Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-08 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. Позивач свої вимоги обґрунтовує тим, що з відповідачем по справі перебуває у зареєстрованому шлюбі з 25.04.2004 року, однак спільно не проживають з жовтня 2013 року. Від спільного життя з відповідачем народилося двоє дітей: донька [PERSON], [INFO], та син [PERSON], [INFO], які проживають разом з нею та перебувають на її утриманні. Вказує на те, що вона не має стабільного доходу, а відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дітей, тому просить суд стягнути з [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1/2 частини всіх видів його доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня предявлення позову і до досягнення кожною дитиною повноліття. Згідно поданого заперечення на позов, відповідач визнав позов частково, а саме не заперечує сплачувати аліменти в розмірі 1/3 частини його заробітку, оскільки їх стягнення у заявленому розмірі призведе його до тяжкого матеріального становища. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, подала до суду заяву, згідно якої позовні вимоги підтримує та просить розгляд справи проводити у її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, просив розгляд справи проводити у його відсутності, про що вказав у своєму запереченні. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У зв'язку з цим, на підставі ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши обставини справи, суд дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що сторони по справі перебувають у шлюбі, який було зареєстровано 25.04.2004 року Дубищенською сільською радою Ківерцівського району Волинської області за актовим записом № 4 /а.с. 3/. Від спільного життя у подружжя народилося двоє дітей: донька [PERSON], [INFO], та син [PERSON], [INFO], батьком яких у свідоцтві про народження записаний відповідач [PERSON] /а.с. 4-5/. Згідно довідки про склад сімї № 2087 від 28.09.2015 року, малолітні діти [PERSON] та [PERSON] проживають разом з матірю, позивачем [PERSON] в с. Башлики Ківерцівського району Волинської області /а.с. 7/. Як вбачається з довідки ТзОВ «Приколотнянський олійноекстраційний завод» від 11.09.2015 року, фактичний дохід [PERSON] за вересень 2014 року серпень 2015 року складає 48 063, 58 грн., тобто середньомісячний дохід складає 4005, 30 грн. /а.с. 8/. Згідно довідки Дубищенської сільської ради Ківерцівіського району Волинської області № 2086 від 28.09.2015 року, [PERSON] не працевлаштована /а.с. 6/. Судом також встановлено, що відповідач на утримання дітей матеріальної допомоги не надає. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ст. 182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я і матеріальне становище дитини, платника аліментів, наявність у нього інших дітей. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно статті 184 Сімейного Кодексу України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. З огляду на викладене, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову, а саме стягненн з відповідача на користь позивача аліментів на утримання неповнолітніх дітей у розмір 1/3 частини всіх видів доходів [PERSON], але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня предявлення позову і до досягнення кожною дитиною повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної вимоги. Тому судовий збір, у відповідності до ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» розмір якого складає 487, 20 грн., підлягає стягненню з відповідача в дохід держави для зарахування до спеціального фонду державного бюджету України. На підставі ст. 367 ЦПК України, суд може допустити негайне виконання у справах про стягнення аліментів у межах суми платежів за один місяць.

Outcome: partial