Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-20 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина [PERSON], [INFO], який продовжує навчання, в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи з дня подання позову до 31.01.2021р. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що сторони перебували у шлюбі, який розірвано 20.08.2009р. Вони мають сина [PERSON], 01.02.1998р.н. На підставі рішення Кузнецовського міського суду Рівненської області від 23.02.2016р. стягнуто з відповідача аліменти на сина в розмірі 1/6 частки його заробітку до 28.06.2018р. [PERSON] продовжує здобувати освіту - навчається на першому курсі у Національному транспортному університеті, денна форма навчання, стипендії не отримує. У зв'язку з навчанням [PERSON] не має можливості працевлаштуватися, а тому потребує матеріальної допомоги батьків. Витрати щодо утримання сина [PERSON] позивач несе сама: оплату за проживання, проїзд, харчування, придбання одягу та канцелярських товарів тощо. Однак самостійно не спроможна забезпечити утримання сина. Відповідач не надає кошти на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, хоча має таку можливість, оскільки працює у ВП «Рівненська АЕС» та отримує достатній заробіток. Представник відповідача [PERSON] [PERSON] до суду подав відзив на позов суть якого зводиться до того, що посилання позивача щодо неможливості працевлаштування [PERSON] не відповідають дійсності, оскільки останній навчається за індивідуальним графіком, працює таксистом у Києві та отримує заробітну плату в середньому 12000 грн., спроможний орендувати квартиру, а не проживати у гуртожитку. Такі обставини, на думку представника відповідача, свідчать про те, що [PERSON] не потребує матеріальної допомоги батьків. Крім того, покликаються, що [PERSON] не має можливості сплачувати аліменти на повнолітнього сина [PERSON], оскільки надає утримання двом малолітнім дітям і дружині. Його дружина не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Сплата аліментів на [PERSON] призведе до скрутного матеріального становища відповідача та нерівного співвідношення щодо інших утриманців. Посилається також на те, що позивачем не доведено доказами спроможності [PERSON] надавати утримання повнолітньому сину [PERSON] За таких обставин просили про відмову у задоволенні позову. \~ \~ \~ \~У судовому засіданні [PERSON] позовні вимоги підтримала повністю. З пояснень позивача слідує, що вона має дохід у розмірі 5000-5500 грн. заробітної плати на місяць. На утримання сина [PERSON] щомісячно витрачає приблизно 1900грн. на оренду квартири, 500-700 грн. на харчування, 500 грн. проїзд, а також витрати на придбання одягу і лікування. Позивач має на утриманні дочку 2010р.н. Бажає, щоб відповідач сплачував аліменти на сина [PERSON] в розмірі ? його доходу, що в грошовій формі має становити хоча б 2500-3000грн. на місяць. \~ \~ \~ \~Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача [PERSON] у судовому засіданні підтримав позов та пояснення позивача. З його пояснень слідує, що [PERSON] не працює, так як зайнятий навчанням, самостійних доходів не має, бажає отримувати допомогу батька на утримання в розмірі, що становитиме 1500-2000грн. на місяць. Орендує квартиру, так як не бажає проживати у гуртожитку, через поширені там наркоманію і алкоголізм. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позову не визнав повністю, підтримував доводи відзиву на позов. Покликався, що він не має можливості надавати утримання повнолітньому сину, який продовжує навчання, так як утримує дружину і двох дітей. [PERSON] має спеціальність і може заробити на своє утримання, в той час, як малі діти не можуть себе забезпечити. Зазначав, що проживає у квартирі тещі, власного житла не має. Його заробітна плата становить приблизно 12000 грн. на місяць. Дружина отримує допомогу по догляду за дитиною в розмірі 1100грн. Цих коштів відповідачу не вистачає на утримання своєї сімї. До здобуття сином освіти у коледжі [PERSON] надавав йому утримання. В той період відповідач мав одну дитину, а зараз двоє дітей, один з яких часто хворіє. \~ \~ \~ \~Суд, заслухавши та проаналізувавши пояснення учасників справи, дослідивши та оцінивши докази, наявні в матеріалах справи, прийшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню частково. \~ \~ \~ \~З копії свідоцтва про розірвання шлюбу серії 1-ГЮ №026481 судом встановлено, що 20.08.2009р. [PERSON] та [PERSON] розірвали шлюб. Копією свідоцтва про народження серії 1-ГЮ №031757 підтверджується, що батьками [PERSON], [INFO], записані сторони. Згідно із копією довідки Національного транспортного університету № 185 від 11.09.2018р., [PERSON] дійсно навчається на денній формі навчання автомеханічного факультету зі спеціальності «Галузеве машинобудування» у цьому закладі і закінчує навчання 30.06.2021р. Отже, у звязку з навчанням [PERSON] потребує майнової допомоги батьків. Доказів про наявність у нього власних доходів суду не надано. Відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії 1-ГЮ №064474 [PERSON] 14.02.2011р. уклав шлюб. Він має на утриманні двоє дітей: [PERSON], 02.04.2012р.н. (копія свідоцтва про народження 1-ГЮ №153289), та [PERSON], 06.05.2016р.н. (копія свідоцтва про народження 1-ГЮ №257510). Згідно із рішенням ЛКК №1550 від 16.11.2018р. [PERSON] страждає частими простудними захворюваннями. Статтею 199 ч.ч.1, 2 СК України передбачено, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. За нормою ст.200 ч.1 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 цього Кодексу. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст.191 ч.1 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Ця норма в силу ст.201 СК України підлягає застосуванню до спірних відносин. \~ \~ \~ \~Відповідач працює у ВП «Рівненська АЕС», має постійний заробіток, однак не визнає свою спроможність надавати утримання повнолітньому сину, мотивуючи необхідністю утримувати дітей та дружину. Так, суд визнає, що дійсно істотними обставинами в даній справі є те, що відповідач має на утриманні двоє малолітніх дітей, які на відміну від повнолітнього сина, зовсім не спроможні самостійно забезпечити власне утримання. Однак, із обставин справи, з урахуванням зазначених відповідачем розмірів доходу та витрат його сімї не вбачається повної неможливості надати допомогу в утриманні сина, який продовжує здобувати освіту. Обставини, на яких грунтується невизнання позову, на думку суду, свідчать про небажання відповідача надавати утримання сину [PERSON], а не про відсутність можливості надання такого утримання, хоча, як суд констатував вище, дійсно у [PERSON] такі можливості обмежені наявністю малолітніх утриманців. Отже, суд вбачає підстави для часткового задоволення позову про стягнення аліментів. При визначенні розміру стягнення аліментів суд враховує, що [PERSON] зобовязаний надавати утримання дітям [PERSON] та [PERSON],\~які в\~силу малоліття,\~на відміну\~від повнолітнього\~сина,\~не спроможні\~самостійно забезпечити\~собі утримання.\~Необхідно врахувати\~і те,\~що відповідач\~має сім'ю,\~а тому\~повинен піклуватися\~про добробут\~створеної сім'ї,\~зокрема і\~про забезпечення\~їх житлом. Виходячи із наведених обставин, можливим є стягнення із [PERSON] аліментів у розмірі 1/10 частки його доходів. На підставі норми ст.141 ч.1 ЦПК України пропорційно розміру задоволених позовних вимог (40%) на відповідача слід покласти сплату судового збору 281, 92 грн., від якого позивач була звільнена при подачі позову (704, 80 грн. х 40%/100% = 281, 92 грн.). \~ \~ \~ \~

Outcome: partial