Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-24 00:00:00

[PERSON] звернулася до Сєвєродонецького міського суду з позовом до [PERSON] про надання дозволу малолітньому на тимчасовий виїзд з України без згоди та супроводу батька у супроводі матері, або уповноваженої нею особи, з обов'язковим поверненням до постійного місця проживання в Україні терміном на один рік, мотивуючи вимоги тим, що позивач [PERSON] з 15.04.2006р. перебувала у шлюбі з відповідачем [PERSON] Від шлюбу сторони мають сина - [PERSON], [INFO] Шлюб був розірваний 28.03.2013р. Відповідач після розірвання шлюбу проживав за адресою: [ADDRESS]. У зв'язку з тим, що відповідач [PERSON] тривалий час самостійно не надавав ніякої матеріальної допомоги на утримання спільного сина, позивач [PERSON] звернулася до суду з заявою про стягнення аліментів і Сєвєродонецький міський суд виніс рішення від 05.05.2017р. про стягнення з [PERSON] на користь позивача [PERSON] аліментів на утримання сина [PERSON] у розмірі 1/4 частки від всіх видів заробітку. Відповідач [PERSON] в повному обсязі аліменти не сплачує у зв'язку з чим утворилась заборгованість по аліментам. Ніяку іншу допомогу відповідач не надає зовсім. Відразу після розірвання шлюбу відповідач [PERSON] перестав бачитись з сином, цікавитися його життям, успіхами. Відповідач [PERSON] не вітав сина ні з якими святами, не дарував йому ніяких подарунків на день народження чи інші свята, позивач [PERSON] зі свого боку спілкування батька з сином не перешкоджала, відповідач [PERSON] зі своєї власної ініціативи усунувся від спілкування та виховання сина. Матеріально утримує та належним чином піклується про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток лише позивач [PERSON] На даний час позивач [PERSON] працює у ПрАТ «Сєвєродонецький ОРГХІМ» інженером та у зв'язку з роботою у позивача [PERSON] бувають відрядження до Російської Федерації, Республіки Казахстан та Узбекистан. Під час відряджень, які носять періодичний та не тривалий час, у позивача є можливість брати дитину разом з собою, а відповідно є можливість підвищити рівень світогляду дитини, покращити духовний та моральний розвиток, що є забезпеченням інтересів дитини в межах здійснення батьківських прав та обов'язків. Крім цього вже декілька раз у позивача з дитиною зривався відпочинок, так як була можливість придбання путівок до Турції, Єгипту, Болгарії, але так як позивач [PERSON] не могла отримати від відповідача нотаріального дозволу, тому і позивач, і її син позбавлялися відпочинку, необхідного оздоровлення, все це негативно впливає на дитину. У позивача [PERSON] є можливість надати це своїй дитині, але із-за батька, який самоусунувся від виконання своїх батьківських обов'язків, зовсім не цікавиться життям дитини, позивач [PERSON] не може цього зробити. Неповнолітній син [PERSON] проживає разом з позивачем , знаходяться на її утриманні, в той час як відповідач самоусунувся від будь-якого спілкування з сином та від його виховання, що суперечить інтересам дитини, який має конституційне право на освіту, здоровий образ життя та право вільно залишити територію України, а відсутність письмової згоди батька позбавляє його цих прав та не сприяє його всебічному розвитку та повноцінному відпочинку і оздоровленню. Відповідач [PERSON] не тільки не приймає матеріальної участі у вихованні сина, його розвитку та освіті, а своїми діями (скоріш бездіяльністю) перешкоджає позивачу [PERSON] в цьому, чим насамперед завдає біль і страждання своєму рідному сину і шкодить його інтересам та не сприяє його всебічному розвитку та повноцінному відпочинку і оздоровленню. Тому, позивач [PERSON] звернулася з позовом до суду і просить суд надати дозвіл неповнолітньому [PERSON], [INFO], на тимчасовий виїзд з України без згоди та супроводу батька [PERSON], [INFO], у супроводі матері [PERSON], [INFO], або уповноваженої нею особи, з обов'язковим поверненням до постійного місця проживання в Україні терміном на один рік з дня набрання рішенням законної сили. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явилась , про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, надала до суду заяву в якій просила розглядати справу за її відсутності, проти заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується оголошенням у газеті «Луганщина.ua» від 20.09.2017р., про причини неявки до суду не повідомив. Представник третьої особи Служби у справах дітей Сєвєродонецької міської ради Луганської області у судове засідання не з'явився , про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Оскільки позивач [PERSON] в поданій до суду заяві не заперечувала проти ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, судом 25.09.2017р. на підставі ст.ст.224, 225 ЦПК України було винесено ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши письмові матеріали справи , суд вважає , що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.ст. 25, 33 Конституції України, Україна гарантує піклування та захист своїм громадянам, які перебувають за її межами. Кожному хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України, за винятком обмежень, які встановлені законом. Громадянин України не може бути позбавлений права в будь-який час повернутися в Україну. Відповідно до ч.1 ст.141, ч.2 ст.150, ч.2 ст.155 СК України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відповідно до ч.3 ст.313 ЦК України фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. Відповідно до ч.2 ст.4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» оформлення проїзного документа дитини проводиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників. За відсутності згоди одного з батьків, виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволений на підставі рішення суду. Правила перетинання державного кордону громадянами України, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995р. №57, передбачають, що перетинання державного кордону для виїзду за межі України громадянами, які не досягли 16-річного віку, здійснюються лише за згодою обох батьків (усиновлювачів) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку. Виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, згода другого з батьків не вимагається у разі пред'явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. З матеріалів справи вбачається, що відповідно до копії паспорту громадянина України серії [NUMBER], виданого Сєвєродонецьким МВУМВС України в Луганській області від 11.07.2006р., [PERSON], [INFO], з 16.01.2003р. зареєстрована за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Сєвєродонецького міського управління юстиції від 15.04.2008р. [PERSON] та [PERSON] 15.04.2006р. зареєстрували шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис №154. З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Сєвєродонецького міського управління юстиції Луганської області 10.09.2008р. вбачається, що [PERSON] народився [INFO], батьками записано - [PERSON] та [PERSON]. Згідно копії рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 28.03.2013р. у цивільній справі №428/2228/13-ц, шлюб між [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON]) та [PERSON], розірвано. Відповідно до копії довідки КП «ЄРЦ м. Сєвєродонецьк» №131 від 16.03.2017р., [PERSON], 2008р.н. мешкає разом з [PERSON], 1983р.н., за адресою: [ADDRESS]. Згідно копії заочного рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 05.05.2017р. у цивільній справі №428/2727/17 за позовом [PERSON] до [PERSON], з [PERSON], [INFO], стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частки від всіх видів доходу щомісячно. З копії довідки Сєвєродонецького міського відділу державної виконавчої служби №16916 від 28.07.2017р. вбачається, що [PERSON] дійсно не отримувала аліменти від [PERSON] згідно письмової заяви стягувача на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] за період з 16.03.2017р. по 01.07.2017р. З копії заяви [PERSON] від 31.03.2017р. вбачається, що [PERSON] повідомила Орган опіки та піклування виконавчого комітету Сєвєродонецької міської ради, як контролюючий орган, що з 2011р. батько [PERSON] взагалі не бачив сина [PERSON], не приходить до дитини, не проявляє будь якої поваги до дитини, не бере участі у вихованні дитини, не спілкується з сином, не надає духовної підтримки дитині, з 2014р. не надає взагалі матеріальну підтримку дитині. Таким чином, діючим законодавством не встановлено обмежень щодо виїзду неповнолітньої дитини за кордон, а лише встановлено певний порядок її виїзду за кордон за згодою батьків або на підставі рішення суду при відсутності згоди одного з батьків. З урахуванням вищевикладеного, враховуючи інтереси дитини, яка має конституційне право на освіту, здоровий образ життя та право вільно залишати територію України, а відсутність письмової згоди батька позбавляє її цих прав, суд вважає, що виїзд неповнолітнього [PERSON], [INFO], за кордон України буде здійснений в інтересах дитини, буде сприяти її всебічному розвитку і не буде суперечити діючому законодавству. За таких обставин, суд вважає за необхідне позовні вимоги [PERSON] задовольнити та надати дозвіл на тимчасовий виїзд з України неповнолітнього [PERSON], [INFO], без згоди та супроводу його батька [PERSON], [INFO], у супроводі матері [PERSON], [INFO], або уповноваженої нею особи, з обов'язковим поверненням до постійного місця проживання в Україні терміном на один рік з дня набрання рішенням законної сили.

Outcome: approved