Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-21 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з даним позовом до відповідача, мотивуючи заявлені позовні вимоги тим, що вона перебувала у трудових відносинах з ТОВ «Новгород-Сіверський м'ясокомбінат» (відповідачем по справі), працюючи майстром холодильного цеху. 05.01.2014 року позивача звільнено за угодою сторін за п.1 ст.36 КЗпІІ України. Але, в порушення вимог ст.116 КЗпП України при звільненні не проведено виплату всіх належних позивачу сум. До судового засідання позивач [PERSON] не з'явилася, але попередньо на адресу суду подала письмову заяву у якій повідомила про неможливість явки до судового засідання позов підтримала у повному обсязі, при цьому зазначила, що проти винесення заочного рішення не заперечує. Представник відповідача до судового засідання не з'явився і від нього не надійшло повідомлення про причини неявки, хоча про час та місце судового засідання був повідомлений відповідно до вимог чинного законодавства, заперечень на позовну заяву від відповідача не надходило, тому суд на підставі ст.224 ЦПК України, вважає за можливе винести заочне рішення по справі, оскільки в справі є достатньо доказів, що підтверджують позов, а також позивач проти цього не заперечує. Дослідивши наявні у матеріалах справи докази та враховуючи встановлені фактичні обставини суд вважає, що заявлені позовні вимоги є обгрунтованими та підлягають задоволенню, виходячи з наступного: по справі судом встановлено, що позивач перебував у трудових відносинах з ТОВ «Новгород-Сіверський м'ясокомбінат», працюючи майстром холодильного цеху. 05.01.2014 року позивача звільнено за угодою сторін за п.1 ст.36 КЗпІІ України. Відповідно до вимог ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. У порушення припису вказаної норми матеріального закону при звільненні не проведено виплату всіх належних позивачу сум. При звільненні позивача розрахунок проведено не було. Розмір стягнення розраховано відповідно до вимог затвердженого Постановою від 08 лютого 2012 року № 100 КМ України Порядку обчислення середньої заробітної плати (шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком). При цьому судом враховано, що виходячи з того, що заробіток позивача за один робочий день складає 77 гривень 27 копійок. Оскільки кількість днів за який розрахунок при звільненні не проведено становить 42 стягненню на користь позивача підлягає 3245 гривень 34 копійки (42 х 77,27 =3245,34). Таким чином з відповідача на користь позивача необхідно стягнути заборгованість із заробітної плати при звільненні на загальну суму 12870 гривень 29 копійок. За таких доказів, порушене право позивача підлягає судовому захисту шляхом винесення судового рішення про задоволення заявлених позовних вимог. З відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. На підставі викладеного та

Outcome: approved