Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-28 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. У позовній заяві зазначено, що 06 серпня 2005 року між сторонами по справі у відділі реєстрації актів цивільного стану Івано-Франківського міського управління юстиції було зареєстровано шлюб, про що зроблено актовий запис за № 1136. В шлюбі в них народилося троє дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Протягом останнього часу стосунки між сторонами погіршились, що призвело до фактичного припинення подружніх відносин. Тривалий час кожен з подружжя живе своїм окремим життям та особистими інтересами. Шлюб носить формальний характер. Просила позов задовольнити. У судове засідання позивачка не прибула, направила на адресу суду письмове клопотання про слухання справи без її участі. Позовні вимоги підтримує повністю, просить позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не прибув повторно і не повідомив суд про причини неявки. Про день, час та місце слухання справи був повідомлений належним чином та у встановленому законом порядку, що підтверджується повідомленням про вручення судової повістки. Суд, дослідивши та перевіривши всі докази в їх сукупності, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Як вбачається з свідоцтва про одруження [NUMBER] виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Івано-Франківського міського управління юстиції, 06 серпня 2005 року було зареєстровано шлюб між [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис за № 1136. Після реєстрації шлюбу дружині було присвоєно прізвище [PERSON]. За час спільного проживання в шлюбі у подружжя народилися діти [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження [NUMBER], виданим 03 червня 2008 року, [NUMBER], виданим 10 серпня 2011 року та [NUMBER], виданим 10 квітня 2014 року За статтею 16 «Загальної декларації прав людини» від 10.12.1948 року чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності, чи релігії вступати у шлюб і створювати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо вступу в шлюб, під час перебування у шлюбі і під час його розірвання. Проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. За ч.1 ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Дані положення закріплені у ст.55 Сімейного кодексу України. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність. Відповідно до вимог ст.112 СК України при розірванні шлюбу суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову. Бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. За ст.113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. За статтею 114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Судом встановлено, що сторони припинили спільне проживання, у позивача наявне стійке волевиявлення, направлене на припинення сімейних відносин. Викладені обставини свідчать, що подальше спільне проживання подружжя і збереження сім`ї неможливе, суперечитиме інтересам позивачки, що має істотне значення, а тому позов про розірвання шлюбу підлягає до задоволення. Із заявою про відновлення свого дошлюбного прізвища позивачка до суду не зверталася. Згідно ч.7 ст.135 ЦПК України у випадку задоволення позову суд ухвалює рішення про повернення позивачу внесеної суми судового збору.

Outcome: approved