Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-20 00:00:00

[PERSON] звернулася до Солом`янського районного суду м. Києва з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, в якому просить розірвати шлюб між позивачем та [PERSON] та відновити дошлюбне прізвище позивача з « [PERSON] » на « [PERSON] ». В обґрунтування позивач зазначила, що 06.09.2013 між сторонами було зареєстровано шлюб. Від спільного шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Причиною розірвання шлюбу є ті обставини, що спільне життя позивача з відповідачем не склалось, оскільки на протязі останніх років сімейне життя між сторонами погіршувалось, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Також зазначила, що сторони проживають окремо та не ведуть спільне господарство. На думку позивача, подальше збереження шлюбу неможливе, оскільки мають протилежні погляди на шлюб, між сторонами повністю втрачено почуття любові та поваги. В підготовче судове засідання [PERSON] не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі. Однак, 21.02.2020 до канцелярії суду від позивача надійшла заява, відповідно до якої позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила розглядати справу без її участі, розірвати шлюб в підготовчому судовому засіданні, строк для примирення не надавати. Відповідач в підготовче судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі. 21.02.2020 через канцелярію суду подав заяву, відповідно до якої позовні вимоги визнав в повному обсязі, просив розглядати справу без його участі, розірвати шлюб у підготовчому судовому засіданні, строк для примирення не надавати. Враховуючи, що до підготовчого судового засідання відповідачем надано заяву про визнання позову, суд дійшов висновку про ухвалення рішення в порядку ч.3 ст.200 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, та на підставі наявних у справі доказів суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 06.09.2013 між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у м. Києві серії [NUMBER] , актовий запис №1428. Після реєстрації шлюбу, позивач змінила прізвище на « [PERSON] ». Від спільного шлюбу сторони мають малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження виданого Деснянським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, серії [NUMBER] , актовий запис №1123. Фактичні обставини щодо взаємин подружжя свідчать, що розлад між подружжям має не тимчасовий характер, а подальше їх спільне проживання у шлюбі та його збереження стало дійсно неможливим і суперечить їхнім інтересам. Таким чином, сторони створили умови за яких їх шлюб фактично припинився. Відповідно до ч.1 ст.24 СК України - шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. В контексті ст.112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітньої дитини, інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що має суттєве значення. Враховуючи наведене, з`ясувавши причини розірвання шлюбу, фактичні взаємини подружжя, дослідивши матеріали справи, суд вважає подальше сімейне життя подружжя і збереження сім`ї неможливим, оскільки це суперечить інтересам сторін. Таким чином, встановивши, що між сторонами втрачено взаєморозуміння, примирення подружжя, подальше спільне життя та збереження шлюбу між ними неможливо і суперечить інтересам подружжя, суд дійшов висновку про те, що збереження сім`ї є неможливим, шлюб між сторонами існує формально і може бути розірваним. Крім того, звертаючись до суду, позивач просила відновити дошлюбне прізвище « [PERSON] ». Згідно з ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватись цим прізвищем або відновити дошлюбне прізвище. З огляду на викладене, вимога про відновлення дошлюбного прізвища позивача підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved