Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-27 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вищевказаним позовом та з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог просила стягненути з відповідача аліменти на її користь на утримання дитини, [PERSON], [INFO] року народженняв розмірі 500 грн. щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття. До початку судового засідання позивач надала заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримала і просила його задовольнити. Відповідач, також, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав. Розглянувши матеріали справи, оцінивши наявні в них та досліджені в судовому засіданні докази, суд встановив наступне. Сторони перебували в зареєстрованому шлюбі. В період шлюбу у них народився син, [PERSON], [INFO], який проживає з позивачем та знаходиться на її повному утриманні. Згідно свідоцтва про народження [PERSON], серія [NUMBER] від 22.11.2010 року, виданим Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Кіровоградській області, про що в Книзі реєстрації народжень зроблено відповідний актовий запис за № 2412, батьками є [PERSON] та [PERSON]. Статтею 19 Конвенції про права дитини, яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року, набула чинності в Україні з 27 вересня 1991 року і відповідно до статті 9 Конституції України є складовою національного законодавства, держави-учасниці, які її підписали, взяли на себе зобов'язання вживати усіх необхідних законодавчих та інших заходів з метою захисту дитини від неналежного піклування з боку батьків чи будь-якої іншої особи. Одним із способів захисту прав неповнолітньої дитини при ухиленні батьків від обов'язку її утримувати є законодавчо передбачена можливість судового стягнення коштів на їх утримання. Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленністю між ними (ч. 1 ст. 181 Сімейного кодексу України). Частиною 1 статті 189 цього Кодексу батькам надано право укласти договір про сплату аліментів на дитину, умови якого (про розмір аліментів, строки їх виплати, тощо) не повинні порушувати її права. При цьому, розмір аліментів сторони визначають за домовленістю між собою, але за жодних обставин він не може бути меншим від передбаченого у статті 182 Сімейного кодексу України. Договір має бути укладено письмово та підлягає нотаріальному посвідченню. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із ним, з ким вона проживає, вправі звернутись до суду з відповідним позовом. Домовленість між батьками щодо утримання дітей відсутня. Згідно з частиною 3 статті 181 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку(доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі і виплачуються щомісячно. Відповідно до статті 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 1 статті 184 СК України визначено, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. В силу статті 191 Сімейного кодексу України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Частиною 4 статті 174 Цивільного процесуального кодексу України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Судом з'ясовано, що визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. На підставі вищевикладеного, враховуючи, що обов'язок утримувати дітей є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька, при цьому суд враховує, що дитина проживають з позивачем і знаходиться на її утриманні, позивач подала заяву про визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання дитини є обґрунтованими, ґрунтуються на вимогах закону, а тому підлягають задоволенню. У відповідності до статті 88 Цивільного процесуального кодексу України суд стягує з відповідача судовий збір на користь держави, а рішення суду в частині стягнення аліментів допускає до негайного виконання, в межах платежу за один місяць на підставі статті 367 Цивільного процесуального кодексу України. На підставі викладеного,

Outcome: approved