Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-01 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з заявою, в якій просить встановити факт родинних відносин між заявником та померлою [PERSON] , а також встановити, що державний акт на право приватної власності на землю, виданий на ім`я « [PERSON] », належав « [PERSON] ». Свою заяву мотивує тим, що [INFO] померла її мати - [PERSON] , після смерті якої відкрилась спадщина, до складу якої входить серед іншого земельна ділянка загальною площею 2,01 га, яка розташована на території Любохинівської сільської ради Старовижівського району Волинської області, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства. Право власності померлої на вищевказану земельну ділянку підтверджується державним актом на право приватної власності на землю. Зазначає, що прийняла спадщину після матері шляхом спільного проживання та має намір оформити у встановленому законом порядку свідоцтво про право на спадщину, однак в нього відсутні документи, які б підтверджували родинні відносини з покійною матір`ю, оскільки в свідоцтві про її народження ім`я матері зазначено як « [PERSON] ». Також розбіжність існує і у державному акті на право приватної власності на землю, в якому ім`я зазначене як « [PERSON] », а в свідоцтві про смерть « [PERSON] ». Зазначені розбіжності є перешкодою в подальшому оформленні спадщини. З огляду на це, просить встановити вищевказані факти. Заявник в судове засідання не з`явився. Представник заявника в судове засідання не з`явився, подав заяву з проханням розглядати справу за його відсутності, вимоги заяви підтримує. Представник заінтересованої особи Любохинівської сільської ради Старовижівського району Волинської області в судове засідання не з`явився, хоча про дату, час, місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення судової кореспонденції. Враховуючи, що особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явились, суд розглядає справу в порядку, встановленому частиною 2 статті 247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до пункту 6 частини 2 статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що має юридичне значення. Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Згідно з пунктом 6 частини 1 статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Частиною 2 даної статті встановлено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. З матеріалів справи, зокрема із свідоцтва про народження заявника вбачається, що [PERSON] народилася [INFO] в с.Любохини Старовижівського району Волинської області, батько - [PERSON] , мати - [PERSON] (аркуш справи 5). Згідно з копіями документів, зокрема картки платника податків, виписки з погосподарської книги №4 за 2006-2010 роки Любохинівської сільської ради, заповіту, складеного [PERSON] , свідоцтва про смерть вбачається, що матір заявника іменувалась « [PERSON] » (аркуш справи 7-9, 11, 12). Як вбачається з державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-ВЛ № 030539, виданого 22 лютого 2002 року Любохинівською сільською радою народних депутатів, ім`я власника зазначено « [PERSON] » (аркуш справи 10). Випискою з погосподарської книги №4, виданою виконавчим комітетом Любохинівської сільської ради Старовижівського району Волинської області № 519 від 30 квітня 2019 року стверджується, що по особовому рахунку 397 за [PERSON] , 1938 року народження, рахувався житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] (аркуш справи 12). Відповідно до заповіту, посвідченого секретарем Любохинівської сільської ради Старовижівського району Волинської області 15 лютого 2006 року, [PERSON] заповіла усе своє майно, в тому числі земельну ділянку, загальною площею 2,01 га, яка розташована на території Любохинівської сільської ради Старовижівського району Волинської області, посвідчену державним актом, [PERSON] . Заявник в заповіті зазначена як дочка (аркуш справи 8). Як встановлено в судовому засіданні, заявнику підтвердження факту родинних відносин та належності правовстановлюючого документу необхідне для реалізації свого права на спадщину, яка залишилася після смерті батьків. Враховуючи вищевикладене, те, що представлені заявником докази на підтвердження факту родинних відносин, а також факту належності правовстановлюючого документу, в контексті положень статей 76-80 ЦПК України, є належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами на підтвердження даних обставин, суд дійшов до висновку, що заява [PERSON] є підставною та підлягає до задоволення. Відповідно до частини сьомої статті 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення у справах окремого провадження судові витрати не відшкодовуються. Разом з тим, підпунктом 2 пункту 1 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» визначено, що ставка судового збору за подання позову немайнового характеру становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет на 2019 рік» встановлено, прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2019 року становить 1921 гривні. Відповідно до статті 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору, на день звернення заявника із заявою до суду в даній справі складає 384, 20 гривень. Пунктом 2 частини 3 статті 6 ЗУ « Про судовий збір» визначено, що у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру. Оскільки заявником у заяві заявлено дві вимоги немайнового характеру, а судовий збір сплачено лише за одну вимогу немайнового характеру, то із заявника на користь держави необхідно стягнути 384, 20 гривень судового збору за іншу вимогу немайнового характеру. На підставі викладеного,

Outcome: approved