Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-07 00:00:00

[PERSON] звернулася до Рівненського міського суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментівта в обґрунтування позовних вимог зазначила, що вона перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, від якого мають дітей - сина [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] . Вона перебуває у відпустці по догляду за дитиною, [PERSON] , [INFO] до досягнення дитиною 3-х річного віку. Самостійно утримувати дітей вона не в змозі, оскільки вона не працює. Відповідач ухиляється від утримання дітей, добровільно матеріальної допомоги не надає. Угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто. Позивачу відомо, що відповідач офіційно працевлаштований та отримує заробітну плату. Вважає, що відповідач має можливість надавати грошову допомогу на утримання позивача та дітей. Це виходить з того, що відповідач є особою працездатного віку, не страждає на хронічні захворювання, стягнень за виконавчими документами не проводиться, інших дітей у відповідача не має, на утриманні у нього ніхто не знаходиться. У зв`язку із зазначеним, позивач у своїх позовних вимогах просить суд:\~\~стягнути з відповідача на користь позивача аліменти\~\~на утримання дітей в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно та стягнути\~\~ з відповідача на користь позивача аліменти\~\~на утримання позивача в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн., щомісячно, починаючи з моменту звернення до суду і до досягнення дитиною трьох річного віку. У судове засідання позивач не з`явилася, надала до суду письмову заяву, в якій просила суд справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, у разі неявки відповідача не заперечувала проти винесення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з`явився без поважних причин, хоча про час, місце та дату розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, відзив не подав. Приймаючи до уваги думку позивача, який не заперечував проти заочного вирішення справи, суд ухвалив рішення про заочний розгляд справи відповідно до положень ст.\~ст. 280-283 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів. Суд, з урахуванням доказів, що є в матеріалах справи вважає, що позовна заява підлягає задоволенню, згідно наступних підстав. Як вбачається зі свідоцтва про шлюб, виданого Виконавчим комітетом Радухівської сільської ради Рівненського району Рівненської області 01 червня 2014 року,\~\~ [PERSON] та\~\~ [PERSON] зареєстрували шлюб 01 червня 2014 року, про що в цей же день було складено відповідний актовий запис №7. Сторони від спільного шлюбу мають малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції 02 березня 2016 року видане свідоцтво про народження серії [NUMBER] та [PERSON] , [INFO] , про що Рівненським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) 07 квітня 2020 року видане свідоцтво про народження серії [NUMBER] . Згідно\~ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Виходячи з положень ч. ч. 1-3\~ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно зі\~ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом (ч.1\~ст.183 СК України). При визначенні величини аліментного платежу суд, враховуючи матеріальне становище платника аліментів, величину прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, встановленого законодавством, а також положенняст.180СК України про те, що обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері так і батька. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, які суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на утримання малолітніх дітей, суд враховує положення\~ст.182 СК України, та те, що старший син [PERSON] є дитиною з інвалідністю, на що потребує витрат на лікування, вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти\~\~на утримання дітей у заявленому позивачкою розмірі - 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу), щомісячно. Таким чином враховуючи, що зі сторони відповідача не надано жодних доказів щодо його неспроможності виплачувати суму аліментів, яка заявлена позивачем, що дає суду підстави вважати, що відповідач в змозі платити аліменти у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно. Суд вважає, що визначений розмір аліментів у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно на двох дітей є достатнім та не буде порушувати майнові права дитини. Щодо позовних вимог в частині стягнення аліментів на дружину до досягнення дитиною трирічного віку, суд виходив з такого. Згідно ч.1, ч. 4\~ст. 75 СК України\~дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму встановленого законом. Особливим видом права подружжя на утримання є право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини. Його особливість полягає у строковості дії, незалежності надання утримання від доходу дружини та наявністю лише однієї підстави, яка унеможливлює надання такого утримання, - можливості чоловіка надавати таке утримання. Згідно статті 84СК України дружина має право на утримання від чоловіка під час вагітності; дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років; право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу; право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Дружина з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Частина 4 статті 84СК України регламентує умову виникнення права дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини - чоловік може надавати матеріальну допомогу. Принципове положення законодавця полягає у тому, що право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, і в разі розірвання шлюбу. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини. З огляду на викладене, виходячи з принципу розумності та справедливості, а також з урахуванням потреб дружини, можливостей відповідача, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню та необхідно стягнути з відповідача (аліменти) на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 гривень, щомісячно. Стаття 191 СК України\~передбачає, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Тому, враховуючи те, що відповідач є здоровим, не має жодних утриманців та має забезпечити дітям мінімальний рівень життя, з урахуванням потреб дружини, тому суд вважає, що позовні вимоги про стягнення аліментів на дітей та дружину, є законними обґрунтованими та такими що підлягають задоволенню. Відповідно до п.1 ч. 2\~ст. 141 ЦПК України, суд також стягує з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 840,80 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved