overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-29 00:00:00

[PERSON] звернулася до Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 12 травня 1987 року між нею та [PERSON] було зареєстровано шлюб. Неповнолітніх дітей не мають. Сімейне життя не склалося і з 1998 року вони проживають окремо. Вже більше 5 років позивач проживає з іншим чоловіком, з яким планує створити сім'ю. Подальше спільне життя з відповідачем та збереження шлюбу вважає неможливим. У зв'язку з цим позивач просила суд розірвати шлюбу, укладений між нею та відповідачем. Сторони в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, подали заяву про розгляд справи без їх участі. У своїй заяві позивач позов підтримала, просила суд задовольнити позовні вимоги. Відповідач у своїй заяві позов визнав, проти розірвання шлюбу не заперечував. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності прийшов до наступних висновків. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 12 травня 1987 року відділом РАГС м. Верхівцеве Дніпропетровської області було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], про що зроблено відповідний актовий запис за № 37 (а.с. 5). Спільних неповнолітніх дітей подружжя не має. Судом встановлено, що сторони разом не проживають з 1998 року, стосунки не підтримують, не ведуть спільне господарство. Причинами припинення шлюбних відносин було взаємне непорозуміння та небажання зберегти шлюб та сім'ю. Згідно з ч.2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Фактичні взаємини подружжя свідчать, що між сторонами остаточно припинено шлюбні відносини і їх неможливо відновити, отже збереження шлюбу неможливе та суперечило б інтересам подружжя. Отже, вимоги позивач про розірвання шлюбу, укладеного між нею та відповідачем є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Спору про поділ майна подружжя не має. Також на виконання вимог ст. 115 Сімейного кодексу України, суд вважає за необхідне надіслати копію рішення суду після набрання ним законної сили органу державної реєстрації актів цивільного стану для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Оскільки від позивача не надійшло до суду заяви про відновлення їй дошлюбного прізвища, суд у відповідності до ст. 113 Сімейного кодексу України вважає за необхідне їй залишити прізвище «[PERSON]».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-26 00:00:00

[PERSON] звернулася до Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 12 червня 2009 року було за реєстровано шлюб між позивачем та [PERSON]. Вони мають спільну дитину [PERSON], [INFO]. Протягом останніх 6 років сімейне життя подружжя поступово погіршувалось, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Спільне господарство вони не ведуть, позивач переконана, що подальше збереження шлюбу неможливе. Спору про поділ майна не має. На підставі вищевикладеного позивач просила суд розірвати шлюб, зареєстрований між нею та [PERSON] В судовому засіданні позивач позов підтримала, просила суд задовольнити заявлені вимоги. Суду пояснила, що від народження дитини вони не проживають разом, намагалися примиритися, проте нічого не вийшло. Вже більше року вони взагалі не спілкуються, тому вважає примирення неможливе. Спору про поділ майна та місце проживання дитини не має. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, проти розірвання шлюбу не заперечував, також вважав примирення неможливим. Спору про поділ майна та місце проживання дитини не має. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків. Судом встановлені такі обставини та відповіді до них правовідносини. 12 червня 2009 року Баглійським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], про що складено відповідний актовий запис № 108 та видано свідоцтво про шлюб (а.с.6). Подружжя має спільну дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.3). Судом встановлено, що сторони не проживають разом останні шість років, останній рік стосунки не підтримують та не ведуть спільне господарство. Причинами припинення шлюбних відносин є взаємне непорозуміння та небажання сторін зберегти шлюб. Згідно з ч.2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Фактичні взаємини подружжя свідчать, що між сторонами остаточно припинено шлюбні відносини і їх неможливо відновити, отже збереження шлюбу неможливе та суперечило б інтересам подружжя. А тому вимоги позивача про розірвання шлюбу, зареєстрованого між нею та відповідачем є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Спору про місце проживання дитини та поділ майна подружжя не має. Враховуючи те, що від позивача не надійшло заяви про відновлення їй дошлюбного прізвища, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-02 00:00:00

