Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-02 00:00:00

[PERSON] звернулася до Комунарського районного суду м. Запоріжжя з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. В обґрунтування позовних вимог зазначено наступне. 24.06.2016 року о 12 год. 20 хв. [PERSON], керуючи транспортним засобом «Daewoo», державний реєстраційний номер [NUMBER], рухаючись по пр. 40 річчя Перемоги в м. Запоріжжі, при здійснені руху заднім ходом не переконався в безпеці, чим допустив зіткнення з автомобілем «ЗАЗ», державний реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], внаслідок чого автомобілі було пошкоджено. На підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії СХТ 918785, транспортний засіб «ЗАЗ», державний реєстраційний номер [NUMBER] є власністю [PERSON], який застраховано в страховій компанії «Україна». До страхової компанії за відшкодуванням завданої шкоди, внаслідок ДТП позивач не зверталася. Підтвердженням вини відповідача є постанова Комунарського районного суду від 11.07.2016 року по справі № 333/3446/16-п, якою [PERSON] визнано винним в правопорушенні, передбаченому ст. 124 КУпАП, яка набула законної сили 22.07.2016 року. За зверненням позивача, спеціалістом товарознавцем [PERSON] було складено звіт № 138 про оцінку автомобіля ЗАЗ SENS, державний реєстраційний номер [NUMBER], згідно з яким, вартість відновлюваного ремонту вказаного автомобіля складає 9\~087 грн. 96 коп. За проведення даної оцінки [PERSON] сплатила 800 грн., що підтверджується копією квитанції до прибуткового касового ордеру № 138 від 12.07.2016 року. З огляду на вищевикладене, просить суд стягнути з відповідача на користь позивача матеріальну шкоду у розмірі 9 087 грн. 96 коп., витрати, повязані з оплатою висновків спеціаліста у розмірі 800 грн., витрати на правову допомогу у розмірі 1\~000 грн., а також сплачений позивачем судовий збір. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена судом своєчасно та належним чином. Надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, в разі повторної неявки відповідача не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] повідомлений судом про дату, час та місце розгляду справи належним чином, повторно у судове засідання не зявився, причину неявки суду не повідомив. Оскільки суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, відповідно до вимог ч. 4 ст. 169 ЦПК України суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (ухвалює заочне рішення). Суд, вивчивши матеріали цивільної справа,\~оцінивши докази, надані позивачем, дійшов наступного висновку. Згідно зі ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 10 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності. Згідно зі ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних та юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. ст. 57, 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 24.06.2016 року о 12 год. 30 хв. по пр. 40 річчя Перемоги в м. Запоріжжі відбулася дорожньо-транспортна пригода з вини водія [PERSON], який керуючи транспортним засобом «Daewoo», державний реєстраційний номер [NUMBER], в порушення п. 10.9 Правил дорожнього руху, при здійснені руху заднім ходом не переконався в безпеці, чим допустив зіткнення з автомобілем «ЗАЗ», державний реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], внаслідок чого автомобілі було пошкоджено. Постановою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 11.07.2016 року у справі № 333/3446/16-п [PERSON] було визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за скоєння правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні порушення (а.с. 7). На підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії СХТ 918785, транспортний засіб «ЗАЗ», державний реєстраційний номер [NUMBER] є власністю [PERSON] (а.с. 6), який застраховано в страховій компанії «Україна». До страхової компанії за відшкодуванням завданої шкоди, внаслідок ДТП позивач не зверталася. Відповідно до звіту № 138 про оцінку автомобіля ЗАЗ SENS, державний реєстраційний номер [NUMBER], складеного спеціалістом товарознавцем [PERSON], вартість відновлюваного ремонту вказаного автомобіля складає 9\~087 грн. 96 коп. (а.с. 11-33). За проведення даної оцінки [PERSON] сплатила 800 грн., що підтверджується копією квитанції до прибутково касового ордеру № 138 від 12.07.2016 року (а.с. 9). Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. У пункті 8 роз'яснень постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» № 6 від 27.03.1992 року міститься застереження, що з винної особи за регресною вимогою стягується сума майнових витрат, понесених на виконання зобов'язання по відшкодуванню шкоди, а якщо законом встановлено межі відшкодування або межі відповідальності винної особи, то з неї витрати стягуються в цих межах. Відповідно до положень ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Згідно з постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» та\~\~узагальнення Верховного Суду України\~\~від 11.11.2011 року «Судова практика розгляду цивільних справ, що виникають з договорів страхування». Зокрема, слід враховувати наступне: «Визначаючи розмір\~\~заподіяної шкоди при страхуванні наземного транспорту, суди у разі виникнення спору щодо визначення розміру заподіяної шкоди, як правило, виходять із фактичної (реальної) суми, встановленої висновком судової автотоварозначної експертизи, або відповідними документами станції технічного обслуговування, на якій проводився ремонт автомобіля. Внаслідок протиправних дій відповідача\~[PERSON] позивачу була завдана майнова шкода, підтверджена звітом експертного автотоварознавчого дослідження,\~який відповідно до ч. 1\~ст. 1166 ЦК України, повинен бути ним відшкодований в повному обсязі. Відповідно до п. 3\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6\~«Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» питання про відповідальність за шкоду, заподіяну (внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки) самим джерелам підвищеної небезпеки кожного із їх володільців перед іншим з них, вирішується за правилами\~ст. 440 ЦК: шкода, заподіяна одному з володільців з вини іншого відшкодовується винним; при наявності лише вини володільця, якому заподіяна шкода, вона йому не відшкодовується; при наявності вини обох володільців розмір відшкодування визначається відповідно до ступеня вини кожного; при відсутності вини володільців у взаємному заподіянні шкоди - жоден з них не має права на відшкодування. Згідно з вимогами\~ч. 2\~ст. 1187 ЦК України\~шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. У звязку з чим,\~суд вважає, що позовні вимоги в частині відшкодування матеріальних збитків у розмірі 9 087 грн. 96 коп. підлягають задоволенню. Відповідно до\~ст. 88 ЦПК України\~стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином суд вважає за можливе стягнути з відповідача судові витрати на проведення експертного товарознавчого дослідження в розмірі 800 грн., витрати на правову допомогу у розмірі 1 000 грн. та витрати за сплату судового збору у розмірі 551 грн. 20 коп. З огляду на вищевикладене,

Outcome: approved