Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-08 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON], в якому просила розірвати укладений між нею та відповідачем шлюб, зареєстрований 04.11.1993 року виконкомом Княжолуцької сільської ради Долинського району Івано-Франківської області, а неповнолітню дочку [PERSON], [INFO], залишити з нею на проживанні. Свої вимоги мотивувала тим, що вони з відповідачем зареєстрували шлюб 04.11.1993 року в виконкомі Княжолуцької сільської ради Долинського району Івано-Франківської області, від якного шлюбу в них [INFO] року народилася дочка [PERSON]. Однак, одруження з відповідачем виявилося невдалим, оскільки у них виявилися різні погляди на сімейне життя та сімейні відносини, в зв'язку з чим виникали постійні суперечки. Все це привело до того, що вони втратили інтерес один до одного, їхні сімейні відносин припинилися, а сім'я фактично розпалася. Вважає, що подальше спільне проживання з відповідачем є неможливим, в зв'язку з чим звернулася в суд з даним позовом. Позивачка в судове засідання повторно не з'явилася, подала письмову заяву про розгляд справи в її відсутності, в якій вказала, що позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задоволити, наданий строк на примирення жодного позитивного результату не приніс, шлюбні відносини з відповідачем носять суто формальний характер і збереження сім»ї не відповідає їхнім інтересам. Відповідач в судове засідання також повторно не з'явився та не повідомив про причини своєї неявки, незважаючи на те, що про дату, час та місце розгляду справи був належно повідомлений у встановленому законом порядку. Відзив та заперечення проти позову від відповідача не надходили, тому суд постановив ухвалу про заочний розгляд даної справи у відповідності до вимог ст. 280 ЦПК України. Дослідивши та оцінивши здобуті й перевірені в судовому засіданні докази, суд вважає, що заявлений позов належить до часткового задоволення, виходячи з наступного. Згідно зі ст. 112 ч.2 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Свідоцтво про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 04.11.1993 року (а.с. 6) підтверджує, що сторони по справі 04 листопада 1993 року зареєстрували шлюб в виконкомі Княжолуцької сільської ради Долинського району Івано-Франківської області, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис за № 27. Про те, що від цього шлюбу в них 13 вересня 2000 року народилася дочка [PERSON], свідчить свідоцтво про її народження, видане виконкомом Княжолуцької сільської ради Долинського району Івано-Франківської області серії [NUMBER] від 16.10.2000 року (а.с. 7). В судовому засіданні встановлено, що між сторонами по справі склалися неприязні стосунки, оскільки в них виявилися різні погляди на сімейне життя та обов'язки подружжя. Як стверджує в позовній заяві позивачка, між нею та відповідачем виникали постійні суперечки, що привело до того, що вони втратили інтерес один до одного, їхні сімейні відносин припинилися, а сім'я фактично розпалася. Наданий ухвалою суд від 31.01.2018 року строк для примирення результату не приніс. За таких обставин суд вважає за необхідне позов задоволити, укладений між [PERSON] та [PERSON] шлюб розірвати. Що стосується вимоги позивачки про залишення з нею на проживанні після розірвання шлюбу їх неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO], то вона до задоволення не підлягає, оскільки згідно з вимогами ст. 160 ч.3 Сімейного кодексу України, якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла 14 років, визначається нею самою. На підставі викладеного, ст.ст. 105,110,112,160 Сімейного кодексу України,

Outcome: dismissed