Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-29 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до Тернопільської міської ради, [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування. В обґрунтування своїх вимог зазначає, що [INFO] померла її бабуся [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина на належне їй майно до якого входила квартира [ADDRESS] . Згідно залишеного нею заповіту вказану квартиру вона заповіла своєму синові [PERSON] . [INFO] [PERSON] помер після чого відкрилась спадщина на усе належне йому майно, до якого входить спірна квартира. Після смерті батька, [PERSON] , вона протягом встановленого законом строку, звернулася до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, проте 09 липня 2020 року останнім було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій, оскільки у [PERSON] були відсутні правовстановлюючі документи на дану квартиру та як вбачається з наданих нотаріусу документів останній не прийняв спадщини після смерті своєї матері. Оскільки вона позбавлена можливості реалізувати свої права у позасудовому порядку, просить позов задовольнити і визнати за нею право власності на квартиру [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Ухвалою суду від 21 серпня 2020 року відкрито провадження у вищевказаній справі за правилами загального позовного провадження. \~ \~ \~ \~ 09 вересня 2020 року від Тернопільської міської ради надійшов до суду відзив на позов згідно якого вони заперечують у задоволенні позовних вимог, оскільки до позовної заяви не додано доказів, які би свідчили, що спадкодавець [PERSON] прийняв спадщину після своєї матері [PERSON] , яка була власником квартири [ADDRESS] . Позивача [PERSON] та представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просить суд задовольнити позов в повному обсязі. Представник відповідача Тернопільської міської ради - Гулкевич С.Б. в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечила з підстав вказаних у відзиві на позов та просила відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Клопотання про відкладення розгляду справи до суду не подавав. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого відділом РАГС в м. Дудинка Красноярського краю Російської федерації [INFO] [PERSON] народилася [INFO] в м. Дудинка Красноярського краю Російської федерації та її батьками є [PERSON] батько та [PERSON] мати. Батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] видане Тернопільським міським бюро ЗАГСу 03 липня 1967 року. Згідно свідоцтва про право власності на житло виданого Міським бюро технічної інвентаризації 23 серпня 1996 року згідно розпорядження від 13 серпня 1996 року №15350 квартира [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] . [INFO] після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , на спадкове майно, а саме 1/2 частину квартири [ADDRESS] його дружині [PERSON] видано свідоцтво про право на спадщину за законом, яке посвідчене державним нотаріусом Першої тернопільської державної нотаріальної контори Темніковою С.А. за реєстром номером 4-4533. Тернопільським міським бюро технічної інвентаризації посвідчено, що 1/2 частина квартири [ADDRESS] зареєстрована за [PERSON] про що видано реєстраційне посвідчення, номер в реєстровій книзі 15400. Згідно технічного паспорту на квартиру [ADDRESS] , який виготовлений Тернопільським міським бюро технічної інвентаризації вбачається, що вказана квартира побудована у 1962 році, складається з двох житлових кімнат, загальна площа квартири 41,5 кв.м., житлова площа квартири 25 кв.м. Відповідно до висновку про ринкову вартість майна складеного суб`єктом оціночної діяльності фізичною особою-підприємцем [PERSON] 22 липня 2020 року, вартість квартири [ADDRESS] становить 317\~351 грн. 24 жовтня 2006 року [PERSON] складено заповіт посвідчений державним нотаріусом Першої Тернопільської державної нотаріальної контори Кашанською М.І. за реєстровим номером 2869 згідно якого [PERSON] заповіла належну їй на праві власності квартиру [ADDRESS] та грошові заощадження [PERSON] , а належну їй приватну бібліотеку [PERSON] . Відомості про реєстрацію заповіту внесено до спадкового реєстру, що підтверджується витягом про реєстрацію в спадковому реєстрі №7004362 від 24 жовтня 2006 року. [INFO] померла [PERSON] , що засвідчується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] видане Тернопільським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області 06 лютого 2018 року. Згідно акта обстеження житлових умов складеного 28 січня 2020 року комісією в складі заступника директора ПП «Східний масив» [PERSON] , майстра дільниці М. Башняк за адресою [ADDRESS] проживав без реєстрації з 2018 року по день смерті [PERSON] , що підтверджують свідки [PERSON] (жителька квартири [ADDRESS] ), [PERSON] (жителька квартири [ADDRESS] ), [PERSON] (житель квартири [ADDRESS] ). 31 серпня 2020 року комісією у складі заступника директора ДП «Авторитет Плюс» Пенкної Н.П., майстрів дільниці [PERSON] , [PERSON] складено акт про те, що за адресою [ADDRESS] на момент смерті матері [PERSON] , проживав без реєстрації [PERSON] . Даний факт підтверджує сусідка [PERSON] (жителька квартири [ADDRESS] ). Допитана в\~судовому засіданні\~свідок [PERSON] \~суду пояснила,\~що вона\~з 1999\~року проживає\~у квартирі\~ [ADDRESS] і\~може підтвердити,\~що протягом\~цього часу\~ [PERSON] проживав із його матір`ю [PERSON] в квартирі [ADDRESS] та до них часто навідувалася його дочка [PERSON] . Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] також підтвердив, що до травня 2020 року він проживав у квартирі [ADDRESS] та був знайомий із [PERSON] . Останній проживав з його матір`ю [PERSON] , яка приблизно два роки тому померла. Також в період з 05 лютого 2018 року по 28 грудня 2019 року за адресою [ADDRESS] здійснювала сплата за користування житлово-комунальними послугами, оскільки заборгованість відсутня, що підтверджується зокрема листами: Приватного підприємства «Східний Масив» №04-08-20-1 від 04 серпня 2020 року, Комунального підприємства «Тернопільводоканал» №2062/20 від 23 липня 2020 року, Товариства з обмеженою відповідальністю «Тернопільелектропостач» №3887/08 від 20 липня 2020 року, Дочірнього підприємства «Газпостач» №405 від 29 липня 2020 року. [INFO] помер [PERSON] , що засвідчується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] видане Тернопільським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) 30 грудня 2019 року. Після смерті батька [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Тернопільського міського нотаріального округу Фіголь Наталії Богданівни із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру [ADDRESS] . Постановою приватного нотаріуса Тернопільського міського нотаріального округу Фіголь Наталії Богданівни № 171/02-31 від 09 липня 2020 року позивачу відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, оскільки батько [PERSON] [PERSON] із заявою про прийняття спадщини у шестимісячний строк з часу відкриття спадщини не звертався та не підтверджено факту постійного проживання із [PERSON] на час відкриття спадщини. Відповідно до ст.\~4\~ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст.\~16\~ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Так, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (стаття 1216 ЦК України). Відповідно до\~статті 1217 ЦК України\~спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Частинами першою та другою\~статті 1223 ЦК України\~передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у\~статтях 1261-1265 цього Кодексу. Статтею 1261 ЦК України\~передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до частини першої\~статті 1221 ЦК України\~місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. На підставі частини третьої\~статті 1268 ЦК України\~спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статті 1270 цього Кодексу\~(шість місяців), він не заявив про відмову від неї. Відповідно до\~статті 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»\~реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених\~Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Частинами другою та шостою\~статті 29 ЦК України\~передбачено, що фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Фізична особа може мати кілька місць проживання. Згідно з пунктами 3.21, 3.22 глави 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого\~наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, у редакції на момент відкриття спадщини, спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. У разі відсутності у паспорті такого спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця проживав разом із цим спадкодавцем. Зі змісту наведених норм закону вбачається, що під постійним проживанням спадкоємця із спадкодавцем розуміється як факт безпосереднього проживання спадкоємця із спадкодавцем на момент його смерті, так і факт наявності у спадкоємця, на момент смерті спадкодавця, зареєстрованого у передбаченому законом порядку права на постійне проживання з останнім за однією адресою. Частина третя\~статті 1168 ЦК України\~вимагає наявність фактичного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не саму реєстрацію місця проживання за адресою спадкодавця, що можуть бути відмінними один від одного. Разом із тим, тлумачення\~статті 29 ЦК України\~у поєднанні зі статтями\~2,\~3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»\~у відповідній редакції та Положення про паспорт громадянина України, затвердженого\~постановою Верховної Ради\~\~України від 26 червня 1992 року № 2503-XII\~дає підстави для висновку, що постійне місце проживання громадян України може бути підтверджено як відміткою у паспорті так і іншими документами згідно із\~статтею 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні». У постанові від 10 січня 2019 року у справі №484/747/17 (провадження №61-44149св18) Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що відсутність реєстрації місця проживання позивача за місцем проживання спадкодавця не може бути доказом того, що він не проживав зі спадкодавцем, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації згідно зі\~статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»\~не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини, встановлені частиною третьою\~статті 1268 ЦК України, підтверджуються іншими належними і допустимими доказами, які були надані позивачем, та оцінені судом. Тому суд оцінюючи в сукупності надані докази на підтверження місця проживання спадкодавця [PERSON] , померлого [INFO] разом з його матір`ю [PERSON] померлою [INFO] вважає, що останній є таким, що постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини та прийняв спадщину, оскільки доказів протилежного сторонами не надано, так само як і доказів відмови від прийняття спадщини. Відповідно до ч.1 ст.\~1269\~ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Статтею 1270\~ЦК України строк для прийняття спадщини встановлений у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Як вбачається з матеріалів справи [PERSON] є спадкоємцем першої черги після смерті [PERSON] . Інші спадкоємці до нотаріальної контори не зверталися. Враховуючи викладені вимоги законів та досліджені у судовому засіданні письмові докази суд дійшов висновку, що квартира [ADDRESS] належала [PERSON] , який помер [INFO] , позивач [PERSON] - спадкоємець за законом першої черги вчасно звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті батька, інші спадкоємці спадщину не прийняли, однак позивач позбавлена можливості реалізувати свої права у позасудовому порядку, а тому суд приходить до висновку, що право позивача слід захистити, шляхом визнання за позивачем права власності на квартиру [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] .

Outcome: approved