Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-05 00:00:00

[PERSON] звернулася до Гайворонського районного суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням. Позов мотивований тим, що позивач є власником житлового будинку [ADDRESS] . За вищезазначеною адресою зареєстрований відповідач троюрідний брат позивача. Відповідач не проживає за місцем реєстрації, не сплачує комунальні платежі і взагалі даним житлом він не цікавиться, оскільки мешкає в Російській Федерації останні 5 років. Так як позивач є власником житлового будинку, має право розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, але наявність реєстрації відповідача, який добровільно не бажає знятися з реєстрації, не дає їй повністю реалізувати всі складові права власності, а саме розпоряджатися нерухомим майном. Оскільки відповідач за місцем реєстрації не проживає та добровільно знятися з вищезазначеної реєстрації не бажає, позивач змушена звернутись до суду для захисту своїх порушених прав. Позивач в судовому засіданні, позовні вимоги підтримала, просить суд їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, судову повістку не отримував, оскільки не проживає в зареєстрованому місці проживання, а тому відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК є таким, що належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи. Відзиву на позовну заяву не надіслав. Свідки [PERSON] та [PERSON] кожний окремо суду пояснили, що відповідач [PERSON] в будинку позивача фактично ніколи і не проживав. Вислухавши пояснення позивача, свідків, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що відповідно до копії договору купівлі-продажу від 15.11.2005 року, копії витягу з Державного реєстру правочинів, копії розпорядження міського голови №35-р від 19.02.2016 року [PERSON] є власником житлового будинку [ADDRESS] (а.с. 7-8, 41). В будинку за вищевказаною адресою також зареєстрований відповідач [PERSON] (а.с. 9-11). Відповідач не проживає в житловому будинку [ADDRESS] більше 5 років, що підтверджується копією акта обстеження житлово-комунальних умов від 10.07.2020 року (а.с. 12) та показами свідків [PERSON] та [PERSON] .. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК право власності є не\-порушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільного вибору місця проживання» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї, власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності без поважних причин понад один рік. Судом встановлено з пояснень позивача, свідків, письмового доказу, що відповідач в будинку більше 5 років не проживає, а лише зареєстрований. Виходячи з викладеного він втратив право на користування зазначеним житлом. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати покладаються на відповідача у разі задоволення позову. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.

Outcome: approved