Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-18 00:00:00

[PERSON] звернулася до Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області позовну заяву до Кам`янка-Бузької державної нотаріальної контори, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Приватний нотаріус Кам`янка-Бузького нотаріального округу Львівської області Робак Лариса Андріївна, в якій просить зняти заборону з житлового будинку, яка накладена Кам`янка-Бузькою державною нотаріальною конторою 28.11.2006 за №4127909 на підставі повідомлення б/н від 29.06.1982 та виключити запис з ЄРЗВОНМ. В обґрунтування своїх вимог позивачка посилається на те, що вона є власником житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Коли вона вирішила відчужити будинок, то звернулася до нотаріуса, де при перевірці документів виявилось, що на її житловий будинок накладена заборона згідно Інформації з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, яка накладена згідно повідомлення б/н від 29.06.1982 К-Б будорганізації. На сьогоднішній день такої будівельної організації як Кам`янка-Бузький Райагробуд не існує. Причин, з яких було накладено заборону на її житловий будинок її невідомо, у зв`язку з тим, що змушений звернутись до суду з вказаним позовом. Ухвалою судді від 30.09.2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, та призначено судове засідання. В судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилася, через канцелярію суду подала заяву, в якій просить суд справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримує. Представник відповідача Кам`янка-Бузької державної нотаріальної контори в судове засідання не з`явився через канцелярію суду подав листа, в якому просить суд справу розглядати у відсутності державного нотаріуса. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог Приватний нотаріус Кам`янка-Бузького нотаріального округу Львівської області Робак Лариса Андріївна в судове засідання не з`явився, через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи без її участі. З огляду на зазначені обставини суд розглядає справу на підставі наявних у ній матеріалів. Водночас у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснюється. Дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозв`язку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини. Згідно реєстраційного посвідчення виданого 04.04.1989 Червоноградським міжміським Бюром технічної інвентаризації будинковолодіння [ADDRESS] зареєстроване за [PERSON] на праві особистої власності на підставі договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку (а.с.17). Як вказано у довідці від 20.09.2021 № 5087 яка видана КП «Червоноградське міжміське Бюро технічної інвентаризації» будинок № 2 (загальною площею 110.2 кв. в в тому числі житловою 59.2 м. кв.) [ADDRESS] , зареєстрований за [PERSON] на підставі договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку, на праві особистої власності посвідченого Кам`янка-Бузькою держнотконторою 20.04.1982 за № 612 та акта про завершення будівництва від 05.08.1988 затвердженого рішенням міськвиконкому № 87 від 09.02.1989 і записано в реєстрову книгу № 10 за № 1302-04.04.1989 (а.с.12). Згідно з Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯМ № 370001 від 21.12.2012, [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0,0559 га., що розташована в [ADDRESS] (а.с.13). Як видно з інформації з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 2763499884 від 23.09.2021, на майно, що знаходиться за адресою [ADDRESS] , власником якого є [PERSON] , є обтяження, заборона (архівний запис), за реєстраційним номером 4127909, зареєстрована 28.11.2006 Кам`янка-Бузькою державною нотаріальною конторою, підставою даного обтяження є повідомлення б/н 29.06.1982 К-Б будорганізації (а.с.11). У листі Кам`янка-Бузької державної нотаріальної контори № 1097/01-16 від 27.09.2021 вказано, що архівна заборона виникла 26.06.1982 № 464723-120 і занесена в реєстр заборон 28.11.2006 за № 4127909 на підставі повідомлення б/н 29.06.1982 К-Б будорганізації, було перенесено заборону (архівний запис) автоматично зі старого реєстру « Феміда» в новий Єдиний реєстр заборон і арештів. У нотаріальній конторі відсутні архівні документи, що стосуються накладення заборони відчуження за 2006 рік (а.с.10). Листом №18 від 21.09.2021 Архівне управління Львівської РДА повідомило, що на зберіганні в архівному відділі знаходяться документальні матеріали з особового складу Кам`янка-Бузького райагробуду, однак відомостей щодо заборони відчуження житлового будинку [ADDRESS] немає (а.с. 9). Звертаючись до суду з даним позовом позивачка вказує, що їй невідомо про причини накладення такого арешту на її майно, і що наявність такого арешту призводить до порушення її права власності, так як вона не може розпорядитися ним. Даний спір належить розглядати даному суду, так як згідно ч. 2 ст. 30 ЦПК України позови про зняття арешту з майна пред`являються за місцезнаходженням цього майна або основної його частини. Вирішуючи дану справу суд виходив із наступних мотивів та положень закону. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ч. 1 ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Таким чином, власник має право вимагати усунення будь-яких перешкод у реалізації його права володіння користування та розпорядження належним йому майном. Як видно із матеріалів справи, а саме з інформації яка міститься у диному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна належний позивачці будинок містить обтяження, яке виникло 29.06.1982 і існує до сьогоднішнього дня. Разом з тим, судовим розглядом не здобуто доказів того, що у позивача є будь-які майнові зобов`язання на забезпечення виконання яких може існувати таке обтяження, а тому існування заборони відчуження належного позивачці майна на підставі повідомлення від 29.06.1982 є надмірним втручанням у її право власності. Причому суд вважає, що з огляду на час, який минув з моменту виникнення зобов`язання (майже 40 років), відсутність будь-яких доказів щодо розміру такого зобов`язання, а також особи кредитора, існування обтяження на майно позивачки не узгоджується з такими загальними засадами цивільного законодавства як справедливість, добросовісність і розумність. Тому, суд дійшов до переконання, що даний позов є підставний, обґрунтованим та спрямований на реальний захист прав та інтересів позивачки. Вирішуючи питання про спосіб захисту порушеного права позивачки, суд дійшов висновку, що сформульовані позовні вимоги не цілком узгоджуються з положеннями Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Так, аналіз статті 26 цього закону свідчить, що суд може скасувати рішення державного реєстратора зокрема і щодо обтяження, тоді як поняття «зняття заборони» вжито в законі (ст. 31-2) як повноваження нотаріуса відповідно до Закону України «Про нотаріат». Відповідно до ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. Відтак, з метою ефективного захисту порушених прав позивачки, суд вважає за правильне скасувати обтяження на нерухоме майно, яке міститься у відповідному записі у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Причому, на переконання суду, у даному випадку не має місця вихід за межі позовних вимог, оскільки сама зміна формулювання вжитого способу захисту не змінює мети, з якою позивачка зверталася до суду. Тому, позовні вимоги позивачки підлягають до часткового задоволення.

Outcome: partial