Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-19 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON] про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на спадкове майно, посилаючись на те, що [INFO] у с. Міжгайці Самбірського району Львівської області померла її баба, [PERSON] , про що видано свідоцтво про смерть, серії [NUMBER] , та вчинено актовий запис № 35. За життя баба позивача заповіту не складала та спадкоємцем першої черги за законом після її смерті є її дочка, мати позивача - [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про народження матері позивача, серії [NUMBER] , виданого 26 листопада 1959 року її батьками, значаться: [PERSON] та [PERSON] . Згідно довідки № 885 від 15 червня 2021 року, виданої Бісковицькою сільською радою Самбірського район)' Львівської області, на час смерті [PERSON] в будинку на [ADDRESS] була зареєстрована дочка - [PERSON] . Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР, який діяв на момент відкриття спадщини визнається що спадкоємець прийняв спадщину: 1. якщо фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2. якщо він подав державній нотаріальній конторі заяву про прийняття спадщини. Отже мати позивача проживаючи із спадкодавцем фактично вступила у володіння майном та таким чином спадщину прийняла. Проте за життя вона до нотаріуса не зверталась та свідоцтва про право на спадщину за законом не отримувала. На момент смерті, [PERSON] належала на праві власності частка житлового будинку на [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності, виданого 8 червня 2004 року на підставі рішення виконкому Воле - Баранецької сільської ради № 33 від 2 червня 2004 року. [PERSON] померла [INFO] у с. Міжгайці Самбірського району Львівської області, про що було видано свідоцтво про смерть, серії [NUMBER] та вчинено актовий запис № 12. За життя мати позивача склала заповіт, посвідчений секретарем виконкому Воле - Баранецької сільської ради 27 листопада 2019 року та зареєстрований в реєстрі за № 269, яким усе своє майно, заповіла своїй дочці - [PERSON] . Крім того, спадкоємцем п`ятої черги за законом є онук спадкодавця, [PERSON] . Інших спадкоємців немає. Відповідно до свідоцтва про народження, серії [NUMBER] , матір`ю позивача значиться [PERSON] . Не дивлячись на такі розбіжності у свідоцтві про смерть, довідці сільської ради та свідоцтві про народження в імені матері позивача, факт родинних відносин підтверджується змістом заповіту. Також даний факт підтверджується записами у по - господарських книгах за 1986 -1990 рр., та довідкою Бісковицької сільської ради № 939 від 30 червня 2021 року, якою підтверджується, що [PERSON] , яка померла [INFO] та [PERSON] , яка зазначена у моєму свідоцтві про народження - це одна і та ж особа. Своє дошлюбне прізвище « [PERSON] » позивач змінила після укладення шлюбу з [PERSON] , що підтверджується витягом з ДРАЦС громадян про шлюб від 31 липня 2020 року. Прізвище « [PERSON] » позивач взяла після укладення другого шлюбу з [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу, серії [NUMBER] виданим 6 вересня 1986 року Воле-Баранецькою сільською радою. З метою оформлення спадщини після смерті матері, позивачу необхідно встановити факт родинних відносин. На момент смерті [PERSON] належала на праві власності : - Ѕ частка житлового будинку на [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності, виданого 8 червня 2004 року на підставі рішення виконкому Воле - Баранецької сільської ради № 33 від 2 червня 2004 року та Ѕ частка - в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , - земельні ділянки загальною площею 0,40 га, розташованих у с. Міжгайці Самбірського район)' Львівської області, на підставі державного акту про право приватної власності на землю серії ІІ-ЛВ № 048683 від 27 лютого 1997 року Воле - Баранецької сільської ради та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право власності на землю № 139, що включають: ділянку № 1 , площею 0,0807 га, - для будівництва і обслуговування житлового будинку; ділянку № 2 , площею 0,0856 га, - для ведення особистого селянського господарства; ділянку № 3 , площею 0,071 га, - для особистого селянського господарства; ділянку № 4 , площею 0,0552 га, - для ведення особистого селянського господарства; ділянку № 5 , площею 0,0464 га, - для ведення особистого селянського господарства; ділянку № 6 , площею 0,0372 га, - для ведення особистого селянського господарства, ділянку № 7 , площею 0,0198 га, що підтверджується довідкою Бісковицької сільської ради № 1170. З метою оформлення спадщини позивач звернулася до приватного нотаріуса Мінькевич А.А., яка завела спадкову справу № 66181902, про що видано витяг про реєстрацію у спадковому реєстрі від 28 липня 2020 року. Проте у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом позивачу було відмовлено, оскільки у неї відсутні правовстановлюючі документи. Покликаючись на зазначені обставини [PERSON] просить ухвалити рішення про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на спадкове майно. Позивач [PERSON] подала до суду заяву про підтримання позову та розгляд справи у її відсутності. Відповідач [PERSON] подав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що позов визнає повністю, не заперечує щодо ухвалення рішення у підготовчому засіданні. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З`ясувавши обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2007 року у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Згідно із ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину. Згідно з п. 1) ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд виходить з того, що згідно частини 4 статті 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову, якщо визнання позову не суперечить закону або не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку про те, що визнання позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому необхідно встановити факт родинних відносин, а саме, що [PERSON] є дочкою [PERSON] , яка померла [INFO] , та визнати за право власності на спадкове майно.

Outcome: approved