Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-07 00:00:00

[PERSON] звернулася до Полтавського районного суду Полтавської області із зазначеним позовом, обґрунтовуючи \~тим,\~що [PERSON] \~близько 20\~год.\~ 27\~квітня 2018\~року,\~керуючи автомобілем\~HYUNDAI\~ТUCSON\~д.н.з.\~ [NUMBER] ,\~рухався по\~автодорозі Київ-Харків\~у напрямку\~м.\~Полтава,\~на 366\~км вказаного\~автошляху,\~у районі\~с.Мале\~Ладижине Полтавського\~району,\~при рухові\~транспортних засобів\~в зустрічному\~напрямку,\~виїхав на\~смугу зустрічного\~руху та\~на ліве\~узбіччя,\~чим створив\~небезпеку для\~руху зустрічного\~транспорту,\~у результаті\~чого скоїв\~зіткнення на\~лівому по\~напрямку свого\~руху узбіччю\~з автомобілем\~ FIAT\~DOBLO\~д.н.з.\~ [NUMBER] \~під керуванням\~водія [PERSON] ,\~який рухався\~в зустрічному\~напрямку.\~Внаслідок зіткнення\~чоловік позивача\~-\~ [PERSON] \~отримав тілесні\~ушкодження,\~що призвели\~до його\~смерті.\~Вироком Полтавського\~районного суду\~Полтавської області\~від 03.02.2020\~року [PERSON] \~визнано винним\~у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на 2 роки;\~на підставі\~ст.\~75\~КК України\~звільнено [PERSON] \~від відбування\~покарання у\~виді позбавлення\~волі з\~іспитовим строком\~2\~роки та\~покладенням обов`язків,\~передбачених ст.76\~КК України. Внаслідок ДТП був пошкоджений транспортний засіб, вартість відновлювального ремонту якого складає 106\~600 грн. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована у ПрАТ «Страхова компанія «УНІКА», ліміт відповідальності страховика за шкоду, завдану майну потерпілих, визначений у 100\~000 грн. Вона звернулась до страховика із заявою про виплату страхового відшкодування, проте їй було відмовлено у його виплаті у зв`язку з пропуском строку для такого звернення. Просиластягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УНІКА» на її користь суму страхового відшкодування в розмірі 100\~000 грн., та з [PERSON] на її користь матеріальну шкоду у розмірі 6600 грн. Позивач та її представник у судове засідання не з`явились, попередньо представник надав заяву про розгляд справи без їхньої участі, заявлені вимоги підтримують та просять задовольнити. Представник співвідповідача - Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УНІКА» у судове засідання не з`явився, попередньо надавши відзив на позов, у якому просив розглянути справу без його участі та відмовити у задоволенні позову в частині стягнення страхового відшкодування в розмірі 100\~000 грн., оскільки позивачем пропущений встановлений законом строк для звернення із заявою про страхове відшкодування. Співвідповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надав. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову з таких підстав. Встановлено,\~ що [PERSON] \~близько 20\~год.\~ 27\~квітня 2018\~року,\~керуючи автомобілем\~HYUNDAI\~ТUCSON\~д.н.з.\~ [NUMBER] ,\~рухався по\~автодорозі Київ-Харків\~у напрямку\~м.\~Полтава,\~на 366\~км вказаного\~автошляху,\~у районі\~с.Мале\~Ладижине Полтавського\~району,\~при рухові\~транспортних засобів\~в зустрічному\~напрямку,\~виїхав на\~смугу зустрічного\~руху та\~на ліве\~узбіччя,\~чим створив\~небезпеку для\~руху зустрічного\~транспорту,\~у результаті\~чого скоїв\~зіткнення на\~лівому по\~напрямку свого\~руху узбіччю\~з автомобілем\~ FIAT\~DOBLO\~д.н.з.\~ [NUMBER] \~під керуванням\~водія [PERSON] ,\~який рухався\~в зустрічному\~напрямку.\~Внаслідок зіткнення\~ [PERSON] \~отримав тілесні\~ушкодження,\~що призвели\~до його\~смерті.\~Вироком Полтавського\~районного суду\~Полтавської області\~від 03.02.2020\~року [PERSON] \~визнано винним\~у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на 2 роки; на підставі ст. 75 КК України звільнено [PERSON] від відбування покарання у виді позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки та покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи; цивільний позов задоволено частково та стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] 55\~324 грн.\~на відшкодування\~моральної шкоди (а.с.6-9). Згідно з полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортів № АК / 6758512 [PERSON] застрахував свою цивільно-правову відповідальність у ПрАТ «Страхова компанія «УНІКА», страхові суми (ліміт відповідальності страховика) за цим полісом визначені у розмірах: 100\~000 грн. за шкоду, завдану майну потерпілих, 200\~000 грн. за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю потерпілих, розмір франшизи 0,0 грн. (а.