Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-28 00:00:00

[PERSON] звернулася до Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. В обґрунтування позовних вимог\~\~позивач зазначає, що 10 серпня 2001 року було зареєстровано шлюб між нею та [PERSON]. Вони мають спільну дитину [PERSON], [INFO]. Дитина знаходиться на утриманні позивача, а відповідача матеріальної допомоги на дитину не надає. На підставі вищевикладеного позивач просила суд стягнути з [PERSON] на її користь аліменти дитину в розмірі 1/4 частини від його заробітку, щомісяця з дня предявлення позову до повноліття дитини. В судовому засіданні позивач позов підтримала, просила суд задовольнити заявлені вимоги з підстав, зазначених у позові. Суд пояснила, що вони проживають з відповідачем разом, проте домовленості щодо утримання їх спільної дитини між ними не досягнуто. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, проти задоволення позовних вимог не заперечував. Суду пояснив, що дійсно домовленості про сплату аліментів між ними не має, він працює офіційно, має регулярний дохід, інших дітей на утриманні не має. Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, прийшов до таких висновків. Судом встановлені такі обставини та відповідні їм правовідносини. [PERSON] та [PERSON] мають спільну неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження (а.с.3). Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Оскільки відповідач є батьком малолітньої дитини, домовленості (договору) щодо сплати аліментів на утримання дитини між сторонами у справі досягнуто не було, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення аліментів законними та обґрунтованими. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини та сторін, той факт, що дитина потребує утримання, відповідач працює офіційно, тобто має стабільний дохід. Згідно з ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Статтею 183 Сімейного кодексу України визначено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Згідно п.1 ч.1 ст. 367 Цивільного процесуального кодексу України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Вирішуючи при ухваленні рішення питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд приймає до уваги, що згідно з п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір»\~\~ позивача було звільнено від сплати судового збору при зверненні до суду, тому\~\~відповідно до ч. 3 ст. 88\~\~Цивільного процесуального кодексу України судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved