Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-12 00:00:00

[PERSON] звернулася до Придніпровського районного суду м. Черкаси з позовом до Департаменту соціальної політики Черкаської міської ради про відшкодування моральної шкоди в сумі 10 0000 грн. В обґрунтування позову вказує, що 04.09.2020 року вона (позивачка) подала до Департамент соціальної політики Черкаської міської ради заяву та декларацію про призначення житлової субсидії з 01.09.2020 року. При цьому, посилалася на те, що вже надавала повний пакет документів, оскільки за минулі роки їй вже призначалася субсидія. Однак Департамент соціальної політики не надав їй відповіді в передбачений законом строк, а лише після її неодноразових звернень, в тому числі і на Урядову гарячу лінію, вона 12.11.2020 року отримала відмову у призначенні житлової субсидії, яку вона в подальшому оскаржила в судовому порядку. Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 30.04.2021 року визнано протиправними дії Департаменту соціальної політики Черкаської міської ради щодо відмови їй - [PERSON] у призначенні житлової субсидії з 01.09.2020 року та зобов`язано Департамент соціальної політики Черкаської міської ради повторно розглянути її (позивачки) заяву та прийняти рішення про призначення житлової субсидії на житлово-комунальні послуги з 01.09.2020 року або про відмову у призначенні житлової субсидії з обґрунтуванням такого рішення. Також вказувала, що діями посадових осіб Департаменту соціальної політики Черкаської міської ради їй (позивачці) нанесено моральну шкоду, яку вона оцінює в 10 000 грн. Завдану їй моральну шкоду мотивує тим, що вона і так отримує невелику пенсію та є інвалідом, але в зв`язку з тривалим неприйттям рішення по її заяві, а в подальшому і відмовою у призначенні їй субсидії, вона змушена була витрачати свої заощадження на оплату комунальних послуг. А тому, просить стягнути з Департаменту соціальної політики Черкаської міської ради на її користь завдану їй моральну шкоду в розмірі 10 000 грн. Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 30.07.2021 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. 08.09.2021 року директором Департаменту соціальної політики Черкаської міської ради Данченко Є.М. до суду подано відзив на позовну заяву, в якому останній вказує про те, що позовні вимоги [PERSON] є безпідставними і такими, що не підлягають задоволенню. При цьому, зазначає, що [PERSON] , яка зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] , дійсно звернулася до Департаменту соціальної політики із заявою від 04.09.2020 року про призначення їй житлової субсидії. За наслідками розгляду такої заяви комісією виконавчого комітету Черкаської міської ради для розгляду питань щодо здійснення державних соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам, пільг та житлових субсидій прийнято рішення про відмову [PERSON] у призначення житлової субсидії, оскільки згідно повідомлення до особової справи №709522 подано неповний набір документів. Не погоджуючись із таким рішенням, [PERSON] звернулась до Черкаського окружного адміністративного суду, рішенням якого 30.04.2021 року визнано протиправними дії Департаменту щодо відмови [PERSON] у призначенні житлової субсидії з 01.09.2020 року. Зобов`язано Департамент повторно розглянути заяву [PERSON] та прийняти рішення про призначення житлової субсидії на житлово - комунальні послуги з 01.09.2020 року або про відмову у призначенні житлової субсидії з обґрунтуванням такого рішення. На виконання вищезазначеного рішення комісією виконавчого комітету Черкаської міської ради для розгляду питань щодо здійснення державних соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам, пільг та житлових субсидій було прийнято рішення про призначення житлової субсидії [PERSON] з 01.09.2020 року на 1 особу. 24.05.2021 року здійснено розрахунок субсидії відповідно до рішення комісії на період з 01.09.2020 року по 30.04.2021 року. Також зазначає, що житлова субсидія призначається відповідно до Положення про порядок призначення та надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.09.1995 року № 848. Відповідно до пункту 69 Положення житлова субсидія на оплату житлово-комунальних послуг, витрат на управління багатоквартирним будинком призначається з місяця звернення за її призначенням до дати закінчення опалювального сезону і розраховується: на неопалювальний сезон - з 1 травня по 30 вересня; на опалювальний сезон - з 1 жовтня по 30 квітня. Фінансування та виплату нарахованої субсидії на житлово - комунальні послуги за період з 01.09.2020 року по 30.04.2021 року в розмірі 11 336 грн. 41 коп. здійснено на особовий рахунок ПАТ КБ « Приватбанк» 08.06.2021 року. Частиною 1 статті 1167 Цивільного кодексу України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Окрім того, просив врахувати, що відповідно до роз`яснень Верховного Суду України, зазначених в пункті 4 Постанови Пленуму ВСУ №4 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (із змінами), у позовній заяві з вимогою про відшкодування моральної (немайнової) шкоди, має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується. Однак, у своїй позовній заяві [PERSON] не зазначила в чому полягає завдана їй моральна шкода, яким чином визначений її розмір, а також не надала докази, якими це підтверджується. А тому, просив відмовити [PERSON] у задоволені позову у повному обсязі. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала з підстав, викладених в позовній заяві та просила їх задовольнити в повному обсязі. Додатково пояснила, що у зв`язку з тривалим непризначенням їй субсидії на оплату житлово-комунальних послуг вона була вимушена здійснювати оплату житлово-комунальних послуг із власних заощаджень, які мала витратити на лікування, оскільки вона є інвалідом 1-ої групи та потребує постійного вживання ліків для підтримання свого здоров`я, а також стаціонарного лікування, тому такими діями відповідача їй завдана моральна шкода, яку вона оцінює саме в 10 000 грн. В судовому засіданні представник відповідача Департаменту соціальної політики Черкаської міської ради Пластун В.В. просила відмовити [PERSON] в задоволенні позовну, з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву. При цьому, просила також врахувати, що позивачкою не надано доказів на підтвердження заподіяної їй моральної шкоди та не доведено наявність причинного зв`язку між поведінкою відповідача та завданою моральною шкодою. Суд, заслухавши пояснення позивачки [PERSON] , пояснення представника відповідача Департаменту соціальної політики Черкаської міської ради Пластун В.В., дослідивши письмові матеріали справи приходить до наступних висновків. Частиною 1 ст. 2 ЦПК України визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Право на судовий захист закріплено у ст. 4 ЦПК України як право на звернення до суду за захистом, згідно з яким кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України). Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Згідно зі статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Статтею 56 Конституції України передбачено, що кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень. Статтею 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її права. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з знищенням чи пошкодженням її майна. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршенням здібностей потерпілого або позбавленням його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються принципи розумності і справедливості. Враховуючи роз`яснення п. 3, п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 зі змінами «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», - під моральною шкодою розуміються втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди визначається залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових витрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках. При цьому, слід виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Таким чином, норми права дають підстави вважати, що під моральною шкодою фізичної особи слід розуміти наявність такого негативного емоційного сприйняття особою вчинених стосовно неї протиправних дій чи бездіяльності, що досягло певного психологічного стану фізичних чи душевних страждань (відчуття неспокою, хвилювання, образи, дискомфорту тощо). Спеціальні підстави відповідальності за шкоду, завдану незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування та посадової або службової особи згаданих органів при здійсненні ними своїх повноважень, визначені статтями 1173 та 1174 ЦК України. Відповідно до статті 1173 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів. Згідно зі статтею 1174 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи. Таким чином, зазначені підстави характеризуються особливостями суб`єктного складу заподіювачів шкоди, серед яких законодавець виокремлює як зазначені органи, так і їх посадових чи службових осіб, та особливим способом заподіяння шкоди. Сукупність цих умов є підставою покладення цивільної відповідальності за завдану шкоду саме на державу, Автономну Республіку Крим або орган місцевого самоврядування. При цьому, з урахуванням положень пункту 10 частини другої статті 16, статей 21, 1173 та 1174 ЦК України, шкода, завдана зазначеними органами чи (та) особами відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування лише у випадках визнання зазначених рішень незаконними та їх подальшого скасування або визнання дій або бездіяльності таких органів чи (та) осіб незаконними. Необхідною підставою для притягнення органу державної влади до відповідальності у вигляді стягнення шкоди є наявність трьох умов: неправомірні дії цього органу, наявність шкоди та причинного зв`язку між неправомірними діями і заподіяною шкодою, і довести наявність цих умов має позивач, який звернувся з позовом про стягнення шкоди на підставі статті 1173 ЦК України. Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Великої палати Верховного Суду від 12 березня 2019 року у справі № 920/715/17 (провадження № 12-199гс18). З огляду на викладене, вирішуючи цей спір, суд виходить із необхідності встановлення наявності трьох умов, які є необхідною підставою для притягнення органу державної влади до відповідальності у вигляді стягнення шкоди: неправомірні дії цього органу, наявність шкоди та причинний зв`язок між неправомірними діями і заподіяною шкодою. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] зверталася до Департаменту соціальної політики Черкаської міської ради із заявою від 04.09.2020 року та декларацією про призначення житлової субсидії з 01.09.2020 року по 30.09.2021 року (а.с. 14-18). Крім того, до матеріалів справи додано акт №3328 від 29.09.2020 року про обстеження матеріально-побутових умов сім`ї соціальним інспектором [PERSON] , з якого вбачається що в квартирі [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] (заявник), [PERSON] (син), [PERSON] (колишній зять), [PERSON] (донька), [PERSON] (онука), [PERSON] (онука), [PERSON] (правнук), з моменту попереднього обстеження змін в умовах проживання не відбулося. Донька, два онуки і правнук проживають окремо, інформацію про фактичне місце проживання заявниця не володіє, надати підтверджуючі документи не може. Заборгованість зазначена в довідках ЖКП належать сім`ї [PERSON] . Заявниця заборгованості по ЖКП не має. Син [PERSON] працює, проживає окремо за адресою: [ADDRESS] , за інших членів домогосподарства заявниця інформацією не володіє. Також в судовому засіданні встановлено, що за результатами розгляду заяви [PERSON] від 04.09.2020 року комісією було прийнято рішення про відмову у призначенні житлової субсидії. Вказане стверджується повідомленням про призначення субсидії на ЖКП (особова справа №709522) за підписом начальника Бінусової К.М., яким уповноваженому власнику [PERSON] повідомлено про непризначення житлової субсидії з 01.09.2020 року в зв`язку з наданням неповного набору документів (а.с. 20). Не погоджуючись із такими діями Департаменту соціальної політики Черкаської міської ради, [PERSON] оскаржила такі дії до Черкаського окружного адміністративного суду. Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 30.04.2021 року по справі №580/918/21, яке набрало законної сили 01.06.2021 року, визнано протиправними дії Департаменту соціальної політики Черкаської міської ради щодо відмови [PERSON] у призначенні житлової субсидії з 01.09.2020 року та зобов`язано Департамент соціальної політики Черкаської міської ради повторно розглянути заву позивачки [PERSON] та прийняти рішення про призначення житлової субсидії на житлово-комунальні послуги з 01.09.2020 року або про відмову у призначенні житлової субсидії з обґрунтуванням такого рішення. Згідно частини 1 статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Відповідно до частини 4 статті 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Виходячи з зазначених обставин, протиправність дій відповідача встановлена рішенням суду, а тому вказаний факт не підлягає доказуванню. Протиправні дії з боку відповідача - Департаменту соціальної політки Черкаської міської ради завдали позивачці моральної шкоди, оскільки вона тривалий час була позбавлена права на отримання житлової субсидії та була змушена відновлювати порушене право в судовому порядку, а також витрачати власні заощадження на оплату житлово-комунальних послуг в період коли така субсидія ще не була призначена. Визначаючи розмір грошового відшкодування моральної шкоди, суд враховує вищезазначені обставини та вважає, що така шкода завдана позивачці [PERSON] саме діями відповідача, які рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 30.04.2021 року визнані протиправними. А тому, враховуючи вищевикладене, обсяг заподіяної позивачці [PERSON] шкоди, тривалість її моральних страждань внаслідок порушення її права на отримання житлової субсидії, що призвело до необхідності звернення позивачки до суду за захистом її прав в судовому порядку, а також із врахуванням засад розумності та справедливості, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивачки моральної шкоди в розмірі 1 000 гривень. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача - Департаменту соціальної політики Черкаської міської ради на користь держави судовий збір в розмірі 908 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial