Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-05 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON], про стягнення заборгованості по відсотках за користування грошовими коштами. У позові вказувала, що [PERSON] згідно рішення Вижницького районного суду від 19.01.2015 року та на підставі виконавчого листа про стягнення боргу по договору позики в сумі 107071,32 грн., судового збору в розмірі 1070,01 грн. не розпочав сплачувати їй гроші. У зв'язку з тим, що відповідач не повертає їй основну суму боргу по позиці, вона вирішила пред'явити позов про сплату процентів за користування її грошовими коштами. Зазначала, що згідно розписки від 02.10.2007 року та 15.10.2007 року відповідачем було отримано з урахуванням курсу валют НБУ станом на 24.01.2017 року: 3800,00 доларів США, що за курсом 27,332499 грн. становить 103863,50 грн, 2300,00 Євро, що за курсом 29,286773 грн становить 67359,58 грн та 6000,00 грн, а разом 177223,08 грн. За 9 років і три місяці, тобто з 15.10.2007 року по 15.01.2017 року необхідно нараховувати 3% річних, якщо інше не встановлено договором або законом, а тому сума до стягнення з відповідача становить: 177223,08 грн х 3% * 9,25 років = 49179,38 грн. Факт отримання відповідачем позики грошей підтверджується розписками від 02.10.2007 року і 15.10.2007 року, та дублюється розписками від 01.02.2013 року, 15.02.2013 року та 12.06.2013 року. Просила стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість в процентах за користування її грошима згідно договорів позики в сумі 49179,38 грн на її користь, а також судовий збір в сумі 640,00 грн. У судовому засіданні позивач [PERSON] заявлений позов підтримала, посилаючись на викладені в позовній заяві обставини просила позовні вимоги задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, в адресованій суду заяві його представник [PERSON] просив справу розглядати за їх відсутності та відмовити у задоволенні позову, оскільки вони його не визнають, вважають безпідставним та необґрунтованим. Суд, заслухавши позивача [PERSON], вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, прийшов до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Судом установлено, що позивач [PERSON] надала у позику [PERSON] - 01.02.2013 року 2300 Євро на строк до 21.02.2014 року; 15.02.2013 року 6000,00 грн на строк до 01.09.2014 року; 12.06.2013 року - 3800,00 доларів США на строк до 20.02.2014 року. Рішенням Вижницького районного суду Чернівецької області від 19.01.2015 року по цивільній справі №713/2432/14-ц (провадження №2/713/46/15) задоволено позов [PERSON] до [PERSON], про стягнення заборгованості за договором позики. Вирішено стягнути з [PERSON], [INFO], зареєстрованого за адресою: [INFO], жителя [INFO] на користь [PERSON], [INFO], жительки м. Вижниця, вул. Д. Загула, 24, Чернівецької області борг по договору позики в сумі 107071,32 грн та 1070,71 грн судового збору. Даним рішенням встановлено, що станом на 24.12.2014 року 3800,00 доларів США відповідно до офіційного курсу НБУ було еквівалентно 56772,87 грн, а 2300,00 Євро було еквівалентно 44298,45 грн. Рішення набрало законної сили 30.01.2015 року, а тому встановлені ним обставини в сулу положень ч.3 ст.61 ЦПК України, не потребують доказуванню. Станом на 24.01.2017 року відповідач у встановлений у розписках строк не повернув позивачу грошові кошти і рішення суду не виконав, доказів протилежного відповідачем суду не надано. Відповідно до ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Згідно ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє правовідносин сторін договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобовязання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених ч.2 ст.625 ЦК України. Таким чином наявність вказаного вище рішення суду не звільняє [PERSON] від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє [PERSON] права на отримання сум, передбачених ч.2 ст.625 ЦК України, оскільки зобов'язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог ст.ст.526, 599 ЦК України. Розрахунок трьох процентів річних здійснюється за кожен день прострочення за формулою: сума боргу х 3 % / 365 (кількість днів у році) х кількість днів прострочення. Таким чином враховуючи викладені вимоги закону та встановлені судом обставини суд приходить до наступних висновків: 6000,00 грн було надано 15.02.2013 року позивачем у позику відповідачу на строк до 01.09.2014 року, тобто час прострочення слід рахувати з 02.09.2014 року, і він станом на 24.01.2017 року становить 876 днів, а тому 3% річних буде становити: 6000,00 грн. х 3% / 365 х 876 = 432,00 грн. 3800,00 доларів США (за офіційним курсом НБУ 27,33 станом на 24.01.2017 року становило 103854,00 грн) було надано 12.06.2013 року позивачем у позику відповідачу на строк до 20.02.2014 року, тобто час прострочення слід рахувати з 21.02.2014 року, і він станом на 24.01.2017 року становить 1069 днів, а тому 3% річних буде становити: 103854,00 грн. х 3% / 365 х 1069 = 9124,93 грн. 2300,00 Євро (за офіційним курсом НБУ 29,28 станом на 24.01.2017 року становило 67344,00 грн) було надано 01.02.2013 року позивачем у позику відповідачу на строк до 21.02.2014 року, тобто час прострочення слід рахувати з 22.02.2014 року, і він станом на 24.01.2017 року становить 1068 днів, а тому 3% річних буде становити: 67344,00 грн х 3% / 365 х 1068 = 5911,51 грн. Всього 3% річних буде становити 15468,44 грн. Це підтверджено дослідженими в суді належними доказами, доказів протилежного суду не надано. Посилання позивача на те, що грошові кошти були надані відповідачу згідно розписок від 02.10.2007 року та 15.10.2007 року є безпідставними, оскільки спростовуються рішенням Вижницького районного суду Чернівецької області від 19.01.2015 року по цивільній справі №713/2432/14-ц (провадження №2/713/46/15). На підставі наведеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають до часткового задоволення із стягненням з відповідача на користь позивача понесених нею судових витрат у сумі 154,68 грн, - пропорційно до задоволених позовних вимог відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України. На підставі ст.ст.15, 16, 625, 1050 ЦК України,

Outcome: partial