Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-12 00:00:00

[PERSON] звернулася до Гайворонського районного суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації за місцем проживання. Позов мотивований тим, що позивач є власником 7/10 часток житлового будинку [ADDRESS] . За вищезазначеною адресою зареєстрована відповідач. Відповідач не проживає за місцем реєстрації, не сплачує комунальні платежі і взагалі даним житлом вона не цікавиться, оскільки виїхала в 2013 році до Російської Федерації. Так як позивач є власницею 7/10 часток будинку, має право розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, але наявність реєстрації відповідача, яка добровільно не бажає знятися з реєстрації, не дає їй повністю реалізувати всі складові права власності, а саме розпоряджатися нерухомим майном. Оскільки відповідач за місцем реєстрації не проживає та добровільно знятися з вищезазначеної реєстрації не бажає, позивач змушена звернутись до суду для захисту своїх порушених прав. Позивач в судовому засіданні, позовні вимоги підтримала, просить суд їх задовільнити, проти винесення заочного рішення не заперечує. Пояснила, що відповідач її онука, останні 6 років в належному їй будинку не проживає. Відповідач в судове засідання не з`явилася, судову повістку не отримувала, оскільки не проживає в зареєстрованому місці проживання, а тому відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК є такою, що належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи. Відзиву на позовну заяву не надіслала. Свідки [PERSON] та [PERSON] кожний окремо суду пояснили, що відповідач [PERSON] в будинку позивача не проживає близько 6 років, оскільки виїхала до Російської Федерації та є онукою позивача. Вислухавши пояснення позивача, свідків, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що відповідно до копії договору дарування від 03.03.1976 року, копії свідоцтва на право власності на частку в спільному майні подружжя від 10.10.1975 року та копії довідки Гайворонської міської ради Кіровоградської області № 1484 від 05.04.2019 року, [PERSON] є власницею 7/10 часток житлового будинку [ADDRESS] (а.с. 6-8, 15). В будинку за вищевказаною адресою також зареєстрована відповідач [PERSON] (а.с. 9-11). Відповідач не проживає в житловому будинку [ADDRESS] близько 6 років, так як вона виїхала на інше місце проживання до Російської Федерації, що підтверджується показами свідків. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК право власності є не\-порушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільного вибору місця проживання» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї, власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності без поважних причин понад один рік. Судом встановлено з пояснень позивача, свідків, що відповідач в будинку близько 6 років не проживає, а лише зареєстрована. Виходячи з викладеного вона втратила право на користування зазначеним житлом. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати покладаються на відповідача у разі задоволення позову. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.

Outcome: approved