Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-22 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з даною позовною заявою, на обґрунтування позовних вимог зазначивши, що вона з 10.08.2018 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають малолітню дитину - [PERSON] , [INFO] . З травня 2020 року вони з відповідачем припинили шлюбні відносини, на даний час питання про розірвання шлюбу вирішується в судовому порядку. Дитина проживає разом з позивачкою та перебуває на її утриманні. Вирішити у позасудовому порядку питання про визначення міста мешкання дитини відповідач відмовляється. Просить суд встановити місце проживання неповнолітньої дитини [PERSON] разом із нею - матір`ю [PERSON] . Представник позивача - адвокат Клочкова О.М. в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити (а.с.38). Відповідач до судового засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій заявлені вимоги визнав, просив розглядати справу у його відсутність (а.с.37). В судове засідання представник третьої особи - Орган опіки та піклування Слов`янської міської ради не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, при винесенні рішення суду просив врахувати висновок (а.с.29-30). Частиною 3 статті 200 ЦПК України визначено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про необхідність задоволення позову, виходячи з наступного. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 10.08.2018 року, виданого Слов`янським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі. (а.с.7). Згідно свідоцтва про народження серії № [NUMBER] від 01.02.2019 року, батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] (а.с.8). Зі свідоцтва про зміну імені серії [NUMBER] вбачається, що [PERSON]. змінила прізвище на « [PERSON] » (а.с.9). Актом № 822, складеним керівником мікрорайону «Центр-2» від 15.10.2020 року, встановлено, що [PERSON] не проживає разом з [PERSON] з травня 2020 року (а.с.11). Відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 06.08.2002 року [PERSON] належить двокімнатна квартира, що розташована за адресою: [ADDRESS] (а.с.18). Відповідно до висновку органу опіки та піклування Слов`янської міської ради про визначення місця проживання дитини № 29/03-2447 від 11.12.2020 року, малолітня [PERSON] мешкає разом з матір`ю; батько дитини [PERSON] мешкає окремо. Дитина більше потребує уваги зі сторони матері. Орган опіки та піклування вважає за доцільне визначити місце проживання малолітньої [PERSON] разом з матір`ю [PERSON] (а.с.30). Відповідно до ч.1 ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. За змістом статті 31 ЦК України малолітньою особою є дитина віком до чотирнадцяти років. З аналізу норм сімейного законодавства вбачається, що, у тому разі, коли батьки дитини спільно не проживають, право визначати місце проживання дитини залишається за кожним з батьків. Питання про визначення місця проживання дитини має вирішуватись не тільки з урахуванням інтересів кожного з батьків, а перш за все, з урахуванням прав та законних інтересів дитини. Відповідно до ч. 4 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. Відповідно до вимог статті 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Згідно ч. 4 статті 19 СК України передбачає, що при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Згідно ст. 19 СК України визначено, що орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. В судовому засіданні встановлено, що сторони припили фактичні шлюбні стосунки, проживають окремо; дитина проживає разом з матір`ю. Визнання відповідачем позовних вимог повністю відповідає вимогам ст.. 160 СК України, не суперечить нормам закону та моралі. Таким чином, виходячи із встановлених фактичних обставин справи, враховуючи інші обставини, передбачені ст.161 СК України, як то вік дитини, стан її здоров`я, тощо, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог та визначення місця проживання дитини з матір`ю, що не позбавляє батька права та можливості особистого спілкування з донькою, обов`язку брати участь в її утриманні та вихованні.

Outcome: approved