Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-19 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з зазначеною позовною заявою, в обґрунтування позовних вимог зазначила, що [INFO] померла її мати [PERSON] . Мати з 1994 року до 1996-1997 року працювала дояркою в радгосп ім. Т.Г.Шевченка, на базі якого, відповідно до нормативних актів, створилось колективне сільськогосподарське товариство ім. Т.Г.Шевченка на території Орджонікідзенської (Шевченківської) сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області. Рішенням Орджонікідзенської сільської ради від 16 жовтня 1995 року у колективну власність КСП ім. Т.Г.Шевченка передано 6081.2 га земель для забезпечення громадян, членів КСП земельними частками (паями) відповідно до Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 8 серпня 1995 току за № 720/95. До державного акту на право колективної власності на землю КСП ім. Т.Г.Шевченка, серії І-ДП №000002 від 15.02.1996 року, був доданий список громадян - членів колективного сільськогосподарського підприємства для одержання земельного паю. У відповідний список її мати була внесений та її прізвище значиться за №282, але прізвище вказане як « [PERSON] » замість « [PERSON] ». З метою встановлення ідентичності записів прізвища « [PERSON] » українською мовою та російською мовою вона звернулася до Українського бюро лінгвістичних експертиз, згідно експертного висновку записи прізвища « [PERSON] » в списку до Державного акту на право колективної власності на землю КСП ім. Т.Г. Шевченка та «[PERSON]» у свідоцтві про смерть є ідентичними. Про те, що прізвище її матері є у списку до державного акту на право колективної власності вона дізналася лише у 2020 році від представника СФГ ім. Т.Г.Шевченка. Зазначає, що вона є єдиним спадкоємцем після смерті матері та з метою оформлення спадщини вона звернулася до Шостої криворізької державної нотаріальної контори, однак, державним нотаріусом їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у зв`язку відсутністю документів, які б підтверджували право власності на спадкове майно. Вказані обставини позбавляють позивача оформити спадщину у нотаріальній конторі, у зв`язку з чим вона змушена звернутися до суду. Тому просить суд поновити їй пропущений строк позовної давності на звернення до суду за захистом порушеного права та визнати за нею право на земельну частку (пай), розміром 4,47 умовних кадастрових гектарів для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Шевченківської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, визначеної для членів КСП ім. Т.Г. Шевченка, в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] , померлої, [INFO] . Позивач та її представник [PERSON] в судове засідання не з`явилися, від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за її відсутності та відсутності позивача, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити у повному обсязі (а.с. 51). Представники відповідача - Глеюватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області в судове засідання не з`явилися, але надали заяву про розгляд справи за відсутності їх представника, проти задоволення позовних вимог не заперечують (а.с. 41). В зв`язку з тим, що сторони правом на участь в судовому засіданні не скористалися, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до частин 3 та 4 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206,207 цього Кодексу. Частиною 4 ст. 206 ЦПК України визначено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню в підготовчому засіданні з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] з 01 листопада 1993 року по 26 червня 1995 року працювала у радгоспі ім. Т.Г.Шевченка дояркою, що підтверджується архівною довідкою № 1027 від 13.10.2020 року, виданою КУ «Криворізький районний трудовий архів» Дніпропетровської області (а.с. 42). 16 жовтня 1995 року Орджонікідзевською сільською радою народних депутатів Криворізького району Дніпропетровської області прийнято рішення, про передачу у колективну власність колективному сільськогосподарському підприємству «імені Шевченка» земель для ведення сільськогосподарського виробництва, на підставі якого 15 лютого 1996 року КСП «імені Шевченка» було видано Державний Акт на право колективної власності на землю І-ДП № 000002, згідно якого Орджонікідзевською сільською радою народних депутатів Криворізького району Дніпропетровської області передано КСП «імені Шевченко» у колективну власність землю для ведення сільськогосподарського виробництва (а.с. 9-10). Додатком 1 до Державного Акту є список громадян членів КСП «імені Шевченко» в якому [PERSON] значиться за № 282 під прізвищем « [PERSON]. » (а.с. 11-12). Згідно експертного висновку № 056/1862-m від 24 вересня 2020 року, зробленого експертом Українського бюро лінгвістичних експертиз Михальчук О.І., висновку записи прізвища « [PERSON] » в списку до Державного акту на право колективної власності на землю КСП ім. Т.Г. Шевченка та «[PERSON]» у свідоцтві про смерть є ідентичними (а.с. 28). [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 14). Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилась до набрання чинності ЦК і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом. Згідно п.4 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України - Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Таким чином, до відносин спадкування необхідно застосовувати законодавство, чинне на час відкриття спадщини, оскільки спадкодавець [PERSON] померла [INFO] , до даних правовідносин належить застосовувати норми ЦК Української РСР 1963 року. Після її смерті відкрилася спадщина на належне їй за життя майно. Згідно зі ст. 524 ЦК Української РСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. За життя [PERSON] розпорядження з приводу вказаного спадкового майна не здійснила, що підтверджується матеріалами спадкової справи № 574/2020 заведеної після смерті [PERSON] , померлої [INFO] (а.с. 43-50), тому її спадкоємці спадкують належне їй майно за законом. Відповідно до ст. 529 ЦК Української РСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] є її донька [PERSON] - позивач по справі, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с. 13) та копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 15). Як видно з копії спадкової справи № 574/2020 заведеної після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , до Шостої криворізької державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за законом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , [INFO] звернулася донька померлої [PERSON] - позивач по справі, інші особи з заявами про прийняття чи відмову від спадщини до нотаріальної контори не зверталися (а.с. 43-50). При зверненні позивача до Шостої криворізької державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , їй постановою від 25 вересня 2020 року відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, через відсутність документів, які б підтверджували право власності на спадкове майно (а.с. 30). Як зазначила в позові позивач та ці доводи ніким та нічим не спростовані, про те, що прізвище її матері є у списку до Державного акту на право колективної власності їй стало відомо у 2020 році від працівників СФГ ім. Т.Г. Шевченка. З питанням про отримання сертифікату на право на земельну частку (пай), позивач звернулася з листом до Глеюватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, однак, 23.09.2020 року отримала відповідь, в якій зазначено, що видача сертифікатів не належить до повноважень сільської ради та для вирішення даного питання рекомендовано звернутись до суду (а.с. 25). Згідно Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 08.08.1995 року за № 720/95, право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Суд, оцінивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що померла [INFO] [PERSON] дійсно працювала в КСП «імені Шевченка» з 01 листопада 1993 року по 26 червня 1995 року (а.с. 42). Маючи право на земельну частку (пай) відповідно до Указу Президента України внесена в список громадян - членів колективного сільськогосподарського підприємства «імені Шевченка», що додається до державного акту на право колективної власності на землю серії І-ДП № 000002 зареєстрованого 15.02.1996 року № 5, в якому вона значиться під № 282, що підтверджується зазначеним списком (а.с. 11-12) та листом про надання інформації від 24.09.2020 №В-256/0-0.22-232/135-20, наданої відділом у Криворізькому районі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області (а.с. 26). Згідно із п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 06.04.2004р. «Про практику застосування судами земельного законодавства» передбачено, що член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до Державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами Цивільного Кодексу, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. Згідно листа відділу у Криворізькому районі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області від 24.09.2020 №В-253/0-0.22-228/135-20 розмір земельної частки (паю) по колишньому КСП ім. Т.Г.Шевченка, становить 4,47 умовних кадастрових гектарів, а вартість, станом на 01.01.2020 року складає 30251,00 грн. за 1 га (а.с. 27). У зв`язку з вищевикладеним, суд вважає, що [PERSON] мала право на земельну частку (пай), як член КСП, який включений до списку, що додається до Державного акта на право колективної власності на землю, проте сертифікат на право на земельну частку (пай), за життя не отримала. Відсутність правовстановлюючого документу на земельну частку (пай) за життя [PERSON] не позбавляє останню права на земельну частку (пай), яка перебуває у колективній власності КСП «імені Шевченка». Відповідно до ст. 1218 ч.1 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Таким чином, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги та визнати за позивачем право на земельну частку (пай) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Шевченківської (Орджонікідзенської) сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , [INFO] , оскільки вона є спадкоємцем першої черги за законом, але не має можливості оформити свої спадкові права, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на спадкове майно (право на земельну частку (пай)) .

Outcome: approved