Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-16 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючих документів, мотивуючи свої вимоги тим, що [INFO] вона повинна досягти пенсійного віку і планує звертатись до Управління пенсійного фонду для призначення їй пенсії за віком. Однак, при підготовці документів, вона виявила розбіжності в її прізвищі та по батькові. Так, в трудовій книжці її прізвище помилково зазначено «[PERSON]» замість правильного «[PERSON]», в архівній довідці трудового архіву Кіцманського району №1/1649 від 26.05.2017 її прізвище помилково зазначено «[PERSON]» замість правильного «[PERSON]», в архівній довідці №347 від 02.06.2017 її по батькові помилково зазначено «[PERSON]» замість правильного «[PERSON]», в архівній довідці № 1/1649 від 26.05.2017 року її прізвище помилково зазначено «[PERSON]» замість правильного «[PERSON]» та її по батькові помилково зазначено «[PERSON]» замість правильного «[PERSON]». Вважає дані обставини описками, оскільки всі інші документи на протязі її життя видавались на прізвище «[PERSON]» та по батькові «[PERSON]», а тому просила заяву задовольнити. Заявниця у судове засідання не з'явилася, однак подала заяву про підтримання заявлених вимог і просила справу розглянути без її участі. Представник зацікавленої особи у судове засідання не з'явивася, однак подав заяву про те, що не заперечує проти задоволення вказаної заяви та про розгляд справи у його відсутність. Відповідно до ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає що вимоги заявниці є обґрунтованими, а тому заяву слід задовольнити. Відповідно до п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно листа ВСУ 01.01.2012 р. «Про судову практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Так в судовому засіданні встановлено, що [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] є однією і тією ж особою, що підтверджується копіями: паспорта [NUMBER]; посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи серії [NUMBER].; свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 29.08.84 року. На підставі наведеного, та

Outcome: approved