Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-31 00:00:00

[PERSON] звернулася до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовом до [PERSON] про визнання додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 15.11.2003 року помер батько позивача [PERSON], 01.11.2016 року померла її бабуся [PERSON]. Після її смерті відкрилося спадкове майно у вигляді квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS]. Спадкоємцями померлої є сторони по справі. Відповідач на час смерті [PERSON] був зареєстрований та проживав разом з нею. Позивач з поважних причин не зверталася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, оскільки була за кордоном та повернулася до м. Сєвєродонецька 30.04.2017 року. Звернувшись до нотаріальної контори для оформлення спадщини, позивач отримала відмову у здійсненні нотаріальної дії у звязку з пропуском строку прийняття спадщини. У звязку з викладеним, позивач просить визначити їй додатковий двомісячний строк для подачі нею заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після померлої 01.11.2016 року [PERSON]. В судовому засіданні позивач заявлені позовні вимоги підтримала, посилаючись при цьому на обставини, викладені у позовній заяві. Додатково зазначила, що вона виїхала за межі України, де невдало вийшла заміж за мусульманина та народила дитину. Через декілька днів після відїзду їй матір через інтернет повідомила, що померла бабуся [PERSON] Через невдалий шлюб вона не мала можливості повернутися додому, оскільки чоловік її разом з дитиною не відпускав. Спочатку вона думала, що до нотаріальної контори можна звернутися через шість місяців. Їй було відомо, що можна було звернутися з заявою про прийняття спадщини до посольства, але через проблеми з чоловіком вона не змогла цього зробити. 30.04.2017 року вона повернулася додому, втікши від чоловіка, а 01.05.2017 року вже закінчився шестимісячний строк, наданий для звернення до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Їй відомо її право надавати докази, але доказів викладених нею фактів вона надати не може. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та просив відмовити у задоволенні позовної заяви. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та просив відмовити у задоволенні позовної заяви. Додатково зазначив, що доказів на підтвердження факту неможливості приїзду до України позивач не надала, оскільки вони відсутні. Про смерть [PERSON] позивачу було відомо та остання мала можливість звернутися до нотаріальної контори у шестимісячний строк з заявою про прийняття спадщини. Крім того, позивач могла звернутися до посольства України в іншій державі, де вона мешкала з сімєю. Заслухавши сторони, дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON], [INFO], зареєстрована за адресою: [INFO], є онукою [PERSON]. Вказане підтверджується копіями витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження № 00018056628 від 16.05.2017 року та свідоцтва про народження серії І-ВЛ №372427, виданого 09.09.2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Сєвєродонецького міського управління юстиції у Луганській області. [PERSON] померла 01.11.2016 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ЕД №502880, виданого 16.05.2017 року Сєвєродонецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області. 25.05.2017 року позивач звернулася з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом до державного нотаріусу Першої Сєвєродонецької державної нотаріальної контори. Постановою державного нотаріуса Першої Сєвєродонецької державної нотаріальної контори [PERSON] №576/02-31 від 25.05.2017 року позивачу було відмовлено у здійсненні нотаріальної дії через пропуск строку прийняття спадщини, встановлений ст.ст.1268-1270 ЦК України. Вирішуючи спір по суті суд виходив з наступного. Статтею 10 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Згідно із ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). У відповідності до ч. 1, 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 1, 2 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Письмову заяву про прийняття спадщини може бути надіслано поштою. Надіслання вказаної заяви передбачено п. 3.5 глави № 10 ІІ розділу Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України №296/5 від 22.02.2012 року (в редакції від 07.04.2017 року). Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Частиною. 3 ст. 1272 ЦК України передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив термін для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий термін, достатній для подачі ним заяви про прийняття спадщини. Згідно із п. 24 постанови Пленуму ВСУ при розгляді справ про визначення додаткового строку для прийняття спадщини судам слід перевіряти наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. Отже, при визначенні додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини суд виходить з того, що поважними є причини, повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення дій, а тому суд вважає, що факт перебування позивача за кордоном не може вважатися поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини, оскільки не свідчить про наявність у позивача обєктивних, непереборних, істотних труднощів на вчинення, передбачених законом, дій для прийняття спадщини. Так, перебуваючи за кордоном, позивач не позбавлена можливості звернутися до Посольства України для вирішення питання щодо подання заяви про прийняття спадщини на адресу нотаріальної контори поштою. Аналізуючи викладене, приймаючи до уваги положення ст. 60 ЦПК України, вбачається відсутність доказів на підтвердження факту поважності причин пропуску позивачем шестимісячного строку, необхідного для подання заяви про прийняття спадщини. В судовому засіданні позивачу було розяснено право надання доказів, проте остання зазначила, що доказів на підтвердження поважності причин пропуску шестимісячного строку вона не має. Крім того, суд зазначає, що доказів того, що у позивача не було можливості надіслати заяву про прийняття спадщини поштою, суду також не надано. З огляду на зазначене, суд доходить висновку про необхідність відмови у задоволенні позовних вимог.

Outcome: dismissed