Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-10 00:00:00

[PERSON] звернулася до Мелітопольського міськрайонного суду із заявою в якій, з урахуванням уточнень, просить встановити факт, що має юридичне значення, а саме: що [PERSON], 04.01.1938р.н., та вона, [PERSON], 28.07.1935р.н., з 20.08.1980 і до дня смерті [PERSON], а саме до 02.05.2017 мешкали однією родиною та перебували у цивільному шлюбі. Заява мотивована тим, що вона, [PERSON] з 20.08.1980 мешкала разом з [PERSON], [INFO]. з серпня 1980 року по грудень 1990 року у квартирі №27 по проспекту 50-річчя Перемоги, 54, в м. Мелітополі, яка належить [PERSON] на праві власності. У грудні 1990 року [PERSON] отримав 1-кімнатну квартиру [ADDRESS]. Разом вони їздили відпочивати на море, спільно відкладали гроші на придбання меблів та предметів побуту. Шлюб у встановленому законом порядку вони не реєстрували, але вважали себе подружжям. [PERSON] піклувався про [PERSON] як про свою дружину. У 2015 році [PERSON] переніс інсульт і самостійно не міг більше себе обслуговувати. [PERSON] повністю взяла на себе утримання та обслуговування чоловіка, кормила його, мила та переодягала. 02.05.2017 [PERSON] помер. Після смерті [PERSON] залишилася квартира [ADDRESS]. Нотаріальні контори відмовляють [PERSON] у прийнятті зави про прийняття спадщини після померлого [PERSON] оскільки не встановлений факт проживання однією сімєю з померлим, у звязку з чим [PERSON] звернулася до суду для встановлення факту, що має юридичне значення. У судовому засіданні заявниця [PERSON] заяву про встановлення факту, що має юридичне значення підтримала, на її задоволенні наполягала, також просила суд не брати до уваги анонімні листи, які надійшли до суду у цій справі, оскільки інформація, яка у них міститься це наклеп, у [PERSON] була сестра, яка лише один раз приїздила до нього разом з дітьми, звязку з нею заявниця не підтримує та не бажає з нею знатись. Представник заявниці [PERSON] адвокат [PERSON] у судовому засіданні зазначила, що [PERSON] дійсно проживала з померлим [PERSON] однією сімєю, як чоловік та дружина, а тому вона має законне право на отримання спадщини після його смерті. Представник зацікавленої особи Мелітопольської міської ради Запорізької області у судове засідання не зявився, надавши суду клопотання про відсутність заперечень на предмет справи, розгляд справ за його відсутності за наявними у справі матеріалами, оскільки вирішення справи не зачіпає прав та інтересів органу місцевого самоврядування. Суд, вислухавши заявника та її представника, вивчивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, дав оцінку зібраним по справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, обєктивному та всебічному зясування обставин справи, прийшов до висновку, що в задоволенні заяви слід відмовити з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. В силу частини 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. У відповідності зі ст.ст. 12, 13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих сторонами. При судовому розгляді встановленні наступні обставини. 02.05.2017 помер [PERSON], 04.01.1938р.н., що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ЖС №389946, виданого 04.05.2017 Мелітопольським міським відділом державної РАЦС Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області./а.с.6/ Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина у вигляді належної йому на праві власності квартири [ADDRESS]. Згідно витребуваної історії хвороби [PERSON], 04.01.1938р.н., останній помер на дому 02.05.2017. Діагноз: ішемічна хвороба серця, застій, серцева недостатність. Відповідно до копій накладної, виданої 04.05.2017 ПП [PERSON] та квитанції до прибуткового касового ордеру №53 від 04.05.2017, [PERSON] здійснено оплату за поминальний обід на суму 840,00грн. Згідно копії спадкової справи після померлого 02.05.2017 [PERSON] та Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру від 06.11.2017 №49738086, після смерті [PERSON], померлого 02.05.2017, заведена спадкова справа за №342/2017. З заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON], померлого 02.05.2017, звернулася [PERSON]./а.с.39-46/ Згідно довідки КП «Житломасив» Мелітопольської міської ради Запорізької області від 19.03.2018, завіреної старшою по будинку [PERSON] та директором КП «Житломасив» [PERSON], [PERSON], 1938р.н., дійсно проживав один за адресою: м. Мелітополь, проспект Б.Хмельницького, 68а/10, з листопада 1990року по травень 2017року./а.с.82/ Згідно копії паспорта громадянина України серії СВ158349, [PERSON] зареєстрована за адресою: м. Мелітополь, проспект 50-річчя Перемоги, 54/27./а.с.4/ В заяві про встановлення факту, що має юридичне значення, адресою проживання [PERSON] є - м. Мелітополь, проспект 50-річчя Перемоги, 54/27. Звертаючись із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, заявниця зазначає, що встановлення факту проживання однією родиною та перебування у цивільному шлюбі з [PERSON], померлим 02.05.2017, їй необхідно для вирішення питання про прийняття спадщини від померлого [PERSON] З досліджених у судовому засіданні доказів не вбачається, що [PERSON], 28.07.1935р.н., з 20.08.1980 і до дня смерті [PERSON], а саме до 02.05.2017 мешкала з ним однією родиною та перебувала у цивільному шлюбі. Крім того, у судовому засіданні були допитані свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON] Так, свідок [PERSON] пояснила, що [PERSON] вона знає з 1975 року, коли та отримала квартиру. [PERSON] зявився у [PERSON] з 1980року. В 1990році [PERSON] отримав власну квартиру, і коли він разом із [PERSON] її облаштовували, то мешкали в квартирі [PERSON]. Вони мешкали як родина, разом їздили відпочивати. Про родичів [PERSON] вона ніколи не чула. Свідок [PERSON], пояснила, що у 1975 році [PERSON] отримала квартиру №27 по проспекту 50-річчя Перемоги, 54 в м. Мелітополі. [PERSON] та [PERSON] проживали разом у цивільному шлюбі в її квартирі 10 років. Вона робила ремонт і у квартирі [PERSON], і у квартирі [PERSON] [PERSON] доглядала за [PERSON], давала йому ліки, викликала швидку, ходила до магазину за харчами. Свідок [PERSON] пояснила, що з [PERSON] вона знайома з 1980року. Їх познайомила тітка чоловіка, і саме з того часу вони спілкуються. [PERSON] проживав у [PERSON] на протязі 10 років, поки не отримав власну квартиру. Після того, як [PERSON] отримав квартиру, вони мешкали то в його квартирі, то в її, як чоловік та дружина. [PERSON] доглядала за [PERSON], а коли він помер, то поховала його. Їй не відомо чи була у [PERSON] родина. У [PERSON] окрім [PERSON] нікого не було. У судовому засіданні заявник [PERSON] на підтвердження факту спільного проживання з [PERSON] посилалась на те, що вона доглядала за [PERSON], а коли він помер, то поховала його, робила поминальний обід. Оцінюючи лист, який надійшов на адресу суду 15.08.2017 суд приймає його як доказ, оскільки він містить інформацію, що має значення у справі, відоме джерело його надходження та відомості, щодо наявності у померлого [PERSON] сестри підтверджено заявницею у судовому засіданні. Оцінюючи анонімні листи, які надійшли на адресу суду 13.11.2017, 06.03.2018, суд з огляду на вимоги ст. ст. 78-80, 229 ЦПК України не приймає їх як докази у справі. Суд приймає до уваги показання свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], однак, вважає, що покази допитаних за клопотанням заявника свідків підтверджують лише факт, що з 1980 року протягом 10 років заявниця проживала однією сімєю разом з [PERSON] у належній їй квартирі, а після того, як він отримав квартиру у 1990 році він став проживати окремо, а вона за ним доглядала та допомагала по господарству. При цьому, суд зазначає, що факт окремого проживання [PERSON] підтверджується довідкою старшої по будинку №68а по пр.. [PERSON] у м. Мелітополь від 19.03.2018, а понесення витрат на поховання та поминальний обід не підтверджують факту спільного проживання заявника з померлим [PERSON] Про ознаки проживання однією сімєю висловився Конституційний Суд України у своєму рішенні від 3.06.99 №5-рп/99, в якому зазначив, що до членів сімї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних звязках.\~Обовязковою умовою для визнання їх членами сімї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п. Відповідно ч.1 ст.81 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно з вимогами ст.ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.Ці дані встановлюються такими засобами:1) письмовими, речовими і електронними доказами;2) висновками експертів;3) показаннями свідків. Згідно ст. 77 ЦПК України, суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування Відповідно до ст. 78 ЦПК України, обставини, які, за законом, повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Посилання заявниці на періодичне спільне проживання не є достатнім для визнання факту проживання однією сімєю чоловіка та жінки без шлюбу в розумінні ст.74 СК без наявності інших ознак сімї, оскільки доказів на підтвердження спільного проживання до дня смерті, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла та його ремонт нею не надано. Аналогічну позицію висловив Верховний Суд у постанові №337-5266/15-ц від 25 січня 2018 року.\~ Таким чином, заявником не надано належних та допустимих доказів на підтвердження факту спільного проживання зі спадкодавцем [PERSON] однією родиною з 20.08.1980 і до дня його смерті, а саме до 02.05.2017 за адресою: м. Мелітополь, пр.. [PERSON][ADDRESS]. Відповідно до ч. 3ст. 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку встановленого статтею 1270 цього Кодексу він не заявив про відмову від неї. Проаналізувавши\~ст. 293 ЦПК України\~суд встановлює юридичні факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ч. 2ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно ч.5\~ст.263 ЦПК України, обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, зокрема суди повинні розглядати заяви про встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сімєю та постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Оцінюючи зібрані докази у їх сукупності, суд вважає, що в судовому засіданні не знайшов своє підтвердження факт проживання [PERSON] однією родиною, як чоловік і дружина разом із спадкодавцем [PERSON], який помер 02.05.2017, з 20.08.1980 і до дня його смерті, а саме до 02.05.2017. Позивачем не надано жодного документально підтвердженого доказу проживання разом з померлим [PERSON], а зібраними у справі доказами та показаннями свідків підтверджено, що [PERSON] лише доглядала за [PERSON] протягом багатьох років, однак не підтверджено факт проживання разом з ним до дня його смерті, а тому у задоволенні заяви слід відмовити.

Outcome: dismissed