Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-07 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до Черкаської дирекції публічного акціонерного товариства «Укрпошта» про відшкодування шкоди, заподіяної працівником при виконанні трудових обов'язків у розмірі 1400 грн., мотивуючи тим, що вона, 03.01.2018 року, як фізична особа - підприємець, сплатила у відділенні «Укрпошти», що знаходиться за адресою: вул. Мазепи, 1 м. Умань Черкаської області, єдиний соціальний внесок за р/р [NUMBER] в сумі 706,20 грн.. Оплата зазначених коштів здійснювалася працівником «Укрпошти», що помилково перерахувала кошти на інший рахунок, а саме: р/р [NUMBER]. Згідно рішення Головного управління Державної фіскальної служби № 0143601309 від 05.10.2018року їй нараховано штраф, що складає 1099,69 грн., а розмір пені за період з 21.11.2015 до 10.09.2018 року становить 119,03 грн., що в загальній сумі виходить 1218,72 грн.. Крім того, на підставі рішення № 0003085213 від 17.10.2018 року ГУ ДФС у Черкаській області розмір штрафу становить 134,3 грн., за період з 17.11.2015 року до 08.10.2018 року та нарахована пеня в сумі 12,13 грн.. Оскарження рішення платником єдиного внеску може бути здійснене до органу доходів і зборів вищого рівня протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання цього рішення, у порядку, визначеному частиною 14 ст. 25 ЗУ «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування». На виконання вище вказаних рішень вона оплатила штрафні санкції та пеню, про що свідчить квитанція про сплату від 17.10.2018 року. Адже у разі несплати суми штрафу у визначений строк рішення передається до органу державної виконавчої служби або до органів Казначейства для стягнення в примусовому порядку протягом року з дати набрання ним чинності. Крім того, 05.11.2018 року нею було надіслано листа до керівництва ЧД ПАТ «Укрпошта». Згідно якого вона просила надати роз'яснення, щодо винних дій працівника Укрпошти з вини якого була допущена помилка при перерахуванні коштів на відповідні рахунки. За результатами розгляду звернення 07.12.2018 року відповідач підтвердив факт того, що замість р/р [NUMBER], вказаному на квитанції, з вини працівника Укрпошти, кошти перераховані платіжним дорученням № 350 від 05.01.2018 року на суму 706,00 грн. на р/р [NUMBER]. Оскільки, відповідач наголосив, що сплата Укрпоштою штрафних санкцій можлива лише за рішенням суду, тому вона змушена була звернутися до суду з даним позовом за захистом своїх прав. 06.02.2019 року від АТ «Укрпошта» на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву. В якому просили в задоволенні позову [PERSON] відмовити, посилаючись на те, що позивач зазначає відповідачем Черкаську дирекцію ПАТ «Укрпошта». Але Черкаська дирекція ПАТ «Укрпошта» не є юридичною особою, а є відокремленим підрозділом (філією) ПАТ «Укрпошта», а тому не може бути належним відповідачем по справі. Крім того, згідно наказу Міністерства інфраструктури України від 14.12.2018 року № 611 змінено тип публічного акціонерного товариства «Укрпошта» з публічного на приватне та товариство перейменоване в Акціонерне товариство «Укрпошта». Також, позивачка вимагає від відповідача повернення суми штрафних санкцій нарахованих їй Головним управлінням ДФС у Черкаській області за період з 21.11.2015 року до 10.09.2018 року в сумі 1099,69 грн. та за період з 17.11.2015 року до 08.10.2018 року в сумі 134,3 грн., однак відповідач вважає,що штрафні санкції за період з 2015 року до 01.01.2018 року не можуть бути стягнуті з нього, оскільки недоїмка виникла з вини позивача, а не відповідача. 