Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-12 00:00:00

[PERSON] звернулася до Рівненського міського суду з позовом до [PERSON] третя особа без самостійних вимог Служба у справах дітей виконавчого комітету Рівненської міської ради про позбавлення батьківських прав. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 12.06.1993 року, між нею та відповідачем був укладений шлюб, який було розірвано , про що 23.07.2009 року складено відповідний актовий запис № 409, зареєстрований Рівненським міським відділом ДРАЦС ГТУЮ у Рівненській області. Від шлюбу мають двох дітей: повнолітнього сина [PERSON] [INFO] та неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, актовий запис № 1625, зареєстрований 20.08.2003 відділом реєстрації актів громадянського стану м.Рівне. З липня 2007 року вони з відповідачем припинили проживання однією сімєю. Їхня донька проживає разом з нею. Спорів стосовно місця проживання малолітньої дитини в них не було. Майже десять років відповідач не займається вихованням дитини, зокрема життям дитини не цікавиться, не спілкується з нею, не проявляє заінтересованості в її подальшій долі, не піклується про її здоров'я та про духовний і фізичний стан, не забезпечує необхідного харчування, медичного огляду, лікування; не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до її внутрішнього світу. Будь-яких перешкод відповідачу у спілкуванні з дитиною ніхто не чинив та не чинить, він самоусунувся від виконання своїх батьківських обов'язків. 30 серпня 2018 року відповідач написав нотаріально посвідчену заяву, в якій визнав повністю позовні вимоги [PERSON] та не заперечує проти позбавлення його батьківських прав стосовно [PERSON] Просила позбавити [PERSON], батьківських прав стосовно його неповнолітньої дитини - доньки [PERSON], [INFO]. Представник позивача [PERSON] адвокат Барашивець Т.В. подала до суду заяву згідно якої просила справу розглядати в її відсутність, позов [PERSON] підтримує повністю та просить задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, із поданої ним 30.08.2018 та наявної в матеріалах справи нотаріально посвідченої заяви, вбачається, що він не заперечує проти розгляду справи за позовом [PERSON] про позбавлення його батьківських прав на дитину - [PERSON], [INFO], за його відсутності. Також вказав , що позовні вимоги щодо позбавлення його батьківських прав стосовно [PERSON] визнає повністю, проти позбавлення його батьківських прав не заперечує. Представник третьої особи органу опіки та піклування виконкому Рівненської міської ради Самолюк І.Р. не заперечила проти задоволення позову та розгляд справи у її відсутність. Висновок ООП від 15.04.2019 № 08-624 підтримує. Дослідивши письмові матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до наступних висновків. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження на імя [PERSON], [INFO], актовий запис № 1625, зареєстрований відділом РАГС м. Рівне батьками дитини є: батько - [PERSON] , мати - [PERSON]. Встановлено, що шлюб між сторонами було розірвано, про що 23 липня 2009 року складено відповідний актовий запис № 409, зареєстрованого Рівненським міським відділом ДРАЦС ГТУЮ у Рівненській області. Рівненський міськвиконком, як орган опіки та піклування, висновком № 08 624 від 15.04.2019 р., вважає за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав стосовно доньки [PERSON] , [INFO]. Як встановлено судом, згідно нотаріально заяви, посвідченої приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Сохацькою О.В., зареєстровану в реєстрі за № 1390, [PERSON] позовні вимоги щодо позбавлення його батьківських прав стосовно [PERSON] визнає повністю, проти позбавлення його батьківських прав не заперечує. Доказів того, що [PERSON] цікавиться здоровям, умовами проживання, та навчанням доньки, не встановлено. Відповідно до п.2 ч.І ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Згідно ч. 2 ст. 150 СК України, батьки зобовязані піклуватися про здоровя дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно ч. 2 ст. 157 СК України той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобовязаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Таким чином, в суді достовірно знайшов своє підтвердження факт ухилення відповідачем [PERSON] від виконання своїх обов'язків по вихованню ним доньки [PERSON], що встановлено з урахуванням сукупності зазначених вище факторів, тому позов про позбавлення батьківських прав підлягає до задоволення. Відповідно до ст.141 ЦПК судові витрати підлягають до стягнення з відповідача на користь позивачки в сумі 768,40 грн. На підставі викладеного, ч.5 ст.164,166 СК України

Outcome: approved