overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-02 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Посилалася на те, що з 03.07.1982 року перебуває з відповідачем в шлюбі, зареєстрованому виконавчим комітетом Романківецької сільської ради Сокирянського району Чернівецької області за актовим записом №22. Неповнолітніх дітей у них немає. Останній час вони не підтримують подружні стосунки, не проживають разом більше чотирьох років, їхнє подальше спільне подружнє життя і збереження шлюбу є неможливим. Одночасно, позивач просила розглянути справу без її присутності. Сторони, будучи належним чином повідомлені про місце і час проведення судового засідання, до суду не зявилися, при цьому відповідач подав до суду письмову заяву, в якій просив розглянути справу без його присутності, позовні вимоги визнав повністю та не заперечив щодо їх задоволення. У звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, у відповідності до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Оскільки всі особи, які беруть участь у справі, заявили клопотання про розгляд справи без їхньої присутності, суд у відповідності до вимог ч.2 ст.158 ЦПК України вважає за можливе провести судовий розгляд у судовому засіданні без присутності сторін та вирішити справу на підставі наявних у ній доказів. Так, з наведених у позовній заяві обставин, які згідно ч.1 ст.61 ЦПК України не підлягають доказуванню, оскільки визнані сторонами, встановлено, що згідно свідоцтва про одруження серії І-МИ №106407, виданого повторно відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Сокирянського районного управління юстиції у Чернівецькій області за актовим записом №22 від 07.07.2015 року, [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON]) [PERSON] перебувають у шлюбі, зареєстрованому виконавчим комітетом Романківецької сільської ради Сокирянського району Чернівецької області від 03.07.1982 року. Відповідно до копії свідоцтва про зміну прізвища серії І-МИ №010006, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Сокирянського районного управління юстиції у Чернівецькій області за актовим записом №15 від 29.04.2015 року, [PERSON] змінила прізвище на «Кувіла». Неповнолітніх дітей у них з відповідачем немає. На даний час, сторони сімейних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть, миритися не бажають. Таким чином, враховуючи наведені вище обставини та фактичні взаємини сторін, суд приходить до висновку, що сімя остаточно розпалась і зберегти її не можливо. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-25 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу посилаючись на те, що 03 вересня 1999 року у Миклашівській сільській раді Білогірського району Хмельницької області зареєструвала з ним шлюб, від якого народилися син [PERSON], [INFO], та дочка [PERSON], [INFO]. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що через несумісність характерів, різні погляди на життя, відсутність взаєморозуміння та поваги, зловживання відповідачем алкогольними напоями, а також через постійні сварки подружнє життя між ними не склалося. Вказує, що шлюбні відносини між ними припинилися, будь-яке примирення та налагодження сімейних відносин між ними неможливе, а тому подальше спільне життя суперечить інтересам сім'ї і збереження шлюбу є недоцільним. Позивач [PERSON] в судовому засіданні свої вимоги, викладені в позовній заяві, підтримала повністю, просила строк для примирення не надавати, шлюб розірвати і при розірванні шлюбу залишити їй прізвище «[PERSON]». Відповідач [PERSON] про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, на виклик в судове засідання не з'явився, про причину неявки суд не повідомив, заперечень проти позову не подав, а тому відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України суд, за згодою позивача, проводить заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Вислухавши пояснення позивача, вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони 03 вересня 1999 року у Миклашівській сільській раді Білогірського району Хмельницької області зареєстрували шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 2. Подружжя має спільних дітей: сина [PERSON], [INFO], та дочку [PERSON], [INFO]. На даний час сторони шлюбних відносин між собою не підтримують, сім'я фактично розпалась, про що також свідчить той факт, що позивач від своїх вимог про розірвання шлюбу не відмовилася, а відповідач збереженням шлюбу не переймається, примирення сторін уже неможливе, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя. Відповідно до ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За змістом ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При таких обставинах позов підлягає задоволенню. У відповідності до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача понесені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 243,60 грн. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-27 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу посилаючись на те, що 04 серпня 2012 року у виконавчому комітеті Сивківської сільської ради Білогірського району Хмельницької області зареєструвала з ним шлюб, від якого народилася дочка [PERSON], [INFO]. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що через несумісність характерів, різні погляди на життя, відсутність взаєморозуміння та поваги, а також через постійні сварки подружнє життя між ними не склалося. Вказує, що шлюбні відносини між ними припинилися, будь-яке примирення та налагодження сімейних відносин між ними неможливе, а тому подальше спільне життя суперечить інтересам сімї і збереження шлюбу є недоцільним. Позивач [PERSON] в судовому засіданні свої вимоги, викладені в позовній заяві, підтримала повністю, просила строк для примирення не надавати, шлюб розірвати і при розірванні шлюбу залишити їй прізвище «Ярощук». Відповідач [PERSON] про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, на виклик в судове засідання не зявився, про причину неявки суд не повідомив, заперечень проти позову не подав, а тому відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України суд, за згодою позивача, проводить заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Вислухавши пояснення позивача, вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони 04 серпня 2012 року у виконавчому комітеті Сивківської сільської ради Білогірського району Хмельницької області зареєстрували шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 1. Подружжя має спільну дитину: дочку [PERSON], [INFO]. На даний час сторони шлюбних відносин між собою не підтримують, сімя фактично розпалась, про що також свідчить той факт, що позивач від своїх вимог про розірвання шлюбу не відмовилася, а відповідач збереженням шлюбу не переймається, примирення сторін уже неможливе, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя. Відповідно до ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За змістом ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При таких обставинах позов підлягає задоволенню. У відповідності до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача понесені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 487,20 грн. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-24 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу посилаючись на те, що 06 серпня 2011 року у виконавчому комітеті Ямпільської селищної ради Білогірського району Хмельницької області зареєструвала з ним шлюб, від якого народився син [PERSON], [INFO]. В обгрунтування позовних вимог зазначає, що через несумісність характерів, різні погляди на життя, відсутність взаєморозуміння та поваги подружнє життя між ними не склалося. Вказує, що з листопада 2014 року шлюбні відносини з відповідачем фактично припинені, оскільки проживають окремо, їхній шлюб з відповідачем носить формальний характер, будь-яке примирення та налагодження сімейних відносин між ними неможливе, а тому подальше спільне життя суперечить інтересам сім'ї і збереження шлюбу є недоцільним. Позивач [PERSON] в судовому засіданні свої вимоги, викладені в позовній заяві, підтримала повністю, пояснила, що в наданий судом строк з відповідачем не примирилися, просила шлюб розірвати і при розірванні шлюбу відновити їй дошлюбне прізвище «[PERSON]». Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав, проти розірвання шлюбу не заперечував. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони 06 серпня 2011 року у виконавчому комітеті Ямпільської селищної ради Білогірського району Хмельницької області зареєстрували шлюб, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 13. Під час перебування сторін в шлюбі народився син [PERSON], [INFO]. На даний час сторони шлюбних відносин між собою не підтримують, з листопада 2014 року проживають окремо, в строк, який надавався ухвалою суду від 24 березня 2015 року для примирення, подружжя не примирилося, сім'я фактично розпалась, про що також свідчить той факт, що позивач від своїх вимог про розірвання шлюбу не відмовилася, а відповідач проти розірвання шлюбу не заперечує, примирення сторін уже неможливе, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя. Відповідно до ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За змістом ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При таких обставинах позов підлягає задоволенню. У відповідності до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача понесені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 243,60 грн. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-25 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу посилаючись на те, що 06 травня 2008 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Білогірського районного управління юстиції Хмельницької області зареєструвала з ним шлюб, від якого народилися дочки [PERSON], [INFO], та Анастасія, [INFO]. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що через несумісність характерів, різні погляди на життя, відсутність взаєморозуміння та поваги, постійні конфліктні ситуації, сварки подружнє життя між ними не склалося. Вказує, що на даний час з відповідачем проживають окремо, шлюбні відносини між ними припинилися, будь-яке примирення та налагодження сімейних відносин між ними неможливе, а тому подальше спільне життя суперечить інтересам сімї і збереження шлюбу є недоцільним. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, подала заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила розгляд справи проводити в її відсутності. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав, проти розірвання шлюбу не заперечував, просив строк для примирення не надавати, оскільки в відносинах, які склалися між ними, примирення вже неможливе. Вислухавши пояснення відповідача, вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони 06 травня 2008 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Білогірського районного управління юстиції Хмельницької області зареєстрували шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 4. Під час перебування сторін в шлюбі народилися діти: Уляна, [INFO], та Анастасія, [INFO]. На даний час сторони шлюбних відносин між собою не підтримують, з червня 2015 року проживають окремо, сімя фактично розпалась, про що також свідчить той факт, що позивач від своїх вимог про розірвання шлюбу не відмовилася, а відповідач проти розірвання шлюбу не заперечує, примирення сторін уже неможливе, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя. Відповідно до ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За змістом ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При таких обставинах позов підлягає задоволенню. У відповідності до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача понесені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 243,60 грн. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-19 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу посилаючись на те, що 09 серпня 1996 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Білогірського районного управління юстиції Хмельницької області зареєструвала з ним шлюб, від якого народилися дочка [PERSON], [INFO], та син [PERSON], [INFO]. В обгрунтування позовних вимог зазначає, що подружнє життя між ними не склалося, відповідач зловживає алкогольними напоями, проявляє до неї та дітей неповагу, ухиляється від матеріального утримання сім'ї, а тому спільне їх проживання як подружжя є неможливим. Позивач [PERSON] в судовому засіданні свої вимоги, викладені в позовній заяві, підтримала повністю, пояснила, що з травня 2013 року з відповідачем не проживає, проживає окремо з дітьми в іншому населеному пункті, просила строк для примирення не надавати, шлюб розірвати і при розірванні шлюбу залишити їй прізвище «[PERSON]». Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав, проти розірвання шлюбу не заперечував, просив строк для примирення не надавати, оскільки в їхніх відносинах, які склалися між ними, примирення вже неможливе. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони 09 серпня 1996 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Білогірського районного управління юстиції Хмельницької області зареєстрували шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 23. Під час перебування сторін в шлюбі народилися дочка [PERSON], [INFO], та син [PERSON], [INFO]. На даний час подружжя шлюбних відносин між собою не підтримують, з травня 2013 року проживають окремо в різних населених пунктах, сім'я фактично розпалась, про що також свідчить той факт, що позивач від своїх вимог про розірвання шлюбу не відмовилася, а відповідач проти розірвання шлюбу не заперечує, примирення сторін уже неможливе, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя та їх неповнолітніх дітей, які залишилися проживати з матір'ю. Відповідно до ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За змістом ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При таких обставинах позов підлягає задоволенню. У відповідності до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача понесені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 243,60 грн. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-24 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 10 вересня 2003 року Боровичівською сільською радою Маневицького району Волинської області було зареєстровано шлюб з відповідачем, актовий запис № 8. Вони мають одну спільну малолітню дитину: сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося. Між ними відсутнє взаєморозуміння, вони втратили повагу одне до одного. З вини відповідача подальше спільне життя та збереження сім'ї стали неможливими. [PERSON] та [PERSON] проживають окремо, не підтримують шлюбно-сімейних відносин, спільного господарства не ведуть. Фактично їх сім'я розпалася, шлюб збережений бути не може. Вважаючи, що їх сім'я розпалась з вини відповідача, [PERSON] просила шлюб між ними розірвати, малолітню дитину залишити у неї на проживанні. В судовому засіданні [PERSON] заявлені позовні вимоги підтримала з підстав, викладених у поданій до суду заяві, вважає, що їх шлюб носить лише формальний характер, а тому настоює на його розірванні та просила малолітню дитину залишити у неї на проживанні. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав у повному обсязі, пояснивши, що спільне життя з позивачем у них не склалося. Вони з 2004 року проживають окремо, не підтримують шлюбно-сімейних відносин, спільного господарства не ведуть. Спору про їх місце проживання та місце проживання малолітньої дитини між ними немає. Проти задоволення позову не заперечує, оскільки переконаний, що їх сім'я розпалася і заходи щодо примирення ніякого результату не дадуть. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сім'я між подружжям розпалася повністю. Про це свідчить небажання подружжя спільно проживати, наполягання позивача та відповідача на розірванні шлюбу, а також те, що вони тривалий час проживають окремо, не підтримують шлюбно-сімейних відносин, спільного господарства не ведуть. Спору про місце проживання і виховання малолітньої дитини між ними немає. Наведені обставини дають суду підстави вважати, що сім'я між даним подружжям розпалась і збережена бути не може, а тому шлюб між ним слід розірвати. Подальше збереження подружжям шлюбу є недоцільним, оскільки стосунки між ними істотно суперечать їх інтересам та інтересам малолітньої дитини. Виходячи із інтересів малолітньої дитини і враховуючи її вік та бажання батьків, суд вважає за доцільне залишити дитину після розірвання шлюбу на проживанні у позивача [PERSON] За бажанням позивача після розірвання шлюбу їй слід залишити прізвище - [PERSON]. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача [PERSON] підлягає стягненню на користь [PERSON] 243 гривень 60 копійок судового збору, сплаченого позивачем при поданні позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-12 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу посилаючись на те, що 10 січня 2012 року у Вільшаницькій сільській раді Білогірського району Хмельницької області зареєструвала з відповідачем шлюб, мають сина [PERSON], [INFO], однак подружнє життя між ними не склалося, в них різні погляди на життя, внаслідок чого виникають постійні сварки, а тому спільне їх проживання як подружжя є неможливим. Позивач [PERSON] в судовому засіданні свої вимоги, викладені в позовній заяві, підтримала повністю, просила строк для примирення не надавати, шлюб розірвати і при розірванні шлюбу залишити їй прізвище «[PERSON]». Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав, проти розірвання шлюбу не заперечував, просив строк для примирення не надавати, оскільки в їхніх відносинах, які склалися між ними, примирення вже неможливе. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони 10 січня 2012 року у Вільшаницькій сільській раді Білогірського району Хмельницької області зареєстрували шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 1. Подружжя має спільного сина [PERSON], [INFO]. На даний час сторони шлюбних відносин між собою не підтримують, більше двох місяців проживають окремо, сім'я фактично розпалась, про що також свідчить той факт, що позивач від своїх вимог про розірвання шлюбу не відмовилася, а відповідач проти розірвання шлюбу не заперечує, примирення сторін уже неможливе, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя та їх неповнолітньої дитини. Відповідно до ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За змістом ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При таких обставинах позов підлягає задоволенню. У відповідності до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача понесені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 243,60 грн. На підставі наведеного,

Outcome: approved