Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-17 00:00:00

[PERSON] звернулася до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовом до [PERSON] про усунення від права на спадкування та визнання права власності в порядку спадкування. В подальшому позивачем [PERSON] була подана уточнена позовна заява до [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що [INFO] помер її батько [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить квартира [ADDRESS] . Зазначену квартиру батько позивача придбав у 2006 році, був єдиним власником цієї квартири. Заповіту [PERSON] не залишив. Позивач є єдиною дочкою [PERSON] , і є спадкоємцем за законом першої черги. На момент смерті батька позивач не проживала разом з батьком і, відповідно до вимог ст. 1269, 1270 ЦК України, в установлений законом шестимісячний строк звернулася до державного нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. Оригіналу свідоцтва про право власності на цю квартиру позивач не має. На запит нотаріуса про видачу позивачу дубліката свідоцтва про право власності на квартиру на ім`я спадкодавця, орган приватизації відмовив у видачі дубліката документа, посилаючись на те, що оригінал документа існує і він знаходиться у відповідачки [PERSON] . Оскільки позивач не змогла нотаріусу надати оригінал документа чи його дублікат, нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право власності на спадщину. На момент смерті [PERSON] перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою [PERSON] . [PERSON] разом із своєю дочкою зареєстровані в квартирі спадкодавця, проте в квартирі ніхто не проживає і квартира доведена до неприйнятного для проживання стану. Як дружина, яка пережила чоловіка, [PERSON] теж законом віднесена до спадкоємців першої черги на підставі вимог ст. 1261 ЦК України. [PERSON] хоч і не проживала разом з [PERSON] на момент його смерті фактично, але зареєстрована в його квартирі і нотаріус вважає її такою, що фактично прийняла спадщину. Через заперечення відповідачкою права на спадщину позивачки і відмову нотаріуса у видачі їй свідоцтва на право на спадщину, позивач звернулася до суду за захистом своїх прав з даним позовом та просила визнати за нею право власності на 1/2 частину квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, до суду подала заяву з проханням розглянути справу за її відсутності та відсутності позивача, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, її представник адвокат Тріфонов Є.О. подав до суду письмову заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, визнав заявлені позовні вимоги та не заперечував проти задоволення позову. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі фактичні обставини. У судовому засіданні встановлено, що згідно з копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 20.01.1997 Сєвєродонецьким міським відділом реєстрації актів громадянського стану, [PERSON] народилася [INFO] , батьком якої записаний - [PERSON] , матір`ю - [PERSON] , актовий запис № 56. Згідно з копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 18.08.2018 року Сєвєродонецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області, 18 серпня 2018 року [PERSON] зареєстрував шлюб з [PERSON] , актовий запис № 791. Прізвище після державної реєстрації шлюбу: чоловіка - [PERSON] , дружини - [PERSON] . Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 127425165 від 13.06.2018 квартира, розташована за адресою: [ADDRESS] , на праві приватної власності належить [PERSON] , на підставі свідоцтва про право власності [NUMBER] від 06.09.2006, виданого Управлінням житлово-комунального господарства міськради. Згідно з копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого повторно 28.03.2017 Сєвєродонецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області, [PERSON] помер [INFO] , актовий запис № 2071. Згідно з копією Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 47506237 від 22.04.2017 Першою Сєвєродонецькою державною нотаріальною конторою 22.04.2017 зареєстрована спадкова справа після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , номер у спадковому реєстрі № 60556240, номер у нотаріуса 225/2017. Як вбачається з довідки завідувача Першої Сєвєродонецької державної нотаріальної контори № 314/01-16 від 16.06.2018, у провадженні Першої Сєвєродонецької державної нотаріальної контори Луганської області знаходиться спадкова справа № 225/2017 щодо майна померлого [INFO] [PERSON] , [INFO] , останнє місце проживання якого було зареєстровано за адресою: [ADDRESS] . Зазначену спадкову справу заведено 22.04.2017 року за заявою [PERSON] про прийняття спадщини, яка є спадкоємицею після померлого [PERSON] . Згідно з копією постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 385/02-31 від 12.04.2019, державним нотаріусом Першої Сєвєродонецької державної нотаріальної контори Сергієнко А.