Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-30 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з даним позовом, який мотивує тим, що 18.05.2000 р. вона зареєструвала шлюб з [PERSON] Від даного шлюбу у них є неповнолітні діти: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] Спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на життя та подружні стосунки. Шлюбні відносини між ними фактично припинені, спільного господарства не ведуть. Подальше перебування у шлюбі та підтримання сімейних відносин є неможливим. Майнового спору та спору щодо проживання дітей між ними немає. Просить суд шлюб укладений між нею та відповідачем розірвати, стягнути аліменти з [PERSON] на її користь на утримання неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 1600 грн. на кожну дитину, щомісячно. Позивач та її представник в судовому засіданні позов підтримали та просили його задовольнити. Відповідач в судовому засідання позов визнав часткового. Проти розірвання шлюбу не заперечив. Просив зменшити розмір аліментів у звязку з важким матеріальним становищем. Заслухавши пояснення присутніх учасників процесу, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до наступних висновків. Як вбачається з матеріалів справи, сторони уклали шлюб 18.05.2000 року який зареєстрували у відділі реєстрації актів громадянського стану Ужгородської міської ради Закарпатської області, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено запис № 194, що підтверджується долученим до матеріалів справи свідоцтвом про одруження серії І-ФМ № 039178. Судом встановлено, що подружжя не підтримує шлюбно-сімейних відносин, сторони спільного господарства не ведуть і їх шлюб існує лише формально, з червня місяця 2016р. Відповідно до ч.1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. З'ясувавши фактичні обставини справи, дійсні причини позову, враховуючи те, що сторони не підтримують шлюбно-сімейних відносин, з червня місяця 2016р. проживають окремо, суд у відповідності до ст.112 Сімейного Кодексу України вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них та інтересам їх неповнолітньої дитини, а тому згідно вимог ч.3 ст. 105 СК України даний шлюб слід розірвати. Частиною 2 статті 114 СК України визначено, що у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. У відповідності до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Позивачем ставиться питання про стягнення з [PERSON] аліментів в твердій грошовій сумі 1600 грн. на кожну дитину щомісячно, починаючи з дня предявлення позову і до досягнення дітьми повноліття. Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Беручи до уваги наведене та виходячи з вимог п.2 ч.1 ст.182 СК України, згідно якого при призначенні розміру аліментів суд враховує матеріальне становище платника аліментів, суд приходить до висновку, що з [PERSON] слід стягнути на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 800 грн. на кожну дитину, щомісячно починаючи з 15.07.2016 року і до їх повноліття.

Outcome: approved