Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-14 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із позовом до Яворівської міської ради Львівської області, в якому просить визнати за нею право власності на житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування після смерті [PERSON] . Позов обґрунтовує тим, що [INFO] померла її баба [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина, зокрема, на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS] . За життя [PERSON] склала заповіт на вказане майно, відповідно до якого визначила її спадкоємцем даного будинку. У встановленому законом порядку вона подала заяву про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , однак нотаріус їй відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на будинок. Ухвалою Яворівського районного суду Львівської області від 09 листопада 2021 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Яворівського районного суду Львівської області від 29 листопада 2021 року закрито підготовче провадження та призначено судовий розгляд. Позивач в судове засідання не прибула, однак її представник [PERSON] подав заяву про розгляд справи у його відсутності та відсутності його довірительки, позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не прибув, однак подав заяву про розгляд справи за відсутності представника. Зважаючи на викладене вище, суд вважає за можливе розглянути заяву за відсутності сторін. Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України у зв`язку з неявкою у підготовче судове засідання учасників справи. У частині п`ятій статті 268 ЦПК України зазначено, що датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Отже, враховуючи наведені вище вимоги процесуального закону, датою ухвалення судом судового рішення в даній справі, призначеній до розгляду на 08 грудня 2021 року, є дата складення повного судового рішення 15 грудня 2021 року. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення зважаючи на таке. Згідно із ч. 1 ст. 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За змістом ст. 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1217 Цивільного кодексу України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до положень ст. 1233 Цивільного кодексу України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Частиною 3 ст. 1268 Цивільного кодексу України передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 Цивільного кодексу України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. За змістом ч. 1 ст. 1270 Цивільного кодексу України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Суд встановив, що [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 16 травня 2017 року Виконавчим комітетом Нагачівської сільської ради Яворівського району Львівської області. [PERSON] усе своє майно заповіла [PERSON] , що підтверджується копією заповіту від 08 вересня 2106 року, зареєстрованого за № 87. [PERSON] звернулася до Яворівської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за законом після смерті [PERSON] , однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів. Відповідно до ст. 392 Цивільного кодексу України право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Отже, як описано вище, [PERSON] як спадкоємець за заповітом після смерті [PERSON] фактично прийняла спадщину, однак через відсутність правовстановлюючого документу, що підтверджує право власності спадкодавця на спадковий житловий будинок, не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на нерухоме майно. З урахуванням наведеного вище, суд дійшов висновку про те, що є підстави для визнання за позивачем в порядку спадкування за заповітом права власності на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 133 Цивільного процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Згідно з ч. 1 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За подання позовної заяви [PERSON] сплатила судовий збір за одну позовну вимогу майнового характеру в розмірі 908 грн 00 коп, що підтверджується квитанцією від 04 листопада 2021 року №16. Судовий збір сплачено в розмірі, встановленому ст. 4 Закону України «Про судовий збір». Оскільки суд ухвалив рішення про задоволення позовних вимог з Яворівської міської ради Львівської області слід стягнути на користь [PERSON] судові витрати із сплати судового збору в розмірі 908 гривень 00 копійок. На підставі ст. ст. 15, 16, 1261 1268 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved