Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-26 00:00:00

[PERSON] звернулася до Комунарського районного суду м.Запоріжжя з позовом до [PERSON] про поділ майна подружжя, посилаючись на те, що з 26.08.2006 року позивач перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Під час спільного проживання у шлюбі сторони придбали автомобіль «КІА Маджентіс», 2006 року випуску, державний реєстраційний номер [NUMBER], скориставшись для купівлі подарованими під час весілля грошовими коштами та отриманою позивачем допомогою при народженні дитини. На теперішній час на виконанні у Відділі примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Запорізькій області перебуває виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №2-670/2011, виданого 29.03.2012 року Орджонікідзевським районним судом м.Запоріжжя, про стягнення солідарно з [PERSON], [PERSON], [PERSON], ТОВ «Автоком» на користь ПАТ «Фідобанк» заборгованості за кредитним договором в розмірі 8173690,93 гривень, судового збору в розмірі 1700 гривень, витрат на ІТЗ судового процесу у розмірі 120 гривень, а всього на загальну суму 8175510,93 гривень. Державним виконавцем на підставі акта опису й арешту майна №33147006 від 19.02.2013 року описано й накладено арешт на автомобіль «КІА Маджентіс», державний реєстраційний номер [NUMBER], належний боржнику. Згідно зі звітом про експертну оцінку від 30.06.2014 року вартість транспортного засобу «КІА Маджентіс», 2006 року випуску, державний реєстраційний номер [NUMBER], без урахування ПДВ складає 89732,40 гривень. На даний час державним виконавцем проводяться відповідні дії щодо реалізації арештованого майна. У зв'язку з викладеним, позивач з посиланням на обставини, викладені у позовній заяві, та приписи ст.60 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст.60, 61, 69, 70 Сімейного кодексу України просить суд визнати за нею право власності на 1/2 частину транспортного засобу «КІА Маджентіс», 2006 року випуску, державний реєстраційний номер [NUMBER]. У процесі розгляду справи позовні вимоги були уточнені, додатково визначено вимогу про визнання спірного автомобіля об'єктом спільної сумісної власності подружжя. Ухвалою Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 18.11.2014 року до участі у справі №333/7270/14-ц за позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя залучено Публічне акціонерне товариство «Фідобанк» у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору. Позивач, будучи належним чином повідомленою судом про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з'явилася. У судовому засіданні представник позивача уточнені позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити. Відповідач у судовому засіданні пояснив, що автомобіль «КІА Маджентіс» придбаний на спільні сімейні грошові кошти та є спільною сумісною власністю його та позивача. При вирішення позову поклався на розсуд суду. Представник третьої особи - ПАТ «Фідобанк» у судовому засіданні заперечував проти позовних вимог, вважав їх необґрунтованими, зазначаючи, що оскільки на даний час у сторін не має відповідного рішення суду щодо визнання транспортного засобу об'єктом спільної сумісної власності, не має підстав для визнання за позивачем право власності на 1/2 частину автомобіля. У задоволенні позову просив відмовити. Вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази, надані сторонами по справі, проаналізувавши законодавство, що регулює спірні правовідносини, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ч.3 ст.10 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. На підставі ст.57 Цивільного процесуального кодексу України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів. Згідно ст.60 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 26.08.2006 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON], про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис №901 та Запорізьким міським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького обласного управління юстиції видано свідоцтво про шлюб, серії [NUMBER] (а.с.5). До теперішнього часу шлюб між сторонами не припинено. Від шлюбу подружжя мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO] (а.с.6). За час перебування у шлюбі, за спільні кошти подружжя, сторонами був придбаний автомобіль «КІА Маджентіс», 2006 року випуску, державний реєстраційний номер [NUMBER], власником якого з 06.03.2009 року по теперішній час є [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу, виданого Запорізьким ВРЕВ №2 УДАІ УМВС України в Запорізькій області (а.с.4). Автомобіль був придбаний за договором купівлі-продажу транспортного засобу, зареєстрованим на Запорізькій товарній біржі «Капітал ВК» 03.03.2009 року за реєстраційним №008613, який за суттю є оплатним договором. Ринкова вартість вищевказаного автомобіля відповідно до звіту про експертну оцінку від 30.06.2014 року становить 89732,40 гривень (а.с.8). З доданих до матеріалів справи документів вбачається, що між відповідачем [PERSON] та третьою особою ПАТ «Фідобанк» існують цивільно-правові відносини майнового характеру. Так, відповідно до заочного рішення Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 30.06.2011 року суд постановив стягнути солідарно з [PERSON], [PERSON], [PERSON], ТОВ «Автоком» на користь ПАТ «СЕБ Банк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 8173690,93 гривень (а.с.13-14). Постановою головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Запорізькій області від 24.09.2012 року стягувача у виконавчому провадженні по примусовому виконанню виконавчого листа №2-6710/2011 - ПАТ «СЕБ Банк» замінено на ПАТ «Фідобанк» (а.с.16). 19.02.2013 року по вказаному виконавчому провадженню згідно акту опису й арешту майна №33147006 описано й накладено арешт на транспортний засіб «Кіа Маджентіс», державний реєстраційний номер [NUMBER] (а.с.8), який є предметом спору по у даній цивільній справі. Відповідно до ст.60 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права на майно і про звільнення майна з-під арешту. Згідно ст.60 Сімейного кодексу України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. На підставі ст.63 Сімейного кодексу України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Згідно ст.70 Сімейного кодексу України, у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Враховуючи викладені обставини, вбачається, що автомобіль був придбаний у період шлюбу між позивачем та відповідачем за оплатним договором. Отже, транспортний засіб «КІА Маджентіс», 2006 року випуску, державний реєстраційний номер [NUMBER], який належить на праві власності боржнику [PERSON], є спільною сумісною власністю подружжя, тому [PERSON], як дружина, має право власності на 1/2 частину вказаного транспортного засобу. Відповідно до ч.1 ст.88 Цивільного процесуального кодексу України, так як судове рішення ухвалюється у повному обсязі на користь позивача, понесені ним і документально підтверджені судові витрати підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved