Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-06 00:00:00

[PERSON] звернулася до Снятинського районного суду Івано-Франківської області з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Снятинському районі Івано-Франківської області, в якому просила стягнути з Управління Пенсійного фонду України в Снятинському районі Івано-Франківської області на її користь компенсацію втрати частини доходів по індексу інфляції у розмірі 30255,11 грн. В обґрунтування позовних вимог представник Позивача зазначив про те, що згідно Рішення Апеляційного суду в Івано-Франківської області від 26.04.2016 р. було вирішено стягнути із Управління Пенсійного фонду України в Снятинському районі Івано-Франківської області на користь [PERSON] 48672 грн 68 коп. невиплаченої пенсії за період з 01 січня 2014 року по 02 серпня 2014 року, і згідно рішення Снятинського районного суду від 04.12.2014 р., яким в задоволенні стягнення інфляційних витрат та 3% річних було відмовлено та Рішенням Апеляційного суду в Івано-Франківської області від 26.04.2016 р. в цій частині було залишено без змін. Однак Управління Пенсійного фонду України в Снятинському районі виплату суми нарахованої пенсії на виконання рішення суду протиправно не здійснило, таким чином позивач просить стягнути із відповідача компенсацію у втраті частини доходу по індексації інфляції у сумі 30255,11 грн., що виникли внаслідок невикоання відповідачем рішення суду. Представник Позивача подав до суду заяву, якою позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити з підстав, викладених в позовній заяві та письмових поясненнях на позов, справу просив розглядати без участі позивача та її представника. Представник Управління Пенсійного фонду України в Снятинському районі Івано-Франківської області подав до суду заяву, де вказав, що заперечує проти позову, справу просив розглядати без участі представника управління. Представником Відповідача суду надано письмові заперечення на позов, в яких Управління Пенсійного фонду України в Снятинському районі Івано-Франківської області вказує, що вимоги з приводу невиплаченої пенсії і ненарахування компенсації підлягають розгляду в порядку адміністративного, а не цивільного судочинства та покликається на відсутність бюджетних коштів, як на підставу неповного виконання рішення суду. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши викладені в письмових запереченнях доводи Відповідача, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, судом встановлено наступне: За своєю правовою природою, правовідносини, які виникли між Позивачем та Відповідачем, регулюються нормами бюджетного законодавства та є такими, що мають соціальну природу. У матеріалах даної справи відсутні докази завдання Відповідачем саме збитків позивачу, оскільки нарахована, але невиплачена на користь Позивача сума пенсії у розмірі 48672,68 грн. за своєю правовою природою не є збитками в розумінні статті 22 ЦК України, а є сумою нарахованої пенсії, яка підлягає виплаті Позивачу в порядку виконання Рішення Апеляційного суду в Івано-Франківської області від 26.04.2016р., на виконання якого управлінням Пенсійного фонду України в Снятинському районі здійснено перерахунок пенсії Позивачу, нарахована сума доплати склала 48672,68 грн. Згідно зі статтею 107 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» пенсійний фонд, його органи та посадові особи за шкоду, заподіяну особам внаслідок несвоєчасного або неповного надання соціальних послуг, призначення (перерахунку) та виплати пенсій, передбачених цим Законом, а також за невиконання або неналежне виконання ними обов'язків з адміністративного управління Накопичувальним фондом несуть відповідальність згідно із законом. Відповідно до ст. 63 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» фінансування витрат, повязаних з реалізацією цього Закону, здійснюється за рахунок коштів державного і місцевого бюджетів. Відповідно до ст.ст. 22, 23 Бюджетного кодексу України органи ПФУ є розпорядниками коштів Державного бюджету тільки в межах встановлених їм бюджетних призначень (дотацій). Відповідними постановами Кабінету Міністрів України Пенсійному фонду України затверджуються бюджети ПФУ на відповідні роки, а згідно затверджених бюджетів ПФУ, бюджетів регіональних управлінь, затверджуються бюджети територіальних управлінь. Порядок виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 3 серпня 2011 р. №845, згідно з п.3 якого рішення про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників виконуються на підставі виконавчих документів органами Казначейства у порядку черговості надходження таких документів (про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів - з попереднім інформуванням Мінфіну, про стягнення коштів боржників - у межах відповідних бюджетних призначень, наданих бюджетних асигнувань). Згідно правової позиції Верховного суду України висловленій у постанові від 24.03.2015 року невиконання судового рішення управлінням в частині виплати грошових коштів за фактичної відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин. З цього випливає, що вини управління по невиконанню судового рішення у випадку відсутності відповідних коштів немає. Враховуючи викладене, виконання рішень судів із соціальних виплат інвалідів- чорнобильців здійснюється Державною казначейською службою України у порядку черговості відповідно до положень зазначених нормативно-правових актів. Що стосується відшкодування компенсації, то підставою для відшкодування є вина органу, що призначає та виплачує пенсію. Зі змісту статті 22 ЦК України вбачається, що збитками є: втрати, які особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які б особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушено (упущена вигода). Відповідно до статті 1166 ЦК відповідальність за прострочення виконання зобовязання виникає у випадку наявності сукупності чотирьох умов, а саме: наявність шкоди; протиправність дій заподіювача: причинний звязок між протиправною поведінкою заподіювана і шкодою; вина в заподіянні шкоди, в даному випадку відсутня вина у заподіянні шкоди. Компенсація втрати частини пенсії у зв'язку з порушенням строків її виплати пенсіонерам здійснюється згідно із Законом України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати», відповідно до якого (ч.1) підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи) та провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії; соціальні виплати; стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення) та інші (стаття 2 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати»). Згідно зазначеної норми підставою для нарахування компенсаційних виплат у звязку з несвоєчасною виплатою нарахованих сум пенсії є вина органу, що призначає та виплачує пенсію. Проаналізувавши доводи сторін, вимоги чинного законодавства України, дослідивши матеріали справи та подані сторонами докази, Суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги є необґрунтованими та не підлягають задоволенню. Станом на час подання позову Позивача було звільнено від оплати судових витрат на підставі Закону України «Про судовий збір», тому у відповідності з вимогами статті 88 ЦПК України судові витрати компенсуються за рахунок держави. На підставі вищевикладеного, відповідно до ст. ст. 22, 1166 Цивільного кодексу України,

Outcome: dismissed