Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-06 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вищевказаним позовом, в якому просить визнати за нею в порядку спадкування за заповітом право власності на земельні ділянки, розташовані на території Малобубнівської сільської ради, Роменського району Сумської області, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0, 3362 га (кадастровий номер 5924186100:02:003:0047) та площею 2, 0358 га (кадастровий номер 5924186100:02:001:0214). Вимоги позову мотивує тим, що 13 листопада 2000 року померла її мати [PERSON]. При житті [PERSON] склала заповіт від 13.06.1989 року за реєстровим №9, в якому на випадок своєї смерті все своє майно, яке буде їй належати і де б воно не знаходилось і з чого воно б не складалося, а також все те, на що вона за законом буде мати право, заповіла їй. Після смерті [PERSON] залишалась спадщина, яка складається, зокрема: із земельних ділянок загальною площею 2, 372 га, розташованих на території Малобубнівської сільської ради Роменського району Сумської області. Вона своєчасно вступила в управління та володіння спадковим майно, так як на протязі шести місяців з дня смерті спадкодавці розпорядилася особистими речами померлої у грудні 2000 року. Проте, у встановленому нотаріальному порядку вона не може оформити спадкові права, оскільки Державний акт на право приватної власності на землю виданий Малобубнівською сільською радою 02 вересня 2002 року після смерті [PERSON]. В підготовче судове засідання позивач та не з»явився, надала заяву про розгляд справи без її участі, в якій позовні вимоги просила задовольнити. Представник відповідача Малобубнівської сільської ради Роменського району, в підготовче судове засідання не зявився, в заяві до суду просив про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав і просив задовольнити їх в повному обсязі. Представник третьої особи - Роменської районної державної нотаріальної контори, в підготовче судове засідання не зявилася. Із врахуванням неявки сторін в судове засідання фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Між сторонами виник спір про визнання права власності на спадкове майно. [PERSON] з ч.1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її . [PERSON] ч. 5 ст. 1268 ЦК України прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч.2 ст.1220 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. [PERSON] народилася 21 червня 1961 рокув с. Бацмани Роменського району, батьком вказаний [PERSON], матір»ю [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а. с. 10). З [PERSON] з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища [PERSON], [INFO], відомо, що 04 жовтня 1981 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, прізвище дружини після реєстрації шлюбу [PERSON] (а. с. 11). 13 листопада 2000 року померла мати позивачки [PERSON] в с. Бацмани, Роменського району, Сумської області, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-БП №091658 від 15 листопада 2000 року (а. с. 9). При житті [PERSON] склала заповіт від 13 червня 1989 року за реєстровим № 9, посвідчений секретарем Малобубнівської сільської ради Роменського району Сумської області, в якому на випадок своєї смерті все своє майно і будівлі, що належатимуть по закону на день її смерті заповіла [PERSON] та [PERSON] і рівних долях (а. с. 14). [PERSON] заяви [PERSON] відмовився від прийняття спадщини, що залишилася після смерті [PERSON] на користь іншого спадкоємця за заповітом [PERSON] (а. с. 15). Після смерті [PERSON] залишалась спадщина, яка складається, земельних ділянок загальною площею 2, 372 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованих на території Малобубнівської сільської ради Роменського району Сумської області, що належали [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельні ділянки серії I СМ № 030024 (а. с. 19). В довідці, що видається в звязку з оформленням спадкових прав, виданої виконкомом Малобубнівської сільської ради Роменського району від 18.07.2016 року за № 29 вказується, що: громадянка [PERSON] ([INFO]) до дня смерті 13 листопада 2000 року проживала у [INFO]. Відсутність заборон на все майно перевірено. Спадкоємцем на все майно після смерті [PERSON] являється [PERSON], яка своєчасно вступила в управління та володіння спадковим майном, так як на протязі шести місяців з дня смерті спадкодавця розпорядилася особистими речами померлої у грудні 2000 року. Інших спадкоємців, в тому числі, неповнолітніх та непрацездатних, немає. Заповіт від імені [PERSON], посвідчений виконавчим комітетом Малобубнівської сільської ради Роменського району, 13 червня 1989 року за реєстровим № 9, який на час її смерті не змінено і не відмінено. На час смерті спадкодавця разом з [PERSON] за адресою: с. Бацмани, вул. Полинівка, 8, були зареєстровані: дочка [PERSON], онук [PERSON], онук [PERSON] (а. с. 12). [PERSON] про реєстрацію спадкової справи в Спадковому реєстрі № 25984310 від 28.01.2011 року Роменською районною нотаріальною конторою була зареєстрована спадкова справа після смерті [PERSON] (а. с. 13). [PERSON] листа Головного управління Держгеокадастру у Сумській області від 12.12.2017 року рішення Малобубнівської сільської ради Роменського району від 20.04.1995 року прийнято рішення про передачу землі в колективну власність, на підставі якого виданий державний акт на право колективної власності на землю КСП «Нове життя». Державний акт на право колективної власності на землю зареєстрований 19 травня 1995 р. До державного акта доданий список членів господарства, які мають право на земельну частку (пай). [PERSON] занесена до зазначеного списку. Таким чином набула право на земельну частку (пай). На підставі розпорядження Голови Роменської районної державної адміністрації від 09 серпня 2002 року виготовлений державний акт на право приватної власності на землю на ім.»я [PERSON] серії І-СМ № 030024, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 589 (а. с. 16). [PERSON] з Витягами з Державного земельного кадастру про земельну ділянку [PERSON] на праві власності належали дві земельні ділянки загальною площею 2, 3720 га на території Малобубнівської сільської ради Роменського району (а. с. 17, 18). Відповідно до [PERSON] з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки станом на 2018 рік за [PERSON] значаться дві земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 2, 3720 га на території Малобубнівської сільської ради Роменського району Сумської області, нормативно грошова оцінка земельних ділянок 79686, 56 грн. та 81328, 08 грн. (а. с. 21). Однак, вищевказаний оригінал правовстановлюючого документа на землю Державного акту на право приватної власності на земельні ділянки був видраний після смерті спадкодавиці. У зв»язку з цим у видачі позивачці свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] державним нотаріусом 11 квітня 2017 року було відмовлено, та надано розяснення про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину на вищевказані земельні ділянки, про що надано письмове роз»яснення (а. с. 20). [PERSON] ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Неможливість оформлення права власності в порядку спадкування на земельну ділянку, яка належала спадкодавцю, у звязку зазначеними вище обставинами, свідчить про наявність правових підстав для визнання цього права в порядку цивільного судочинства, при цьому позивач скористався передбаченим ст. 16 ЦК України способом захисту свого права шляхом пред'явлення позову про визнання права власності на нерухоме майно. Визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Докази, що спростовують даний висновок суду, станом на час розгляду справи відсутні. Враховуючи викладене, суд вважає, що порушене право позивача [PERSON] підлягає захисту в судовому порядку шляхом задоволення її позову і визнання за нею права власності на зазначене майно.

Outcome: approved