Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-05 00:00:00

[PERSON], звернулася дог Немирівського районного суду Вінницької області з вищевказаним цивільним позовом, мотивуючи його тим, що вона є матір'ю малолітньої [PERSON], [INFO], батьком дитини є відповідач, [PERSON]. Вони з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі з 02.06.2002 року, однак сімейні відносини між ними не склалися, тому 27 грудня 2012 року шлюб між ними був розірваний, рішення Немирівського районного суду від 27 грудня 2012 року . Після розірвання шлюбу, донька постійно проживає разом зі позивачкою, але зареєстрована за місцем реєстрації відповідача . Згідно з виконавчим листом №217/1379/12, виданим 04.01.2013 року Немирівським районним судом із [PERSON] провадиться стягнення аліментів на її користь на утримання доньки, в розмірі 450 грн. щомісячно, починаючи з 03.12.2012 року і до досягнення дитиною повноліття. Відповідач не регулярно сплачує аліменти чим створив заборгованість в розмірі 16 584,79 грн. З 2012 року відповідач не цікавиться життям доньки, протягом всього навчання у школі не цікавиться навчальними досягненнями, не відвідує батьківські збори, не брав участі у шкільному житті, культурно масових заходах, не дбав про її фізичний, духовний і моральний розвиток, фактично самоусунувся від її виховання. У зв'язку з вище викладеним позивачка звернулась до комісії з питань захисту прав дітей при Немирівській міській раді, 17.07.2018 року винесено висновок комісії з питань захисту прав дитини про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON], який в послідуючому затверджений Рішенням № 230 виконкому Немирівської міської ради Немирівського району Вінницької області від 17.07.2018 року . Відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, свідомо нехтує ними, байдужий до долі доньки у зв'язку з чим вона звернулася до суду з позовом про позбавлення його батьківських прав. В судовому засіданні позивачка та її представник позов підтримали в повному обсязі та просили суд його задовольнити. Відповідач до зали судового засідання повторно не з'явився про причини неявки суду не повідомив, хоча своєчасно та належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. Представник третьої особи в судовому засіданні не заперечував проти задоволення позову та підтримав висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON]. Заслухавши пояснення позивачки та її представника, представника третьої особи, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Судом встановлено, що батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 26 липня 2005 року (а.с. 16). Згідно копії рішення Немирівського районного суду Вінницької області про розірвання шлюбу у справі № 2/217/1375/2012 від 27 грудня 2012 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON], розірвано (а.с. 15). Відповідно до довідок виданих комунальним закладом «Немирівська районна дитяча музична школа» та Немирівським навчально-виховним комплексом «Загальноосвітня школа І-ІІІ ст. № 2 - ліцей», батько [PERSON], [PERSON], протягом всього часу навчання дитини в закладах не з'являвся, дитиною не цікавився (а.с. 8, 10). Відповідно до довідки № 309 від 03 травня 2018 року виданої Немирівським РВ ДВС ГТУЮ у Вінницькій області борг [PERSON] по сплаті аліментів [PERSON] становить - 16 584,79 грн. Судом встановлено, що відповідно до висновку комісії з питань захисту прав дітей Немирівської міською ради № 230 від 17.07.2018 року про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON], визначено за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] по відношенню до малолітньої доньки [PERSON], 2005 року народження, у зв'язку із тим, що він ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини (а.с. 22). Рішенням № 230 від 17.07.2018 року виконавчим комітетом Немирівської міської ради вищевказаний висновок, затверджено (а.с. 21). Відповідно до ч.2 ст. 150 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» - виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно ст.155 Сімейного кодексу України, батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини, відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства, ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Статтею 164 Сімейного кодексу України передбачено, зокрема, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав щодо усіх своїх дітей або когось із них. Згідно п. п. 15,16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Таким чином, зазначені факти, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати, як ухилення від виконання батьківських обов'язків, свідомого їх нехтування відповідачем [PERSON], щодо виховання малолітньої дочки [PERSON] [INFO]. За наведених обставин суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає до задоволення, суд враховує той факт, що відповідач тривалий час не підтримує з дитиною стосунки, не бере участь у її навчанні та вихованні, не цікавиться життям дитини, не регулярно сплачує аліменти та має значну заборгованість по них. На підставі вищевикладеного, а також висновку Комісії з питань захисту прав дітей Немирівської міської ради № 230 від 17.07.2018 року, суд вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] по відношенню до його малолітньої доньки [PERSON] [INFO].

Outcome: approved