Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-29 00:00:00

[PERSON] звернулася до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовною заявою до Сєвєродонецької міської військово-цивільної адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, в якій просить визначити додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , тривалістю шість місяців з дня набрання рішенням законної сили, посилаючись на наступне. [INFO] у м. Брянка Луганської області помер батько позивача [PERSON] . З березня 2016 року по січень 2020 року [PERSON] не нараховувались та не здійснювались пенсійні виплати, у зв`язку із хворобою батька позивач не мала можливості звернутись за їх поновленням. Після смерті батька через карантинні обмеження позивач звернулась до нотаріуса для подання заяви про прийняття спадщини лише 07.08.2020, але постановою приватного нотаріуса № 24/02-31 від 07.08.2020 їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом з причини пропуску строку прийняття спадщини та неподання нотаріального документу, що підтверджує місце проживання померлого [PERSON] та кола осіб, які з ним проживали. З огляду на викладене, позивач просить визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , тривалістю шість місяців з дня набрання рішенням законної сили. В судовому засіданні представник позивача присутній не був, надав клопотання про розгляд справи без його участі. В судове засідання представник відповідача не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 29.05.1954, вбачається, що [PERSON] народилася [INFO] , про що зроблено відповідний актовий запис № 438. Батьком записаний [PERSON] (російською), матір`ю [PERSON] (російською). Відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії і- [NUMBER] , виданого повторно Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Слов`яносербського районного управління юстиції у Луганській області 22.02.2013 року, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 20.09.1975, про що зроблено відповідний актовий запис № 13. Прізвище чоловіка після реєстрації шлюбу [PERSON] , прізвище дружини [PERSON] . Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Луганським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) 13.03.2020 року, [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] у м. Брянка Луганської області, Україна, у віці 88 років, про що складено відповідний актовий запис № 138. З копії постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії, винесеної приватним нотаріусом Сєвєродонецького міського нотаріального округу Луганської області Боровською С.М.\~ за № 24/02-31 від 07.08.2020, вбачається, що [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [INFO] її батька [PERSON] . Зазначену відмову нотаріус обґрунтовує тим, що [PERSON] спадщину у встановлений законом спосіб і строк не прийняла. Окрім того, серед поданих документів відсутній документ, за яким можливо перевірити місце проживання померлого на день смерті, коло осіб, що з ним проживали. Згідно ч. 1, 2 ст. 1220 Цивільного кодексу України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Відповідно до ч. 1, 5 ст. 1268 Цивільного кодексу України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. З ч. 1, 2 ст. 1269 Цивільного кодексу України вбачається, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 Цивільного кодексу України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно з ч. 3 ст. 1272 Цивільного кодексу України, за позовом спадкоємця, який пропустив термін для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий термін, достатній для подачі ним заяви про прийняття спадщини. Постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 р. № 211 установлено з 12 березня 2020 р. на всій території України карантин. Строк запровадження карантину неодноразово продовжувався і на даний час він продовжений до 31 грудня 2021 року згідно постанови Кабінету Міністрів України від 9 грудня 2020 р. № 1236. З п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 вбачається, що при розгляді справ про визначення додаткового строку для прийняття спадщини судам слід перевіряти наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Суд враховує, що на час відкриття спадщини та на теперішній час на частині території Луганської області, в тому числі у м. Брянка Луганської області, де помер спадкодавець, не працювали та не працюють ніякі державні органи, так як ці території є тимчасово непідконтрольними українській владі. Позивач була вимушена встановлювати факт смерті спадкодавця в судовому порядку. Крім того, внаслідок пандемії з 12 березня 2020 року на території України були запровадженні карантинні обмеження, що створило додаткові труднощі у перетинанні позивачем лінії розмежування між підконтрольною та непідконтрольною частинами Луганської області. Суд звертає увагу на те, що позивач пропустила строк для прийняття спадщини лише на 25 днів. При цьому, звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини на підконтрольній українській владі території України протягом шестимісячного строку для прийняття спадщини становило для позивача істотні та непереборні труднощі. У зв`язку із викладеним, враховуючи поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини позивачем, позовна заява [PERSON] про визначення додаткового строку для прийняття спадщини підлягає частковому задоволенню. Суд вважає, що достатнім додатковим строком для прийняття позивачем спадщини є три місяці, а не шість місяців як про це просить представник позивача. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд враховує, що позов задоволено частково, проте відповідач в особі органу місцевого самоврядування не порушував своїми діями або бездіяльністю права позивача на спадкове майно. Цей спір виник виключно внаслідок бездіяльності самого позивача, яка була зумовлена непереборними обставинами. Отже, стягнення судових витрат з відповідача буде несправедливим та суперечитиме цільовому тлумаченню статті 141 ЦПК України, згідно із яким, на думку суду, судові витрати стягуються з того відповідача, дії або бездіяльність якого спричинили виникнення судового спору.

Outcome: partial