Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-03 00:00:00

[PERSON] звернулася до Кремінського районного суду Луганської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову [PERSON] посилається на те, що вона зі [PERSON] перебуває у зареєстрованому шлюбі з 28.08.2010. З 15 серпня 2018 року між ними припинені фактичні шлюбні стосунки у зв`язку із втратою почуттів один до одного. Позивач переконана, що подальше сімейне життя та збереження шлюбу з відповідачем неможливе, на примирення не згодна. Від спільного подружнього життя сторони мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] , яка залишається проживати разом із позивачем. Також після розірвання шлюбу позивач просила залишити їй прізвище чоловіка. У підготовче засідання позивач не з`явилася, надала суду заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності, а також зазначила, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач у підготовче засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності, а також вказав, що позовні вимоги визнає і проти розірвання шлюбу не заперечує. У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Розглянувши цивільну справу в межах заявлених позовних вимог, повно, всебічно та об`єктивно дослідивши та оцінивши за своїм внутрішнім переконанням докази, які містяться в матеріалах справи як окремо, так і в їх сукупності, суд дійшов наступних висновків. Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 200 Цивільного процесуального кодексу України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, який був зареєстрований 28 серпня 2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Кремінського районного управління юстиції Луганської області, актовий запис № 84, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 5). Від цього шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с. 4). Відповідно до ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб має ґрунтуватися на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, примушування подружжя до припинення шлюбних відносин чи їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість. Із позовної заяви судом встановлено, що з 15 серпня 2018 року між подружжям припинені фактичні шлюбні стосунки у зв`язку із втратою почуттів один до одного. Позивач переконана, що подальше сімейне життя та збереження шлюбу з відповідачем неможливе, на примирення вона не згодна. За домовленістю сторін дитина залишається проживати з позивачем. Відповідачем суду не надано доказів, які спростовують доводи позивача, також не надано доказів, що підтверджують можливість подальшого спільного життя подружжя та збереження їх шлюбу. В свою чергу, у наданій суду письмовій заяві відповідач також наполягає на розірванні шлюбу. Згідно з ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. У ч. 3 ст. 105 СК України зазначається, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу. У відповідності до ст. 112 СК України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Оскільки судом встановлено, що дана родина розпалася, позивач наполягає на розлученні, будучи впевненою, що збереження шлюбу з відповідачем суперечить її інтересам, а останній не заперечує проти розірвання шлюбу, суд вважає за необхідне задовольнити позов повністю та розірвати шлюб між ними. Згідно з ч. 4 ст. 294 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Оскільки згідно зі ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище, суд вважає за можливе залишити позивачу після розірвання шлюбу прізвище « [PERSON] ». На підставі викладеного,

Outcome: approved