Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-21 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Позовні вимоги мотивувала тим, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 07.08.2003р.. Від спільного проживання у шлюбі у них народилося двоє дітей: донька [PERSON] , [INFO] , та син [PERSON] , [INFO] , які знаходяться на її утриманні. Син потребує особливої уваги, лікування та реабілітації, оскільки від народження часто хворіє, має інвалідність (ДЦП). Відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, хоча зобов`язаний це робити. Просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей у розмірі 2000 грн. щомісячно, на кожну дитину, до досягнення дітьми повноліття. Відповідно до ч.4 ст.19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Відповідно до ст. 274 ч. 1 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Ухвалою Снятинського районного суду від 19.05.2020 року було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Окрім того відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву. Позивачка подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила позов задоволити. Відповідач, у встановлений судом строк, на адресу суду відзиву на позовну заяву не надав. Належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, а тому справу слід розглянути заочно, у відсутності відповідача. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів. Відповідно до ч. 1 ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Із свідоцтв про народження серії [NUMBER] , серії [NUMBER] вбачається, що у позивачки та відповідача народилося двоє дітей: донька [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Згідно довідки Княженської сільської ради від 18.05.2020р. позивачка [PERSON] виховує двох неповнолітніх дітей: [PERSON] , 2012 р.нар., та [PERSON] , 2013 р.нар., які проживають білянееї та перебувають на її утриманні. Відповідно до посвідчення серії [NUMBER] , виданого Управлінням соціального захисту населення Снятинської РДА від 02.03.2016р., [PERSON] отримує державну соціальну допомогу по інвалідності; причина та група інвалідності: [PERSON] , [INFO] ., є інвалідом дитинства до 18-ти років. Відповідно до ч. 3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. За приписами ч. 2 ст. 182 цього кодексу мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно з ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення для справи. Відповідно до ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. На підставі викладеного, зважаючи на обов`язок батьків утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття, враховуючи обставини справи, а також те, що доказів на спростування вказаних обставин відповідачем не надано, суд вважає, що позов підставний та підлягає до задоволення, а тому з відповідача слід стягувати аліменти на утримання дітей: доньки [PERSON] , [INFO] ., та [PERSON] , [INFO] ., в розмірі 2000 грн. щомісячно, на кожну дитину, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, з дня пред`явлення позову, тобто з 18.05.2020 року, до досягнення дітьми повноліття. На підставі вищенаведеного, відповідно до ст.ст. 180, 181, 182, 183, 191 СК України,

Outcome: approved