Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-11 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом про визнання відповідача таким, що втратив право на користування житловим приміщенням будинку №214 по вул. Леніна в с.Іза Хустського району Закарпатської області. Позов мотивовано тим, що позивач є власником вказаного будинку відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом виданого 23.04.2013 року, зареєстрованого в реєстрі за №213 державним нотаріусом [PERSON] Ще у 1990-х роках [PERSON] зареєстрував своє місце проживання в будинку №214 за адресою с.Іза, вул.Леніна Хустського району. [PERSON] не проживає у вказаному будинку впродовж останніх двадцяти років, домовленостей про збереження за ним права користування житловим приміщенням не було. Відповідач фактично не проживає у будинку №214 за адресою с.Іза, вул.Леніна Хустського району з 1994 року, що стверджується актом обстеження житлового будинку від 27.05.2015 року складеним комісією в складі депутата Ізянської сільської ради [PERSON] та сусідів [PERSON] та [PERSON] Відповідач проживає за адресою [INFO] разом із своєю сім»єю впродовж багатьох років. Підстав для реєстрації відповідача в будинку позивача немає, однак в добровільному порядку знятися з реєстраційного обліку позивач не бажає. В позовній заяві позивач [PERSON] просила справу розглядати без її участі. В судове засідання представник позивача [PERSON] подала заяву про розгляд справи у її відсутності та відсутності позивача, позовні вимоги підтримує і просить суд їх задовольнити. Представник Хустського РВ ГУ ДМС України в Закарпатській області в судове засідання не зявився. Про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не відомі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, шляхом направлення йому рекомендованого листа з повідомленням про виклик до суду на розгляд даної справи. Однак, причини неявки відповідача в судове засідання суду невідомі. З врахуванням наведеного, у відповідності до ст. 169 ч. 4 ЦПК України, беручи до уваги наявні у справі дані про права і взаємовідносини сторін, а також те, що представник позивача в поданій до суду заяві не заперечував проти розгляду справи без участі відповідача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи, у відсутності [PERSON] Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши наявні матеріали справи, суд дійшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Під час розгляду справи в судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] є власницею будинку №214, що розташований по вул. Леніна в с.Іза Хустського району відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом виданого 23.04.2013 року, зареєстрованого в реєстрі за №213 державним нотаріусом [PERSON] У даному будинку зареєстрований також відповідач [PERSON] Відповідач фактично не проживає у будинку позивача з 1994 року, що стверджується актом обстеження житлового будинку від 27.05.2015 року складеним комісією в складі депутата Ізянської сільської ради [PERSON] та сусідів [PERSON] та [PERSON] Реєстрація відповідача у будинку позивача створює останній перешкоди у користуванні її власністю. Частиною 1 ст. 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд і має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Частиною 1 ст. 321 ЦК України встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. З огляду на встановлене суд констатує, що позивач обґрунтовано та правомірно ставить вимогу до відповідача, про визнання його таким, що втратив право на користування житлом в його будинку, так як останній відповідно до ст. 71 ЖК України втратив право на користування жилим приміщенням в будинку позивача. Враховуючи наведене,

Outcome: approved