Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-14 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до ПАТ «Імексбанк» в особі відділення №492 у м. Черкаси про захист прав споживачів та повернення банківського вкладу і відсотків за договором банківського вкладу. Свій позов обґрунтовує тим, що 27 вересня 2013 року між сторонами був укладений строковий договір №393-13/17 банківського вкладу в гривнях «Добробут+0,5%». Відповідно до п.1.1. договору позивач передав, а відповідач прийняв на депозитний рахунок [NUMBER] грошові кошти в сумі 71000 грн. зі сплатою 20,5% відсотків річних. Договір був укладений на строк з 27 вересня 2013 року по 28 жовтня 2014 року. Датою повернення коштів є 28 жовтня 2014 року. Відповідно до п.2.2.4 договору, відповідач зобов'язаний повернути позивачу суму депозиту з нарахованими відсотками після закінчення терміну договору, на першу вимогу позивача. Після спливу строку договору, вона неодноразово зверталася до відповідача з вимогою повернути суму внеску, але їй було відмовлено та запропоновано отримати грошові кошти в межах встановлених лімітів. Їй було частково повернуто суму депозиту в розмірі 3500 грн. Станом на день подачі позовної заяви, відповідачем не повернуто суму депозиту в розмірі 67500 грн. Згідно ст.1058 ЦК України, за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Положення ч. 1 ст. 526 ЦК України закріплює те, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Просить суд стягнути з відповідача на її користь заборгованість за депозитним договором в сумі 67500 грн. Позивач в судовому засіданні свої вимоги підтримала, просила їх задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача повторно в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, хоча про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Суд на підставі ст. ст. 224, 225 ЦПК України ухвалив про заочний розгляд справи на підставі наявних в справі доказів. Позивач проти проведення заочного розгляду справи не заперечував. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного. 27 вересня 2013 року між сторонами був укладений строковий договір №393-13/17 банківського вкладу в гривнях «Добробут+0,5%». Відповідно до п.1.1. договору позивач передала, а відповідач прийняв на депозитний рахунок [NUMBER] грошові кошти в сумі 71000 грн. зі сплатою 20,5% відсотків річних. Договір був укладений на строк з 27 вересня 2013 року по 28 жовтня 2014 року. Датою повернення коштів є 28 жовтня 2014 року. Відповідно до п.2.2.4 договору, відповідач зобов'язаний повернути позивачу суму депозиту з нарахованими відсотками після закінчення терміну договору, на першу вимогу позивача. Як вбачається з квитанції №13387 від 27 вересня 2013 року позивачка внесла на депозитний рахунок кошти в сумі 71000 грн. 28 жовтня 2014 року [PERSON] звернулася до відповідача з заявою, в якій просила повернути належні їй грошові кошти протягом двох банківських днів. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушення зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). В судовому засіданні встановлено, що термін дія депозитного договору закінчилася, але внесені грошові кошти та нараховані відсотки позивачу до теперішнього часу не були повернуті. Звернення позивача до відповідача щодо повернення коштів та відсотків останнім проігноровано. Згідно ст.1058 ЦК України, за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 1060 ЦК України, договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Відповідно до ч.1 ст. 1061 ЦК України, банк виплачує вкладникові проценти на суму вкладу в розмірі, встановленому договором банківського вкладу. Згідно ч.5 ст. 1061 ЦК України, проценти на банківський вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу у банк, до дня, який передує його поверненню вкладникові або списанню з рахунка вкладника з інших підстав. Пунктом 3.3.постанови правління НБУ №516 від 3 грудня 2003 року «Про затвердження Положення про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних) операцій з юридичними і фізичними особами передбачено, що банки повертають вклади (депозити) та сплачують нараховані проценти у строки, що визначені умовами договору банківського вкладу (депозиту) між вкладником і банком. За договором банківського вкладу (депозиту) незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, розміщених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Як вбачається з виписки по рахунку, заборгованість відповідача перед позивачем за договором становить 67500 грн. Враховуючи те, що відповідач після закінчення строку дії депозитного договору повернув позивачу внесені ним кошти та нараховані проценти лише частково в сумі 3500 грн., суд вважає, що з відповідача на користь позивача необхідно стягнути заборгованість за договором №393-13/17 банківського вкладу в гривнях «Добробут+0,5%» в сумі 67500 грн. Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору при подачі позовної заяви, судовий збір в сумі 675 грн. слід стягнути на користь держави з відповідача. На підставі ст. ст. 526, 610, 625, 1058,1060,1061 ЦК України,

Outcome: approved