Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-07 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свій позов обґрунтовує тим, що вони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 22.09.2017 року, який зареєстрований Луцьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Волинській області, про що було складено відповідний актовий запис №1417. Під час шлюбу у них народився син [PERSON] , [INFO] . Вказує, що шлюбні відносини фактично припинилися з лютого 2019 року. Кожен з них має різні погляди на сімейне, спільне життя та ведення спільного господарства. Подальше збереження сім`ї неможливе. Покликаючись на викладенні обставини, просила суд шлюб із відповідачем розірвати, стягнути з останнього на її користь судові витрати по справі, дитину залишити проживати з нею, відновити дошлюбне прізвище [PERSON] . Позивач надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом за відсутності осіб, які беруть участь у справі не здійснюється. Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення частково з наступних підстав. З матеріалів справи судом встановлено, що шлюб між сторонами укладений 22.09.2017 року, який зареєстрований Луцьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Волинській області, про що було складено відповідний актовий запис № 1417, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 22.09.2017 року (а.с.4) В шлюбі народився син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 29.11.2018 року (а.с. 9). Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ст.55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Як вбачається зі змісту ч.3 та ч.4 ст.56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. В судовому засіданні встановлено, що сімейне життя між сторонами не склалося, сімейних стосунків не підтримують, шлюб існує формально, в термін, наданий судом, сторони не примирилися. На основі наведеного та виходячи із вимог ст.112 СК України, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, що мають істотне значення, тому шлюб між ними слід розірвати. В задоволенні позовної вимоги щодо визначення місця проживання дитини слід відмовити. В матеріалах справи відсутні докази про наявність між сторонами спору з приводу визначення місця проживання сина. Отже, дана вимога позивачем заявлена передчасно. На підставі ст.ст.104, 105, 110, 112 СК України,

Outcome: partial