Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-26 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із позовною заявою до [PERSON] , Підволочиської об`єднаної територіальної громади в особі Підволочиської селищної ради Тернопільської області про визнання за нею права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] , загальною площею 145,0 кв.м. та житловою 49,30 кв.м., в порядку спадкування за заповітом після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] . В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що у відповідності до заповіту, посвідченого 11 березня 2008 року, є спадкоємцем щодо належного [PERSON] житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] , проте при зверненні до нотаріуса їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу, що підтверджує право власності спадкодавця на спадкове майно. Зазначила, що спірне будинковолодіння не є самочинним будівництвом, свідоцтво про право власності не зареєстроване, на житловий будинок виготовлено технічний паспорт. На підставі наведеного, а також з врахуванням того, що в позасудовому порядку захистити свої права позивач не має можливості,- просить позов задовольнити. Сторони, будучи повідомленими про дату і час судового розгляду, в судове засідання не з`явилися, подали заяви з проханням справу слухати у їх відсутності. Позивач згідно позовної заяви позов підтримала, просить задовольнити. Представник Відповідача та Відповідач [PERSON] проти позову не заперечив. У відповідності до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Дослідивши матеріали справи, враховуючи заяви сторін, суд вважає за можливе справу вирішити в підготовчому судовому засіданні на підставі наявних у ній доказів задовольнивши позовні вимоги, виходячи з таких міркувань. 11 березня 2008 року секретарем Турівської сільської ради Підволочиського району Тернопільської області за реєстровим №118 посвідчено заповіт [PERSON] , [INFO] , уродженця с. Турівка Підволочиського району Тернопільської області, жителя [ADDRESS] , який на випадок своєї смерті залишив наступне розпорядження: спадкоємцем всього майна, яке буде належати йому на день смерті, де б воно не знаходилося та з чого б воно не складалося, а також всього того, що згідно законодавством України може бути успадкованим, у повному обсязі, без будь-яких винятків, призначив [PERSON] . Згідно зі свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим виконавчим комітетом Турівської сільської ради Підволочиського району Тернопільської області в жовтні 2013 року, [INFO] помер [PERSON] . Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Стаття 1223 ЦК України передбачає, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. У відповідності до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно заяви відповідача [PERSON] , посвідченої 28 жовтня 2019 р. старостою села Турівка Підволочиського району, повідомляє, що немає наміру приймати спадщину після смерті [PERSON] . Відповідно до довідки про технічний опис об`єкта нерухомого майна, виданої Підволочиським БТІ 18 червня 2019 року № 74 та технічного паспорта на житловий будинок індивідуального житлового фонду, виготовленого 09 листопада 2018 року, копії рішення виконавчого комітету Турівської сільської ради №5 від 17 лютого 2001 року. житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами загальною площею 145,0 кв.м, житловою площею 49,30 кв.м по [ADDRESS] належить на праві приватної власності [PERSON] , право власності не зареєстроване. Згідно листа роз`яснення приватного нотаріуса Підволочиського районного нотаріального округу від 27 червня 2019 року №69/01-16 після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , за заявою [PERSON] , заведено спадкову справу № 151/2013, проте, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу про належність спадкодавцеві спадкового майна у виді житлового будинку по [ADDRESS] - [PERSON] відмовлено у вчинені нотаріальної дії. Таким чином судом встановлено, що після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , залишилось спадкове майно - житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, загальною площею 145,0 кв.м., житловою площею 49,30 кв.м по [ADDRESS] . Позивач [PERSON] , як спадкоємець за заповітом, спадщину прийняла, оскільки у визначений законом строк звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини та 05 жовтня 2016 р. ій видано свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку. Однак при зверненні до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом їй відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу про належність спадкового майна спадкодавцеві. У відповідності до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст.ст. 1233,1234,1235 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів і вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Так, відповідно до вимог ч. 1 ст. 15 та ст. 392 ЦК України - кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого цивільного права у разі його невизнання або оспорювання, а власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це майно оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. На підставі наведеного,

Outcome: approved