Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-28 00:00:00

[PERSON] звернулася до Рогатинського районного суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. У позовній заяві зазначено, що між нею і відповідачем по справі 27 квітня 1991 року у виконавчому комітеті Ягодівської сільської ради Рогатинського району Івано-Франківської області було зареєстровано шлюб, про що зроблено актовий запис за №4. Від спільного проживання в шлюбі в них народилася дочка, яка досягла повноліття. Спільне проживання між ними склалося невдало, виникали сварки, непорозуміння. Вона втратила до відповідача почуття любові, поваги, вони припинили спільне проживання, проживають окремо більше 12 років, примирення між ними неможливе. Просила шлюб розірвати. У судове засідання позивачка не прибула, направила на адресу суду письмове клопотання про підтримання позовних вимог із підстав зазначених у позовній заяві. Просила позов задовольнити повністю, не надавати їм терміну для примирення і збереження сім'ї, оскільки таке примирення є неможливим. Справу просила слухати у її відсутності (а.с.5). Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю. Просив шлюб розірвати, оскільки спільно не проживають дванадцять років, примирення між ними неможливе. Суд, вислухавши доводи відповідача, дослідивши та перевіривши всі докази в їх сукупності, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Як вбачається з свідоцтва про одруження серія [NUMBER], виданого виконавчим комітетом Ягодівської сільської ради Рогатинського району Івано-Франківської області, 27 квітня 1991 року було зареєстровано шлюб між [PERSON], [INFO] і [PERSON], [INFO], про що було зроблено актовий запис за №4. Після реєстрації шлюбу [PERSON] присвоєно прізвище [PERSON] (а.с.3). [PERSON], [INFO], уродженець с.Підкамінь зареєстрований за адресою [ADDRESS], що підтверджується довідкою №20/42/14, виданою 09 липня 2014 року Рогатинським районним сектором УДМС України в Івано-Франківській області (а.с.7). Відповідно до вимог ст.112 СК України при розірванні шлюбу суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову. Бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. За ч.1 ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємної допомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Дані положення закріплені у ст.55 Сімейного кодексу України. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність. Суд не зобов'язаний призначати сторонам строк для примирення. Це робиться лише тоді, коли збереження шлюбу можливе на почуттях любові та поваги, підтримки один одного. Судом встановлено, що сторони припинили подружні стосунки, у обох наявне стійке волевиявлення, направлене на припинення сімейних відносин, неповнолітніх дітей на утриманні в подружжя немає. З урахуванням встановлених у судовому засіданні обставин відсутні підстави для надання сторонам строку на примирення. Викладені обставини свідчать про те, що подальше спільне проживання подружжя і збереження сім`ї неможливе, суперечитиме інтересам сторін, що має істотне значення, а тому позов підлягає до задоволення. На підставі ст.ст.109, 110, 112 ч.2 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved