Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-22 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги позивач мотивувала тим, що 05.10.2012року вона одружилася з [PERSON] , відповідачем по справі, зареєструвавши шлюб у Івано-Франківському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області, актовий запис №1425, Свідоцтво серії [NUMBER] від 23.09.2016р. ( видано повтороно) а.с. 10. Від даного шлюбу у них є син - [PERSON] , [INFO] . Позивач вказує, що сімейне життя у них з часом почало погіршуватися, що в кінцевому призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Просить позов задовольнити, розірвати шлюб про що подала заяву. Відповідач в судове засідання не з`явився, подав заяву, за змістом якої проти позову не заперечує. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає позов підставним та таким, що підлягає до задоволення із наступних підстав. Як встановлено судом сторони подружніх відносин не підтримують, позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечує. Відповідно до ч.2ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Згідно до ч.1 ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно до ч.2 та ч.3 ст.56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч.2 ст.104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно до ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Сторони не змогли зберегти родину, а тому суд вважає встановленим, що розірвання шлюбу суперечить інтересам позивача та постановляє рішення про задоволення позовних вимог. Спір про розподіл сумісного майна подружжя між сторонами відсутній. Що стосується вимоги позову щодо визначення місця проживання неповнолітньої дитини, то відповідно до ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Згідно до ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. То з цього приводу слід вказати таке. Зважаючи на те, що між батьками досягнуто згоди щодо визначення місця проживання малолітньої дитини: сина - [PERSON] , [INFO] , оскільки позивач у своїй заяві підтримала свої позовні вимоги та просить залишити дитину проживати з нею, а відповідач не заперечує щодо цього, то ця вимога позову теж підлягає до задоволення. За приписами ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач в заяві просила змінити її прізвище « [PERSON] » на дошлюбне « [PERSON] », що також підлягає задоволенню. В той же час за вимогами ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у разі задоволення позову - на відповідача. При цьому, позивачем заявлено дві позовних вимоги, а саме про розірвання шлюбу і про визначення місця проживання неповнолітньої дитини. однак оплачено судовим збором в розмірі 768,40 грн. лише одна заявлена вимога. При цьому позивач у своїй заяві просить понесені нею судові витрати залишити за нею. Відтак суд вважає за можливе судові витрати понесені позивачем залишити за нею. Щодо іншої вимоги позову, то 768,40 грн. судового збору повинні бути сплачені відповідачем за позовну вимогу немайнового характеру (визначення місця проживання малолітньої дитини) на користь держави отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО):899998 , рахунок отримувача: 31211256026001 код класифікації доходів бюджету: 22030106 На підставі наведеного, 31 Цивільного кодексу України, ст.ст. 104, 109-112, 160, 161, 171 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved