Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-22 00:00:00

[PERSON] звернулася до Бахмацького районного суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 23 вересня 2006 року між ними було укладено шлюб, від якого сторони мають одну неповнолітню дитину - дочку [PERSON], [INFO]. Оскільки сімейні стосунки між сторонами не склалися, то з вересня 2014 року вони були припинені і на даний час сім»я існує лише формально, тому [PERSON] просить шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не з»явилася, причини неявки суду не повідомила, надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує, просить їх задовільнити, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час та місце слухання справи, що підтверджується поштовим повідомленням, в судове засідання не з'явився, про поважність причин неявки суду не повідомив, заперечення проти позову та докази на їх обґрунтування не подав. З письмової згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Судом на підставі ч.2 ст. 197 ЦПК України, у зв'язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши матеріали справи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до слідуючого висновку. У відповідності до положень ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред»явлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей. Як вбачається з матеріалів справи, позивач та відповідач 23.09.2006 року уклали між собою шлюб, який був зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Бахмацького районного управління юстиції Чернігівської області за актовим записом № 131. Від даного шлюбу сторони мають одну неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO]. Дані обставини підтверджуються свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 23.09.2006 року, копією свідоцтва про народження дитини серії [NUMBER] від 11.05.2007 року. З вересня 2014 року сторони подружніх відносин не підтримують, ведуть окреме господарство, спільних інтересів не мають, дитина проживає з матір»ю. За даних обставин шлюб між ними носить формальний характер. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідач в судове засідання не з»явився, заперечень проти позову не надіслав, своїм правом подати суду докази та надати пояснення не скористався Таким чином, виходячи з викладеного, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя неможливе, буде суперечити їхнім інтересам та інтересам їхньої дитини, а тому заявлений позов необхідно задовольнити. На підставі викладеного,

Outcome: approved