[PERSON] звернулася до Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 13 січня 2001 року між позивачем та [PERSON] зареєстровано шлюб. Подружжя має двох спільних дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося через різні характери. Спільне господарство вони не ведуть. Позивач переконана, що подальше збереження шлюбу неможливе. Спору про поділ майна, місце проживання дітей не має. На підставі вищевикладеного позивач просила суд розірвати шлюб, укладений між нею та [PERSON] В судовому засіданні позивач позов підтримала та просила суд задовольнити заявлені вимоги. Суду пояснила, що розірвання шлюбу це їх спільним рішенням з відповідачем, тому просила суд не надавати час на примирення. З вересня 2016 року вони разом не проживають та не ведуть спільне господарство. Діти проживають з нею і спори про їхнє місце проживання відсутні. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, проти розірвання шлюбу не заперечував, просив суд не надавати час на примирення. Суду пояснив, що вони з позивачем дійсно не проживають разом з вересня 2016 року, подальше збереження шлюбу вважає неможливим. Спору про місце проживання дітей та поділ майна не має. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків. Судом встановлені такі обставини та відповіді до них правовідносини. 13 січня 2001 року виконавчим комітетом Дніпровської селищної ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено відповідний актовий запис № 01 та видано свідоцтво про одруження (а.с.11). Подружжя має двох спільних дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження (а.с.10). Судом встановлено, що сторони не проживають разом з вересня 2016 року, з того часу стосунки не підтримують та не ведуть спільне господарство. Причинами припинення шлюбних відносин є взаємне непорозуміння та небажання сторін зберегти шлюб. Згідно з ч.2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Фактичні взаємини подружжя свідчать, що між сторонами остаточно припинено шлюбні відносини і їх неможливо відновити, отже збереження шлюбу неможливе та суперечило б інтересам подружжя. А тому вимоги позивача про розірвання шлюбу, укладеного між нею та відповідачем є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Спору про місце проживання дітей та поділ майна подружжя не має. На виконання вимог ст. 115 Сімейного кодексу України, суд вважає за необхідне надіслати копію рішення суду після набрання ним законної сили органу державної реєстрації актів цивільного стану для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-29 00:00:00

[PERSON] звернулася до Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 13 червня 1981 року між нею та [PERSON] було зареєстровано шлюб. Неповнолітніх дітей не мають. Сімейне життя не склалося і з початку 2013 року вони проживають окремо. Подальше спільне життя з відповідачем та збереження шлюбу вважає неможливим. Чоловік проживає з іншою жінкою. Розірвати шлюб через органи реєстрації актів цивільного стану відповідач не бажає. У зв'язку з цим позивач просила суд розірвати шлюбу, укладений між нею та відповідачем. Сторони в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, подали заяву про розгляд справи без їх участі. У своїй заяві позивач позов підтримала, просила суд задовольнити позовні вимоги. Відповідач у своїй заяві позов визнав, проти розірвання шлюбу не заперечував. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності прийшов до наступних висновків. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 13 червня 1981 року Дніпровською селищною радою Верхньодніпровського району Дніпропетровської області було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], про що зроблено відповідний актовий запис за № 17 (а.с. 6). Спільних неповнолітніх дітей подружжя не має. Судом встановлено, що сторони разом не проживають з 2013 року, стосунки не підтримують, не ведуть спільне господарство. Причинами припинення шлюбних відносин було взаємне непорозуміння та небажання зберегти шлюб та сім'ю. Згідно з ч.2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Фактичні взаємини подружжя свідчать, що між сторонами остаточно припинено шлюбні відносини і їх неможливо відновити, отже збереження шлюбу неможливе та суперечило б інтересам подружжя. Отже, вимоги позивач про розірвання шлюбу, укладеного між нею та відповідачем є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Спору про поділ майна подружжя не має. Також на виконання вимог ст. 115 Сімейного кодексу України, суд вважає за необхідне надіслати копію рішення суду після набрання ним законної сили органу державної реєстрації актів цивільного стану для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Оскільки від позивача не надійшло до суду заяви про відновлення їй дошлюбного прізвища, суд у відповідності до ст. 113 Сімейного кодексу України вважає за необхідне їй залишити прізвище «[PERSON]». Вирішуючи при ухваленні рішення питання про розподіл судових витрат між сторонами у відповідності до ст.88 Цивільного процесуального кодексу України, суд бере до уваги, що при зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. та понесено витрати на правову допомогу в сумі 200 грн., які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-05 00:00:00

[PERSON] звернулася до Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 14 серпня 2010 року між позивачем та [PERSON] зареєстровано шлюб. Вони мають спільну дитину [PERSON], [INFO]. Подружжя не проживає разом з 15 вересня 2016 року. Причинами припинення сімейних відносин позивач вважає те, що між ними постійно виникали сварки та суперечки. Позивач вважає, що подальше збереження шлюбу та примирення неможливе. На підставі вищевикладеного позивач просила суд розірвати шлюб, зареєстрований між нею та [PERSON]. В судовому засіданні позивач позов підтримала, просила суд задовольнити заявлені позовні вимоги з підстав, зазначених у позові. Просила суд не надавати час на примирення. Спору про місце проживання дитини та поділ майна не має. Представник відповідача в судовому засіданні позов визнав, проти задоволення позовних вимог не заперечував. Суду пояснив, що з вересня 2016 року подружжя дійсно не проживає разом, вони не ведуть спільне господарство, подальше збереження шлюбу вважає неможливим. Спору про місце проживання дитини та поділ майна не має. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків. Судом встановлені такі обставини та відповіді до них правовідносини. 14 серпня 2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Верхньодніпровського районного управління юстиції Дніпропетровської області зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], про що зроблено відповідний актовий запис № 76 та видано свідоцтво про шлюб (а.с.5). Подружжя має спільну дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.6). Судом встановлено, що сторони не проживають разом з вересня 2016 року, з того часу стосунки не підтримують та не ведуть спільне господарство. Причинами припинення шлюбних відносин є взаємне непорозуміння та небажання сторін зберегти шлюб. Згідно з ч.2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Фактичні взаємини подружжя свідчать, що між сторонами остаточно припинено шлюбні відносини і їх неможливо відновити, отже збереження шлюбу неможливе та суперечило б інтересам подружжя. А тому вимоги позивача про розірвання шлюбу, укладеного між нею та відповідачем є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Спору про місце проживання дитини та поділ майна подружжя не має. Враховуючи те, що від позивача не надійшло заяви про відновлення їй дошлюбного прізвища, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-26 00:00:00

[PERSON] звернулася до Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 14 червня 2013 року було зареєстровано шлюб між позивачем та [PERSON]. Вони мають двоє спільних дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. З грудня 2015 року між подружжям почалися сварки та з того часу вони припинили шлюбні відносини та проживати разом. Подальше збереження шлюбу позивач вважає неможливим та недоцільним, оскільки це шкодить її інтересам та інтересам дітей. На підставі вищевикладеного позивач просила суд розірвати шлюб, зареєстрований між нею та [PERSON]. В судове засідання сторони не зявилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, кожний окремо подав заяву про розгляд справи без їх участі. Позивач позов підтримала, просила суд задовольнити заявлені вимоги. Відповідач позов визнав, проти розірвання шлюбу не заперечував. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків. Судом встановлені такі обставини та відповіді до них правовідносини. 14 червня 2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Верхньодніпровського районного управління юстиції у Дніпропетровській області зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] (Литвин) Даріною Вікторівною, про що складено відповідний актовий запис № 52 та видано свідоцтво про шлюб (а.с.4). Подружжя має двох спільних дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження (а.с.5-6). Судом встановлено, що сторони не проживають разом з грудня 2015 року, з того часу стосунки не підтримують та не ведуть спільне господарство. Причинами припинення шлюбних відносин є взаємне непорозуміння та небажання сторін зберегти шлюб. Згідно з ч.2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Фактичні взаємини подружжя свідчать, що між сторонами остаточно припинено шлюбні відносини і їх неможливо відновити, отже збереження шлюбу неможливе та суперечило б інтересам подружжя. А тому вимоги позивача про розірвання шлюбу, зареєстрованого між нею та відповідачем є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Спору про місце проживання дітей та поділ майна подружжя не має. Враховуючи те, що від позивача не надійшло заяви про відновлення їй дошлюбного прізвища, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-02 00:00:00

[PERSON] звернулася до Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 16 вересня 2006 року між позивачем, [PERSON], та відповідачем, [PERSON], було зареєстровано шлюб. Мають двох неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO]. На початку березня 2015 року з відповідачем припинено шлюбні відносини. Причиною припинення шлюбних відносин є те, що відповідач почав вчиняти у сімї сварки, між ними виникають конфлікти. Мешкають вони окремо. За таких обставин позивач вважає подальше спільне життя з відповідачем не можливе, а збереження шлюбу суперечить її інтересам та інтересам дітей. На підставі викладеного позивач просила суд розірвати шлюб, укладений між нею та [PERSON]. В судовому засіданні позивач позов підтримала, просила суд задовольнити заявлені позовні вимоги, підтвердила обставини, викладені в позовній заяві, вважає примирення з позивачем неможливим і вона цього не бажає. Спору про місце проживання дітей та поділ майна зараз не має. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, проти задоволення позовних вимог не заперечував, також вважає, що примирення між ними не можливе, підтвердив обставини, викладені в позовній заяві. Спору про місце проживання дітей та поділ майна не має. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, прийшов до таких висновків. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 16 вересня 2006 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Верхньодніпровського районного управління юстиції Дніпропетровської області зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], про що складено відповідний актовий запис № 135 та видано свідоцтво про шлюб І-КИ № 057012 (а.с.5). Подружжя мають двох спільних неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження (а.с.6-7). Судом встановлено, що сторони не проживають разом з березня 2015 року, стосунки не підтримують, не ведуть спільне господарство. Причинами припинення шлюбних відносин є взаємне непорозуміння та небажання сторін зберегти шлюб. Суд вживав заходи для примирення сторін та надавав час на примирення, однак позивач від вимог про розірвання шлюбу не відмовилась та наполягала на розірванні шлюбу. Згідно з ч.2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Фактичні взаємини подружжя свідчать, що між сторонами остаточно припинено шлюбні відносини і їх неможливо відновити, отже збереження шлюбу неможливе та суперечило б інтересам подружжя. Отже, вимоги позивача про розірвання шлюбу, укладеного між нею та відповідачем є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Спору про місце проживання дітей та поділ майна подружжя не має. Оскільки від позивача не надійшло заяви про відновлення їй дошлюбного прізвища, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-05 00:00:00

[PERSON] звернулася до Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 16 липня 2015 року між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб. Від шлюбу дітей подружжя не має. Шлюбних відносин між подружжям фактично не було, у зв'язку з тим, що відповідач відбуває покарання у виправній колонії, тому разом вони ніколи не проживали та не вели спільне господарство. Після реєстрації шлюбу спілкувалися лише телефоном та кожна телефонна розмова закінчувалася скандалом. У зв'язку з чим позивач не бажає бути з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Спору про поділ майна не має. подальше збереження шлюбу, на думку позивача, не відповідає її інтересам, а тому [PERSON] просила суд розірвати шлюб, укладений між нею та [PERSON] Сторони в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, кожний окремо подав заяву про розгляд справи без їх участі. У своїй заяві позивач позов підтримала, просила суд задовольнити позовні вимоги. Відповідач у своїй заяві позов визнав, проти розірвання шлюбу не заперечував. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності прийшов до таких висновків. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 16 липня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Синельниківському району реєстраційної служби Синельниковського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], про що зроблено відповідний актовий запис за № 22 та видано свідоцтво про шлюб (а.с. 5). Спільних дітей подружжя не має. Судом встановлено, що відповідач відбуває покарання у Синельниковській виправній колонії у зв'язку з чим сторони спільно ніколи не проживали, спільне господарство не вели від початку реєстрації шлюбу. Причинами припинення шлюбних відносин є взаємне непорозуміння та небажання сторін зберегти шлюб. Згідно з ч.2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Фактичні взаємини подружжя свідчать, що між сторонами остаточно припинено шлюбні відносини і їх неможливо відновити, отже збереження шлюбу неможливе та суперечило б інтересам подружжя. А тому вимоги позивача про розірвання шлюбу, укладеного між нею та відповідачем є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Спору про поділ майна подружжя не має. Також на виконання вимог ст. 115 Сімейного кодексу України, суд вважає за необхідне надіслати копію рішення суду після набрання ним законної сили органу державної реєстрації актів цивільного стану для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Outcome: approved