Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-21 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до Довжанської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області про визнання права власності на спадкове майно. В обґрунтування своїх вимог зазначає, що [INFO] помер її дідо [PERSON] , після смерті якого відкрилася спадщина на належне йому майно. До складу спадщини входить майно, а саме 1/5 частина житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, який знаходиться по [ADDRESS] . Вказаний будинок збудований в 1959 році і належав до суспільної групи господарств - колгоспного двору, головою якого був [PERSON] , [INFO] , а членами відповідно [PERSON] (дружина), [PERSON] (син), [PERSON] (невістка), [PERSON] (внучка). Всі члени набули права спільної сумісної власності, а саме по 1/5 частки вказаного будинку. За життя [PERSON] склав заповіт, згідно якого усе майно яке належало б йому на момент смерті заповів їй. У справах приватного нотаріуса Тернопільської районної нотаріальної контори Чопик І.Я. заведена спадкова справа №77/2020 після смерті [PERSON] , за заявою [PERSON] про прийняття спадщини. Крім неї спадкоємцями за законом є дружина та син померлого, які надали приватному нотаріусу заяви про відмову від прийняття обов`язкової частки майна за законом. Звернувшись до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за заповітом їй було відмолевно у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки відсутній правовстановлюючий документ, який необхідний для видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом та державна реєстрація права власності не проведена. Оскільки вона позбавлена можливості реалізувати свої права у позасудовому порядку, просить позов задовольнити і визнати за нею право власності на 1/5 частину житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель та споруд, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Ухвалою суду від 16 вересня 2020 року відкрито провадження у вищевказаній справі за правилами загального позовного провадження. Позивач [PERSON] та представник позивача [PERSON] в судове засідання не з`явилися, однак представник позивача подав суду клопотання про розгляд справи за відсутності сторони позивача, позовні вимоги підтримує та просить суд задовольнити позов. Представник відповідача Довжанської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області в судове засідання не з`явився попередньо звернувшись до суду із заявою у якій просить суд розгляд справи проводити за його відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує проти їх задоволення. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору приватний нотаріус Тернопільського районного нотаріального округу Чопик Ірина Ярославівна в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила, клопотань про відкладення справи до суду не подавала. У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд, у відповідності з частиною 2 статті 247 ЦПК України, постановив здійснювати розгляд справи у відсутність сторін, які належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] видане Виконавчим комітетом Довжанської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області 02 грудня 2019 року. Згідно заповіту від 01 лютого 2018 року посвідченого секретарем Довжанської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області Білою Марією Альбінівною за реєстровим номером 23, [PERSON] заповів все належне йому майно, яке розташоване в с. Довжанка Тернопільського району Тернопільської області та що буде належати йому на день смерті [PERSON] , 1988 року народження. Свідоцтвом на право особистої власності на жилий будинок виданого виконавчим комітетом Тернопільської районної Ради народних депутатів Тернопільської області Української РСР 30 вересня 1989 року на підставі рішення виконкому Тернопільської районної Ради народних депутатів №193 від 26 вересня 1989 року засвідчується, що житловий будинок з належними до нього будівлями та спорудами, який розташований в [ADDRESS] належить колгоспному двору головою якого є [PERSON] . Згідно інформаційної довідки № 677 виданої Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації 11 червня 2020 року за матеріалами бюро станом на 01 січня 2013 року житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами по [ADDRESS] (раніше [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на жилий будинок, виданого Тернопільською районною радою 30 вересня 1989 року та записано в реєстрову книгу №1 за реєстровим №61. Відповідно до інформаційної довідки про стан нерухомого майна №675 виданої Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації 11 червня 2020 року житловий будинок з підвалом та прибудовами загальною площею 83,6 кв.м, житловою площею 34,8 кв.м. розташований по [ADDRESS] побудований у 1959 році та по обліку бюро будинковолодіння рахується за [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Згідно довідки №156 виданої Довжанською сільською радою Тернопільського району Тернопільської області 02 червня 2020 року житловий будинок з належними до нього будівлями та спорудами, який розташований в [ADDRESS] ) належить колгоспному двору і станом на 01 липня 1990 року його членами були: [PERSON] , [INFO] (голова колгоспного двору), [PERSON] , [INFO] (дружина), [PERSON] , [INFO] (син), [PERSON] , [INFO] (невістка), [PERSON] , [INFO] (внучка). 15 липня 2010 року [PERSON] , [INFO] , зареєструвала шлюб з [PERSON] , внаслідок чого змінила прізвище на « [PERSON] », про що свідчить свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] видане Відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції 15 липня 2010 року. Станом на день смерті [PERSON] , котрий помер [INFO] із ним проживала та була зареєстрована за адресою [ADDRESS] його внучка [PERSON] , що підтверджується довідкою №453 виданою Довжанською сільською радою Тернопільського району Тернопільської області 12 листопада 2020 року. 24 червня 2020 року приватним нотаріусом Тернопільської районної нотаріальної контори Чопик І.Я. винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії за №298/02-31 відповідно до якої під час розгляду документів поданих позивачем [PERSON] для видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами по [ADDRESS] , після смерті дідуся [PERSON] , який помер [INFO] , було встановлено, що відсутній правовстановлюючий документ на вказаний будинок, який необхідний для видачі свідоцтва про право на спадщину за законом та не проведена державна реєстрація права власності. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Як роз`яснює Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у своєму листі від 16 травня 2013 року №24-753/0/4-13 «Про практику розгляду цивільних справ про спадкування» при вирішенні спорів про визнання права власності на спадкове майно судам слід керуватися законодавством, яке регулювало виникнення права власності у самих спадкодавців на момент закінчення будівництва будинків. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні (Постанова Пленуму Верховного суду України «про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» №20 від 22 грудня 1995 року). Згідно ч. 1 ст. 120 ЦК УРСР в редакції 1963 року колгоспний двір - це сімейно-трудове об`єднання осіб, які використовують майно двору для ведення підсобного господарства і для сімейних потреб. Майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності (стаття 112 цього Кодексу). Відповідно до змісту ст. 123 цього Кодексу розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Таким чином, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] належали по 1/5 частині житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] . У п.13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 червня 1983 року №4 «Про практику розгляду судами України справ про спадкування» роз`яснено, що спадщина на майно колгоспного двору відкривається лише після смерті останнього його члена, у випадку припинення колгоспного двору лише з цих підстав до 1 липня 1990 року. При припиненні двору з інших підстав (перетворення колгоспу у радгосп, виходу з колгоспу членів двору тощо), а також в разі смерті члена двору після 30 червня 1990 року спадщина на відповідну частку майна колгоспного двору (майна, що збереглося), відкривається після смерті кожного з його колишніх членів. Відповідно до роз`яснень, даних в п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30 травня 2008 року, відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилась не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилась до набрання чинності ЦК України і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом. Враховуючи дату смерті [PERSON] ( [INFO] ) порядок спадкування його майна регулюється нормами ЦК України. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Статтею 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Статтею 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч.1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Статтею 1270 ЦК України строк для прийняття спадщини встановлений у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Як вбачається з матеріалів справи [PERSON] , який помер [INFO] , за життя склав заповіт, яким заповів все належне йому майно, зокрема належну йому частину житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться по [ADDRESS] [PERSON] . У справах приватного нотаріуса Тернопільської районної нотаріальної контори Чопик І.Я. заведена спадкова справа №77/2020 після смерті [PERSON] , за заявою [PERSON] про видачу свідоцтва про спадщину за заповітом. Інші спадкоємці до нотаріальної контори не зверталися. Крім позивача спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON] є його дружина [PERSON] та син [PERSON] , які подали заяви про відмову від прийняття спадщини після смерті [PERSON] . Позивач спадщину прийняв, звернувшись до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за заповітом протягом шестимісячного строку, а відтак вона успадкувала належну померлому 1/5 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] . Крім цього у підготовчому судовому засіданні відповідач позовні вимоги визнав в повному обсязі та не заперечував проти їх задоволення. Аналізуючи вищенаведені обставини, зокрема визнання позову відповідачем та враховуючи викладені вимоги законів, досліджені у судовому засіданні письмові докази, суд дійшов висновку, що 1/5 частка житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель та споруд, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] належала [PERSON] , який помер [INFO] , як частка у майні колишнього колгоспного двору, позивач [PERSON] - спадкоємець за заповітом вчасно прийняла спадщину після смерті дідуся, інші спадкоємці спадщину не прийняли, однак позивач позбавлений можливості реалізувати свої права у позасудовому порядку, а тому суд приходить до висновку, що право позивача слід захистити, шляхом визнання за позивачем права власності на 1/5 частину житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель та споруд загальною площею 83,6 кв.м, житловою площею 34,8 кв.м, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] .

Outcome: approved