Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-28 00:00:00

[PERSON] звернулася до Балтського районного суду Одеської область з позовом до [PERSON] про стягнення неустойки (пені) за виникнення заборгованості по сплаті аліментів на неповнолітню дитину. Свої уточнені позовні вимоги мотивує тим, що рішенням Балтського районного суду Одеської області від 26.03.2014 року з відповідача на її користь стягуються аліменти на утримання її неповнолітнього сина [PERSON] у розмірі ? частини заробітку (доходу) боржника щомісячно до досягнення сином повноліття. Проте відповідач, покладений на нього обов'язок, не виконує, від сплати аліментів на дитину ухиляється з березня 2014 року, у зв'язку з чим у нього утворилась заборгованість в сумі 15811,52 грн. Тому позивач просить стягнути з [PERSON] неустойку (пеню) за виникнення заборгованості по сплаті аліментів у сумі 4325,65 грн. Позивач та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити, крім того не заперечували проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання на розгляд справи не з'явився, про час і місце засідання був повідомлений належним чином, що підтверджується судовими повістками, які були повернуті до суду з відміткою по відмову від їх отримання у присутності свідків. Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Згідно рішення Балтського районного суду Одеської області від 26.03.2014 року відповідач зобов'язаний виплачувати аліменти на користь позивача на утримання сина у розмірі ? частини заробітку (доходу) до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO]. Відповідно до розрахунку заборгованості по сплаті аліментів, виданої державним виконавцем Балтського районного відділу ДВС ГТУЮ в Одеській області, заборгованість з виплати аліментів станом на 01.10.2017 року становить 15811,52 грн. Згідно до ст. 196 СК України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Постановою Верховного Суду України № 6-1477цс15 від 03.02.2016 року роз'яснено порядок проведення розрахунку неустойки ( пені ), яка стягується на підставі ст. 196 СК України. У вказаній постанові зазначено, що з урахуванням правової природи пені, яка є дієвим стимулом належного виконання обов'язку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом статті 196 СК України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилося стягнення аліментів. При цьому сума заборгованості за аліментами за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувалися. Правило про стягнення неустойки (пені) в розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. З огляду на те, що аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов'язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною. Тобто, неустойка (пеня) за один місяць рахується так: заборгованість за аліментами за місяць помножена на 1 % пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць), але не більше 100 відсотків заборгованості. Виходячи з вищевикладеного, розрахунок неустойки, викладений позивачем в позовній заяві і який, на її думку, за період з березня 2014 року по червень 2017 року становить 4325,65 грн. відповідає вимогам ст. 196 СК України та правовій позиції Верховного Суду України. Відповідно до п.22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 Про застосування судами окремих положень Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів передбачена статтею 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. На підставі змісту зазначених норм та положень ст. ст. 214, 215 ЦПК України суд під час ухвалення рішення повинен встановити факт заборгованості за аліментами, вину платника в її виникненні, період часу, за який виникла ця заборгованість, час її погашення та період, на який було прострочено сплату аліментів з моменту виникнення до її погашення. Відповідно до ч. 1 ст. 20 СК України до вимог, що випливають із аліментних відносин, позовна давність не застосовується (крім випадків, передбачених ч. 2 ст. 72, ч. 2 ст. 129, ч. 3 ст. 138, ч. 3 ст. 139 цього Кодексу), а відтак на правовідносини, які регулюються ст. 196 СК, не поширюється дія ЦК України, зокрема ст. 258 ЦК України. Суд вважає, що вказана заборгованість виникла з вини платника аліментів, оскільки він будучи працездатним, не працював, на даний час заборгованість по аліментам не сплачена повністю і станом на 01.07.2017 року становила 14212,22 грн., а суду відповідач не надав будь-яких даних про сімейний стан та неналежний матеріальний стан, тому відсутні підстави для зменшення розміру неустойки. На підставі викладеного, позовні вимоги підлягають задоволенню на суму 4325,65 грн. Згідно ст. 88 ЦПК України, в дохід держави підлягає стягненню з відповідача судовий збір в сумі 640 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved