Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-02 00:00:00

[PERSON] звернулася до Бахмацького районного суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 11.11.1981 року між ними було укладено шлюб, який наразі існує лише формально; неповнолітніх дітей сторони не мають; близько року вони припинили сімейні відносини через постійні сварки та образи; вказані обставини унеможливлюють подальше подружнє життя позивача та відповідача і зумовили звернення [PERSON] до суду з даним позовом, оскільки через органи РАЦС відповідач розривати шлюб відмовляється. Позивач в судове засідання не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, на примирення не згодна, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач, будучи належним чином сповіщеним про дату, час та місце слухання справи, в судове засідання не з'явився, заперечення проти позову та докази на їх обґрунтування не подав, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позов визнає, не заперечує проти його задоволення. Судом на підставі ч.2 ст.197 ЦПК України, у зв'язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши матеріали справи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків. У відповідності до положень ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред»явлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей. Як вбачається з матеріалів справи, позивач та відповідач 11.11.1981 року уклали між собою шлюб, який був зареєстрований Бахмацьким р/в ЗАГС Чернігівської області за актовим записом № 170. Неповнолітніх дітей позивач та відповідач не мають, протягом останнього року сторони подружніх відносин не підтримують, ведуть окреме господарство, спільних інтересів та спору щодо розподілу майна, яке є їх спільною власністю, не мають. За даних обставин шлюб між ними носить формальний характер. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідач в судове засідання не зявився, заперечень проти позову не надіслав, своїм правом подати суду докази та надати пояснення не скористався. Таким чином, виходячи з викладеного, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя неможливе, буде суперечити їх інтересам, а тому заявлений позов необхідно задовольнити. На підставі викладеного,

Outcome: approved