14.02.2019 року від [PERSON] на адресу суду надійшла відповідь на відзив. Згідно якої позивач зазначила, що не знала та не могла знати про зміну типу публічного акціонерного товариства «Укрпошта» з публічного на приватне та відповідно перейменоване в акціонерне товариство на підставі наказу Міністерства Інфраструктури України від 14 грудня 2018 року № 611 «Про затвердження нової редакції Статуту ПАТ «Укрпошта»». Також, вона зверталася з листом до керівництва АТ «Укрпошта» в особі Черкаської дирекції АТ «Укрпошта», згідно якого було надано відповідь 07.12.2018 року № 23-13-Р-37565 про те, що відповідач підтвердив той факт, що дійсно з вини працівника Укрпошти кошти були перераховані помилково на інший рахунок. Вважає, що штрафні санкції за періоди з 19.02.2018 - 23.01.2018, 19.03.2018 - 21.02.2018, 13.06.2018-22.05.2018, 11.04.2018 - 21.03.2018, 10.09.2018-21.08.2018, 07.05.2018 - 21.04.2018, 05.07.2018-21.06.2018, 08.10.2018 - 21.09.2018 року були стягнуті незаконно з позивача, оскільки недоїмка виникла з вини відповідача про що свідчить квитанція про сплату вище зазначених коштів. Адже перерахунок коштів здійснювала працівник «Укрпошти» та перерахувала помилково кошти на інший рахунок. В судовому засіданні позивач підтримала поданий нею позов та просила його задоволити. При цьому зазначила, що 03.01.2018 року вона сплатила у відділенні «Укрпошти» єдиний соціальний внесок в сумі 706,20 грн. Працівнику «Укрпошти» вона дала розрахунковий рахунок на який необхідно було перерахувати кошти. Про те, що кошти перераховані на інший рахунок їй стало відомо лише у вересні 2018 року, коли до неї зателефонували з ГУ ДФС у Черкаській області та повідомили про нарахування їй штрафу та пені за несплату податку. Працівником «Укрпошта» при перерахунку коштів їй було надано квитанцію, однак розрахункового рахунку на який було здійснено перерахунок коштів у квитанції не вказано, тому вона не могла знати, що кошти перераховані не на той рахунок. Представник відповідача в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову. Пояснення дала аналогічні відзиву на позов. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути дану справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомлення сторін. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке. Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому зазначеним кодексом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Як вбачається з матеріалів справи, позивач [PERSON], 03.01.2018 року, сплатила у ЧД «Укрпошта» єдиний соціальний внесок в сумі 706,20 грн., на р/р [NUMBER], одержувач Уманська ОДПІ (а.с. 9, 29). Згідно рішення Головного управління Державної фіскальної служби № 0143601309 від 05.10.2018року [PERSON] за несплату єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, нараховано штраф, що складає 1099,69 грн., а розмір пені за період з 21.11.2015 до 10.09.2018 року становить 119,03 грн., що в загальній сумі становить 1218,72 грн. (а.с. 7) Крім того, на підставі рішення № 0003085213 від 17.10.2018 року ГУ ДФС у Черкаській області [PERSON] нараховано штраф 134,3 грн., за період з 17.11.2015 року до 08.10.2018 року та нарахована пеня в сумі 12,13 грн.(а.с. 8). На виконання вищевказаних рішень [PERSON] оплатила штрафні санкції та пеню (а.с.10). Відповідно до повідомлення ПАТ «Укрпошта» від 07.12.2018 року зазначено, що за результатами розгляду звернення [PERSON] підтверджено факт того, що замість р/р [NUMBER], вказаному на квитанції, з вини працівника Укрпошти, кошти перераховані платіжним дорученням № 350 від 05.01.2018 року на суму 706,00 грн. на р/р [NUMBER] (а.с. 11). Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно п. 5 Пленуму Верховного суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» відповідальність юридичної особи настає у випадках, коли особа, з вини якої заподіяна шкода, знаходиться з даною організацією в трудових відносинах, і шкода, заподіяна нею у зв'язку з виконанням трудових (службових) обов'язків, незалежно від того, постійним, сезонним, тимчасовим за трудовим договором чи на інших умовах вона була працівником цієї організації. Суд вважає, що доводи позивача представником відповідача не спростовано, а тому з огляду на викладені обставини, суд приходить до висновку про задоволення позову. Тому

Outcome: approved