Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-21 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON], ЗАТ «Запорізька регіональна біржа нерухомості» про визнання договору дійсним, визнання права власності. Позовні вимоги обґрунтовані тими обставинами, що відповідно до договору купівлі-продажу від 03.04.1998 року позивач придбала у відповідача 79/100 частин житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS]. Договір було вчинено на Запорізькій регіональній біржі нерухомості. Відповідно до вимог діючого на той час законодавства позивач зареєструвала договір купівлі-продажу від 03.04.1998 року у ОП «ЗМБТІ», що підтверджується реєстраційним посвідченням. З набуттям чинності Цивільним кодексом України передбачено обов'язкове нотаріальне посвідчення договорів купівлі-продажу нерухомого майна та їх державна реєстрація. Земельна ділянка, на якій розташоване належне позивачу нерухоме майно, належить останній на підставі договору купівлі-продажу та підтверджується державним актом. Позивачем зазначено, що нею були виконані всі умови договору, сплачені необхідні кошти, вона зареєстрована у будинку, вселилася і проживає в ньому до теперішнього часу. Позивач з посиланням на викладені у позовні заяві обставини та приписи ч. 2 ст. 220, ч. 2 ст. 328, ст. 392 ЦК України просить визнати договір № 6060.К купівлі-продажу частини будинку від 03.04.1998 року, укладений між [PERSON], з однієї сторони та [PERSON], з іншої сторони, дійсним, визнати за позивачем право власності на 79/100 частин житлового будинку [ADDRESS]. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином, до суду надійшла заява від останньої, відповідно до якої позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить розглянути справу за її відсутністю та позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Відповідач [PERSON], представник відповідача - ЗАТ «Запорізька регіональна біржа нерухомості», будучи належним чином повідомлені судом про дату, час і місце розгляду справи, повторно в судове засідання не з'явилися, причини неявки суду не повідомили. Оскільки суд не має відомостей про причину неявки відповідачів, повідомлених належним чином, відповідно до вимог ч. 4 ст. 169 Цивільного процесуального кодексу України суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України). Суд, всебічно та повно з'ясувавши обставини справи, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, надавши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, приходить до наступних висновків. За вимогами ч. 3 ст. 10, ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно з ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб та в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. ст. 57, 58, 59 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до договору № 6060.К купівлі-продажу, укладеного між [PERSON], з однієї сторони та [PERSON] - з іншої, позивачу належить 79/100 частин житлового будинку [ADDRESS], розташованого на земельній ділянці площею 1169 кв.м. Вище вказаний договір було вчинено на Запорізькій регіональній біржі нерухомості. Позивач зареєструвала договір купівлі-продажу від 03.04.1998 року у ОП «ЗМБТІ», що підтверджується реєстраційним посвідченням від 06.04.1998 року. Відповідно до договору купівлі-продажу від 01.07.1998 року, укладеного між [PERSON], з однієї сторони та [PERSON] - з іншої, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу 01.07.1998 року та зареєстрованого в реєстрі за № 2395, Державного акту на право приватної власності на землю від 219.08.2001 року, позивачу належить земельна ділянка 0,0498 гектарів, що знаходиться в [ADDRESS], наданий для будівництва та обслуговування 79/100 частини житлового будинку та господарських будівель. Відповідно до ч. 1 ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Згідно з ч. 2 ст. 220 Цивільного кодексу України якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Відповідно до ч. 2 ст. 328 Цивільного кодексу України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно зі ст. 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Судом встановлено, що позивачем були виконані всі умови договору купівлі-продажу, сплачені необхідні кошти, остання зареєстрована у будинку, вселилася і проживає в ньому до теперішнього часу, однак у зв'язку з набуттям чинності Цивільним кодексом України договір купівлі-продажу, вчинений на товарній біржі не відноситься до переліку документів, за яким може бути набуте право власності на нерухоме майно та проведена його державна реєстрація, оскільки передбачено обов'язкове нотаріальне посвідчення договорів купівлі-продажу нерухомого майна та їх державна реєстрація, у зв'язку з чим суд вважає позовні вимоги позивача обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved