Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-25 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом. В обґрунтування заявленого позову посилається на те, що 02.04.2008 року між нею та КС «Вклад» укладено договір фінансового внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депохзитний рахунок [NUMBER]. Відповідно до умов укладеного договору [PERSON] передала, а відповідчач прийняв на депозитний вклад грошові кошти в сумі 5 000 гривень. Також встановлено, що 29.07.2008 року [PERSON] звернулася до КС «Вклад» із заявою про повернення депозитного вкладу та процентів по ньому, згідно договору фінансового внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депохзитний рахунок [NUMBER] від 02.04.2008 року. Однак дана заява залишилась без задоволення. Просить повернути їй банківський вклад. 10.12.2013 року позивач звернулася до суду із заявою про збільшення позовних вимог. В свої заяві просить суд стягнути з відповідача грошовий внесок в сумі 10 905,16 гривень, з яких 7 888 гривень - сума депозиту, 3 017,16 гривень - проценти за користування депозитом. Позивач в судове засідання не з'явилася, про дату, час і місце судового розгляду справи повідомлялася належним чином, про причини своєї неявки до суду не повідомляла. Подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про дату, час і місце судового розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини своєї неявки до суду не повідомляв, від нього до суду не надходило заяви про розгляд справи у його відсутності. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Відповідно до вимог ст. 1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Судом при розгляді справи встановлено, що 02 квітня 2008 року між КС «Вклад» та [PERSON] був укладений договір фінансового внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депохзитний рахунок [NUMBER] (а.с 2). Відповідно до умов укладеного договору [PERSON] передала, а відповідчач прийняв на депозитний вклад грошові кошти в сумі 5 000 гривень. Також встановлено, що 29.07.2008 року [PERSON] звернулася до КС «Вклад» із заявою про повернення депозитного вкладу та процентів по ньому, згідно договору фінансового внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депохзитний рахунок [NUMBER] від 02.04.2008 року (а.с. 4). Однак дана заява залишилась без задоволення. Приймаючи до уваги викладене та враховуючи, що строк дії договору договору фінансового внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депохзитний рахунок [NUMBER] від 02.04.2008 року укладеного між КС «Вклад» та [PERSON] закінчився. Однак КС «Вклад» фінансовий внесок (вклад) [PERSON] не повернуто. При цьому заборгованість КС «Вклад» перед [PERSON] щодо виплати банківського вкладу, згідно договору фінансового внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депохзитний рахунок [NUMBER] від 02.04.2008 року, становить грошовий внесок в сумі 10 905,16 гривень, з яких 7 888 гривень - сума депозиту, 3 017,16 гривень - проценти за користування депозитом. А тому за таких обставин, суд приходить до висновку про задоволення позову та стягнення суми фінансового внеску (вкладу) з нарахованими відсотками. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Відповідно до п. 17 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів», Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.04.1996 р. № 5 «Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів» позивач звільнений від сплати судового збору. А тому за таких обставин, суд приходить до висновку про стягнення з КС «Вклад» на користь держави судового збору в сумі 243,60 гривень.

Outcome: approved