Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-22 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до Маневицької селищної ради Волинської області про визнання права власності на спадкове майно. Свої вимоги обґрунтувала тим, що вона являється спадкоємцем за законом на спадкове майно, що залишилося після смерті її бабусі [PERSON], яка померла [INFO]. Після її смерті позивач [PERSON] фактично прийняла спадщину, подавши у встановлений законом термін відповідну заяву в нотаріальну контору за місцем відкриття спадщини. Заяви про відмову від спадщини вона не подавала. Заповіт від імені спадкодавця [PERSON] не складався і не посвідчувався. Інших спадкоємців за законом на дане спадкове майно немає. Отримати свідоцтво про право на спадщину в позасудовому порядку позивач не має можливості. Посилаючись на зазначені обставини, просила суд визнати за нею в порядку спадкування за законом право власності на житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що знаходяться по [ADDRESS], які належали [PERSON] Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі з підстав, викладених у поданій до суду заяві, просив визнати за [PERSON] в порядку спадкування за законом право власності на житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що знаходяться по [ADDRESS], які належали [PERSON] Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, будучи завчасно у встановленому законом порядку повідомленою про час та місце слухання справи, про причини неявки суд не повідомила, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Представник відповідача - Маневицької селищної ради в судове засідання не з'явився, подавши письмову заяву про розгляд справи у його відсутності, проти задоволення позову селищна рада не заперечує. Враховуючи думку представника позивача [PERSON], який не заперечує щодо розгляду справи у відсутності позивача [PERSON] та представника відповідача - Маневицької селищної ради, а також те, що в справі є достатньо доказів для вирішення її по суті, суд ухвалив - розглядати справу у відсутності вказаних позивача та представника відповідача. Заслухавши пояснення представника позивача, проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст. 524 Цивільного кодексу України (в редакції 1963 року) спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Згідно ст. 527 Цивільного кодексу України (в редакції 1963 року) спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті. Відповідно до ст. 529 Цивільного кодексу України (в редакції 1963 року) при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Згідно ст. 549 Цивільного кодексу України (в редакції 1963 року) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Відповідно до ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1265 Цивільного кодексу України у п'яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Ступінь споріднення визначається за числом народжень, що віддаляють родича від спадкодавця. Народження самого спадкодавця не входить до цього числа. Згідно ст. 1268 ЦК, ч. 1-2, 5 ст. 1269 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Особа, яка подала заяву про прийняття спадщини, може відкликати її протягом строку, встановленого для прийняття спадщини. Відповідно до ст. 1270 Цивільного кодексу України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 3 ст. 1296 Цивільного кодексу України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. В судовому засіданні встановлено, що житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що знаходяться по [ADDRESS], належав на праві приватної, спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] [INFO] [PERSON] помер. Після його смерті спадщину, яка складалася з ? частини житлового будинку з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що знаходяться по [ADDRESS], прийняли в рівних частках [PERSON], [PERSON] та [PERSON], фактично вступивши в управління та володіння спадковим майном. 6.12.1983 року [PERSON] подарувала належні їй 2/3 частини житлового будинку з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що знаходяться по [ADDRESS], [PERSON] [INFO] [PERSON] померла. Після її смерті позивач [PERSON] фактично прийняла спадщину, подавши у встановлений законом термін відповідну заяву в нотаріальну контору за місцем відкриття спадщини. Заяви про відмову від спадщини вона не подавала. Заповіт від імені спадкодавця [PERSON] не складався і не посвідчувався. Інших спадкоємців за законом на дане спадкове майно немає. Отримати свідоцтво про право на спадщину в позасудовому порядку позивач не має можливості. Зазначені обставини підтвердив представник позивача в судовому засіданні, вказані обставини не оспорюються сторонами, а також це встановлено з досліджених судом письмових доказів, а саме: свідоцтв про смерть серії [NUMBER] від 15.05.2014 року та серії [NUMBER] від 27.06.2014 року, свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 25.10.1990 року, свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 15.02.2005 року, свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 27.06.2014 року, договору дарування від 6.12.1983 року, посвідченого Маневицькою державною нотаріальною конторою та зареєстрованого в реєстрі за № 2234, свідоцтва про право на спадщину за законом від 29.11.1983 року, посвідченого Маневицькою державною нотаріальною конторою та зареєстрованого в реєстрі за № 2212, довідки Маневицької селищної ради № 5450 від 12.12.2014 року, нотаріально посвідченої заяви [PERSON] про прийняття спадщини, висновку від 16.12.2014 року про відповідність будинковолодіння по [ADDRESS] діючим будівельним, санітарним та пожежним нормам, постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 918/02-31 від 12.12.2014 року, повідомлення Маневицької державної нотаріальної контори № 67/01-16 від 18.02.2015 року. Аналізуючи зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що позивач [PERSON], являючись спадкоємцем за законом на 5/6 частини житлового будинку з відповідною частиною господарських та побутових будівель і споруд, що знаходяться по [ADDRESS], які належали [PERSON], фактично набула право власності на вказане спадкове майно. На даний час право власності на нього ніким не оспорюється, а тому є всі підстави для визнання права власності на це спадкове майно за [PERSON] Виходячи з вищевикладеного, слід визнати за [PERSON] право власності на житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що знаходяться по [ADDRESS].

Outcome: approved