Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-22 00:00:00

[PERSON] звернулася до Рівненського міського суду з позовом до [PERSON] про стягнення 3% річних та втрат на інфляційних процесах, в якому просить суд стягнути з [PERSON], ідентифікаційний код [NUMBER], на користь [PERSON] інфляційні втрати (за період з 06.07.2014р. по 12.05.2017р. з суми неповернутого боргу в розмірі 93 525,00 грн.), що складають 83 312 грн. 07 коп. (вісімдесят три тисячі триста дванадцять гривень сім копійок) та стягнути з [PERSON], ідентифікаційний код [NUMBER], на користь [PERSON] три процента річних від суми неповернутого боргу за 1042 дні, що складає 8 009 грн. 84 коп. (вісім тисяч дев'ять гривень вісімдесят чотири копійки). Представник позивача у судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі та пояснила, що рішенням Рівненського міського суду від 10.07.2007р. по справі № 2-5060/07р. за позовом [PERSON] до [PERSON] про розподіл майна, вирішено припинити право спільної сумісної власності [PERSON] на квартиру [ADDRESS] з виплатою їй грошової компенсації за належну їй частку в сумі 115 000 гривень та залишено у приватній власності [PERSON] квартиру [ADDRESS]. 23 липня 2007р. рішення Рівненського міського суду від 10.07.2007р. по справі № 2-5060/07р. набрало законної сили. [INFO] року померла [PERSON], дочка померлої, [PERSON], як єдиний спадкоємець першої черги за законом, прийняла спадщину. 31 серпня 2016 року Рівненський міський суд виніс ухвалу по справі № 2-5060/07р., яка набрала законної сили 06.09.2016р., відповідно до якої було вирішено: замінити стягувача - [PERSON] у виконавчому проваджені щодо виконання рішення Рівненського міського суду по справі № 2-5060/07р. від 10.07.2007р. її правонаступником - [PERSON]. Станом на 17.07.2014р. відповідачем було погашено лише 21 475,00 грн. Решта суми в розмірі 93 525,00 грн. [PERSON] вніс лише 12 травня 2017 року в депозит приватного нотаріуса Рівненського міського нотаріального округу Кострикіна В.І. для належного виконання рішення Рівненського міського суду від 10.07.2007р. по справі № 2-5060/07р. та ухвали Рівненського міського суду від 31 серпня 2016 року, справа № 2-5060/07р. У зв'язку із тим, що відповідач остаточно погасив борг за рішенням Рівненського міського суду від 10.07.2007р. по справі № 2-5060/07р. лише 12.05.2017р. (майже через десять років), то з нього на користь позивача як правонаступника [PERSON] підлягає стягненню інфляційні втрати та 3% річних за період з 06.07.2014 року (3 роки назад з моменту звернення до суду із цією позовною заявою) по 12.05.2017 року (дата остаточного погашення боргу відповідачем) з суми неповернутого в цей період грошового боргу в розмірі 93 525,00 грн. (дев'яносто три тисячі п'ятисот двадцять п'ять гривень), що сукупно становить 91 321,91 грн. Представник відповідача у судовому засіданні позов не визнав та пояснив, що рішенням Апеляційного суду Рівненської області від 04.07.2017р. по справі № 569/3670/16-ц скасовано свідоцтво про право на спадщину за законом, яке видане 16 жовтня 2014 року, приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Фокіною А.Б., а тому Позивач не є спадкоємцем [PERSON] Крім того, оскільки відповідно до ст. 1230 Цивільного кодексу України, за життя [PERSON] не були присуджені 3% річних та інфляційні втрати, а тому до позивача як спадкоємця не перейшло це право, відповідно - позовні вимоги є безпідставними. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що рішенням Рівненського міського суду від 10.07.2007р. по справі № 2-5060/07р., вирішено припинити право спільної сумісної власності [PERSON] на квартиру [ADDRESS] з виплатою їй грошової компенсації за належну їй частку в сумі 115 000 гривень та залишено у приватній власності [PERSON] квартиру [ADDRESS]. [INFO] року померла [PERSON]. [PERSON] є єдиним спадкоємцем за законом, яка прийняла спадщину після смерті [PERSON]. Відповідно до ст. ст. 1216, 1218 ЦК України спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщину входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві та момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно із частиною третьою статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п'ята статті 1268 ЦК України). Відповідно до частини 3 статті 1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Таким чином, до Позивача як спадкоємця [PERSON] перейшли всі права та обов'язки, які належали спадкодавцю - [PERSON]. Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. За змістом цієї норми правовідношення, в якому одна сторона зобов'язана сплатити на користь другої сторони гроші, є грошовим зобов'язанням. Згідно із частиною другою статті 509 ЦК України, зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Згідно із ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є юридичні факти. Цивільні права та обов'язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов'язки можуть виникати з рішення суду. Таким чином, на підставі рішення Рівненського міського суду від 10.07.2007р. по справі № 2-5060/07р. між [PERSON] та відповідачем виникло грошове зобов'язання. Ухвалою Рівненського міського суду від 31 серпня 2016 року по справі № 2-5060/07р. замінено стягувача - [PERSON] у виконавчому проваджені щодо виконання рішення Рівненського міського суду по справі № 2-5060/07р. від 10.07.2007р. її правонаступником - [PERSON]. 12 травня 2017 року [PERSON] на ім'я [PERSON] як спадкоємця [PERSON] вніс на депозит приватного нотаріуса Рівненського міського нотаріального округу Кострикіна В.І. грошові кошти в сумі 93 525,00 грн. для належного виконання рішення Рівненського міського суду від 10.07.2007р. по справі № 2-5060/07р. Отже, Позивач прийнявши спадщину стала правонаступником [PERSON] у грошовому зобов'язані, яке виникло на підставі рішення Рівненського міського суду по справі № 2-5060/07р. від 10.07.2007р. Відповідно до ст. 514 Цивільного кодексу України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За змістом вищезазначених норм закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох відсотків річних входять до складу грошового зобов'язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов'язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Аналогічна позиція визначена у Постанові Верховного Суду України від 01.10.2014 року щодо трактування змісту частини другої статті 625 ЦК України. Таким чином, [PERSON] успадкувала право на стягнення із [PERSON] інфляційних втрат на суму боргу та трьох відсотків річних. Суд вважає, що представлений представником позивача розрахунок нарахованих на суму боргу 3% річних та інфляційних, який перевірений судом, є правильним та обґрунтованим, тому береться до уваги. Зважаючи на викладене, суд вважає, що з відповідача на користь [PERSON] підлягає стягненню інфляційні втрати (за період з 06.07.2014р. по 12.05.2017р. з суми неповернутого боргу в розмірі 93 525,00 грн.), що складають 83 312 грн. 07 коп. (вісімдесят три тисячі триста дванадцять гривень сім копійок) та три процента річних від суми неповернутого боргу за 1042 дні, що складає 8 009 грн. 84 коп. (вісім тисяч дев'ять гривень вісімдесят чотири копійки). На підставі викладеного,

Outcome: approved