Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-09 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вищевказаним позовом до [PERSON] та свої вимоги мотивує тим, що з 22 січня 1983 року до 26 серпня 1991 року вона та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі, в якому у них народився син [PERSON] , [INFO] . Оскільки розірвання шлюбу дуже травмувало їх сина, сторони примирилися та продовжили проживати разом однією сім`єю без реєстрації шлюбу. Увесь цей час вони вели спільне господарство, разом виховували сина, мали спільний бюджет. 08 листопада 1996 року сторони знову зареєстрували шлюб, в якому у них народився син - [PERSON] , [INFO] . На сьогоднішній день подружні відносини між сторонами погіршилися, вони продовжують проживати разом, але позивачка звернулася до суду із позовом про розірвання шлюбу (справа № 591/6101/19). Під час проживання у зареєстрованому шлюбі, за спільні кошти сторони придбали автомобіль марки FORD модель Focus 1.6 С307, державний реєстраційний номер [NUMBER] , 2007 року випуску номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , право власності на який було зареєстровано на [PERSON] . Автомобіль сторони придбали 29 січня 2008 року за 109\~900,00 грн. Досягти домовленості щодо розпорядження спільним майном і його поділу в натурі не вдалося, тому позивач звернулась до суду з даним позовом. Вказаний автомобіль придбано за час перебування сторін у шлюбі, їх спільного проживання, ведення спільного господарства за кошти подружжя та в інтересах сім`ї, тому є об`єктом спільної сумісної власності подружжя. Враховуючи, що спірний автомобіль є об`єктом спільної сумісної власності сторін, позивачка просить виділити їй у власність Ѕ частки автомобіля. Посилаючись на вказане, позивачка просить та просить визнати за нею право власності на Ѕ частку автомобіля марки FORD модель Focus 1.6 С307, легковий седан-В, державний номерний знак [NUMBER] , 2007 року випуску, чорного кольору, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , а також стягнути відповідача судові витрати. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 16 жовтня 2019 року відкрито провадження по справі, справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 09 січня 2020 року. 09 січня 2020 року протокольною ухвалою суду підготовче засідання відкладено до 27 лютого 2020 року у зв`язку з неявкою відповідача, який не повідомлений належним чином про дату, час і місце проведення засідання. 27 лютого 2020 року у зв`язку з зайнятістю головуючого судді Грищенко О.В. у розгляді кримінальної справи №585/2421/17, провадження №1-кп/591/59/20 підготовче засідання відкладено до 29 квітня 2020 року. 29 квітня 2020 року протокольною ухвалою суду у зв`язку з клопотанням представника позивачки про відкладення, підготовче засідання відкладено до 15 липня 2020 року. Згідно розпорядження Зарічного районного суду м. Суми від 02 липня 2020 року та протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями у зв`язку з тим, що суддя Грищенко О.В. звільнена у зв`язку з поданням заяви про відставку, вказана справа передана у провадження судді Сидоренко А.П. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 07 липня 2020 року справа прийнята у провадження суддею Сидоренко А.П., призначено підготовче засідання на 30 вересня 2020 року. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 30 вересня 2020 року закрито підготовче провадження у справі, призначено дану справу для розгляду по суті на 28 січня 2021 року. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 05 січня 2021 року зустрічну позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про визнання права особистої приватної власності на автомобіль у справі за вказаним позовом повернуто заявнику. 28 січня 2021 року протокольною ухвалою суду розгляд справи відкладено до 26 лютого 2021 року у зв`язку з клопотанням представника відповідача надати час для можливого мирного врегулювання спору. 26 лютого 2021 року у зв`язку з відпусткою судді, розгляд справи відкладено до 18 червня 2021 року. 18 червня 2021 року протокольною ухвалою суду розгляд справи відкладено до 28 вересня 2021 року у зв`язку з клопотанням представника відповідача про відкладення. В зазначеному судовому засіданні позивачка [PERSON] та її представник адвокат Селяніна Ю.О. позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просили суд вимоги задовольнити у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи сповіщений судом належним чином. Суд, вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників справи, які з`явилися в судове засідання, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Частина 3 ст. 12 ЦПК України встановлює обов`язок кожної сторони довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Також згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 цього Кодексу. Під час судового розгляду встановлено, що з 22 січня 1983 року по 26 серпня 1991 року [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу та копією свідоцтва про розірвання шлюбу (а.с.8, 10). Сторони від шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] (а.с. 9). 08 листопада 1996 року [PERSON] та [PERSON] знову уклали шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.11). Від шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини (а.с.12). За час спільного проживання сторін в зареєстрованому шлюбі, а саме 29 січня 2008 року подружжя придбало майно: автомобіль марки FORD модель Focus 1.6 С307, легковий седан-В, державний номерний знак [NUMBER] , 2007 року випуску, чорного кольору, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] . Вказана обставина підтверджується копією накладної №ОтСV-0045 від 28 січня 2008 року (а.с.13). Право власності на вказаний автомобіль було зареєстровано за [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу від 09 лютого 2008 року (а.с.14). Відповідно до звіту про оцінку майна автомобіля FORD модель Focus 1.6 С307, легковий седан-В, державний номерний знак [NUMBER] вартість автомобіля станом на 17 вересня 2019 року складала 150\~678, 70 грн.(а.с.25-61). Відповідно до\~ст. 60 СК України\~майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Частиною 3\~ст. 368 ЦК України\~визначено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ч. 1\~ст. 61 СК України, об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Приписами ч. 1\~ст. 63 СК України\~встановлено, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Частиною 1\~ст. 65 СК України, встановлено, що дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. Нормами ч. 1\~ст. 69 СК України\~визначено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 1\~ст. 70 СК України, у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Згідно з ч. 1\~ст. 372 ЦК України, майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом. Приписами ч. 2\~ст. 372 ЦК України\~встановлено, що у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Частиною 3\~ст. 372 ЦК України\~встановлено, що у разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. Нормами ч. 1\~ст. 357 ЦК України\~визначено, що частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом. Відповідно до ч. 1\~ст. 71 СК України, майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Отже, спірний автомобіль був придбаний сторонами за час перебування в шлюбі, його слід визнати спільною сумісною власністю подружжя [PERSON] та [PERSON] , оскільки презумпцію спільності права власності на майно не спростовано. Спірний автомобіль є неподільною річчю, частки у цьому майні є рівними, а тому наявні правові підстави для визнання за позивачкою права власності на Ѕ частину автомобіля. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, в зв`язку із задоволенням позову, необхідно стягнути з відповідача на користь позивачки судовий збір у розмірі 768 грн. 40 коп., витрат пов`язаних з проведенням оцінки ринкової вартості автомобіля в розмірі 600 грн. 00 коп. Судом встановлено, що 08 жовтня 2019 року [PERSON] уклала договір про надання правової допомоги з адвокатом Селяніною Ю.О. (а.с. 168), а 28 січня 2021 року додаткову угоду №1 до договору про надання правової допомоги від 08 жовтня 2019 року (а.с.169). Відповідно до акту приймання-передачі виконаних робіт та наданих послуг до Додаткової угоди №1 від 28 січня 2021 року від 28 січня 2021 року адвокатом Селяніною Ю.О. надано [PERSON] професійну правничу допомогу на загальну суму 5000, 00 грн. (а.с.170). Згідно копій прибуткових касових ордерів №30 від 08 жовтня 2019 року та №02 від 26 лютого 20210 року ФОП [PERSON] прийняла від [PERSON] за договором про надання правової допомоги кошти у загальному розмірі 5000 грн. (а.с.172). Статтею 137\~ЦПК України встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Суд вважає, що зазначені представником позивачки витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5000 грн. 00 коп. є обґрунтованими, а тому з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5000 грн. 00 коп.

Outcome: approved