Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-10 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із уточненим позовом, в порядку ст. 49 ЦПК України, до Ралівської об`єднаної територіальної громади Самбірського району Львівської області про встановлення факту належності заповіту, визнання права власності в порядку спадкування за заповітом, посилаючись на те, що [PERSON] , мати позивача [PERSON] , померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Виконавчим комітетом Чукв`янської сільської ради Самбірського району Львівської області 23 березня 2020 року. За життя [PERSON] був складений заповіт, відповідно до якого державний акт на право власності на земельну ділянку, серії ЛВ 023094, вона заповіла своїй дочці - позивачу [PERSON] , що підтверджується дублікатом заповіту, посвідченим 5 жовтня 2017 року секретарем виконавчого комітету Чукв`янської сільської ради Самбірського району Львівської області Сікорською Г.М., зареєстрованим у реєстрі за № 98, і виданим 3 вересня 2020 року замість втраченого, а також реєстрацією заповіту, що підтверджується Витягом про реєстрацію заповіту в Спадковому реєстрі за № 49744129 від 6 листопада 2017 року. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на майно, а саме: на земельну ділянку, площею 1,0082 га, яка знаходиться на території Чукв`янської сільської ради Самбірського району Львівської області; на земельну ділянку, площею 0,341 га, яка знаходиться на території Чукв`янської сільської ради Самбірського району Львівської області; на земельну ділянку, площею 1,3771 га, яка знаходиться на території Чукв`янської сільської ради Самбірського району Львівської області, спадкоємцем якої, відповідно до складеного заповіту, є [PERSON] . Спадкова справа після смерті [PERSON] заведена 21 липня 2020 року за № 66141046, що підтверджується Витягом про реєстрацію спадкової справи № 66141046 в Спадковому реєстрі за № 60995275 та листом Самбірської державної нотаріальної контори від 7 жовтня 2020 року за № 1431/02-14. Звернувшись до нотаріуса зі заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, позивач отримала відмову у видачі, оскільки оригінали документів, що посвідчують право власності на майно, що належало померлому не надано, а також зазначено, що у Дублікаті заповіту вказано прізвище « [PERSON] », а у свідоцтві про смерть - « [PERSON] », що підтверджується повідомленням Самбірської державної нотаріальної контори від 15 жовтня 2020 року за № 1484/01-16. Встановлення факту належності заповіту, необхідно позивачу для оформлення спадщини. Покликаючись на зазначені обставини [PERSON] просить ухвалити рішення про встановлення факту належності заповіту та визнання права власності в порядку спадкування за заповітом. Представник позивача [PERSON] подала до суду заяву про підтримання позову та розгляд справи у її відсутності та відсутності позивача. Відповідач, Ралівська об`єднана територіальна громада Самбірського району Львівської області, подала до суду заяву, згідно якої повністю визнає позов, не заперечує проти його задоволення та просить розглянути справу у відсутності її представника. Третя особа, Самбірська районна державна адміністрація, додала до суду заяву про розгляд справи у відсутності її представника не заперечуючи проти задоволення позову. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З`ясувавши обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2007 року у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Згідно із ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд виходить з того, що згідно частини 4 статті 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову, якщо визнання позову не суперечить закону або не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку про те, що визнання позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому необхідно встановити факт належності [PERSON] , яка померла [INFO] , заповіту складеного 5 жовтня 2017 року у с. Чуква, зареєстрованого у реєстрі за № 325, та державного акту на право власності на земельну ділянку, серії ЛВ № 023094 від 27 грудня 2004 року, та визнати за [PERSON] право власності на земельну ділянку, площею 1,0082 га, яка знаходиться на території Ралівської об`єднаної територіальної громади Самбірського району Львівської області; на земельну ділянку, площею 0,341 га, яка знаходиться на території Ралівської об`єднаної територіальної громади Самбірського району Львівської області; на земельну ділянку, площею 1,3771 га, яка знаходиться на території Ралівської об`єднаної територіальної громади Самбірського району Львівської області, у порядку спадкування за заповітом після смерті матері позивача [PERSON] , яка померла [INFO] .

Outcome: approved