Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-03 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із позовом, в якому просить встановити факти, що місцем відкриття спадщини після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , є житловий будинок [ADDRESS] , та постійного проживання спадкоємця [PERSON] разом із спадкодавцем [PERSON] , яка померла [INFO] , на час відкриття спадщини в житловому будинку [ADDRESS] . Свої вимоги позивач мотивує тим, що [INFO] померла мати позивача [PERSON] Згідно із заповітом, складеним [PERSON] 17 серпня 2007 року, посвідченим секретарем виконавчого комітету Вернигородоцької сільської ради Козятинського району Вінницької області Кругляк Г.О., зареєстрованим в реєстрі за №49, житловий будинок з господарськими спорудами, розташований в [ADDRESS] , заповідач заповіла позивачеві [PERSON] і внуку [PERSON] в рівних долях кожному; земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,209 га, що розміщена на території Вернигородоцької сільської ради, та майновий пай в майновому фонді майна КСТП «Вернигородоцький» в СВК «Вернигородоцьке» - внуку [PERSON]. Мати позивача [PERSON] на день смерті була зареєстрована по [ADDRESS] , проте проживала разом із позивачем за адресою: [ADDRESS] , та вели спільне господарство. Таким чином, позивач є спадкоємцем, яка прийняла спадщину після смерті [PERSON] , в розумінні положень ч.1 ст.1221, ч.3 ст.1268 ЦК України. Із записів в домовій книзі щодо будинку по [ADDRESS] вбачається, що місце проживання спадкоємця за заповітом [PERSON] на час відкриття спадщини було зареєстровано за однією адресою зі спадкодавцем [PERSON]. Проте, виходячи із вищевикладеного, факт реєстрації місця проживання [PERSON] за однією адресою із місцем реєстрації спадкодавця [PERSON] сам собі не свідчить про те, що він вважається таким, що прийняв спадщину, оскільки на час відкриття спадщини [PERSON] постійно проживала з позивачем за адресою: [ADDRESS] . Разом із цим, [PERSON] протягом шести місяців з часу відкриття спадщини не подавав заяву в нотаріальну контору про прийняття спадщини після смерті [PERSON]. За таких обставин відповідач [PERSON] вважається таким, що не прийняв спадщину після смерті спадкодавця [PERSON] Відповідач [PERSON] , рідна сестра позивача, а донька померлої [PERSON] , спадщину не прийняла. Позивачеві було виплачено недоодержану пенсію її матері [PERSON] за період з 01.10.2017 по 31.10.2017 в сумі 1761 грн.. В силу ч.1 ст.52 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті. Відтак, вказана сума недоотриманої [PERSON] пенсії була виплачена позивачеві саме як члену її сім`ї, яка проживала разом із нею на день її смерті. Таким чином, позивач є єдиним спадкоємцем майна матері. 31.08.2018 позивач звернулась із письмовою заявою до приватного нотаріуса Козятинського районного нотаріального округу Кондратьєва В.Ю., в якій, посилаючись на наведені вище обставини, просила видати їй свідоцтво про право на спадщину за заповітом на Ѕ частку житлового будинку з господарськими спорудами, розташованого в [ADDRESS] , яка належала померлій [INFO] [PERSON] ; свідоцтво про право на спадщину за законом на Ѕ частку житлового будинку з господарськими спорудами, розташованого в [ADDRESS] , яка належала померлій [INFO] [PERSON] ; свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,209 га, що розміщена на території Вернигородоцької сільської ради, яка належала померлій [INFO] [PERSON] 31.08.2018 приватний нотаріус Кондратьєв В.Ю. надав їй роз`яснення за №295/01-16, в якому, посилаючись на приписи підпунктів 1.12, 1.13 п.1, підпункту 3.22 п.3, підпункту 4.9 п.4 Глави 10 Розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року №296/5, вказав, що нею не надано документів, які б підтверджували, що місце її проживання на день смерті [PERSON] було зареєстровано за однією адресою із спадкодавцем. А тому вона не може вважатись спадкоємцем, яка прийняла спадщину після смерті [PERSON] , в розумінні положень ч.3 ст.1268 ЦК України. Водночас, приватний нотаріус роз`яснив їй, що вона має право звернутися з позовом до суду про визначення їй додаткового строку, достатнього для подання заяви нотаріусу про прийняття спадщини, або про встановлення факту її постійного проживання зі спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини. У зв`язку з тим, що позивач не має можливості оформити свої спадкові права у нотаріуса, вона вимушена звернутися до суду із даним позовом про встановлення фактів, що має юридичне значення. Встановлення фактів місця відкриття спадщини та постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини необхідно позивачеві для оформлення своїх спадкових прав після смерті матері [PERSON]. При цьому, позивач посилається на положення ст.ст.1221, 1268 ЦК України; постанову Верховного Суду України від 01.08.2018 у справі №212/9157/15-ц; пункти 2, 23 постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 №7; ст.52 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Дослідивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Позивач в судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі та підтвердила обставини наведені в позовній заяві. Зокрема, суду пояснила, що з березня чи з травня 2017 року її мати [PERSON] постійно проживала із нею в будинку по [ADDRESS] . Вона отримувала її пенсію по дорученню у відділені пошти. Відповідач [PERSON] на час відкриття спадщини був зареєстрований за однією адресою зі спадкодавцем [PERSON] по [ADDRESS] , проте там не проживав більше семи років до дня смерті [PERSON]. Вернигородоцький сільський голова Гуп`як В.П. в судовому засіданні суду пояснив, що померла [PERSON] виховувала свого онука [PERSON] , допомагала йому матеріально, а тому заповіла йому Ѕ частину будинку та решту належного їй майна. Потім онук одружився і виїхав з села. Він не може сказати чи приїжджав [PERSON] до [PERSON]. В останні роки життя [PERSON] важко хворіла, в неї були проблеми із пам`яттю, стала блудити. Позивач доглядала за своєю матір`ю [PERSON] , а коли їй стало зовсім зле, то забрала її до себе додому. Йому відомо, що в сільській раді позивач оформила доручення для отримання пенсії її матері. Останніх пів-року життя [PERSON] жила разом із позивачем по [ADDRESS] . Позивач займалася похоронами своєї матері. Із розмов сусідів він знає, що [PERSON] померла в с. Вернигородок Козятинського району. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату та час слухання справи, про що свідчить довідка складена секретарем судових засідань Паращенко Л.І.. Представник відповідача [PERSON] - адвокат Кузьмінський Ю.В. в судовому засіданні позов не визнав. Судом встановлено, що [INFO] померла мати позивача [PERSON] (а.с.17). Після її смерті відкрилася спадщина на житловий будинок з господарськими будівлями, що розташований в [ADDRESS] , який вона успадкувала після смерті свого чоловіка [PERSON] (а.с.27); земельну ділянку, площею 3,209 га, розташовану на території Вернигородоцької сільської ради, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с. 26); майновий пай в майновому фонді майна КСТП «Вернигородоцький» в СВК «Вернигородоцьке» - внуку [PERSON] Згідно із заповітом, складеним [PERSON] 17 серпня 2007 року, посвідченим секретарем виконавчого комітету Вернигородоцької сільської ради Козятинського району Вінницької області Кругляк Г.О., зареєстрованим в реєстрі за №49, житловий будинок з господарськими спорудами, розташований в [ADDRESS] , заповідач заповіла позивачеві [PERSON] і внуку [PERSON] в рівних долях кожному; земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,209 га, що розміщена на території Вернигородоцької сільської ради, та майновий пай в майновому фонді майна КСТП «Вернигородоцький» в СВК «Вернигородоцьке» - внуку [PERSON] (а.с.14). 31.08.2018 позивач [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Козятинського районного нотаріального округу Кондратьєва В.Ю. із заявою про видачу свідоцтв про право на спадщину (а.с.30-31). Згідно роз`яснень за №295/01-16 від 31.08.2018 наданих позивачеві приватним нотаріусом Кондратьєвим В.Ю., останній посилаючись на приписи підпунктів 1.12, 1.13 п.1, підпункту 3.22 п.3, підпункту 4.9 п.4 Глави 10 Розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року №296/5, вказав, що позивачем не надано документів, які б підтверджували, що місце її проживання на день смерті [PERSON] було зареєстровано за однією адресою із спадкодавцем. А тому вона не може вважатись спадкоємцем, яка прийняла спадщину після смерті [PERSON] , в розумінні положень ч.3 ст.1268 ЦК України. Водночас, приватний нотаріус роз`яснив їй, що вона має право звернутися з позовом до суду про визначення їй додаткового строку, достатнього для подання заяви нотаріусу про прийняття спадщини, або про встановлення факту її постійного проживання зі спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини (а.с.32). Той факт, що позивач проживала разом із матір`ю на момент відкриття спадщини підтверджується довідкою №651 від 02.08.2018, згідно якої спадкодавець [PERSON] на день смерті проживала разом із позивачем за адресою: [ADDRESS] , та вели спільне господарство (а.с.15) та показами представника відповідача - Вернигородоцького сільського голови Гуп`яка В.П. та свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] [PERSON] . Згідно записів в домовій книзі щодо будинку по [ADDRESS] позивач проживає та зареєстрована за вищевказаною адресою (а.с.18-22). Згідно довідки Козятинського об`єднаного УПФУ Вінницької області №1102/09-35/02 від 22.08.2018 позивачеві [PERSON] 10.11.2017 було виплачено недоодержану пенсію за дні життя її матері [PERSON] за період з 01.10.2017 по 31.10.2017 в сумі 1761 грн. 23 коп. (а.с.29). Згідно довідки №710 від 16.08.2018 спадкодавець[PERSON] на день смерті була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с.16). Із записів в домовій книзі щодо будинку по [ADDRESS] вбачається, що місце проживання спадкоємця за заповітом [PERSON] на час відкриття спадщини було зареєстровано за однією адресою зі спадкодавцем [PERSON] (а.с.22-25). Свідок [PERSON] суду пояснила, що вона може підтвердити, що [PERSON] проживала до смерті у своєї доньки [PERSON] .. Позивач її лікувала і хоронила. В серпні - вересні 2017 році вона була у позивача вдома, тому що виплачувала її матері гроші за пай. [PERSON] , в її присутності та водія, розписалася у відомості за отримані гроші. Свідок [PERSON] суду пояснила, що [PERSON] проживала до смерті у своєї доньки [PERSON] в с. Вернигородок Козятинського району. Позивач зверталася в сільську раду за свідоцтвом про смерть своєї матері [PERSON] , вона надавала лікарський висновок. Також як працівник сільської ради, вона складала акт, коли виплачувалися гроші за пай [PERSON] і була вдома у позивача. [PERSON] тоді хворіла і була вже лежачою. Свідок [PERSON] суду пояснив, що з весни 2017 року [PERSON] проживала до смерті у своєї доньки [PERSON] в с. Вернигородок Козятинського району. Він приходив до позивача часто, тому що купував у неї молоко. Тому він знав, що [PERSON] хворіла і позивач за нею доглядала. Свідок [PERSON] суду пояснив, що він живе по сусідству з позивачем. Він знає, що останніх два роки до своєї смерті [PERSON] проживала у своєї доньки [PERSON] в с . Вернигородок Козятинського району. [PERSON] померла у будинку доньки [PERSON] , а ховали її в с. Верболози Козятинського району. В день смерті [PERSON] він був у будинку позивача. Відповідно до статті 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. На підставі частини третьої статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статті 1270 ЦК, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до роз`яснень, викладених у пунктах 2, 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. У статті 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» визначено, що місце перебування особи - це адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік; місце проживання - житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини. Таким чином, місце проживання необхідно відрізняти від місця перебування фізичної особи, тобто того місця, де вона не проживає, а тимчасово знаходиться. За змістом пунктів 3.21., 3.22 глави 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, в редакції, яка діяла на момент відкриття спадщини, спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 Цивільного кодексу, він не заявив про відмову від неї. У разі відсутності у паспорті такого спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця проживав разом із цим спадкодавцем. Згідно статті 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. З аналізу наведених норм можна дійти висновку, що законодавець не пов`язує місце відкриття спадщини з місцем реєстрації спадкодавця, а відповідно до статті 1221 ЦК України ототожнює його з останнім місцем проживання останнього, яке може знаходитися поза межами його реєстраційного обліку. При цьому, відсутність реєстрації спадкодавця за останнім його місцем проживання, зокрема за місцем проживання спадкоємця, не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини частини третьої статті 1268 ЦК України підтверджуються достатністю інших належних і допустимих доказів, що узгоджується з правовою позицією висловленою висловленою ВС у справі №633/344/16-ц від 28.02.2018. Від встановлення факту постійного проживання позивача разом з її матір`ю станом на час відкриття спадщини, залежить виникнення спадкових прав та можливість їхньої подальшої реалізації, у зв`язку з чим, суд оцінивши докази, дійшов висновку, що [PERSON] на день смерті проживала разом із спадкоємницею [PERSON] по [ADDRESS] .

Outcome: approved