Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-24 00:00:00

[PERSON] звернулася до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовною заявою до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що вона є власником квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] . За вказаною адресою також зареєстрований син позивача - [PERSON] . У березні 2014 року відповідач виїхав на постійне місце проживання до Російської Федерації, але у добровільному порядку з реєстраційного обліку не знімається. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, про причину неявки суд не повідомив, про день, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином. Заяви про розгляд справи без його участі до суду не надходило, відзиву на позов від відповідача також не надходило. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Позивач не заперечувала проти заочного розгляду справи за відсутності відповідача. У зв`язку з наведеним, суд вважав за можливе слухати справу за відсутністю відповідача, а матеріали, що є у справі, достатніми для цього, про що було постановлено ухвалу, яка відображена в протоколі судового засідання. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] пояснила, що вона з 2012 року постійно проживає за адресою: [ADDRESS] . Сторони цієї справи є її сусідами з квартири [NUMBER] . У квартирі [NUMBER] живуть лише [PERSON] та її чоловік [PERSON] , а їх сина [PERSON] вона ніколи не бачила. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] пояснила, що вона з 1971 року постійно проживає за адресою: [ADDRESS] . Сторони цієї справи є її сусідами з квартири [NUMBER] . У квартирі [NUMBER] живуть лише [PERSON] та її чоловік [PERSON] , а їх сина [PERSON] вона не бачила вже протягом щонайменше двох або трьох років. Їй відомо, що [PERSON] живе десь за кордоном. Вислухавши пояснення позивача, допитавши свідків, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 47 Конституції України кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. В силу ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до статті 405 ЦК України передбачено, що члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно положень ст. 156 ЖК України члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. В судовому засіданні було встановлено, що квартира, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , належить на праві приватної власності [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про право власності на квартиру від 20.02.2001 року № 349 та копією Витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно №18326922 від 01.04.2008. Відповідно до довідки про склад сім`ї № 16876, виданої 30.08.2021 Центром надання адміністративних послуг у м. Сєвєродонецьку Сєвєродонецької міської військово-цивільної адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області, в квартирі, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , зареєстровані: [PERSON] - заявник, [INFO] , [PERSON] - син, [INFO] , [PERSON] - чоловік, [INFO] . Враховуючи вищенаведені письмові докази та показання свідків судом встановлено, що відповідач за місцем реєстрації не проживає більше одного року без поважних причин. У зв`язку із цим суд прийшов до висновку про те, що позовні вимоги стосовно визнання відповідача таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS] , є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у відповідності до ст. 141 ЦПК України, суд враховує, що понесення позивачем судових витрат підтверджується дублікатом квитанції № 0.0.2248585440.1 від 30.08.2021 про сплату судового збору у сумі 908 грн. 00 коп. Разом з тим, позивач в позовній заяві просила не стягувати з відповідача судові витрати, у зв`язку із чим суд вважає справедливим не стягувати з відповідача на користь позивача суму сплаченого судового збору.

Outcome: approved