Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-01 00:00:00

[PERSON] звернулася до Нововодолазького районного суду Харківської області з позовною заявою до [PERSON], в якій просить стягнути аліменти на утримання неповнолітньо їдитини - [PERSON], [INFO] розмірі 1/3 частини з усіхвидів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що з відповідачем [PERSON]проживала в цивільному шлюбі з 2010 року. Сторони проживали однією сім'єю та вели спільне господарство. [INFO] року у них народився син [PERSON] який на даний момент проживає з позивачем та перебуває на повному їїутриманні. Відповідач з сім'єю не проживає з 2015 року, ухиляєтьсявід покладеного обов'язку утримувати сина, матеріальну допомогу добровільно не надає. Позивач в судове засідання не прибула, але надала заяву відповідно до якої позовні вимоги підтримала в повному обсязі, та просила суд позов задовольнити, та справу розглянути за її відсутності. Відповідач у судове засідання не з'явився, але через канцелярію суду надав заяву де зазначив, що позовні вимоги визнає та не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання дитини у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, просив справу розглянути у його відсутність. Розглянувши заяву позивача та відповідача, перевіривши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне. Позивач [PERSON] з відповідачем [PERSON] проживали в цивільному шлюбі з 2010 року по 2015 рік. Сторони проживали однією сім'єю та вели спільне господарство. [INFO] року у них народився син [PERSON], який на даний момент проживає з позивачем та перебуває на повному її утриманні, що підтверджено актом депутата Старовірвської сільської ради Нововодолазького району Харківської області Лисенко О.М.(а.с.16) Згідно копії свідоцтва про народження [PERSON], серії [NUMBER] виданого Старовірвською сільською радою Нововодолазького району Харківської області, батьком дитини є [PERSON] (а.с.5) Судом встановлено, що відповідач з сім'єю не проживає з 2015 року, ухиляється від покладеного обов'язку утримувати дитину, матеріальну допомогу добровільно не надає. Частиною 2 ст. 51 Конституції України та ст. 180 СК України чітко визначений обов'язок батьків утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охоронудитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. При цьому суд зауважує, що згідно з положеннями ст. 27 Конвенції про захист прав дитини, батько (-ки) абоінші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 18 зазначеної вище Конвенції передбачено, що суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. З огляду на викладене, суд приходить до висновку про те, що при вирішенніданого спору доцільно застосовувати положення ч. 8 ст. 7 СК України, відповідно до якої регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, кошти на утримання дітей (аліменти) можуть присуджуватися за рішенням суду у частц івід доходу їх батька, матері і (або) у твердій грошовій сумі. На підставі ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини та платника аліментів, наявність у нього інших дітей, непрацездатних батьків та інші обставини, що мають істотне значення. При цьому мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 Сімейного Кодексу. З огляду на вищевикладене, повно та всебічно з'ясувавши обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази, враховуючи те, що спільньна дитина сторін проживає разом із позивачем, відповідач не надає допомоги на їїутримання, є працездатною людиною,має задовільний стан здоров'я, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити в повномуобсязі та стягнути з [PERSON] аліменти на утримання сина - [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3частини з усіхвидівзаробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитини повноліття. Враховуючи положення ч. 1 ст. 191 СК України суд вважає, що аліменти з відповідача необхідно стягувати з дня звернення позивача до суду, тобто починаючи з 19.09.2016 року. Відповідно до п.3 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовийзбір» позивач звільнена від сплати судового збору, а тому судові витрати слід покласти на відповідача в порядку ст. 88 ЦПК України. Згіднозі ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у межахсуми виплати за один місяць. З огляду на вищевикладене,

Outcome: approved