Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-25 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із вказаним вище позовом, в обгрунтування якого посилається на те, що 10.09.2010 року було розірвано шлюб між нею та відповідачем. Від даного шлюбу [INFO]. у них народилася дочка [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER]. Вона виховує дочку самостійно, оскільки відповідач не приймає жодної участі у її вихованні та утриманні, не цікавиться її життям, взагалі не спілкується та не відвідує дочки, не виконує батьківських обов»язків, має заборгованість по аліментах, яка станом на 01.02.2018 року становить 9393,40 грн. Зазначені факти, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини батьком, свідомого нехтування ним своїми обов'язками, що підтверджує відсутність серйозного ставлення відповідача до своїх батьківських обов'язків. Нехтування батьківськими обов»язками з боку батька, на її думку, принижує гідність дитини, а наявність людини, яка юридично має права батька, але фактично залишається чужою людиною, може в подальшому привести до негативних наслідків у житті дитини як з моральної, так і з правової точки зору, а тому в неї виникла необхідність звернутися з даним позовом в суд. Позивач [PERSON] та її захисник [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримали з підстав викладених в позовній заяві, просять позов задоволити. Представник відділу-служби у справах дітей та органу опіки і піклування Дрогобицької міської ради Яким І.С., щодо задоволення позову покладався на думку суду. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча про місце та час проведення судового засідання був повідомлений вчасно та належним чином через сайт «Судова влада України», причини неявки суду невідомі. Згідно правил ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з»явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Вимогами ч. 1 ст. 2 ЦПК України визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною 2 зазначеної статті закріплено обов'язок суду та учасників судового процесу керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Отже, завданнями судочинства мають керуватися не лише суд, а й сторони. Поряд з цим, ч. 1 ст. 44 ЦПК України визначено, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши позовну заяву, в процесі встановлення обставин справи та перевірки їх доказами, судом встановлено наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON], перебували у зареєстрованому шлюбі до 10 вересня 2010 року, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серія [NUMBER]. Із свідоцтва про народження [NUMBER] виданого 04.09.2008 року міським відділом РАЦСу Львівського міського управління юстиції, вбачається, що батьками [PERSON], яка народилася [INFO] року, є: батько [PERSON] та мати [PERSON], тобто сторони по справі. Із розрахунку заборгованості по аліментах, виданого 27 серпня 2018 року старшим державним виконавцем Шевченківського відділу ДВС міста Львова, вбачається, що заборгованість [PERSON] із сплати аліментів на утримання дочки [PERSON] - [INFO]. за виконавчим листом № 2-3005/09, станом на 31.07.2018 року становить 11192,40 грн. Із довідки виданої КНП «Дрогобицька міська поліклініка» ДМР вбачається, що [PERSON] часто хворіє, дитину лікує та опікується нею мама, батька [PERSON] жодного разу у лікаря з дитиною не було. З довідки виданої Дрогобицькою спеціалізованою школою І-ІІІ ступенів № 2 Дрогобицької міської ради Львівської області де навчається [PERSON], вбачається, що: [PERSON] самостійно утримує і виховує доньку, [PERSON]. Батько [PERSON], жодного разу не відвідував школу і не цікавиться успішністю і побутовими умовами своєї дитини. Виходячи з вищенаведеного достовірно з'ясовано, що в порушення вимог ст. 150, 180 СК України [PERSON] самоусунувся від виконання Конституційного обов'язку, передбаченого ст. 51 Конституції України щодо належного виховання своєї дочки [PERSON]. Відповідно до ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей. Згідно постанови Пленуму ВСУ від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх обов?язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов?язками. Беручи до уваги вищенаведене суд дійшов переконання, що є всі підстави для того, щоб позбавити [PERSON] батьківських прав відносно його дочки [PERSON], оскільки він без поважних причин не виявив щодо неї батьківського піклування, ухилявся і ухиляється від виконання своїх обов'язків по її вихованню та утриманню. Відповідно до п. 6 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому згідно вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір в дохід держави.

Outcome: approved