Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-11 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із заявою про встановлення факту родинних відносин, а саме того, що [PERSON] , яка померла [INFO] у с. Лумшори Перечинського району Закарпатської області була її матір`ю. Свої вимоги обґрунтовує тим, що у свідоцтві про народження її прізвище та ім`я зазначено як « [PERSON] ». Разом з тим у паспорті та свідоцтві про одруження її ім`я зазначене « [PERSON] ». [INFO] померла її мати [PERSON] і вона звернулася до Перечинської державної нотаріальної контори з метою оформлення спадщини. Однак при перевірці документів було виявлено вказані розбіжності і через це нотаріус порекомендувала їй звернутися до суду з метою встановлення факту родинних відносин. Для усунення виявлених розбіжностей вона також зверталася до Перечинського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Закарпатській області, де їй повідомили, що не мають права внести зміни у графу «громадянка» через відсутність у неї підтверджуючих документів. Вважає, що така описка була допущена у зв`язку з невдалим перекладом її імені на російську мову. Оскільки встановлення даного факту необхідно їй для оформлення спадщини, тому просить задовольнити заяву. У судове засіданні заявник не з`явилася, однак подала заяву про розгляд справи у її відсутності, вимоги заяви підтримала у повному обсязі та просила такі задовольнити. Представник заінтересованої особи у судове засідання також не з`явилася, попередньо подавши заяву про розгляд справи без її участі. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до такого висновку. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що стверджується відповідним свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим виконкомом Туричківської сільської ради Перечинського району Закарпатської області 05 квітня 2019 року (а. с. 9). Вважаючи себе спадкоємцем померлої, заявник [PERSON] звернулася до Перечинської державної нотаріальної контори з метою оформлення спадщини, однак як з`ясувалося, доказом родинних відносин спадкоємця зі спадкодавцем є свідоцтва органів реєстрації актів цивільного стану про встановлення факту родинних та інших відносин. Оскільки у пред`явленому заявником свідоцтві про народження її ім`я зазначено як « [PERSON] », а у всіх інших документах « [PERSON] », тому нотаріус запропонувала заявнику звернутися до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин (а. с. 11). Так, в судовому засіданні встановлено, що згідно паспорту громадянина України серії [NUMBER] , виданого Перечинським РВ УМВС України в Закарпатській області 28 березня 2000 року, прізвище, ім`я та по батькові заявника є [PERSON] (а. с. 7). Так само у її свідоцтві про одруження серії [NUMBER] , виданому 19 червня 1968 року, та пенсійному посвідченні серії [NUMBER] , виданому 04 березня 2005 року прізвище, ім`я та по батькові заявника вказано як [PERSON] (а. с. 6, 10). В той же час у свідоцтві про народження заявника серії [NUMBER] від 23 лютого 1959 року її ім`я зазначено як « [PERSON] », [INFO] (а. с. 5). Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Як роз`яснено в п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника. Крім того, згідно з пунктами 2, 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 01 січня 2004 року тощо. Отже, оцінивши зібрані у справі докази та з метою захисту права заявника на оформлення спадщини, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. На підставі вищенаведеного та

Outcome: approved