Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-19 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні будинком № 37 по вул. Зарічній у с. Гірка Полонка Луцького району шляхом визнання її такою, що втратила право користування даним житлом внаслідок відсутності у ньому понад встановлені законом строки. У позовній заяві вказала, що 18.08.2000 року згідно з рішенням виконкому Гіркополонківської сільської ради їй було передано у приватну власність будинок № 37 по вул. Зарічній у с. Гірка Полонка Луцького району, що підтверджено свідоцтвом про право власності АБ № 09621. 29 грудня 2003 року за № 4232821 за позивачем було зареєстровано дане право власності в електронному реєстрі. На даний час у спірному житлі - будинку № 37 по вул. Зарічній у с. Гірка Полонка Луцького району зареєстрована відповідач, яка є невісткою позивача, однак з осені 2012 року вона у ньому не проживає. Діти відповідачки [PERSON], [PERSON], [PERSON] проживають і зареєстровані за вказаною адресою, їх вихованням і утриманням займається позивач та батько дітей, син позивачки. Добровільно знятися з реєстрації відповідач не бажає, чим створює перешкоди позивачеві належним чином використовувати свою власність. У сплаті комунальних послуг [PERSON] не приймає участі. Її реєстрація у будинку № 37 по вул. Зарічній у с. Гірка Полонка Луцького району носить формальний характер. Просила визнати [PERSON] такою, що втратила право користування будинком № 37 по вул. Зарічній у с. Гірка Полонка Луцького району внаслідок відсутності у ньому понад встановлені законом строки. Позивач [PERSON] в судове подала заяву, в якій позовні вимоги підтримала з вищенаведених підстав, просила позов задовольнити та розгляд справи проводити у її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, хоча була належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи. Про причини неявки суд не повідомила. На думку суду в справі є достатньо документів для її розгляду у відсутності відповідача, згідно ч. 4 ст. 169 ЦПК України. Відповідно до вимог ст. ст. 224-232 ЦПК України суд проводить заочний розгляд справи. Проаналізувавши документи справи суд прийшов до висновку, що позов підставний і підлягає до задоволення з наступних підстав. Стаття 41 Конституції України гарантує право володіти і користуватися своєю власністю, а також вказує на те, що право приватної власності є непорушним. Судом встановлено, що 18.08.2000 року згідно з рішенням виконкому Гіркополонківської сільської ради [PERSON] було передано у приватну власність будинок № 37 по вул. Зарічній у с. Гірка Полонка Луцького району, що підтверджено свідоцтвом про право власності АБ № 09621 (а.с. 4). 29 грудня 2003 року за № 4232821 за позивачем було зареєстровано дане право власності в електронному реєстрі (а.с. 5). На даний час у спірному житлі будинку № 37 по вул. Зарічній у с. Гірка Полонка Луцького району зареєстрована відповідач, яка є невісткою позивача (а.с. 6-8), однак з осені 2012 року вона у ньому не проживає, що підтверджено висновком дільничого інспектора СДІМ Луцького РВВС (а.с. 9). Діти відповідачки [PERSON], [PERSON], [PERSON] проживають і зареєстровані за вказаною адресою (а.с. 6-8), їх вихованням і утриманням займається позивач та батько дітей, син позивачки. Добровільно знятися з реєстрації відповідач не бажає, чим створює перешкоди позивачеві належним чином використовувати свою власність. У сплаті комунальних послуг [PERSON] не приймає участі. Її реєстрація у будинку № 37 по вул. Зарічній у с. Гірка Полонка Луцького району носить формальний характер. Відповідно до ст.ст. 383, 391 ЦК України позивач має право користуватися своїм житлом на свій розсуд і має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування і розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно) яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 317 цього ж Кодексу власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Своєю реєстрацією у спірному житлі відповідач створює позивачу перешкоди у належному ним користуванні, оскільки плата за комунальні послуги, утримання будинку нараховується, але відповідач участі у витратах на утримання будинку не приймає. Отже, проаналізувавши вищенаведене в сукупності, суд прийшов до висновку, що позивач правомірно звернулася в суд за захистом порушеного зі сторони відповідача безпідставною реєстрацією у спірному житлі свого права власності, яке їй створює відповідач. Визнання особи такою, що втратила право користування житлом є підставою для зняття її з реєстрації. Оскільки позивач є інвалідом другої групи, що підтверджено довідкою МСЕК № 041734 (а.с. 10), то судові витрати слід стягнути з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved