Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-14 00:00:00

[PERSON] звернулася до Словянського міськрайонного суду Донецької області з уточненою позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на період навчання, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що відповідач є її батьком. На теперішній час вона навчається за денною формою навчання у Словянському багатопрофільному регіональному центрі професійної освіти імені [PERSON] за професією «Перукар (перукар-модельєр). Манікюрник». Термін навчання складає з 01 вересня 2016 року по 30 червня 2019 року. Тому потребує матеріальної підтримки зі сторони батька. Просить суд стягнути з відповідача на свою користь аліменти на її утримання у твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн. щомісячно, до закінчення нею навчання, але не більше ніж до досягнення 23 років. Позивач [PERSON] надала до суду заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити, просить справу розглянути у її відсутність. Відповідач [PERSON] до суду надав заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги визнає повністю, просить справу розглянути у його відсутності. Суд, розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на період навчання підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно з ст.4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно із ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.\~81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що [PERSON] є донькою [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про народження серії І-НО № 706706 від 20.01.2016 року. (а.с.4). З Довідки № 620 від 04.10.2018 року, виданої Словянським багатопрофільним регіональним центром професійної освіти імені [PERSON] вбачається, що [PERSON] дійсно навчається у даному закладі на денному відділенні. Термін навчання з 01 вересня 2016 року по 30 червня 2019 року (а.с.5). Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, який має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без зясування і дослідження інших обставин справи. Відповідно до ст.ст. 199, 200 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку ( доходу) платника аліментів з урахуванням обставин. У відповідності до п. 20 Постанови Пленуму\~Верховного суду\~України №3\~від 15.05.2006\~року «Про\~застосування судами\~окремих норм\~Сімейного кодексу\~України при\~розгляді справ щодо батьківства,\~материнства та\~стягнення аліментів» Верховний суд розяснив, що обовязок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обовязкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у звязку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ст.\~182\~Сімейного кодексу\~України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоровя та матеріальне становище дитини; 2) стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Тобто вказана стаття встановлює, що суд повинен враховувати наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, яких він відповідно до вимог Сімейного кодексу зобовязаний утримувати ( Глави 9,15,16 Сімейного Кодексу України). Окрім того, за змістом ст.\~200\~Сімейного кодексу\~України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу, при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Отже, суд повинен повно та всебічно встановити обставини, на які посилаються сторони, щодо виникнення права на отримання аліментів та їх розміру, і ці обставини повинні бути доведеними належними та допустимими доказами відповідно до ст.\~76,\~78 ЦПК України. З огляду на те, що самостійного заробітку позивач не має, відсутнє майно що належить їй на праві приватної власності, що надавало б можливості отримувати грошовий дохід, зазначене вказує на те, що вона немає можливості самостійно забезпечувати себе матеріально на час навчання та дійсно потребує матеріальної допомоги. Відповідно до ч. 9 ст.\~7\~Сімейного кодексу\~України сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Таким чином, суд приходить до переконання, що вимоги позивача про стягнення аліментів на її користь підлягають повному задоволенню. На підставі ст. 191 СК України, суд дійшов висновку, що аліменти з відповідача підлягають стягненню з моменту предявлення позову до суду, тобто з 16.01.2019 року до 30.06.2019 року, до закінчення навчання у Словянському багатопрофільному регіональному центрі професійної освіти імені [PERSON], але не більше ніж до досягнення позивачем 23 років. У відповідності\~до п.\~35\~Постанови №10\~Пленуму Вищого\~спеціалізованого суду\~України з\~розгляду цивільних\~і кримінальних\~справ від\~17\~жовтня 2014\~року «Про\~застосування судами\~законодавства про\~судові витрати\~у цивільних\~справах» вирішуючи\~питання про\~розподіл судових\~витрат,\~суд має\~враховувати положення статті 88\~ЦПК та керуватися тим, що якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. При зверненні до суду позивач звільнена від сплати судового збору, тому відповідно до\~ст.141 ЦПК України\~суд стягує його з відповідача в сумі 768 грн 40 коп. на користь держави. Рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць, згідно з вимогами\~ст. 430 ЦПК України\~підлягає негайному виконанню. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved