Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-21 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до Сектору державної реєстрації Тячівської районної державної адміністрації, [PERSON] про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. В позовній заяві зазначила, що відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 05.11.2012 року вона є власницею земельної ділянки площею 0.0094 га та побудованого на ній магазину «[INFO]» по [ADDRESS]. [PERSON] звернувся в суд з позовом до неї про визнання майна об'єктами права спільної сумісної власності подружжя, поділ майна подружжя, визнання права власності на частину майн та стягнення грошових коштів. Рішенням Апеляційного суду Закарпатської області від 16 жовтня 2015 року визнано об'єктами права спільної сумісної власності подружжя земельну ділянку площею 0.0094 га та 16.5% будівлі магазину, що розташовані по [ADDRESS]. Виділено та визнано за [PERSON] право власності на ? частину даної земельної ділянки площею 0.0094 га та 16.5% будівлі магазину, що розташованих по [ADDRESS]. Рішенням Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 09 березня 2016 року її касаційну скаргу задоволено частково. Рішенням Апеляційного суду Закарпатської області вд 16 жовтня 2015 року в частині вимог [PERSON] до не про визнання об'єктами права спільної сумісної власності подружжя і поділу земельної ділянки площею 0.0094 га. та магазину «[INFO]» розташованих по [ADDRESS] скасоване, а справа в цій частині на новий розгляд до суду апеляційної інстанції. Рішенням Апеляційного суду Закарпатської області від 31 травня 2016 року апеляційну скаргу [PERSON] в частині оскарження рішення суду щодо відмови йому у визнанні об'єктами права спільної сумісної власності подружжя земельної ділянки площею 0.0094 га. та побудованого на ній магазину «[INFO]» розташованих по [ADDRESS] - відхилено. Рішення Тячівського районного суду Закарпатської області від 20 лютого 2015 року в частині відмови [PERSON] у визнанні об'єктами права спільної сумісної власності подружжя земельної ділянки площею 0.0094 га. та побудованого на ній магазину «[INFO]» розташованих по [ADDRESS] - залишено без змін. На підставі рішення Апеляційного суду Закарпатської області від 16 жовтня 2016 року [PERSON] зареєстрував право власності на ? частину даної земельної ділянки, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за реєстрованим номером №47471009 від 12.11.2015 року. Просить скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №26078820 від 12 листопада 2015 року виданого [PERSON] на ? частину земельної ділянки площею 0.0094 га., кадастровий номер [NUMBER] для обслуговування будівель торгівлі, розташованої по [ADDRESS]. Позивачка та її представник в судове засідання не з'явилися , так як представник позивачки подав до суду заяву про розгляд справи в його та позивачки відсутності , позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просить позов задоволити, а тому суд в порядку ст. 169 ЦПК України розглянув справу у їх відсутності на підставі наявних у справі доказів. Представник відповідача Сектору державної реєстрації державної адміністрації в судове засідання не з'явився, так як надіслав до суду заяву про розгляд справи у відсутності представника, а тому суд в порядку ст. 169 ЦПК України розглянув справу у їх відсутності на підставі наявних у справі доказів. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоч належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, а тому суд в порядку ст. 169 ЦПК України розглянув справу у його відсутності на підставі наявних у справі доказів. На підставі ст.197 ч.2 ЦПК України, у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши всі обставини справи, суд вважає, що позов підставний і в судовому засіданні доведений. Як встановлено в судовому засіданні позивачка є власницею земельної ділянки площею 0.0094 га, кадастровий номер [NUMBER] для обслуговування будівель торгівлі та побудованого на ній магазину «[INFO]» , розташованих по [ADDRESS] відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 05.11.2012 року та Свідоцтва про право приватної власності на нерухоме майно ( а.с.4,5). Рішенням Тячівського районного суду Закарпатської області від 20 лютого 2015 року в задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] про визнання майна об'єктами права спільної сумісної власності подружжя, поділ майна подружжя, визнання права власності на частину майна, стягнення грошових коштів відмовлено (а.с.7-13). Рішенням Апеляційного суду Закарпатської області від 31 травня 2016 року апеляційну скаргу [PERSON] в частині оскарження рішення суду щодо відмови йому у визнанні об'єктами права спільної сумісної власності подружжя земельної ділянки площею 0.0094 га. та побудованого на ній магазину «[INFO]» розташованих по [ADDRESS] - відхилено, а в частині відмови [PERSON] у визнанні об'єктами права спільної сумісної власності подружжя земельної ділянки площею 0.0094 га. та побудованого на ній магазину «[INFO]» розташованих по [ADDRESS] - залишено без змін (а.с.26-28). Відповідно до рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень за №26078820 від 12 листопада 2015 року державним реєстратором вирішено провести реєстрацію права спільної часткової власності земельної ділянки площею 0.0094 га. розташованої по [ADDRESS] за [PERSON] (а.с.30). Із витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності встановлено, що 12.11.2015 року державним реєстратором Пацкан В.С. зареєстровано за [PERSON] право спільної часткової власності в ? частині на земельну ділянку площею 0.0094 га., кадастровий номер [NUMBER] для обслуговування будівель торгівлі, розташованої по [ADDRESS] на підставі рішення Апеляційного суду Закарпатської області від 16 жовтня 2015 ( а.с. 31, 14-20). Однак ухвалою Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 09 березня 2016 року рішення Апеляційного суду Закарпатської області від 16 жовтня 2015 року скасовано в частині вимог [PERSON]про визнання об'єктами права спільної сумісної власності подружжя і поділу земельної ділянки площею 0.0094 га та магазину «[INFO]» розташованих по [ADDRESS] (а.с21-25). Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Згідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Частиною 1 ст. 328 ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 393 ЦК правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується. Згідност. 21 ЦК України, суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує права або інтереси. Відповідно до ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі підлягають державній реєстрації. За приписами ст.ст. 2, 5 Закону України «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень» в редакції, яка діяла станом на 23.05.2015 року, державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Державний реєстр речових прав на нерухоме майно - єдина державна інформаційна система, що забезпечує обробку, збереження та надання відомостей про зареєстровані речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про обєкти та субєктів таких прав. У Державному реєстрі прав реєструються речові права та їх обтяження на земельні ділянки, а також на обєкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливе без їх знецінення та зміни призначення, зокрема житлові будинки. Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав. Згідно ч.2 ст.26 зазначеного Закону, у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. Як встановлено в судовому засіданні відповідно до рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень на ? частину земельної ділянки площею 0.0094 га., кадастровий номер [NUMBER] для обслуговування будівель торгівлі, розташованої по [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON] на підставі рішення Апеляційного суду Закарпатської області від 16 жовтня 2015 року, яке в подальшому скасовано, а в задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] про визнання майна об'єктами права спільної сумісної власності подружжя в частині земельної ділянки площею 0.0094 га. та побудованого на ній магазину «[INFO]» відмовлено, в зв'язку з цим, позовні вимоги [PERSON] про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №26078820 від 12 листопада 2015 року підлягають задоволенню. Судові витрати слід покласти на відповідача.

Outcome: approved