Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-25 00:00:00

[PERSON] звернулася до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області з позовом до [PERSON], третя особа: Головне управління державної міграційної служби України в Дніпропетровської області, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, захист права власності шляхом виселення та зняття з реєстрації, в якому з урахуванням уточненої позовної заяви просить: - визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме будинком розташованим в м.Новомосковськ, вул.Боженко, 126, Дніпропетровської області; - виселити [PERSON] з даного будинку як особу, яка систематичним порушенням правил спільного співжиття робить неможливим для позивачки проживання в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними, без надання йому іншого житлового приміщення; - зобовязати Головне управління державної міграційної служби в Дніпропетровській області зняти з реєстрації [PERSON] в будинку розташованому в м.Новомосковськ, вул.Боженко, 126, Дніпропетровської області; В обґрунтування свого позову позивач зазначає, що їй на підставі свідоцтва на право власності, виданого 13 грудня 1999 року Новомосковською районною державною адміністрацією, належить житловий будинок №126, по вул. Боженко, м. Новомосковська Дніпропетровської області. В зазначеному будинку, крім неї та членів її сім'ї, з 29 липня 2013 року значиться зареєстрованим відповідач по справі - [PERSON], колишній співмешканець її доньки. З початку січня 2014 року, коли її донька [PERSON] перестала підтримувати з відповідачем стосунки, він виїхав з будинку позивачки на інше місце мешкання, при цьому відмовився зніматися з реєстраційного обліку. З того часу він в даному будинку не мешкає та його місцезнаходження позивачці не відоме. Але, починаючи з січня 2015 року, відповідач [PERSON], який зловживає наркотичними засобами та спиртними напоями, став в нетверезому стані зявлятися на території домоволодіння позивачки, при цьому проживаючи десь в іншому місці, створює їй та членам її родини умови, які є несумісні для подальшого спільного з ним проживання в будинку. Так, 11 січня 2015 року, 12 січня 2015 року, 21 січня 2015 року, 16 березня 2015 року, 01 квітня 2015 року [PERSON] приходить у вказаний будинок та перебуваючи в нетверезому стані безпричинно влаштував сварки, погрожував [PERSON] фізичною розправою, при цьому спричиняв фізичний біль. З цього приводу позивачка зявлялася до міліції. У звязку з тим, що [PERSON] останнім часом систематично тероризує сім'ю позивачки, вони змушені були покинути домівку та до рішення суду переїхати на тимчасове проживання до знайомих, адресу яких він не знає. Посилаючись на ч. 1 ст. 116 ЖК України позивачка звернулася з даним позовом до суду, у звязку з систематичним порушенням відповідачем правил соціалістичного співжиття в житловому будинку. Крім того, [PERSON] не знімаючись з реєстраційного обліку, порушує права позивачки як власника жилого приміщення, передбачені ст.319 ЦК України. В судове засідання позивач не зявилася, її представник [PERSON] надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у частині визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням. Інші позовні вимоги просить залишити без розгляду. Відповідач в судове засідання не з'явився, повідомлена належним чином, причина неявки суду не відома, тому суд, з погодження позивача, відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України, провів заочний розгляд справи. Представник третьої особи ГУ ДМС України в Дніпропетровської області в судове засідання не зявився. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного висновку. Згідно свідоцтва на право власності, виданого 13 грудня 1999 року Новомосковською районною державною адміністрацією, житловий будинок №126, по вул. Боженко, м. Новомосковська Дніпропетровської області належить на праві власності [PERSON] (а.с.10). Згідно відомостям адресно-довідкового підрозділу ГУДМС, УДМС України в Дніпропетровській області від 14.02.2015 року, [PERSON], [INFO], зареєстрований з 29.07.2013 року за адресою: Дніпропетровська область, м. Новомосковськ, вул. Боженко, 126 (а.с.10). Згідно акта обстеження від 23.01.2015 року, складеного квартальним комітетом м. Новомосковськ № 25, [PERSON] зареєстрований в житловому будинку №126, по вул. Боженко, м. Новомосковська Дніпропетровської області, однак в ньому не проживає з січня 2014 року (а.с.7). У відповідності до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним прав користування та розпорядження майном. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦПК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Як встановлено судом, відповідач не проживає в спірному жилому приміщенні понад одного року, підстав для продовження терміну зберігання за ним права користування спірним жилим приміщенням, передбачених ст.405 ЦК України немає, його особистих речей в спірному жилому приміщенні немає, участі в оплаті комунальних послуг будинку відповідач не приймає, що свідчить про втрату ним інтересу до спірного жилого приміщення як до свого постійного місця проживання. Крім того, реєстрація відповідача у будинку позивача є порушенням прав позивача як власника житлового приміщення на власний розсуд володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном, що є порушенням вимог ст.ст. 319, 321, 383, 391 ЦК України, а тому відповідно до ст.391 ЦК України позивач має право вимагати усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, адже відповідач не проживає у спірному будинку понад одного року, тобто понад встановлені ст.405 ЦК України строки. У відповідності до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача належить стягнути судові витрати, що складаються з судового збору у розмірі 243 грн. 60 коп. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved