Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-12 00:00:00

[PERSON] звернулася до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області з уточненим позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про припинення права спільної сумісної власності, визначення частки в праві спільної сумісної власності, визнання права власності в порядку спадкування. Представник позивача у судовому засіданні просив суд визначити, що частка [PERSON], померлого [INFO] у праві спільної сумісної власності подружжя на житловий будинок [ADDRESS], яка є спадковим майном становить 1/2 частину; визначити за [PERSON] 2/5 частки житлового будинку [ADDRESS] у порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], померлого [INFO]; визнати за [PERSON] право власності на 2/5 частки житлового будинку [ADDRESS] у порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], померлого [INFO]. Представник [PERSON] у судовому засіданні просила суд у задоволенні уточненого позову відмовити у зв'язку з його необґрунтованістю. [PERSON] у судове засідання не з'явилася, повідомлена належним чином, причину неявки у судове засідання суду не повідомила. [PERSON] у судове засідання не з'явилася, відповідно до письмової заяви позовні вимоги визнає, просить суд здійснювати розгляд справи за її відсутності (а.с. 29). Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази та наведені ними доводи, дійшов до наступного. Так, у судовому засіданні встановлено, що [INFO] помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданим 29 грудня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського районного управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №295 (а.с. 53). Згідно зі ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути зокрема примусове виконання обов'язку в натурі та відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом (ст. 16 ЦК України). Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини (ст. 1222 ЦК України). Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті (ст. 1233 ЦК України). Згідно ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст. 1261 ЦК України). Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину (ст. 1268 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто (ст. 1269 ЦК України). Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ст. 1270 ЦК України). Відповідно до ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. На думку суду позивач передчасно звернулася до суду з даним позовом, оскільки як встановлено у судовому засіданні, [PERSON] помер [INFO], та строк визначений ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини сплине 20 червня 2016 року. Також, оскільки визначений законодавством строк для прийняття спадщини не сплив, суд не може у повній мірі визначити коло спадкоємців після смерті [PERSON]. Разом з тим, позивач звертається з позовом до суду за захистом свого порушеного права, однак як вбачається з матеріалів справи права позивача не порушені, позивач має можливість вирішити питання визнання права власності на спадкове майно у позасудовому порядку шляхом звернення до нотаріуса з відповідними заявами, і лише у разі неможливості вирішити спір у позасудовому порядку позивач має право звернутися до суду. За таких обставин, на думку суду в даному випадку відсутній предмет спору, що є підставою для відмови у задоволенні уточненого позову. Оскільки суд дійшов до висновку про відмову у задоволенні позову, то відповідно до ст. 88 ЦПК України судові втрати відносяться за рахунок позивача та їй не відшкодовуються. Ні підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed