Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-25 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з даним позовом, який мотивує тим, що 13.09.2003 р. вона зареєструвала шлюб з [PERSON] Від даного шлюбу у них народилася дитина: [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння та поваги, в сім'ї постійні сварки та суперечки, спільного господарства та побуту не ведемо. [PERSON] просить суд шлюб, укладений між нею та відповідачем розірвати. Відповідач не має постійного місця роботи та заробітку, його дохід носить нерегулярний, мінливий характер, у зв'язку з чим просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки у твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн., щомісячно. Позивач в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримує повністю, просить їх задовольнити та розглянути справу у її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, однак надав суду заяву, відповідно до якої проти задоволення позовних вимог не заперечує, просить розглянути справу у його відсутності. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до наступних висновків. Як вбачається з матеріалів справи, сторони уклали шлюб 13.09.2003 року, який зареєстрували у відділі реєстрації актів громадянського стану Ужгородського міського управління юстиції Закарпатської області, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис №566, що стверджується свідоцтвом про шлюб, [NUMBER] від 13.09.2003 р. Судом встановлено, що подружжя не підтримує шлюбно-сімейних відносин, проживають окремо, їх шлюб існує лише формально, в сім'ї постійні сварки та суперечки, спільного господарства не ведуть, спору про розподіл майна немає. Відповідно до ч.1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. З'ясувавши фактичні обставини справи, дійсні причини позову, суд у відповідності до ст. 112 Сімейного Кодексу України вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них та інтересам їх неповнолітніх дітей, а тому згідно вимог ч.3 ст. 105 СК України даний шлюб слід розірвати. Частиною 2 статті 114 СК України визначено, що у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до копії свідоцтва про народження [NUMBER], виданого відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Ужгороду Ужгородського міськрайонного управління юстиції в Закарпатській області від 17.03.2009 р. [PERSON] народилася [INFO]. та її батьками є [PERSON] та [PERSON] У відповідності до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Позивачем ставиться питання про стягнення з [PERSON] аліментів у розмірі 1500,00 грн. на утримання малолітньої [PERSON], починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Беручи до уваги наведене та виходячи з вимог п.2 ч.1 ст.182 СК України суд приходить до висновку, що з [PERSON] слід стягувати на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітньої [PERSON], [INFO] в розмірі 1500,00 грн. щомісячно. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Оскільки з позовом позивач звернулася 23.05.2017 року, аліменти на утримання дітей підлягають стягненню з цієї дати. Відповідно до ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справі про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ч. 1 ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Відповідно до ч.4 ст.29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров'я, в якому вона проживає. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір за подання заяви про розірвання шлюбу у розмірі 640,00 грн.

Outcome: approved