Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-09 00:00:00

[PERSON] звернулася до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з позовною заявою до [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої злочином (а.с. 3-4). Позивач у позовній заяві та у судовому засіданні в обґрунтування позовних вимог посилалась на те, що [PERSON] 16 жовтня 2011 року, перебуваючи біля будинку № 1 Б по вул. Чернишевського в м. Дніпропетровську запропонував [PERSON] тимчасово закласти прикраси останньої. Після чого, [PERSON] довіряючи раніше знайомому [PERSON] добровільно передала останньому майно, котре перебувало у її власності, а саме: золотий ланцюжок вагою 3,22 г., 585 проби, вартістю 591,68 гривень; золотий хрестик, вагою 0,51 г., 585 проби, вартістю 94,98 гривень; золоту каблучку вагою 1,38г., 585 проби, вартістю 483 гривні; золоту каблучку вагою 2,21 г., 585 проби, вартістю 718 гривень; золоту каблучку вагою 2,02 г., 585 проби, вартістю 519,14 гривень. Заволодівши переліченими прикрасами [PERSON] залишив місце злочину та розпорядився викраденим майном, як вирішив за потрібне, чим заподіяв [PERSON] матеріальну шкоду на загальну суму 2406,80 гривень. Після чого, вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 12 січня 2012 року [PERSON] було визнано винним у скоєнні злочину передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, та призначено покарання останньому у вигляді одного року шести місяців обмеження свободи, з випробувальним терміном в один рік і шість місяців, однак рішення щодо відшкодування матеріальної шкоди судом вирішено не було. В обґрунтування своїх вимог стосовно компенсації заданої моральної шкоди позивач посилалась на неодноразові погрози зі сторони [PERSON] Таким чином [PERSON] просить суд стягнути з [PERSON] на її користь компенсацію за матеріальну шкоду у розмірі 2406,80 грн. та компенсацію моральну шкоду у розмірі 8000 грн., а також покласти судові витрати на відповідача. Відповідач у судовому засіданні позов визнав частково, визнавши заподіяну матеріальну шкоду. Проти задоволення позову в частині маральної шкоди позивач заперечував, посилаючись на те, що жодних погроз в адресу [PERSON] він не висказував. Суд вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 12 січня 2012 року, вироком Жовтневиого районного суду м. Дніпропетровська по справі № 412/76/2012 [PERSON] було визнано винним у скоєнні злочину передбаченого ч. 1 ст. 190 УК України (а.с. 6). Згідно ч. 1 ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Відповідно до ч. 3 ст. 22 ЦК України збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Як вбачається зі ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Так в ході судового засідання сторонами був визнаний факт заподіянню [PERSON] майнової шкоди, тому ця обставина не потребує доказуванню. Крім того, згідно ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Згідно ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Відповідно до ст. 280 ЦК України якщо особі внаслідок порушення її особистого немайнового права завдано майнової та (або) моральної шкоди, ця шкода підлягає відшкодуванню. Як вбачається зі ст. 1167 моральна шкода, фізичним В ході судового слідства позивач [PERSON] в достатній мірі доказала підстави для стягнення з відповідача моральної шкоди. Вирішуючи питання щодо суми компенсації моральної шкоди з [PERSON] на користь [PERSON] суд приходить до висновку, що розмір компенсацію моральної шкоди якої позивач просить задовольнити не відповідає обставинам з'ясованим у ході судового засідання. Оскільки позовні вимоги позивача задоволені, відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача понесені позивачем судові витрати зі сплати судового збору при зверненні до суду з позовною заявою у розмірі 104 грн., які підтверджуються платіжним дорученням про сплату відповідної суми(а.с. 2). На підставі викладеного,

Outcome: partial