Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-06 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В заяві, позивачка посилається на те, що з відповідачем вони проживали в зареєстрованому шлюбі, який укладено 17 березня 2010 року у відділі реєстрації актів про шлюб Євпаторійського міського управління юстиції Автономної Республіки Крим за актовим записом № 424, про що свідчить свідоцтво про шлюб серії І-АП №046096. В шлюбі у них народилася одна дитина, донька [PERSON] [INFO], про що свідчить свідоцтво про народження дитини серії 1-АП №170170 від 07.04.2010 року за а.з. №302. Спільне життя з відповідачем у позивачки не склалося, так як вони мають різні характери та погляди на життя. Шлюбні відносини сторони припинили через два місяці після народження дитини, ще у травні 2010 року. З того часу шлюб існую лише формально, сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. З 2010 року відповідач не спілкується ні з позивачкою, ні з дитиною. Позивачка в майбутньому має намір створити нову сім»ю, однак, через перебування в офіційному шлюбі з відповідачем не може цього зробити. Спору про місце перебування дитини та майно сторони не мають. Неповнолітня дочка [PERSON] проживає разом з позивачкою та знаходиться на повному її утриманні та вихованні. Всі витрати на утримання дитини несе позивачка, так як відповідач у добровільному порядку матеріальної допомоги на дитину не надає. Позивачка зазначила, що відповідач є молодою, працездатною людиною, може виконувати різну роботу і заробляти гроші. Інших дітей чи утриманців у нього немає. Даних про працевлаштування відповідача позивачка не має. Його дохід є нерегулярним, мінливим, тому просить суд стягувати з відповідача аліменти на утримання дочки в твердій грошовій сумі. Просила суд шлюб укладений між нею та відповідачем розірвати, стягнути з відповідача на її користь на утримання дочки [PERSON], [INFO] аліменти в розмірі по 1500 грн. до досягнення дитиною повнолітнього віку. В судове засідання позивачка надіслала письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримала повністю, просила задоволити позовні вимоги. Розгляд справи просила розглядати у її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явився. Причини неявки суду невідомі. Про розгляд справи повідомлявся належним чином, шляхом розміщення публікації в газеті «Урядовий кур»єр», №192 від 12.10.2017 року. Враховуючи наведене, суд вважає за можливе відповідно до ст. 169 ч. 4 ЦПК України, виходячи з наявних у справі даних про права і взаємовідносини сторін та беручи до уваги те, що позивачка не заперечила у поданій до суду заяві проти вирішення справи без участі відповідача [PERSON], провести заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Зясувавши обставини справи та дослідивши додані до позовної заяви докази, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з таких підстав. Судом встановлено, що сторони проживають у шлюбі з 04.08.2007 року. З досліджених матеріалів справи вбачається, що даний шлюб між сторонами зареєстрований за актовим записом № 424 від 04.08.2007 року у відділі реєстрації актів про шлюб Євпаторійського міського управління юстиції, АР Крим. За час проживання в шлюбі у подружжя народилася одна дитина: донька [PERSON] [INFO], про що свідчить свідоцтво про народження серії 1-АП №170170 від 07.04.2010 року за а.з. №302. Позивачкою ставиться питання про розірвання шлюбу та стягнення з відповідача аліментів на утримання дочки [PERSON] у твердій грошовій сумі в розмірі по 1500 грн. з посиланням на його молодий вік, матеріальний стан, відсутність інших утриманців. На ухвалу суду від 10.07.2017 року відповідачем не подано письмових заперечень проти позову та посилання на докази, якими вони обґрунтовуються. З огляду на встановлене, суд дійшов до висновку, що підстав для збереження шлюбу між сторонами в судовому засіданні не встановлено, їхній шлюб існує формально, не виконує свого прямого призначення, позивачка не бажає проживати в шлюбі з відповідачем, а тому шлюб між сторонами доцільно розірвати. Згідно ч.3 ст.181, ч.2 ст.182 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу або у твердій грошовій сумі; розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Неповнолітня дитина сторін знаходиться на утриманні та вихованні позивачки, що підтверджується довідкою виданою виконкомом Хустської міської ради №546/2-22 від 06.07.2017 року, актом обстеження матеріально-побутових умов [PERSON] Наведені обставини свідчать про обґрунтованість та правомірність вимоги позивачки щодо стягнення аліментів з відповідача на утримання дітей до досягнення ними повнолітнього віку, так як відповідно до ст. 180 СК України такі обов'язки покладаються на батьків дітей. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України: за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст.182 СК України: при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. 2. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Оцінивши в сукупності встановлені по справі обставини, з врахуванням віку неповнолітньої дитини та потреб для забезпечення її здоров'я та гармонійного розвитку, враховуючи те, що обов'язок утримувати дітей до досягнення ними повноліття покладається на обох батьків, тобто в рівних частках як на відповідача, так і на позивача, а також відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2017 рік»: прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років з 01 травня пo 30 листопада становить 1777 грн., суд приходить до висновку про підставність вимог позивачки. Відповідно до ст.60 ЦПК України: кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі. Враховуючи те, що відповідач є працездатний, інших утриманців не має, має можливість утримувати свою дитину, суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягувати аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] [INFO] в розмірі 1500 грн. до досягнення нею повноліття. Судові витрати по справі, підлягають до стягнення з відповідача відповідно до ст. 88 ЦПК України. Враховуючи наведене та

Outcome: approved