позивач та відповідач зареєстрували шлюб 27.01.2001 року у Відділі РАГС Київського районного управління юстиції м. Одеси, актовий запис № 55. Від шлюбу сторони мають доньку - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 13.11.2002 року. Суд враховує, що сторони тривалий час подружні стосунки не підтримують, і підтримувати їх в подальшому наміру не мають, примиритися не бажають, в зв'язку з чим сім'ю зберегти немає можливості, суд за вимогою позивача та згодою відповідача розриває шлюб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-01 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом. Просить суд визнати право власності на квартиру, що знаходиться за адресою [ADDRESS] з підстав, викладених в позовній заяві. Позивач в судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце судового розгляду справи повідомлялася належним чином, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному об`ємі. Представник відповідача ОСББ «Берегиня» в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового розгляду справи повідомлявся належним чином, подав до суду заяву, в якій просить суд розглянути справу у відсутності представника відповідача. Дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується заявлений позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи у їх сукупності і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що заявлений позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом при розгляді справи встановлено наступні фактичні обставини та зміст спірних правовідносин. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Під оспорюванням права слід розуміти такий стан цивільних правовідносин, за якого між учасниками існує спір з приводу наявності чи відсутності суб`єктивного права у сторін, а також належності такого права певній особі. Відповідно до ч. 1 ст. 344 Цивільного кодексу України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. [PERSON] , яка є позивачем по справі, в 2009 році здійснила перепланування квартири [ADDRESS] , відкрито заволодівши кімнатами вказаної квартири. Крім того, судом достовірно встановлено, що [PERSON] , яка є позивачем по справі, з 2009 року відкрито та безперервно володіє квартирою [ADDRESS] . При цьому, відсутні норми закону про обмеження або заборону набуття права власності за набувальною давністю [PERSON] квартири [ADDRESS] . \~ \~ \~ \~Приймаючи до уваги викладене та враховуючи, що [PERSON] , яка є позивачем по справі, добросовісно заволоділа та з 2009 року відкрито та безперервно володіє квартирою [ADDRESS] . А тому за таких обставин, суд приходить до висновку про задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-25 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом. Просить суд визнати право власності на спадкове майно після смерті [PERSON] , а саме на 1/6 частину будинку з надвірними будівлями та спорудами, що знаходяться за адресою [ADDRESS] з підстав, викладених в позовній заяві. Позивач в судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце судового розгляду справи повідомлялася належним чином, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному об`ємі. Відповідачі, кожен зокрема, в судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце судового розгляду справи повідомлялися належним чином, подали до суду заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги визнають. Таким чином, визнання відповідачами пред`явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. \~ \~ \~ \~ У відповідності до положень ч. 3 статті 200 ЦПК України, приймаючи до уваги визнання відповідачами заявленого позову, суд вважає за можливе ухвалити рішення за результатами підготовчого провадження. Дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується заявлений позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи у їх сукупності і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що заявлений позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом при розгляді справи встановлено наступні фактичні обставини та зміст спірних правовідносин. [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . Після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Також судом встановлено, що [PERSON] на випадок своєї смерті заповіту не склала. А тому спадкування здійснюється за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. [PERSON] на момент смерті набула право власності на будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходяться за адресою [ADDRESS] . Спадкоємцями за законом після смерті [PERSON] є [PERSON] , яка є позивачем по справі та спадкоємцем п`ятої черги, як онука спадкодавця, [PERSON] , [PERSON] , які є відповідачами по справі. [PERSON] зверталась до Луцької районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Проте, державним нотаріусом Луцької районної державної нотаріальної контори Бегезою О.П. постановою від 03 квітня 2019 року їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом через відсутність правовстановлюючих документів на майно спадкодавця. Приймаючи до уваги викладене та враховуючи, що позивач є спадкоємцем після смерті [PERSON] та у встановленому законом порядку прийняла спадщину, але не може оформити свої спадкові права через відсутність правовстановлюючих документі про належність частини житлового будинку спадкодавцю. А тому за таких обставин суд приходить до висновку про задоволення позову.

Outcome: approved