Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-23 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. Посилається на те, що з відповідачем зареєстрували шлюб 10.05.2011 року у виконкомі Кошелівської сільської ради Хустського району за а/з №06. Від даного шлюбу у них народилася одна дитина - син [PERSON], [INFO], який перебуває на утриманні та вихованні позивача. Причиною розірвання шлюбу є те, що за останні роки стосунки між ними погіршилися, відсутнє взаємопорозуміння та повага. Така поведінка відповідача призвела до припинення шлюбних відносин, а тому бажання продовжувати такі шлюбні відносини у позивача немає. Крім того відповідач працює сезонним робітником, але в достатньому розмірі коштів на утримання дитини не надає. Просить суд шлюб з відповідачем розірвати, стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі 2000 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивач [PERSON], її представник [PERSON], діючий на підставі довіреності, позов підтримали повністю, посилаючись на наведені в ньому обставини. Позивач суду ствердила, що з відповідачем на протязі чотирьох місяців проживають окремо, наполягає на розірванні шлюбу та при реєстрації шлюбу бажає залишити за собою прізвище [PERSON]. Просить позов задоволити повністю. Представник відповідача, діючий на підставі угоди про надання юридичної допомоги - адвокат Калин В.Ю. в судовому засіданні позов визнав частково. Суду пояснив, що відповідач на розірвання шлюбу згідний, а також згідний сплачувати аліменти на утримання сина [PERSON] у розмірі 800 гривень. Просить суд позов задоволити частково. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задоволити частково, виходячи з наступного. В судовому засіданні судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 10.05.2011 року у виконкомі Кошелівської сільської ради Хустського району Закарпатської області за а/з № 06. Від спільного проживання у сторін народилася одна дитина - син [PERSON], [INFO], який проживає з позивачем. Відповідач зобов'язання по утриманню дитини належно не виконує. При розгляді даної справи з пояснень сторін встановлено, що відповідач виїздить на сезонні роботи до Російської Федерації, отримує дохід, а тому на думку суду питання про розмір аліментів, що повинні стягуватися з відповідача слід вирішувати на підстав ст. 183 СК України. Відповідно до статей 3, 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, діючої на Україні з 27.09.1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей». Обов'язок батьків щодо утримання своїх дітей, передбачений ч.2 ст.51 Конституції України є одним з головних конституційних обов'язків. Такий обов'язок послідовно визначений в сімейному законодавстві. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивач категорично наполягає на розірванні шлюбу, ствердивши про неможливість існування шлюбу між ними у такій формі. Відповідач на розірвання шлюбу згідний. З пояснень позивача встановлено, що шлюбні стосунки між сторонами погіршилися і через ті відносини, що між ними склалися, доцільності в збереженні шлюбу немає, а тому фактично шлюб носить лише формальний характер. З огляду на встановлене суд дійшов до висновку, що підстав для збереження шлюбу між сторонами в судовому засіданні не встановлено, їхній шлюб має формальний характер та не виконує свого прямого призначення. Продовження існування шлюбних відносин між сторонами у такій формі приводить до загостренні їхніх відносин і створює лише конфліктні ситуації, а тому його доцільно розірвати. Враховуючи вищевикладене, а також те, що відповідач ухиляється від належного матеріального утримання своєї дитини, враховуючи матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище відповідача, відповідач є працездатний, виїздить на сезонні роботи, отримує дохід, інших утриманців не має, суд приходить до висновку, що з [PERSON] слід щомісячно стягувати на користь позивача - [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини - сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1000 грн. щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття. Судові витрати по справі, підлягають до стягнення з відповідача відповідно до ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved