Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-27 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом до [PERSON], мотивуючи вимоги тим, що до вересня 2015 року вона проживала з відповідачем без реєстрації шлюбу, під час цих відносин [INFO]. у них народилася донька [PERSON], у свідоцтві про народження якої відповідач вказаний батьком дитини. З моменту припинення цих відносин вони проживають окремо, дочка проживає біля позивача, а відповідач самоусунувся від виконання батьківських обов'язків щодо доньки, а саме: не відвідує її, не бере участі у її вихованні та розвитку, здоров'ям і життям дитини не цікавиться, аліменти на дитину не сплачує, буд-якої уваги та допомоги для доньки не надає, у зв'язку з чим позивач просить суд позбавити відповідача батьківських прав відносно доньки [PERSON]. В судовому засіданні позивач позов підтримала, просила його задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився повторно, про дату, час і місце судового засідання був повідомлений належним чином (а.с.24, 25, 28, 39), про причини своєї неявки суд не повідомив, відзив на позовну заяву, а також заяву про розгляд справи за його відсутністю не подав. Представники Органу опіки та піклування Вільшанської сільської ради та Служби у справах дітей Савранської РДА в судовому засіданні проти задоволення позову не заперечували, вважають за доцільне в інтересах дитини позбавити [PERSON] батьківських прав. Враховуючи повторну неявку відповідача, повідомленого належним чином, приймаючи до уваги положення ч.1 ст.280 ЦПК України та згоду позивача на ухвалення заочного рішення, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, заслухавши пояснення позивача, представників Органу опіки та піклування Вільшанської сільської ради і Служби у справах дітей Савранської РДА, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного. Згідно зі ст.150 СК України батьки зобов'язані серед іншого виховувати дитину, поважати її, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток. Також в силу ч.1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» батьки мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. За змістом п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Як зазначено у п.п.15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007р. №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема, ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком малолітньої дитини [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про її народження (а.с.7). Також встановлено, що з серпня 2016 року відповідач вихованням доньки та її розвитком не займається, дитину не утримує, аліменти, що стягнути за рішенням суду, не сплачує, в наслідок чого станом на 01.09.2018р. за ним виникла заборгованість по сплаті аліментів в сумі 21055,45грн. (а.с.49), з дитиною не спілкується і взагалі її життям не цікавиться (а.с.10, 11, 14, 31, 33). Згідно висновку Органу опіки та піклування Вільшанської сільської ради від 26.09.2018р. позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно його малолітньої доньки [PERSON] є доцільним (а.с.41). Таким чином, досліджені в судовому засіданні докази свідчать про ухилення відповідача від виконання обов'язків щодо утримання і виховання своєї малолітньої доньки [PERSON]. Його вина полягає у тому, що він, в порушення вимог ст.ст.150, 180 СК України, ч.1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства», свідомо нехтує своїми батьківськими обов'язками щодо утримання, виховання та розвитку доньки, не піклується про неї, не спілкується з нею, не проявляє щодо дитини щонайменшої батьківської турботи, не забезпечує їй необхідного медичного догляду, а тому суд дійшов висновку, що виходячи з інтересів дитини відповідача слід позбавити батьківських прав. Також, згідно з ч.ч.1, 2 ст.133, ч.1 ст.141 ЦПК України суд присуджує з відповідача на користь позивача сплачений нею судовий збір в сумі 640,00грн..

Outcome: approved