Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-15 00:00:00

[PERSON] звернулася до Придніпровського районного суду м. Черкаси з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову вказує, що 17.04.2003 року між ним та відповідачкою [PERSON] був укладений шлюб, який зареєстрований Черкаським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, актовий запис № 465. Від шлюбу мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. Вказує, що сімейне життя не склалося, через різні погляди на життя, шлюб носить формальний характер. Вважає подальше збереження сімї не можливим, а тому, просить шлюб розірвати. Ухвалою суду від 22.12.2018 року відкрито провадження у справі та визначено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. В судове засідання позивач [PERSON] не зявився, подавши до суду заяву від 15.01.2019 року, в якій просить розгляд справи проводити без його участі. Також вказує, що позовні вимоги підтримує та просить шлюб розірвати. В судовому засіданні відповідачка [PERSON] не заперечувала проти задоволення позову та пояснила, що вони з позивачем не проживають спільно більше двох років. Також просила справу розглянути в підготовчому судовому засіданні. Суд, заслухавши пояснення відповідачки [PERSON], дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позову. Статтею 24 СК України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За приписами ч. 3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Згідно\~ст. 110 СК, один\~з подружжя має право предявити до суду позов про розірвання шлюбу. Згідно\~ст. 112 СК\~України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Як розяснив Пленум Верховного Суду України в своїй постанові № 11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України\~охорона сімї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Частиною 4 ст. 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. В судовому засіданні встановлено, що 04.06.2011 між [PERSON] та [PERSON] був укладений шлюб, про що в Книзі реєстрації шлюбів Черкаським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, зроблено відповідний актовий запис № 465. Від шлюбу мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO], домовленість про місце проживання якої разом з відповідачкою між сторонами досягнута. На даний час подружні відносини між сторонами не підтримуються більше двох років, шлюб носить формальний характер, бюджет сторони ведуть окремо. Спільне господарство не ведеться. Враховуючи, що відповідачка [PERSON] позовні вимоги позивача [PERSON] про розірвання шлюбу визнала та не заперечувала проти задоволення позову, суд приходить до висновку про задоволення позову [PERSON], оскільки таке рішення відповідатиме інтересам сторін. Крім того, на підставі\~ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки [PERSON] на користь позивача сплачений ним судовий збір в розмірі 704 грн. 80 коп.\~

Outcome: approved