Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-26 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до Приватного акціонерного товариства (далі- ПАТ) «Луцький домобудівельний комбінат» про визнання права власності на нерухоме майно. Свої вимоги, обґрунтовує тим, що в 2011 році між нею та ПАТ «Луцький домобудівельний комбінат» було укладено договір про пайову участь в будівництві багатоквартирного будинку в [ADDRESS] . Вказує, що за умовами договору вона зобов`язалась сплатити на користь відповідача вартість будівництва однокімнатної квартири загальною площею 46,7 кв.м. Зазначає, що вона свої зобов`язання за договором перед відповідачем виконала та сплатила ПрАТ «Луцький домобудівельний комбінат» грошові кошти в сумі 319 600,00 грн. ПрАТ «Луцький домобудівельний комбінат» здійснив будівництво будинку [ADDRESS] та передав квартиру [ADDRESS] в цьому будинку позивачці, якою остання користується по даний час. Вказує, що з 2012 року вона користується квартирою [ADDRESS] у зв`язку з чим уклала усі необхідні договори на надання послуг та сплачує комунальні послуги. Зазначає, що не оформила право власності на згадану вище квартиру, оскільки, звернувшись до відповідача з проханням надати документи необхідні для здійснення державної реєстрації отримала відповідь від відповідача, що документи що стверджують право позивачки на квартиру [ADDRESS] втрачені, хоча відповідач визнає повне виконання умов договору щодо повної оплати вартості квартири. На підставі наведеного, просить суд визнати за нею право власності на однокімнатну квартиру [ADDRESS] загальною площею 46,7 кв.м., житловою площею 20,7 кв.м. У відзиві на позовну заяву відповідач вказує, що ними як стороною договору виконано усі зобов`язання. Зазначає, що оформлення права власності за договорами про пайову участь у будівництві, укладеними та виконаними в 2011-2012 роках проводилось органом місцевого самоврядування, в даному випадку Луцькою міською радою з видачею свідоцтва про право власності, а державна реєстрація прав - реєстраторами бюро технічної інвентаризації, тобто КП «Волинське обласне бюро технічної інвентаризації». Крім того, зазначає, що ПрАТ «Луцький домобудівельний комбінат» просило оформити право власності, зокрема і на спірну квартиру позивача, однак, на даний час в ПрАТ «Луцький домобудівельний комбінат» відсутні оригінали зазначений позивачем документів, в тому числі договір про пайову участь, у зв`язку з закінченням терміну їх зберігання. При винесенні рішення покладаються на думку суду. Ухвалою Луцького міськрайонного суду від 24.04.2020 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження. Протокольною ухвалою Луцького міськрайонного суду від 09.07.2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. До початку судового засідання представник позивача подав суду заяву, в якій просить справу слухати у його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся судом про день, час та місце розгляду справи. Суд вважає за можливим провести розгляд справи у відсутності осіб які не з`явились. Дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення. За змістом ч.2, 5 ст.11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду. Згідно з ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого порушеного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого права. Одним зі способів захисту права та інтересу є, зокрема, визнання права. Частиною першою статті 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Статтею 331 ЦК України встановлено загальне правило, відповідно до якого право власності на новостворене нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації прав на нерухоме майно після завершення будівництва та прийняття його в експлуатацію. До завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна). Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Судом встановлено, що в період з серпня 2011 року по квітень 2019 року позивач сплатила на рахунок відповідача грошові кошти в сумі 319 600,00 грн. в рахунок будівництва квартири (а.с. 5-9). [PERSON] свої зобов`язання згідно договору виконала, що підтверджується відповіддю ПрАТ «ЛДБК», в якій останній підтверджує повну сплату вартості квартири (а.с.66). Як вбачається з листа від 04.07.2012 року №109, ПрАТ «Луцький домобудівельний комбінат» зверталося до позивача з проханням оформити право власності на квартиру [ADDRESS] , загальною площею 46,7 кв.м.(а.с. 10). Відтак, в судовому засіданні знайшов підтвердження факт наявності договірних відносин між сторонами з приводу будівництва спірного майна. Судом встановлено, що позивач уклала із обслуговуючими організаціями відповідні договори з утримання квартири за адресою: [ADDRESS] (а.с. 11-24). Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно право власності на квартиру [ADDRESS] не зареєстровано (а.с.26). Із матеріалів справи вбачається, що рішенням виконавчого комітету Луцької міської ради №507-23 від 26.07.2012 року оформлено право власності на квартиру [ADDRESS] , загальною площею 46,7 кв.м, житловою площею 20,7 кв.м за [PERSON] (а.с.65). Судом встановлено, що у зв`язку з втратою оригіналів документів позивачка не має можливості оформити право власності на квартиру у позасудовому порядку. За таких обставин, порушене право позивача на спірну квартиру підлягає судовому захисту на підставі ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та ст. 391 ЦК України, а відтак, позовні вимоги підлягають до задоволення.

Outcome: approved