Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-23 00:00:00

[PERSON] звернулася до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з позовною заявою до [PERSON] про виділення в натурі частини нерухомого майна, що знаходиться у спільній частковій власності. Так, в останній редакції свого уточненого позову позивач просить суд припинити право спільної часткової власності [PERSON] на 1/2 частку в житловому будинку №43 а, по вул. Польовій, в с. Шабо, Білгород-Дністровського району Одеської області; виділити їй в натурі ? частку в житловому будинку № 43 а, по вулиці Польовій, в с. Шабо, Білгород-Дністровського району Одеської області, згідно першого варіанту поділу житлового будинку 1 співвласнику. Позовні вимоги мотивовані тим, що вказаний житловий будинок належить на праві приватної (спільної часткової) власності сторонам по справі в рівних частках, а саме по ? частині кожному. Фактично між сторонами склався порядок користування житловим будинком та земельною ділянкою, але в добровільному порядку відповідач відмовляється провести відповідний поділ, що стало підставою для звернення позивача із відповідним позовом до суду. Представник позивача за довіреністю [PERSON] І надав до суду письмову заяву відповідно до якої просив здійснити розгляд справи у його відсутності, позов просив задовольнити. Відповідач\~ у судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причина неявки суду не відома. Згідно із ч.1\~ст.224 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно із\~ст.157 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає справи протягом розумного строку, але не більше двох місяців з дня відкриття провадження у справі, а справи про поновлення на роботі, про стягнення аліментів\~одного місяця. У виняткових випадках за клопотанням сторони, з урахуванням особливостей розгляду справи, суд ухвалою може подовжити розгляд справи, але не більше як на пятнадцять днів.\~\~ Враховуючи викладені обставини, норми чинного законодавства та ті факти, що відповідач в судові засідання не зявився, будь-яких клопотань не заявляв, хоча був належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду, позивач в судове засідання не зявився, але просив розглянути справу без його присутності та проти винесення заочного рішення не заперечував, строк розгляду справи, відповідно до\~ст.157 Цивільного процесуального кодексу України, закінчився і ніхто із сторін не заявив клопотання про його подовження, суд вважає за можливе і необхідне, розглянути справу без участі сторін або їх представників, на підставі наявних та достатніх для розгляду матеріалів справи. У відповідності до ч.2\~ст.197 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши позовну заяву [PERSON], вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, суд дійшов до наступних висновків. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні житловий будинок, розташований за адресою: Одеська область, Білгород-Дністровський район, с. Шабо, вул. Польова, 43 а, належить на праві спільної часткової власності в рівних частках по ? частині кожному [PERSON] Порфирінві та [PERSON]. Так позивачу належить ? частина будинку на підставі рішення Б-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 07.02.2011 року по справі №2-649/2011 р. та додаткового рішення №2-649/2011 р. від 15.06.2011 року, право власності зареєстроване в КП «Білгород-Дністровське бюро технічної інвентаризації» 22.07.2011 року, реєстраційний номер 18151318 (а.с. 14). Відповідач є власником іншої ? частини житлового будинку на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, серія та номер: 661, виданий 15.04.2016 року, видавник: Білгород-Дністровська РДНК, дата державної реєстрації 15.04.2016 року, номер запису про право власності 14183919. Рішенням Виконавчого комітету Мологівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області №82/2016 від 14.07.2016 року «Про присвоєння нової юридичної адреси обєкту нерухомого майна, розташованому по вул. Польовій в селі Шабо, Білгород-Дністровського району Одеської області» розглянувши заяву [PERSON] про присвоєння нової юридичної адреси ? частині житловому будинку, з метою оформлення права власності на житловий будинок, на підставі згоди власника іншої ? частини житлового будинку [PERSON], з метою належного обліку нерухомого майна, впорядкування містобудівної та землевпорядної документації, вирішено присвоїти ? частині житлового будинку, що розташований по вул. Польовій, в с. Шабо, Білгород-Дністровського району Одеської області наступну адресу: Одеська область, Білгород-Дністровський район, с. Шабо, вул. Польова, 43-б (а.с.13). Під час судового розгляду справи була призначена судова будівельно-технічна експертиза для встановлення можливості виділення в натурі ? частки будинку. Відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи №28/09 були запропоновані найбільш доцільні та технічно можливі варіанти поділу житлового будинку, всього було запропоновано 4 варіанти поділу (а.с. 31-55). Статтею 41 Конституції України\~передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої власності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним. Кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державною та органами самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду (ст.47 Конституції України). Відповідно до ч.1 ст.316\~та ч.1 ст.317 Цивільного кодексу України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (ч.1\~ст.321 ЦК України). Статтею 328 Цивільного кодексу України\~встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно із ч.1\~ст.356 Цивільного кодексу України, власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитись про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Співвласник має право самостійно розпорядитися своєю часткою у праві спільної часткової власності (ч.ч. 1-2 ст.358, ст.361 ЦК України). Відповідно до ч.1\~ст.364 Цивільного кодексу України\~співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Згідно з положеннями ст.ст.\~183,\~367 ЦК Українивиділ частки в натурі (поділ будинку) може мати місце за наявності технічної можливості виділення кожній із сторін відокремленої частини будинку із самостійним виходом (квартири), яка відповідає розміру їх часток у приватній власності або наявності технічної можливості переобладнання будинку в ізольованій квартири. Частиною 4\~ст.120 Земельного кодексу України\~встановлено, що у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди. Крім того, Верховний Суд України у постанові від 19.02.2014 року зазначив, що у силу положень статей\~21,\~24,\~41 Конституції України, статей\~319,\~358 ЦК України\~всі громадяни є рівними у своїх правах, усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення цих прав, в тому числі щодо захисту права спільної часткової власності. Виходячи із цих положень, правовий режим спільної часткової власності визначається\~главою 26 ЦК України\~з урахуванням інтересів усіх її учасників. Володіння, користування та розпорядження частковою власністю здійснюється за згодою всіх співвласників, а за відсутності згоди\~спір вирішується судом. Незалежно від розміру часток, співвласники при здійсненні зазначених правомочностей мають рівні права. При вирішенні справи даної категорії, крім вказаної спеціальної норми суду слід враховувати і загальні засади цивільного законодавства (стаття 3 ЦК України) щодо справедливості, добросовісності та розумності з врахуванням прав та інтересів усіх співвласників. При цьому, суду слід врахувати, що правовий режим спільної часткової власності має враховувати інтереси всіх її учасників і забороняє обмеження прав одних учасників за рахунок інших. Вказані обставини, що встановлені матеріалами справи, та зазначені норми чинного законодавства свідчать про наявність усіх фактичних та правових підстав для здійснення виділу в натурі [PERSON] ? частини житлового будинку № 43 а, по вулиці Польовій, в с. Шабо, Білгород-Дністровського району Одеської області. Доказами є будь які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ст.ст. 57-58 ЦПК України). Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3\~статті 60 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених\~статтею 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно із\~ст.212 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні (ст.213 ЦПК України). Зважаючи на фактично складений між сторонами порядок користування житловим будинком, суд вважає, що обраний позивачем перший варіант поділу житлового будинку згідно висновку експертизи №28/09, відповідатиме інтересам сторін в повній мірі. Враховуючи вищевикладені обставини та норми чинного законодавства, суд дійшов до висновку про законність, обґрунтованість та правомірність позовних вимог [PERSON], у зв'язку з чим позовна заява [PERSON] до [PERSON] про\~виділення в натурі частини нерухомого майна, що знаходиться у спільній частковій власності підлягає задоволенню.

Outcome: approved