Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-18 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із вказаним позовом, який обґрунтувала тим, що вона є власником житлового будинку, який знаходить за адресою: [ADDRESS] , в якому зареєстрований також відповідач [PERSON] , однак не проживає, не з`являється, не оплачує комунальні послуги та не бере участі в утриманні будинку. Оскільки добровільно знятись з реєстрації [PERSON] не бажає, просила суд визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим будинком, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . В судове засідання представник позивач [PERSON] не з`явився, однак до суду подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив задовольнити. Щодо ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча про місце та час розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчить оголошення, опубліковане на офіційному веб-сайті судової влади України від 11 червня 2019 року. Правом подати відзив не скористався. На підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Проаналізувавши обставини справи та дослідивши письмові матеріали, судприходить висновку про задоволення позову з наступних підстав. Відповідно до ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Статтею 72 цього ж Кодексу встановлено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. В судовому засіданні встановлено, що згідно довідки Костюхнівської сільської ради Маневицького району № 2107 від 17 листопада 2016 року [PERSON] , [INFO] , зареєстрований в житловому будинку [PERSON] , що в [ADDRESS] , але не проживає. Майно на його ім`я по сільській раді не зареєстровано, місце проживання не відоме (а.с. 7). Із паспорта [PERSON] серії [NUMBER] від 23 лютого 1998 року вбачається, що вона зареєстрована в с [ADDRESS] району (а.с. 5). Частиною 1 ст. 4 ЦПК України унормовано, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Зважаючи на вищевикладене та беручи до уваги вимоги ч.1 ст. 13 ЦПК України, відповідно до яких суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, суд приходить висновку, що позов є підставним та підлягає задоволенню.

Outcome: approved