Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-20 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вищевказаним позовом. В ході судового розгляду позивач [PERSON] та її представник [PERSON] підтримуючи позовні вимоги вказували, що 19 листопада 2015 року померла бабуся позивача [PERSON]. Родинні відносини позивача та спадкодавця підтверджуються свідоцтвом про народження матері позивача [PERSON] та свідоцтвом про народження позивача [PERSON] Після смерті бабусі відкрилася спадщина на 27/50 частини житлового будинку з господарськими спорудами, що знаходиться в м. Миргороді по вул. Сорочинська, 237/2. [PERSON] є єдиною спадкоємицею, тому що її мати [PERSON] дочка спадкодавця померла 31.01.1995 року, друга дочка спадкодавця [PERSON] відмовилася від прийняття спадщини на користь позивача. При зверненні до нотаріуса з метою оформлення спадщини за законом на своє імя, [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на частку житлового будинку. Будь-яким іншим способом захистити своє право на спадкування позивач не має можливості, тому просила позов задовольнити. Визнати за [PERSON] [INFO], уродженкою [INFO], після смерті 19 листопада 2015 року [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом на 27/50 частин домоволодіння розташованого в місті Миргород вулиця Сорочинська,237/2 Полтавської області. Ухвалою суду від 24.01.2017 року було залучено до участі у справі в якості третьої особи [PERSON] (а.с. 44). Представник відповідача [PERSON] міської ради Полтавської області в судове засідання не зявився, направив на адресу заяву про визнання позову та просив розглянути справу у його відсутність (а.с. 71). Представник третьої особи Першої миргородської державної нотаріальної контори в судове засідання не зявився в своїй заяві просив суд розглядати справу у його відсутність (а.с.50). Заслухавши позивача, представника позивача, третю особу, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що заявлений позов підлягає до задоволення з таких підстав. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України встановлено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Суду, як джерело права. Статтею 17 Загальної декларації прав людини, передбачено - ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна. Відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Поняття власності чи «майна» за ст. 1 Першого протоколу Конвенції тлумачиться дуже широко, охоплює цілу низку інтересів економічного характеру. За рішеннями Європейського суду з прав людини «майном» в розумінні статті 1 Протоколу 1 до Конвенції вважається законне і обґрунтоване очікування набуття майна або майнового права. Встановлено, що на підставі рішення №192 виконкому [PERSON] міської ради депутатів трудящих 1975 року було видано [PERSON] свідоцтво №14 про право особистої власності на будівлю від 07.05.1975 року на 27/50 частину домоволодіння попередня назва пров. Октябрський,2 в м. Миргороді, теперішня назва вул. Сорочинська,237/2 м. Миргород (а.с.78,79). Відповідно до довідки ДКП «Миргородтехінвентаризація» №235 від 14.03.2017 року на підставі інвентаризаційної справи на вищезазначене будинковолодіня було проведено розрахунок частин будинку (а.с.72-79). 19.11.2015 року [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.10). [PERSON] є єдиною спадкоємицею, тому що її мати [PERSON], дочка спадкодавця, померла 31.01.1995 року (а.с.9). Друга дочка спадкодавця [PERSON], у встановлені законом строки, 19.11.2015 року подала заяву до Першої миргородськоїдержавної нотаріальної контори про відмови від прийняття спадщини після своєї матері на користь позивача [PERSON], що підтвердила в судовому засіданні (а.с.55). Родинні відносини між позивачем та спадкодавцем підтверджуються копією свідоцтва про народження [PERSON] (матері позивача) в якому зазначено, [PERSON] матірю (а.с.8). Копією свідоцтва про народження позивача [PERSON] в якому її матірю зазначено [PERSON] та копією рішення суду від 10.10. 2011 року про розірвання шлюбу в якому зазначено про зміну прізвища позивача із дошлюбного «Гордієноко» на «Колінько» (21,24). Статтею 25 ЦК України передбачено, що цивільна правоздатність особи припиняється у звязку з її смертю, тобто померла особа не може мати майна на праві власності. Оскільки на час постановлення рішення [PERSON] померла, визнати право власності померлого неможливо, разом з тим судом встановлено факт набуття права власності спадкодавцем на спірне домоволодіння, що підтверджується копіями довідок ДКП «Миргородтехінвентаризація» №386 від 16.06.2016 року, №426 24.06.2016 року в якій зазначено, що право власності на 27/50 чистини житлового будинку розташованого за адресою вул. Сорочинська,237/2 зареєстровано за [PERSON] за реєстровим номером 152 в реєстровій книзі 25 згідно свідоцтва №14 про право власності на будівлю (а.с.17,18). Згідно ст.1220 ЦК України, внаслідок смерті [PERSON] відкрилася спадщина. Позивач [PERSON] звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON], однак у видачі свідоцтва про право на спадщину їй було відмовлено, в звязку з відсутністю оригінала належного правовстановлюючого документа на імя спадкодавця (а.с. 19). Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Оскільки позивач є спадкоємцем по закону майна, яке належало померлій [PERSON], вчинила дії по прийняттю спадщини, тому вона набула право на це майно в порядку спадкування. Це право ніким не оспорюється, а отже підстав для визнання спадщини відумерлою немає. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За таких обставин, виходячи з положень ст. 392 ЦК України, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] в частині визнання права власності в порядку спадкування за законом на 27/50 частин домоволодіння розташованого в місті Миргород вулиця Сорочинська,237/2 Полтавської області підлягають до задоволення. В звязку з задоволенням позову, судові витрати понесені позивачем при зверненні до суду не підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, виходячи з розяснень п.12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства про розгляді справ у суді першої інстанції», де вказано, що витрати на оплату судового збору в повному обсязі покладаються на кожного спадкоємця пропорційно до виділеної йому частки.

Outcome: approved