Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-21 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду в інтересах [PERSON] з позовом до [PERSON], третя особа Служба у справах дітей, про надання дозволу на виїзд їхньої спільної неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], за межі України на постійне місце проживання у Сполучені Штати Америки без згоди батька [PERSON] у супроводі його матері [PERSON], [INFO], мотивуючи позов тим, що батько наразі не має можливості надати нотаріально посвідчений дозвіл, хоча не заперечує проти цього, оскільки перебуває на території АР Крим, що ускладнює вказаний процес. Виїзд дитини за кордон необхідний дитині для розширення світогляду та для перебування з матірю, яка відповідно до петиції на отримання візи для нареченої-іноземки, виданої Департаментом національної безпеки служби США з питань громадянства та імміграції, має намір взяти шлюб з громадянином США . Позивачка та її представник до судового засідання не прибули, проте від представника позивачки надано заяву про розгляд справи без її участі, на задоволенні позову наполягає. Відповідач також до суду не прибув, проте від нього надано письмову заяву, згідно якої вбачається, що він не заперечує проти задоволення позову та просить розглянути справу без його участі. Представник третьої особи надав судові заяву про розгляд справи без його участі, при виряшенні спору поклався на розсуд суду. Суд, вивчивши позовну заяву, дослідивши та проаналізувавши письмові матеріали справи, встановив обставини та відповідні до них правовідносини. Відповідно до ст.ст. 10, 60 ЦПК України сторони повинні та зобовязані довести ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Зокрема, встановлено судом та не оспорюється сторонами, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі до його розірвання за рішенням суду 07.07.2015 року (а.с.13). Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO] (а.с.14). Батьки мешкають окремо, мати в м. Мелітополь, а батько з 2014 року на території АК Крим, звідки наразі виїхати не може. [PERSON] залишився мешкати разом з матірю. [PERSON], виконуючи свої батьківські обовязки щодо виховання дитини, розвитку його світогляду, оздоровлення та освіти, постійно спілкується з сином та вивозив його до Криму, а також сам надавав нотаріальний дозвіл на виїзд дитини з матірю за кордон в США (а.с.31). Також в матеріалах справи є нотаріально посвідчена заява [PERSON] про згоду на виїзд дитини до США на постійне місце проживання (а.с.30). Наразі позивачка [PERSON] має намір взяти шлюб з американцем відповідно до петиції на отримання візи для нареченої-іноземки, виданої Департаментом національної безпеки служби США з питань громадянства та імміграції (а.с.15-29) та переїхати на постійне місце проживання з дитиною до штату Огайо в м. Дейтон, а відповідач не може надати нотаріально посвідчений дозвіл на виїзд дитини за кордон, оскільки перебуває в АР Крим та не може звідти виїхати. Таким чином, суд робить висновок, що між батьками немає спору щодо надання дозволу виїзду за кордон дитини без згоди батька, але за вказаних вище обставин отримати позивачка його не може. Відповідно до ст.ст. 7 та 155 Сімейного Кодексу України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, які встановлені Конституцією України. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Статтею 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлені законом. Згідно з Правилами перетинання державного кордону України громадянами України, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 року №-57, якщо дитина не досягла шістнадцятирічного віку, то право на виїзд за межі України вона має лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними та які на момент виїзду з України досягли вісімнадцятирічного віку. Єдиним способом вирішення проблеми виїзду дитини за кордон без згоди другого з батьків є звернення до суду. При зверненні з позовом до суду в позовній заяві слід довести, що поїздка дитини за кордон здійснюється в інтересах дитини. Оскільки дитина проживає з матірю, яка має намір переїхати на постійне місце проживання до США, то і дитина також має слідувати за матірю і це відповідає інтересам дитини, крім того, батько дитини не заперечує проти цього. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню.

Outcome: approved