Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-02 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з даним позовом, посилаючись на те, що вона є власником житлового будинку, розташованого за адресою: Луганська область, Новоайдарський район, с. Айдар-Миколаївка, вул. Центральна, буд. 105. [PERSON] зареєстрований у вищевказаному будинку, проте з липня 2017 року не проживає в ньому, на теперішній час місце його мешкання не відоме. Відповідач у добровільному порядку не бажає знятися з реєстрації, що перешкоджає позивачу реалізувати в повній мірі права власника на користування та розпорядження своїм майном. На підставі вищенаведеного, позивач просить суд визнати [PERSON] таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, а саме: житловим будинком, розташованим за адресою: Луганська область, Новоайдарський район, с. Айдар-Миколаївка, вул. Центральна, буд. 105. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявилася, просила розглядати справу за її відсутності. Відповідач [PERSON] у жодне судове засідання не з`явився, про причину неявки суд не повідомив, хоча був належним чином сповіщений про час та місце судового засідання, у порядку, визначеному ч. 11\~ст. 128 ЦПК України, шляхом опублікування оголошення про виклик на офіційному веб-сайті судової влади України (а.с.19). Відповідно до\~ст.\~280\~ЦПК України\~суд може\~ухвалити заочне\~рішення на\~підставі наявних\~у справі\~доказів за\~одночасного існування\~таких умов: відповідач\~належним чином\~повідомлений про\~дату,\~час і\~місце судового\~засідання; відповідач\~не зявився\~в судове\~засідання без\~поважних причин\~або без\~повідомлення причин; відповідач\~не подав\~відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що заявлені вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав. Положеннями ст. ст. 319 ЦК України, 150 ЖК України передбачено, що громадяни, які мають в приватній власності будинок, користуються ним для приватного мешкання та мешкання членів своєї сім`ї та мають право розпоряджатись цією власністю за своїм розсудом. Відповідно до ст. 383 ЦК України, будинок використовується власником для власного проживання та проживання членів його сімї. Судовим розглядом встановлено, що [PERSON] є власником житлового будинку, розташованого за адресою: Луганська область, Новоайдарський район, с. Айдар-Миколаївка, вул. Центральна, буд. 105, що підтверджується копією договору дарування будинку (а.с.3), копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с.4). [PERSON] зареєстрований у вищевказаному будинку, що підтверджується копією будинкової книги (а.с.8-9), проте з липня 2017 року не проживає в ньому, що підтверджується актом депутата Новоайдарської селищної ради (а.с.10), на теперішній час місце його мешкання не відоме. Відповідач у добровільному порядку не бажає знятися з реєстрації, що перешкоджає позивачу реалізувати в повній мірі права власника на користування та розпорядження своїм майном. \~ \~ \~ \~Розпорядженням виконавчого комітету Новоайдарської селищної ради №16 від 16.02.2016 р. «Про зміни до розпоряджень Новоайдарського селищного голови № 80 від 30.10.2015 р. та № 110 від 25.12.2015 р.» вулицю «Карла Маркса» в с. Айдар-Миколаївка перейменовано на вулицю «Центральна» (а.с.7). Відповідно до ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності знімальника або членів його родини за ним зберігається житлове приміщення протягом шести місяців. Відповідно до п.1 ст.\~8\~Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод кожен має право на повагу до свого житла. Втручання у це право здійснюється виключно з підстав, передбачених п. 2 ст. 8 Конвенції. Зазначене покладає на Україну в особі її державних органів зобов'язання «вживати розумних і адекватних заходів для захисту прав» (рішення ЄСПЛ у справі «Пауел і Райнер проти Сполученого Королівства» від 21.02.1990 р.). Такий захист поширюється як на власника квартири (рішення ЄСПЛ у справі «Джілоу проти Сполученого Королівства» від 24.11.1986 р.), так і наймача (рішення ЄСПЛ у справі «Ларкос проти Кіпру» від 18.02.1999 р.). Статтею 41\~Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю; ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності; право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ст. 317 ЦК України, власникові належить право володіти, користуватися та розпоряджатися своїх майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону (ч.ч. 1,2 ст. 319 ЦК України). Відповідно до ст.\~321\~ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.\~\~\~ Судом достовірно встановлено, що відповідач не користуються житлом за місцем реєстрації з липня 2017 року, що дає суду законні підстави для задоволення позову. Відповідно до ст. 7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», втрата права користування житловим приміщенням є підставою для зняття особи з реєстрації. Висновки суду підтверджуються письмовими доказами, дослідженими у судовому засіданні. На підставі ст. ст. 319, 355, 369, 383 ЦК України, ст. ст. 71, 150 ЖК України, ст. 7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»,

Outcome: approved