Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-01 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. В позовній заяві зазначила, що 5 лютого 2005 року вона уклала шлюб з відповідачем [PERSON], про те шлюб виявився невдалим та 21 березня 2016 року рішенням Тячівського районного суду його було розірвано. Від даного шлюбу у них народилося двоє дітей: син [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO], які проживають разом з нею та знаходяться на її повному утриманні та вихованні. Відповідач працює в Російській Федерації, його дохід мінливий та на місяць становить 1500 2000 доларів США. Оскільки відповідач працює неофіційно, то надати суду офіційну інформацію про його доходи вона не може, а сам відповідач приховує від неї їх розмір. Стан здоровя відповідача задовільний, він молодий за віком, інших непрацездатних осіб на утриманні не має, а тому вважає, що він спроможний і зобовязаний сплачувати аліменти в розмірі 3000 гривень на утримання синів [PERSON] та [PERSON]. Вона власного житла не має, проживає у будинку батьків, працює патронажною медичною сестрою ФАПУ с.Підплеша, де отримує заробітну плату в сумі 3500 гривень і їй самій важко утримувати дітей та створити для них нормальні умови для їх духовного та фізичного розвитку, оскільки діти часто хворіють та являються інвалідами дитинства. Просить позов задовольнити. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, посилаючись на викладені в позовній заяві обставини та просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, а тому суд в порядку ст. 169 ЦПК України розглянув справу у її відсутності на підставі наявних в справі доказів. Дослідивши всі обставини справи, суд дійшов наступного висновку. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували в шлюбі, від якого мають двох неповнолітніх дітей, а саме: сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], батьком в свідоцтві про народження яких значиться відповідач та які перебувають на утриманні позивачки. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Випискою з медичної карти №7271 [PERSON], [INFO] та медичного висновку №274 на дитину (підлітка)- інваліда з дитинства віком до 18 років від 01.02.2008 року стверджується, що [PERSON] має вроджену ваду розвитку легенів, гіпоплазія н/частини лівої легені, трахеомаляція ДН ІІ ст. Випискою з медичної карти №11496 [PERSON], [INFO] та корінцем медичного висновку №24 від 04.04.2014 року, довідки №302, виданої Дубівським управління соціального захисту населення Тячівської районної державної адміністрації 12.03.2015 року стверджується, що [PERSON] має бронхіальну астму, персистуючий перебіг з переважанням алергічного компоненту ДН ІІ ст., перебуває на обліку в Дубівському управлінні соціального захисту населення як дитина інвалід та користується пільгами згідно ЗУ «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні». Згідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення повноліття. При визначенні розміру аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей, суд враховує майновий стан позивачки, яка проживає з неповнолітніми дітьми та сама веде догляд за ними, а також майновий стан відповідача, який не має постійного місця праці і заробіток якого носить нерегулярний мінливий характер. Разом з цим, суд враховує, що відповідач має працездатний вік, а тому виходячи із середньомісячної заробітної плати по Тячівському району, суд вважає, що вимоги позивачки слід задовольнити частково і стягнути з відповідача на її користь аліменти в розмірі по 1200 гривень на кожну дитину щомісячно, а в решті позову відмовити. Судові витрати в частині сплати судового збору слід покласти на відповідача. Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць.

Outcome: partial