Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-20 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого між ними 22.09.2004 року Озерською сільською радою Володимирецького району Рівненської області, актовий запис №5. Позов обґрунтовується тим, що 22.09.2004 року сторони уклали шлюб. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дочку [PERSON] , [INFO] . Подружні відносини між сторонами припинені з початку 2017 року. Під час спільного проживання в останні роки між сторонами постійно виникали сварки, внаслідок того, що кожен має різні погляди на спільне сімейне життя та ведення спільного господарства. Втрачено почуття взаємної любові та поваги. Подальше спільне життя і збереження шлюбу стало неможливим. Позивач в підготовче судове засідання не з`явилась та подала до суду заяву, в якій зазначила, що повністю підтримує позовні вимоги та просить розглядати справу за її відсутності. Відповідач у підготовче судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи та подав до суду заяву в якій зазначив, що просить справу розглянути без його участі, позовні вимоги визнає у повному обсязі. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, на підставі ст.200 ЦПК України, прийшов до висновку про наявність підстав для розгляду справи по суті у підготовчому засіданні. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази, які наявні в матеріалах справи, суд прийшов до наступних висновків. З свідоцтва про укладення шлюбу [NUMBER] від 22.09.2004 року встановлено, що 22.09.2004 року сторони уклали шлюб. Згідно з частиною 2 статті 104 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Частиною 1 статті 110 Сімейного кодексу України визначено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (частина 2 статті 112 Сімейного кодексу України). Судом встановлено, що за час сімейного життя у сторін склалася обстановка, що виключає можливість продовження шлюбних відносин, оскільки втрачено взаєморозуміння та повагу, фактичні шлюбні відносини між ними припинено протягом тривалого часу, примирення між подружжям та збереження сім`ї неможливе і це буде суперечити інтересам та волі обох сторін та їх неповнолітньої дитини. При зазначених обставинах суд дійшов висновку, що сім`я фактично розпалася і шлюб існує формально. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. За наведених вище обставин, суд вважає за необхідне задовольнити позов. Оскільки в даній справі має місце визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, тому згідно з нормою ч.1 ст.142 ЦПК України позивачу необхідно повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить суму 384, 20 грн. Із відповідача мають бути стягнуті документально підтверджені судові витрати позивача на сплату судового збору, за винятком повернутої з державного бюджету суми судового збору, - в розмірі 384, 20 грн.

Outcome: approved