Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-15 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що [INFO] померла її мати [PERSON] Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку [ADDRESS]. Після смерті матері вона, як спадкоємиця першої черги, звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Її сестра [PERSON] відмовились від спадщини на її користь. Проте, оформити право на спадщину не має можливості, у зв'язку з тим, що її мати після отримання свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті її чоловіка [PERSON] [INFO], не здійснила відповідних дій щодо державної реєстрації права власності на житловий будинок. Посилаючись на вказані обставини, позивач просила визнати за нею право власності на житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований за адресою: [ADDRESS], житловою площею 44,5 кв.м, в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON], померлої [INFO]. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила розглядати справу за її відсутності. Відповідач [PERSON], належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву, в якій позов визнала, просила розглядати справу за її відсутністю. Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, прийшов до наступного. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 18 листопада 1999 року державним нотаріусом Першої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області Поляковою Л.О., та зареєстрованого в реєстрі за № 3-2403, по спадковій справі № 849/99, [PERSON] є спадкоємцем майна свого чоловіка [PERSON], померлого [INFO], яке складається з житлового будинку з надвірними будівлями, що розташований за адресою: [ADDRESS], житловою площею 44,5 кв.м. /а.с. 12/ [PERSON] за життя не здійснила державну реєстрацію права власності на вказаний житловий будинок. [INFO] [PERSON] померла. /а.с.30/ Відповідно до положень ч.1 ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Судом встановлено, що спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON] є її доньки [PERSON] та [PERSON], які на протязі встановленого законом шестимісячного строку звернулися до Першої державної нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини /а.с.14, 17, 18/ 21 серпня 2013 року [PERSON] подала нотаріусу заяву про відклик заяви про прийняття спадщини від 04 серпня 2013 року № 1397, та звернулася з заявою про відмову від прийняття спадщини. Заяви інших спадкоємців до держнотконтори не надходили. Свідоцтва про право на спадщину не видавалися. /а.с. 46/ 27 лютого 2014 року Першою державною нотаріальною конторою [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок через відсутність правовстановлюючого документу на ім'я спадкодавця [PERSON] /а.с. 16/ В ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, яка є складовою правової системи України відповідно до ст. 9 Конституції України, сформульовані основоположні принципи здійснення правомочностей власника. Ця норма міжнародної конвенції передбачає право кожної фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватися своїм майном; не допускає позбавлення тією чи іншою особою свого майна, крім як в інтересах суспільної необхідності і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права; визнає право держави на здійснення контролю за використанням власності у відповідності з загальними інтересами або для забезпечення податків, інших зборів чи штрафів. У Конституції України закріплені основні правові принципи регулювання відносин власності, головним з яких є принцип рівного визначення й захисту рівними чином усіх форм власності (ст.ст. 13,14,41). Способи захисту цивільних прав та інтересів, перелік яких не є вичерпним, визначений ст. 16 ЦК України. Перелічені в даній статті способи захисту можуть застосовуватися окремо або в сукупності з іншими способами захисту при судовому захисті як права власності, так і речових прав на чуже майно, в тому числі осіб, які не є власниками. Таким чином, виходячи із положень ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ст.ст. 13,14, 41 Конституції України, з огляду на те, що у [PERSON] за життя виникло відповідне право на вказаний житловий будинок, [PERSON] є спадкоємцем першої черги після смерті матері, спадщину прийняла, звернувшись у встановлені законом строки до нотаріальної контори, відповідач позов визнала, суд вважає, що її позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Судові витрати суд відносить за рахунок позивача. На підставі викладеного і

Outcome: approved