Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-07 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Просить суд ухвалити рішення, яким стягувати з [PERSON], [INFO], жителя [INFO] на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини: сина [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі по 3000 грн. щомісячно. В судовому засіданні позивач [PERSON] свої вимоги підтримала повністю, з підстав наведених в позовній заяві та просила їх задоволити. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позов визнав частково. Не заперечує щодо стягнення з відповідача [PERSON] аліментів на утримання неповнолітньої дитини, однак у меншому розмірі, а саме по 1000 грн. на дитину щомісячно. Крім того, відповідач [PERSON] у своєму відзиві на позовну заяву [PERSON] також не заперечує щодо стягнення з нього аліментів, однак у меншому розмірі, необхідному для утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Зазначив, що на даний час згідно рішення Надвірнянського районного суду від 15.11.2017 року з нього вже стягуються аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO] в розмірі 1500 грн., а також 800 грн. на утримання дружини до досягнення дитиною 3 років. Вислухавши пояснення позивача та представника відповідача, дослідивши письмові докази, представлені сторонами на виконання вимог ст.ст.80, 81 ЦПК України і які сторони вважають достатніми для обгрунтування і заперечення позовних вимог та з'ясувавши фактичні обставини справи, суд прийшов до висновку, що позов [PERSON] підлягає до частковго задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. В судовому засіданні встановлено, що сторони по справі перебували у шлюбі, який зареєстровано 12.11.2011 року відділі державної реєстрації актів цивільного стану Надвірнянського районного управління юстиції Івано-Франківської області, актовий запис №236 (а.с.2). На даний час, згідно рішення Надвірнянського районного суду від 14.01.2019 року шлюб між сторонами розірвано та залишено проживати неповнолітніх дітей з матір'ю. Зясовано також, що від шлюбу у позивача з відповідачем народився син [PERSON], [INFO]. Батьками записані [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини, копія якого долучена до матеріалів справи (а.с.3). Як встановлено в судовому засіданні, позивач в даний час разом з дитиною проживає в [INFO]. Неповнолітня дитина знаходяться на її утриманні та вихованні. Вона не працює, підсобного господарства не веде, підприємницькою діяльністю не займається, а тому сама не взмозі в повному обсязі забезпечувати всім необхідним неповнолітнього сина, у звязку з чим зазнає матеріальних труднощів. Відповідач [PERSON] на даний час офіційно не працевлаштований, на обліку як безробітний в Надвірнянській районній філії Івано-Франківського обласного центру зайнятості не перебуває. Відповідно до ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Україною 27 лютого 1991 року, частин 7, 8 ст.8 СК України в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно ст.ст.2, 8 Закону України «Про охорону дитинства» завданням законодавства про охорону дитинства є розширення соціально-правових гарантій дітей, забезпечення фізичного, інтелектуального, культурного розвитку молодого покоління, створення соціально-економічних і правових інститутів з метою захисту прав та законних інтересів дитини в Україні. Відповідно зі ст.27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Україною 27 вересня 1991 року, держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей. Згідно ст.ст.180, 181 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька, і (або) у твердій грошовій сумі. Частиною 1 ст.182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» розмір прожиткового мінімуму для дітей віком\~до 6\~років з\~01\~січня 2019\~року становить\~1626гривень. З врахуванням всіх обставин справи, матеріального становища позивача та платника аліментів, який є фізично здоровою особою, працює, не займається підприємницькою діяльністю, сплачує аліменти на утримання старшої дитини - дочки [PERSON], [INFO] в розмірі 1500 грн. щомісячно та кошти на утримання дружини в сумі 800 грн., суд прийшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають до часткового задоволення і розмір аліментів може бути визначений судом в твердій грошовій сумі в розмірі по 1500 грн., на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], щомісячно до досягнення дитиною повноліття. У відповідності до вимог\~ст.141 ЦПК України,\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п.3 ч.1 ст.5\~Закону України\~«Про судовий\~збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів. За таких обставин позивач у справі про стягнення аліментів звільнена від сплати судового збору, що є підставою для стягнення із відповідача в порядку ст.141\~ЦПК України - 768 грн. 40 коп судового збору в дохід держави. На підставі ст.ст.180, 182, 184 СК України,

Outcome: approved