Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-28 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом, який в подальшому був змінений, до [PERSON] про поділ спільного сумісного майна подружжя. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що з 13 березня 1983 року перебуває з відповідачем у шлюбі. Від даного шлюбу у них є повнолітній син [PERSON] [INFO]. Посилалася на те, що між нею та відповідачем не досягнута згода щодо поділу майна, яке ними було нажите за час спільного проживання, зокрема, житлового будинку з господарськими спорудами, які розташовані [ADDRESS]. Просила здійснити поділ спільного майна подружжя, виділивши їй у власність нерухоме майно на суму 123 994 (сто двадцять три тисячі дев'ятсот дев'яносто чотири) гривні, в житловому будинку: коридор поз. 1-1, коридор поз. 1-2, вітальні поз. 1-9, комори поз. 1-10, кімнати поз. 1-11, кімнати поз. 1-12 та сарай літ. «Б», загальною вартістю 107 гривень. Відповідачу виділити власність нерухоме майно на суму 123 994 (сто двадцять три тисячі дев'ятсот дев'яносто чотири) гривні, в житловому будинку: кімнати поз.1-3, коридору поз. 1-4, комори поз. 1-5, кухні поз. 1-6, санвузла поз. 1-7, котельні поз. 1-8, сараїв літ. «В», «Г» та гаража літ. «Д» загальною вартістю 132 432 грн. з урахуванням майна, що залишається у спільному користуванні на загальну суму 148 800 (сто сорок вісім тисяч вісімсот) гривень. У спільному користуванні залишити: убиральню літ. «Е», колодязь літ. №І, огорожу літ. № 2-5, яму вигрібну літ. №6, вимощення літ. №І та стягнути з відповідача на її користь різницю вартості часток у розмірі 12 403 грн. В судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилася, однак, звернулася до суду із заявою в якій змінені позовні вимоги підтримала повністю та просила суд позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явися, проте звернувся до суду із заявою про визнання змінених позовних вимог та просив справу розглянути в його відсутність. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Відповідно до ст.60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку. Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно ч. 1 ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Згідно ч. 1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. За змістом ст. 16 Закону України «Про власність» та ст. 22 КпШС України, чинних на момент виникнення спірних правовідносин, майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю та кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 368 Цивільного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем було укладено шлюб 13 березня 1983 року та на даний час не розірваний. Від шлюбу неповнолітніх дітей немає. За час спільного проживання сторони збудували житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться [ADDRESS] та складається з житлового будинку літ. «А», загальною площею 115,3 кв.м., житловою площею 62,8 кв.м., сараїв літ.літ. «Б», «В», «Г», гаража літ. «Д», убиральні літ. «Е», колодязя літ. №І, огорожі літ. № 2-5, ями вигрібної літ. №6, вимощення літ. №І, загальною вартістю 272 794 грн. Дані обставини визнаються сторонами та не потребують доказуванню. Згідно свідоцтва про право власності від 15 серпня 2013 року власником вказаного нерухомого майна значиться відповідач [PERSON] Зокрема, Верховний Суд України у своїй Постанові Пленуму № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» (далі Постанова Пленуму № 11 від 21 грудня 2007 року) визначив, що: «Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу, ч. 3 ст. 368 ЦК, відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом». Згідно висновку експертного будівельно - технічного дослідження від 05 червня 2013 року вартість домоволодіння з урахуванням фізичної придатності на даний час становить 272 794 гривень. Експертом запропоновано три варіанти розподілу вказаного нерухомого майна. В ході судового розгляду сторони дійшли згоди про поділ господарства за третім варіантом, при умові, що сарай літ. «В» перейде у власність другого співвласника. За скоригованим третім варіантом першому співвласнику можливо виділити частку майна 45/100 вартістю 123 994 грн., зокрема, в житловому будинку: коридор поз. 1-1, коридор поз. 1-2, вітальні поз. 1-9, комори поз. 1-10, кімнати поз. 1-11, кімнати поз. 1-12 та сарай літ. «Б», загальною вартістю 107 626 (сто сім тисяч шістсот двадцять шість) гривень. Другому співвласнику виділити 55/100 вартістю 148 800 грн., а саме, в житловому будинку: кімнати поз.1-3, коридору поз. 1-4, комори поз. 1-5, кухні поз. 1-6, санвузла поз. 1-7, котельні поз. 1-8, сараїв літ. «В», «Г» та гаража літ. «Д» загальною вартістю 132 432 (сто тридцять дві тисячі чотириста тридцять дві) гривні з урахуванням майна, що залишається у спільному користуванні на загальну суму 148 800 (сто сорок вісім тисяч вісімсот) гривень. Залишивши в спільному користуванні убиральню літ. «Е», колодязь літ. №І, огорожу літ. № 2-5, яму вигрібну літ. № 6, вимощення літ. №І. При цьому різниця вартості у часток становить 12 403 грн. Рішенням Коровійської сільської ради Глибоцького району Чернівецької області від 19 лютого 2014 року надано дозвіл на переобладнання та перепланування житлового будинку по вул. Молодіжній № 238 в с. Коровія Глибоцького району відповідно до запропонованих варіантів поділу вказаного житлового будинку. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. В судовому засіданні відповідач визнав позов, а тому суд вважає, що позов [PERSON] слід задовольнити. Крім того, враховуючи те, що власником майна згідно свідоцтва про право власності виданого 15 серпня 2013 року Реєстраційною службою Глибоцького районного управління юстиції Чернівецької області на об'єкт нерухомого майна значиться [PERSON], його слід визнати частково недійсним так, як право власності на 45/100 спірного майна визнається за позивачкою [PERSON] На підставі ст.ст.57- 61, 68-71 СК України, ст.. 368 ЦК України,

Outcome: approved