с.10).[PERSON] \~02.05.2018\~року звернувся до ПрАТ «Страхова компанія «УНІКА» із повідомленням\~про ДТП\~(а.с.84).[PERSON] 26.06.2020 звернулася до ПрАТ «Страхова компанія «УНІКА» із заявою про виплату страхового відшкодування (а.с.89). Як вбачається із листа ПрАТ «Страхова компанія «УНІКА» від 20.07.2020 року, [PERSON] відмовлено у виплаті страхового відшкодування на підставі п.37.1.4 ст.37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (а.с.92). Таким чином, спір між сторонами стосується стягнення шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, та виплати страхового відшкодування за договором страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести та обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Відповідно до частин першої та другої статті 509\~ЦК України зобов`язанням є правовідношення, у якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. За статтею 1187\~ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, зокрема, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини першої статті 1188 ЦК України). Згідно зі статтею 1192\~ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. З огляду на зазначені положення ЦК України факт завдання шкоди майну потерпілого джерелом підвищеної небезпеки, якщо ця особа (потерпілий) не перебуває в договірних правовідносинах з особою, яка завдала шкоди, та/або якщо завдання такого роду шкоди не пов`язане з виконанням цими особами обов`язків за договором, породжує виникнення позадоговірного, деліктного зобов`язання. Воно виникає з факту завдання шкоди й припиняється належним виконанням у момент відшкодування потерпілому шкоди в повному обсязі особою, яка її завдала. Сторонами деліктного зобов`язання класично виступають потерпілий (кредитор) і особа, яка завдала шкоди (боржник). За загальним правилом відповідальність за шкоду несе боржник - особа, яка завдала шкоди. Якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки (зокрема, діяльністю щодо використання, зберігання та утримання транспортного засобу), така шкода відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки - особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом (частина друга статті 1187 ЦК України). Разом з тим, правила регулювання деліктних зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, якщо законом передбачено такий обов`язок. Відповідно до статті 999\~ЦК України законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). До відносин, що випливають з обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства. До сфери обов`язкового страхування належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Метою здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (стаття 3) визначає забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок ДТП, а також захист майнових інтересів страхувальників. Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5). Згідно зі статтею 6\~ Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є ДТП, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. За змістом статей 9, 22-28, 35 Закону України\~«Про обов`язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів» настання страхового випадку (скоєння ДТП) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи, в тому числі й шкода, пов`язана з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування. Закон України\~«Про обов`язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів» (далі - Закон № 1961-IV) є спеціальним законом, що регулює правовідносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. У цьому Законі визначено, що особами, відповідальність яких вважається застрахованою, є страхувальник та інші особи, які правомірно володіють забезпеченим транспортним засобом, тобто таким, який зазначається у чинному договорі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, за умови його експлуатації особами, відповідальність яких застрахована (пункти 1.4, 1.7 статті 1). За вимогами статті 3\~Закону №\~1961-IV обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. У пункті 33.1.4статті 33\~Закону №\~1961-IV передбачено, що у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов`язок, він має підтвердити це документально. Крім того, для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, МТСБУ) заяву про страхове відшкодування (пункт 35.1 статті 35). Згідно з пунктом 36.1статті 36\~Закону №\~1961-IV страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, МТСБУ),

Outcome: partial