Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-21 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду в порядку ст. 317 ЦПК України із заявою про встановлення факту смерті чоловіка [PERSON], який помер 13 грудня 2014 року на тимчасово окупованій території України у м. Луганську. У проведенні реєстрації факту смерті чоловіка Станично-Луганським відділом державної реєстрації атів цивільного стану Головного територіального управління\~ юстиції\~ у Луганській області, їй було відмовлено, оскільки не предявлено документів встановленої форми. Встановлення зазначеного факту зумовлене необхідністю отримання свідоцтва про смерть для реалізації спадкових прав. Заявниця у судове засідання не зявилася, просила розглянути справу без неї. Представник заінтересованої особи Станично-Луганського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області - у судове засідання не зявився, надавши суду заяву про розгляд справи на підставі наявних у справі документів. Суд,\~дослідивши письмові\~матеріали справи, приходить до висновку, про необхідність задоволення вимог виходячи з наступних підстав. Родинний звязок заявниці з [PERSON] підтверджується копією свідоцтва про одруження (а.с.8), згідно якого заявниця є його дружиною. Згідно довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, виданої 20 листопада 2017 року УСЗН Міловського району, заявниця фактично мешкає за адресою: вул. Шкільна, 43, смт. Мілове Міловського району Луганської області (а.с. 6). Згідно лікарського свідоцтва про смерть № 196 від 14.12.2014 року (а.с.10), виданого на тимчасово непідконтрольній території України у м. Луганську, [PERSON] помер 13.12.2014 року, причина смерті злоякісне новоутворення сигмовидної кишки. Окрім того, заявником надано свідоцтво про смерть [PERSON] також видане на непідконтрольній території України (а.с.11). Суд оцінює надані документи як докази, на підставі яких можливо встановити\~ наявність факту смерті не зважаючи на те, що вони видані на тимчасово непідконтрольній території України і не відповідають встановленому зразку. Згідно\~\~ст. 76 ЦПК України «Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів». Відповідно до п. 8 ч.1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факт у смерті особи в певний час у\~ разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Згідно ч.1 ст. 317 \~ ЦПК України вбачається, що заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. За змістом ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоровя або судово-медичною установою, 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання». Відповідно п.10 Постанови Пленуму Верховного суду України №5\~ від 31 березня 1995 року\~ «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» зазначено, що суди можуть встановити факти реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, народження і смерті, якщо в органах реєстрації актів громадського стану не зберігся відповідний запис чи відмовлено у його відновленні або ж він може бути відновлений лише на підставі рішення суду про встановлення факту реєстрації акту громадського стану». Факт такої відмови підтверджується листом Станично-Луганського міського відділу РАЦС (а.с.11). Згідно до п. 13\~Постанови Пленуму Верховного суду України № 5\~від 31 березня 1995 року\~ «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд встановлює факт смерті за умовами підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин. Таким чином, заявницею було доведено, що вона є дружиною [PERSON], який помер 13.12.2014 року на непідконтрольній території України, тому її вимоги\~ законні та підлягають задоволенню. Разом з тим, користуючись дискреційними повноваженнями під час розгляду справ окремого провадження, наданими в частині меж судового розгляду, суд вважає за необхідне вийти за межі заявлених вимог і самостійно уточнити причини смерті [PERSON], оскільки у прохальній частині заяви вона значиться як «ракова інтоксикація, злоякісне новоутворення щитовидної клітки», однак у довідці про причини смерті (а.с.9) зазначено «Ракова інтоксикація, злоякісне новоутворення сигмовидної кишки».

Outcome: approved