Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-13 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з даним позовом мотивуючи тим, що 16.03.2016 року помер її чоловік [PERSON], у звязку з чим відкрилася спадщина на належне йому майно, в тому числі на житловий будинок з господарськими спорудами, що розташований в м.Буринь по вулиці Шевченка,59. Вона являється спадкоємцем за законом і прийняла спадщину шляхом спільного проживання зі спадкодавцем. Однак нотаріус не може видати свідоцтво про право на спадщину на вказаний будинок, оскільки маються суттєві розбіжності у загальній площі будинку, зазначеній у договорі купівлі продажу та технічному паспорті БТІ. Просила визнати за нею право власності на вказаний будинок з господарськими спорудами. Представник позивачки [PERSON] вимоги позивачки підтримав, просив справу розглянути без його участі, про що повідомив суд письмовою заявою. Представник відповідача [PERSON] міської ради в задоволенні позовної заяви не заперечував, просив справу розглянути без його участі, про що повідомили суд письмово листом. Приймаючи до уваги, що сторони в судове засідання не явилися, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до положень\~ ч.2 ст.197 ЦПК України. Дослідивши представлені докази та давши їм оцінку, суд\~ приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 16 березня 2016 року помер чоловік позивачки [PERSON], який проживав в [INFO], у звязку з чим відкрилася спадщина на його майно, яку прийняла позивачка, відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України, оскільки на день смерті постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини і протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, не заявила про відмову від неї, входячи до кола спадкоємців за законом першої черги, що підтверджується свідоцтвом про смерть спадкодавця, свідоцтвом про одруження, паспортом позивачки, довідкою [PERSON] міської ради, інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (а.с. 4-7). До складу спадкового майна входить житловий будинок з господарськими будівлями, що розташований в м.Буринь по вул.. Шевченка,59, Сумської області, що вбачається з копії договору купівлі-продажу, Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, довідкою ТОВ «БТІ» та технічним паспортом на будинок (а.с.8-15а). Разом з тим, позивачка не спроможна отримати свідоцтво про право на спадщину на вище згаданий будинок, оскільки маються суттєві розбіжності у загальній площі будинку, зазначеній у договорі купівлі продажу та технічному паспорті БТІ. Так в договорі купівлі- продажу будинку за р.№2031 від 17.05.2004 року загальна площа будинку складає 61,1 кв.м. житлова площа 38,3 кв.м., а технічному паспорті на будинок загальна площа складає 82,6 кв.м., а житлова 38,3 кв.м., що підтверджується листом приватного нотаріуса [PERSON] за №619/01-16 та копією інвентаризаційної справи (а.с.16). Відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно до положень ст.1222 цього ж Кодексу, спадкоємцями за заповітом та за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час прийняття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. В силу ст.1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Статтею 392 ЦК України встановлено, що власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який посвідчує його право власності. В силу ч.1 ст.1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. При цьому, невідповідності в оригіналі вищевказаного правовстановлюючого документу унеможливлює отримання позивачкою свідоцтва про право на спадщину, оскільки в силу п.4.15 Глави 10 Розділу ІІ «Порядку про вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого наказом Мінюсту України 22.02.2012 року №296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Статтею 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» встановлено, що державна реєстрація прав проводиться, в тому числі, на підставі рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно. Частиною 3 статті 1296 ЦК України визначено, що відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 47 Конституції України кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. У відповідності до ст.8 Конвенції про захист прав людини та основних свобод (1950 р.) кожен має право на повагу до його приватного, сімейного життя та до житла. З огляду на зміст зазначених норм матеріального права та їх аналізу, суд приходить до висновку про необхідність задоволення вимог позивачки, оскільки вона має право на спадковий будинок з господарськими спорудами.

Outcome: approved