Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-14 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із заявою про встановлення факту батьківства. Свої вимоги заявник мотивує тим, що [INFO] помер її батько [PERSON]. На день його смерті залишилось спадкове майно, яке він заповів своєму внуку, а її сину - [PERSON]. Вона як непрацездатна особа у відповідності до ст.1241 ЦК України також має право на обов'язкову частку в спадковому майні. Оскільки її батьки проживали у незареєстрованому шлюбі, а в її свідоцтві про народження відомості про батька відсутні, тому заявнику необхідно встановити факт батьківства для оформлення спадщини після смерті батька. В судове засідання заявник не з'явилася, подала суду заяву в якій підтримала заявлені вимоги і просить справу розглянути у її відсутності. В судове засідання заінтересована особа [PERSON] не з'явився, подав суду заяву в якій визнав заявлені вимоги і просить справу розглянути у його відсутності. Представник заінтересованої особи - Тернівський сільський голова, в судове засідання не з'явився, проте надав суду заяву, в якій заявлені вимоги визнав, просить справу слухати у його відсутність, не заперечує проти задоволення позову. Оскільки, визнання поданої заяви заінтересованими особами не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що [INFO] в с. Тернівка Козятинського району Вінницької області помер [PERSON], що підтверджуються копією свідоцтва про його смерть (а.с.7) Як вбачається із свідоцтва про народження заявника [PERSON] відомості про батька відсутні (а.с.6) Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно ст. ст.128,130 Сімейного кодексу України батьківство щодо дитини може бути встановлено судом, у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір'ю. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи. Суд розглядає заяви про встановлення факту батьківства в разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини, і вирішує їх з урахуванням обставин, передбачених ст. 53 Кодексу про шлюб та сім'ю Української РСР. Заяви про встановлення факту визнання батьківства щодо дитини, народженої до 1 жовтня 1968 року, розглядаються судом у випадках, коли померла особа визнавала себе батьком дитини до цієї дати (п.15 Постанови Пленуму ВСУ Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення ) . Оскільки підстави для визнання батьківства за рішенням суду, зазначені у ст. 128 СК ( 2947-14 ), істотно відрізняються від підстав його встановлення, передбачених у ст. 53 КпШС ( 2006-07 ), суди, вирішуючи питання про те, якою нормою слід керуватися при розгляді справ цієї категорії, повинні виходити з дати народження дитини. Так, при розгляді справ про встановлення батьківства щодо дитини, яка народилася до 1 січня 2004 р., необхідно застосовувати відповідні норми КпШС ( 2006-07 ), беручи до уваги всі докази, що достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства, в їх сукупності, зокрема, спільне проживання й ведення спільного господарства відповідачем та матір'ю дитини до її народження, спільне виховання або утримання ними дитини (п.3 Постанови Пленуму ВСУ Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення). Відповідно до ст.53 КпШС, в разі народження дитини у батьків, які не перебувають у шлюбі, при відсутності спільної заяви батьків батьківство може бути встановлене в судовому порядку за заявою одного з батьків або опікуна (піклувальника) дитини, особи, на утриманні якої знаходиться дитина, а також самої дитини після досягнення нею повноліття. При встановленні батьківства суд бере до уваги спільне проживання та ведення спільного господарства матір'ю дитини і відповідачем до народження дитини, або спільне виховання чи утримання ними дитини, або докази, що з достовірністю підтверджують визнання відповідачем батьківства. Оскільки [PERSON] та [PERSON] проживали однією сім'єю, не реєструючи шлюб з 1951 року (а.с.8, 17), та від спільного проживання в 1961 році народилася [PERSON] та всі проживали однією сім'єю, в подальшому [PERSON] допомагав у вихованні заявник, матеріально забезпечував (а.с.9-16) та склав заповіт на користь сина заявника, а свого внука (а.с.19), тому суд вважає за необхідне встановити факт батьківства. За таких обставин суд вважає доведеним факт батьківства померлого [INFO] [PERSON] відносно [PERSON], [INFO]. В іншому порядку встановити факт батьківства неможливо, тому заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved