Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-29 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вищевказаним позовом, в якому просить стягнути з відповідача на її користь 2130 грн. майнової шкоди та понесені нею при зверненні до суду судові витрати. Свої вимоги мотивувала тим, що у 2010 році нею у магазині побутової техніки «Магеллан» було придбано кондиціонер марки «DELFA». 07 серпня 2015 року [PERSON] без правових підстав демонтував кондиціонер, який належить їй на праві власності. Для припинення протиправних дій відповідача вона була змушена викликати працівників правоохоронних органів. На момент вчинення протиправних дій відповідач погодився, що пошкодження кондиціонера сталося з його вини та пообіцяв відновити роботу кондиціонера за власний рахунок. На сьогодні експлуатація кондиціонера є неможливою. 28 березня 2016 року вона звернулася до Роменської місцевої прокуратури зі скаргою на дії [PERSON] 23 травня 2016 року на ім'я [PERSON] було надіслано претензію з вимогою про відшкодування збитків. Однак, до цього часу жодних дій для відновлення її прав відповідачем не вчинено. В останнє судове засідання позивач не з'явилася, надала заяву про відкладення розгляду справи у зв'язку із зайнятістю її представника в Апеляційному суді Сумської області, але суд визнає цю причину неповажною, оскільки розгляд справи в попередньому судовому засіданні не було завершено у зв'язку із задоволенням клопотання позивача про відкладення розгляду через відсутність її представника. У судовому засіданні, в яких позивач [PERSON] брала участь, остання підтримала позовні вимоги і просила їх задовольнити в повному обсязі, з підстав викладених у позові. Додатково пояснила, що кондиціонер в 2009 році встановлювали працівники магазину «Магеллан», де вона його й придбала. Місце, де треба встановлювати теж визначали вони. Кондиціонер був встановлений на стіні квартири відповідача. Згоди на встановлення кондиціонера у відповідача не брала. Представник позивача [PERSON] в попередніх судових засіданнях позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити, пославшись на обставини, викладені в позові. В останнє судове засідання представник позивача не з'явився, у зв'язку із його зайнятістю в Апеляційному суді Сумської області. В силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов'язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції (§§66-69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнова проти України»). З огляду на викладене, з метою дотриманням права кожної особи, яка постала перед судом, розраховувати на вирішення справи по суті та отримання рішення, заслухавши відповідача, суд не вбачає підстав для подальшого відкладення розгляду справи, оскільки судом не встановлено обставин, що перешкоджають вирішенню справи по суті в даному судовому засіданні, на підставі наявних доказів. Відповідач [PERSON] проти позову заперечує, просив відмовити в його задоволенні з підстав викладених у письмовому запереченні. Додатково пояснив, що позивачка кондиціонер ставила років п'ять тому. Кондиціонер був встановлений позивачем на стіні його квартири чим було порушено його права та інтереси. Монтажні роботи по кріпленню кондиціонера були виконані з порушенням технічних вимог, в результаті чого дощові води відбивалися від верхньої поверхні корпусу кондиціонера і потрапляли на фасад будинку (стіну його квартири). Внаслідок цього в квартирі утворювалася надмірна вологість, помітні мокрі плями на стінах та відклеювання шпалер. Демонтаж кондиціонера був здійснений 07 серпня 2015 року при виконанні робіт з утеплення зовнішніх стін його квартири, позивачка не заперечувала щоб кондиціонер був закріплений на стіні її квартири, а роботи по підключенню кондиціонера вона мала виконати самостійно та за власний рахунок. Заперечував проти стягнення з нього заявлених витрат, так як його дії не були протиправними. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що він сусід сторін. У 2015 році відповідач хотів вирішити питання про демонтажу кондиціонеру зі стіни своєї квартири, так як від цього в його квартирі замокала стіна. Відповідач почав утеплювати стіни своєї квартири. Для цього треба було перевісити кондиціонер. Позивач була присутня, коли робочі знімали кондиціонер. Співмешканець позивача погодився на переміщення кондиціонеру на стіну їх квартири. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона працює хатньою робітницею у позивача. У 2015 році був скандал відносно кондиціонера між сторонами по справі. Чула, що позивач і її чоловік погодилися, щоб робочі, які утеплювали стіну квартири відповідача, перевісили кондиціонер на їх стіну, закріпили, а вони будуть вирішувати подальші проблеми. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що у 2014 році входив до складу міжвідомчої комісії. Було виявлено замокання двох кутів, двох стін у квартирі відповідача від кондиціонера, вмонтованого на стіні його квартири позивачкою. Рекомендували виконати роботи по усуненню порушень. Свідок [PERSON] суду пояснила, що у 2014 році входила до складу міжвідомчої комісії, за заявою жінки було здійснено вихід за адресою відповідача. Було помічено, що у квартирі замокання на стіні, яка виходить на вулицю. Зовні висів кондиціонер і не було козирка, було рекомендовано усунути порушення. Суд, вислухавши пояснення сторін, свідків, вивчивши матеріали справи, вважає, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити в повному обсязі. Між сторонами склалися цивільні правовідносини, які регулюються Цивільним кодексом України. В судовому засіданні було встановлено, що позивач [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS], відповідач [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS]. Актом міжвідомчої комісії міськвиконкому № 1281 від 14 березня 2014 року встановлено, що монтажні роботи по кріпленню кондиціонера (власниця [PERSON], квартира [ADDRESS]) виконані з порушенням технічних вимог, а саме: не передбачено водовідведення від верхньої поверхні корпусу кондиціонера, що встановлений на фасаді будинку. Дощові води відбиваються від верхньої поверхні корпусу кондиціонера і потрапляють на фасад житлового будинку (стіна квартири [PERSON].). Від періодичного потрапляння води (осінь 2013 року характеризувалася значними опадами дощу) стіна будинку не висихає, в квартирі утворюється надмірна вологість, при візуальному огляді помітно мокрі плями на стінах та відклеювання шпалер. Рекомендовано [PERSON] виконати роботи по кріпленню кондиціонера на фасад будинку в тій частині, що відноситься до її квартири, з врахуванням всіх технічних вимог. (а. с. 45). 07 серпня 2016 року [PERSON] демонтував належний [PERSON] кондиціонер зі стіни своєї квартири. Позивачу [PERSON] ФОП [PERSON] був виписаний рахунок № 25 від 13.05.2016 року, згідно з яким вартість послуг з монтажу кондиціонера складає 2130 грн. (а. с. 5). 23 травня 2016 року на ім»я [PERSON] було надіслано претензію з вимогою про відшкодування збитків у сумі 2130 грн., що підтверджується копією поштового відправлення (а. с. 8, 9). На звернення [PERSON], зареєстроване в ЖЄО № 1920 від 01.04.2016 року Роменський ВП ГУНП в Сумській області повідомив, що проведеною перевіркою ознак кримінального правопорушення не встановлено, оскільки дана подія носить цивільно - правовий характер та відноситься до компетенції судових установ, тому відсутні підстави для внесення заяви до Єдиного реєстру досудових розслідувань (а. с. 11). Згідно акту наданих послуг № 1 від 06.07.2010 року, укладеного між Замовником [PERSON] і представником Виконавця ФОП [PERSON], Виконавцем були надані наступні послуги: монтаж кондиціонера «DELFA», загальна вартість послуг склала 900 грн. (а. с. 30). Однак, суд критично відноситься до даного акту, так як він датований 06.07.2010 року, а державна реєстрація фізичної особи - підприємця [PERSON] проведена 07 березня 2012 року, тобто майже через два роки після складання акту, що підтверджується Відомостями у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (а. с. 28). У зв'язку з цим даний акт є недопустимим доказом і судом до уваги не береться. Згідно Локального кошторису на будівельні роботи № 2-1-1 на поточний ремонт наружної стіни квартири [ADDRESS], вартість робіт з ремонту стіни квартири після потрапляння на неї води від кондиціонера становить 1438 грн. (а. с. 46 - 48). У відповідності до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. При цьому, для застосування такої міри відповідальності як стягнення збитків потрібна наявність всіх чотирьох елементів складу цивільного правопорушення: протиправної поведінки, збитків, причинного зв'язку між протиправною поведінкою боржника та збитками, вини. Згідно п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 22 березня 1992 року розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. Статтею 19 ЦК України встановлено, що 1. Особа має право на самозахист свого цивільного права та права іншої особи від порушень і протиправних посягань. Самозахистом є застосування особою засобів протидії, які не заборонені законом та не суперечать моральним засадам суспільства. 2. Способи самозахисту мають відповідати змісту права, що порушене, характеру дій, якими воно порушене, а також наслідкам, що спричинені цим порушенням. Способи самозахисту можуть обиратися самою особою чи встановлюватися договором або актами цивільного законодавства. Враховуючи, що відповідач провів демонтаж кондиціонеру, який був встановлений без дозволу на стіні його квартири, встановлення якого завдавало шкоди квартирі шляхом потрапляння надмірної кількості дощових вод на стіну. Та враховуючи перенесення кондиціонеру за домовленістю між сторонами на стіну квартири позивача, суд приходить до висновку, що відповідач діяв в спосіб визначений ст.19 ЦК України та по справі не доведено завдання відповідачем шкоди позивачу, а тому позов задоволенню не підлягає.

Outcome: dismissed