Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-08 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до Тлумацької міської ради об`єднаної територіальної громади Тлумацького району Івано-Франківської області про визнання за нею права власності на земельні ділянки загальною площею 0,316 га та 0,873 га в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] . Свої вимоги обґрунтовувала тим, що по [ADDRESS] проживали її батьки [PERSON] , 1932 р.н., та [PERSON] , 1934 р.н. Батьку [PERSON] на праві власності належали земельні ділянки загальною площею 0,316 га, в склад якої входять дві земельні ділянки площею - 0,1996 га та 0,1161 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовані на території Пужниківської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області, виділені на підставі розпорядження Тлумацької РДА № 744 від 15.10.2003 року, у відповідності з Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ІФ № 040639 від 15.12.2003 року, зареєстрованого в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 112, з кадастровими номерами відповідно 2625688000:07:002:0101 та 2625688000:03:004:0114), виданий на ім`я батька [PERSON] . Також матері [PERSON] на праві власності належали земельні ділянки загальною площею 0,873 га, в склад якої входять дві земельні ділянки площею - 0,1996 га та 0,6734 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовані на території Пужниківської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області, виділені на підставі розпорядження Тлумацької РДА № 744 від 15.10.2003 року, у відповідності з Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ІФ № 040635 від 15.12.2003 року, зареєстрованого в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 116, з кадастровими номерами відповідно 2625688000:07:002:0100 та 2625688000:03:004:0113), виданого на ім`я матері [PERSON] [INFO] помер батько [PERSON] , а [INFO] померла мати [PERSON] (вступила в управління спадковим майном батька, але юридично не оформила своїх спадкових прав). Після смерті матері відкрилася спадщина на все належне їй на день смерті майно, вона вступила в управління спадковим майном і бажає оформити спадщину на своє ім`я. Однак у нотаріальному порядку їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з тим, що Державні акти на право власності на земельні ділянки були видані після смерті спадкодавців, що позбавляє її можливості оформити спадщину на спадкове майно. У зв`язку з вищевказаним, позивач просить суд визнати за нею право власності на земельні ділянки загальною площею: 0,316 га, в склад якої входять дві земельні ділянки площею - 0,1996 га кадастровий номер 2625688000:07:002:0101, площею - 0,1161 га кадастровий номер 2625688000:03:004:0114; 0,873 га, в склад якої входять дві земельні ділянки площею - 0,1996 га кадастровий номер 2625688000:07:002:0100, площею - 0,6734 га кадастровий номер 2625688000:03:004:0113, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовані на території Пужниківської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області, в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] . В підготовче судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, однак в позовній заяві просила справу розгляну у її відсутності. Представник відповідача - Тлумацької міської ради об`єднаної територіальної громади Тлумацького району Івано-Франківської області в підготовче судове засідання не з`явився, однак подав до суду письмову заяву, в якій вказав, що заперечень проти позову немає, позов визнає у повному обсязі та просив справу розглянути без його участі. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Згідно ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, з таких підстав: Судом встановлено, що згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ІФ № 040639, виданого 15.12.2003 року, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 112, на підставі розпорядження Тлумацької РДА № 744 від 15.10.2003 року, [PERSON] (батько позивача) належало право власності на земельну ділянку, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 0,316 га, в склад якої входять дві земельні ділянки площею 0,1996 га кадастровий номер 2625688001:07:002:0101 та площею - 0,1161 га кадастровий номер 2625688000:03:004:0114, що розташовані на території Пужниківської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області (а.с. 4). Дані відомості також підтверджуються витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-2610776552020 від 10.09.2020 року (а.с. 13-15). Однак, як вбачається з витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-2610776532020 від 10.09.2020 року (а.с. 10-12) кадастровий номер земельної ділянки площею 0,1996 га призначення: 01.01 Для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Пужниківської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області - 2625688000:07:002:0100. Також, відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії ІФ № 040635, виданого 15.12.2003 року, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 116, на підставі розпорядження Тлумацької РДА № 744 від 15.10.2003 року, [PERSON] (мати позивача) належало право власності на земельну ділянку, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 0,873 га, в склад якої входять дві земельні ділянки площею - 0,1996 га кадастровий номер 2625688001:07:002:0100, площею - 0,6734 га кадастровий номер 2625688000:03:004:0113, що розташовані на території Пужниківської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області (а.с. 5). Дані відомості також підтверджуються витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-2610776542020 від 10.09.2020 року (а.с. 19-21). Однак, як вбачається з витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-2610776522020 від 10.09.2020 року (а.с. 16-18) кадастровий номер земельної ділянки площею 0,1996 га призначення: 01.01 Для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Пужниківської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області - 2625688000:07:002:0101. [PERSON] (батько позивача) та [PERSON] (мати позивача) перебували у зареєстрованаму шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про одруження (а.с. 27) і [INFO] у них народилася дочка [PERSON] (позивач), що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 27). 26.02.1978 року позивач [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] та після реєстрації шлюбу їй присвоєно прізвище « [PERSON] », що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу (а.с. 28). [INFO] [PERSON] (батько позивача) помер, а [INFO] померла [PERSON] (мати позивача), що підтверджується копіями свідоцтв про смерть (а.с. 23, 24). Згідно ст. 548 ЦК України (в редакції 1963 р.), який діяв на момент смерті спадкодавців [PERSON] та [PERSON] , для отримання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Відповідно до ст. 549 ЦК України (в редакції 1963р.), діями, які свідчать про прийняття спадщини вважались: факт вступу спадкоємця в управління або володіння спадковим майном та подача спадкоємцем заяви про прийняття спадщини до державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. Мати позивача [PERSON] прийняла спадщину за законом після смерті чоловіка [PERSON] , оскільки вступила в управління спадковим майном, проживали разом, вели спільно господарство, а після смерті [PERSON] (мати позивача) в управління спадковим майном вступила [PERSON] (позивача), з якою проживали разом, вели спільне господарство, що підтверджується довідкою Тлумацької міської ради об`єднаної територіальної громади Тлумацького району Івано-Франківської області № 520 від 23.12.2019 року (а.с. 22). Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 58871508 від 24.12.2019 року, в Спадковому реєстрі відсутні відомості про відкриття спадкової справи після смерті [PERSON] (батько позивача), який помер [INFO] (а.с. 51). Відповідно до копії спадкової справи № 311/2019 від 24.12.2019 року, заведеної приватним нотаріусом Тлумацького районного нотаріального округу Івано-Франківської області Дузінкевич С.М. після смерті [PERSON] (а.с. 42-55), позивач є єдиним спадкоємцем в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] , яка прийняла спадщину, інших спадкоємців в порядку спадкування за законом чи за заповітом, які б бажали прийняти спадщину немає. Отже, на момент звернення до суду позивач правомірно претендує на земельні ділянки, призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 0,316 га та загальною площею 0,873 га, розташовані на території Пужниківської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області, в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , яка в свою чергу успадкувала земельні ділянки загальною площею 0,316 га після смерті чоловіка [PERSON] . В нотаріальному порядку позивачу було відмовлено в оформленні спадщини за законом на земельні ділянки у зв`язку з тим, що Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ІФ № 040639 від 15.12.2003 року, виданий на ім`я [PERSON] , спадщину якого прийняла його дружина [PERSON] , але не оформила своїх спадкових прав, та Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ІФ № 040635 від 15.12.2003 року, виданий на ім`я [PERSON] , видані після смерті спадкодавців, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії, винесеною приватним нотаріусом Тлумацького районного нотаріального округу Івано-Франківської області Дузінкевич С.М. № 1023/02-31 від 24.12.2019 року (а.с. 26). Зазначені обставини перешкоджають позивачу належним чином оформити право власності на земельні ділянки в порядку спадкування за заповітом. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Оскільки таке становище має місце по даній справі, суд вважає встановленими обставини, викладені позивачем в позовній заяві на обгрунтування своїх вимог. У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. За встановлених судом обставин, позов слід задовольнити. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. При такому вирішенні позову, враховуючи те, що представник відповідача визнав позов до початку розгляду справи по суті, позивачу слід повернути 50 відсотків судового збору, сплаченого нею при поданні позову, а саме по 420,40 грн. (а.с. 31). На підставі ст.ст. 316-319, 391, 392, 1216 - 1222, 1268 ЦК України,

Outcome: approved