С. було відмовлено [PERSON] у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого [INFO] батька [PERSON] , [INFO] , у зв`язку з тим, що спадкоємцем не було надано оригінал правовстановлюючого документу, який підтверджує належність спадкового нерухомого майна спадкодавцю. Згідно з відповіддю начальника УЖКГ Сєвєродонецької міської ради № 40 від 03.08.2018, квартира за адресою: [ADDRESS] була приватизована на підставі розпорядження УЖКГ Сєвєродонецької міської ради від 06.09.2006 року № 183 на ім`я [PERSON] . У разі втрати або зіпсування свідоцтва про право власності на квартиру Органом приватизації видається його дублікат за письмовою заявою власника. На підставі наданих довідок державного нотаріуса вбачається, що після померлого [PERSON] є дві спадкоємиці [PERSON] та [PERSON] . Тобто заяву на отримання дублікату свідоцтва про право власності на житло повинні надавати [PERSON] та [PERSON] . Отже, з досліджених в судовому засіданні фактичних обставин справи судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу захисту позивачем свого права на спадкування за законом після смерті її батька. Вказані правовідносини регулюються нормами Конституції України, Цивільного кодексу України. Статтею 41 Конституції України передбачено, що право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Частиною 1 статті 316 ЦК України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1258 ЦК України визначає, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З наведених матеріалів справи судом встановлено, що позивач звернулася до державного нотаріуса Першої Сєвєродонецької державної нотаріальної контори Луганської області з заявою про прийняття спадщини за законом після смерті [INFO] її батька [PERSON] , однак нотаріусом було відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно через відсутність у спадкоємця оригіналу правовстановлюючого документу, який підтверджує належність спадкового нерухомого майна спадкодавцю. Проте, суд вважає, що право позивача, у зв`язку з тим, що остання вчинила всі передбачені законом дії для прийняття спадщини, підлягає захисту, а тому позивач має право на звернення до суду з позовними вимогами про визнання за нею права власності на частку майна в порядку спадкування. Як вбачається з письмових доказів наведених судом вище, право на спадкування за законом після смерті [PERSON] на 1/2 частку квартири за адресою: [ADDRESS] , має право дочка померлого [PERSON] та на 1/2 частку квартири - дружина померлого [PERSON] . За таких обставин суд доходить висновку, що право власності на частку зазначеної вище квартири виникло у спадкодавця на підставі свідоцтва про право власності на житло. Вказане право власності спадкодавця [PERSON] ні ким не оспорювалось за його життя та не оспорюється на час розгляду цієї справи, а незаконність набуття права власності не встановлена судом, у зв`язку з чим суд вважає його набутим правомірно, а отже таким, що може перейти від [PERSON] до його спадкоємців. Позивач [PERSON] , як спадкоємець померлого [PERSON] , має право на спадкування за законом 1/2 частки спадкового майна, яке залишилось після смерті останнього, оскільки окрім позивача спадкоємицею ще є дружина померлого [PERSON] , та позивачка прийняла належну їй спадщину за законом, оскільки у встановлений ч. 1 ст. 1270 ЦК України шестимісячний строк звернулася до Сєвєродонецької державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за законом. Отже, в судовому засіданні встановлено, що обставини, викладені позивачем у позовній заяві в обґрунтування позовних вимог, є достовірними, підтверджені письмовими доказами, сумніву у суду не викликають, крім того були визнані у повному обсязі представником відповідача, у зв`язку з чим позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Понесення позивачем судових витрат підтверджується квитанціями про сплату судового збору № 52 від 18.07.2019 року у сумі 768,40 грн., та № 53 від 18.07.2019 року у сумі 1300,00 грн., на загальну суму 2068,40 грн., який відповідно до ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Отже, враховуючи, що відповідач визнала позов повністю, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору у сумі 1034, 20 грн. та повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, у сумі 1034, 20 грн. Ухвалою Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 08.04.2019 за заявою позивача [PERSON] було вжито заходів забезпечення позову та накладено арешт на квартиру загальною площею 47,9 кв.м, житловою площею 29,8 кв.м., яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] (реєстраційний номер майна № 17085387), яка на праві приватної власності з 11.12.2006 року належала [PERSON] , який помер [INFO] . 17.09.2020 до Сєвєродонецького міського суду Луганської області від позивача [PERSON] надійшла заява про скасування заходів забезпечення позову та зняття арешту з квартири, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , у зв`язку з чим суд вважає за необхідне заходи забезпечення позову, вжиті згідно з ухвалою Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 08.04.2019 скасувати.

Outcome: approved