Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-14 00:00:00

[PERSON] звернулася до Рівненського міського суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей та на утримання дружини. Свій позов обґрунтовує тим, що з 24.04.2009 року перебуває у шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей: доньку - [PERSON] [INFO], та сина [PERSON] 20.05.2015р.н. Діти проживають разом з нею. З часу народження дочки, тобто з 2011 року, чоловік коштів на утримання не надає. Добровільно матеріальну допомогу надавати не бажає, утримувати сім'ю не вважає своїм обов'язком. Син, який народився в 2015 році є інвалідом з дитинства, переніс операцію та потребує постійного лікування та догляду. Відповідач має задовільний стан здоров'я, працює, має додаткові доходи, інших утриманців не має. Це все вказує на можливість відповідача утримувати дітей та її, однак бажання це робити у відповідача не має. Згідно частини 2 статті 84 Сімейного кодексу України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. На даний час вона не може працювати та забезпечувати себе та дітей, оскільки вимушена доглядати за хворою дитиною. Єдиний дохід який отримує - це державна допомога. Соціальної допомоги не вистачає на утримання двох малолітніх дітей, оплату за оренду житла, на забезпечення достатнього харчування як для себе так і для дітей. Просила стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дочки - [PERSON] 11.04.2011р.н., та неповнолітнього сина [PERSON] [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн. , щомісячно, починаючи з дня подання заяви до суду. Стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання дружини у розмірі 500 грн. щомісячно до досягнення сином [PERSON] трьох років. Допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць. До судового засідання позивачка подала заяву з проханням розглядати в її відсутність, позов підтримує та просить задовольнити в повному обємі. Не заперечила проти постановлення заочного рішення. Відповідач будучи належним чином повідомленим про день, час та місце слухання справи, в судове засідання не зявився повторно. З заявою з проханням слухати справу за його відсутності до суду не звертався, письмових заперечень на позов не подав. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача на підставі наявних у справі матеріалів з постановленням заочного рішення відповідно до ст.ст. 224-228 ЦПК України, про що не заперечила позивачка. Дослідивши письмові матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку що позовна заява підлягає до задоволення. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 24.04.2009р. відділом РАЦС Рівненського міського управління юстиції, актовий запис № 362. З оглянутих судом свідоцтв про народження дітей вбачається, що батьками неповнолітньої [PERSON], [INFO] , актовий запис № 980 зареєстрований відділом ДРАЦС Рівненського міського управління юстиції, [PERSON], [INFO], актовий запис № 1295, зареєстрований відділом ДРАЦС РС Рівненського міського управління юстиції є [PERSON] та [PERSON].. Відповідно до вимог ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.1 ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідачем не надано суду доказів, а судом таких доказів не встановлено, що він має постійний дохід від заробітку, доказів добровільного утримання дітей не надано, та не встановлено. Оцінивши достовірно встановлені докази в сукупності, суд прийшов до висновку, що відповідач не надає коштів на утримання дітей, має не регулярний дохід, тому аліменти підлягають до стягнення за рішенням суду в твердій грошовій сумі . Оцінивши в сукупності достовірно встановлені судом докази, враховуючи рівність прав та обовязків щодо дитини (ст. 141 СК), суд прийшов до висновку, що підлягають до стягнення аліменти на утримання дітей : неповнолітньої дочки - [PERSON] [INFO], та неповнолітнього сина [PERSON] [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі по 750 грн. на кожну дитину, до їх повноліття, щомісячно з 12.04.2016р. Згідно частини 2 статті 84 Сімейного кодексу України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. З оглянутого судом медичного висновку № 97 від 15.07.2015р. вбачається, що неповнолітній [PERSON] є інвалід з дитинства, проживає з матірю. Суд прийшов до висновку, що у звязку з тим, що позивачка має двох малолітніх дітей, одна дитина інвалід, потребує догляду, тому дружина немає можливості працювати та здійснювати належний догляд за дітьми. За таких обставин, суд прийшов до висновку, що позов в частині стягнення коштів на утримання дружини підлягає до задоволення та стягнення на її утримання з відповідача 500 грн. щомісячно до досягнення сином трьох річного віку, а саме до 20.05.2018р. Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць - допустити до негайного виконання. Судові витрати підлягають до стягнення з відповідача в прибуток держави України в сумі 1102 (одна тисяча сто дві)грн.. 40 коп. з розрахунку по 551,20 грн. х 2 ( дві самостійні вимоги). На підставі викладеного, ст.ст.84, 109, 180, 184,185 СК України,

Outcome: approved