Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-03 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON] , в якому просила розірвати укладений між нею та відповідачем шлюб, що зареєстрований 04 серпня 1999 року в Радковецькій сільській раді Старокостянтинівського району Хмельницької області, актовий запис № 4, неповнолітніх дочок: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , залишити на проживанні з нею, її прізвище після розірвання шлюбу змінити на дошлюбне « [PERSON] ». Свої вимоги мотивувала тим, що 04.08.1999 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб, від якого в них народилось дві дочки: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Однак, одруження з відповідачем виявилося невдалим, оскільки у них виявилися різні погляди на сімейне життя та сімейні відносини. Через відсутність взаєморозуміння та поваги один до одного між ними виникали часті сварки, які призвели до того, що вони стали чужими людьми. Ще з 2018 року між нею з відповідачем припинились сімейні відносини. Вважає, що їхня сім`я остаточно розпалася, подальше спільне проживання з відповідачем є неможливим, в зв`язку з чим звернулася в суд з даним позовом. В судове засідання позивачка не з`явилась подала до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, вказала, що наданий судом строк для примирення результату не приніс, їхня з відповідачем сім`я остаточно розпалася, тому просить укладений шлюб розірвати, неповнолітніх дочок: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , залишити на проживанні з нею, її прізвище після розірвання шлюбу змінити на дошлюбне « [PERSON] ». Відповідач відзиву на позов не подавав, в судове засідання не з`явився та не повідомив про причини своєї неявки, незважаючи на те, що про дату, час та місце розгляду справи був належно повідомлений у встановленому законом порядку, що підтверджується повідомленнями про вручення йому рекомендованих поштових відправлень. За таких обставин суд 04.05.2020 року постановив ухвалу про заочний розгляд даної справи у відповідності до вимог ст. 280 ЦПК України. Дослідивши та оцінивши здобуті й перевірені в судовому засіданні докази, суд вважає, що заявлений позов належить до часткового задоволення, виходячи з наступного. Згідно зі ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до ст.ст. 110, 112 вищ вказаного кодексу, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення Як вбачається зі свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 04.08.1999 року (а.с. 3), сторони по справі 04 серпня 1999 року зареєстрували шлюб в Радковецькій сільській раді Старокостянтинівського району Хмельницької області, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено відповідний актовий запис №4. Про те, що від цього шлюбу в них народилась дві дочки: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , свідчать свідоцтва про їх народження серії [NUMBER] від 05.10.2005 року та серії [NUMBER] від 12.02.2013 року, видані виконавчим комітетом Яворівської сільської ради Долинського району Івано-Франківської області (а.с. 4,5). Як зазначила позивачка у позовній заяві, одруження з відповідачем виявилося невдалим, оскільки у них виявилися різні погляди на сімейне життя та сімейні відносини, через постійні сварки та конфлікти вони втратили почуття любові та поваги і фактично стали чужими людьми, з 2018 року сімейних відносин не підтримують, проживають окремо, спільного господарства не ведуть, тобто їхня сім`я фактично розпалася, наданий ухвалою суду строк для примирення результату не приніс. За таких обставин суд вважає за необхідне позов задоволити частково, укладений між [PERSON] та [PERSON] шлюб розірвати, неповнолітню дочку [PERSON] , [INFO] , залишити на проживанні з позивачкою, прізвище якої після розірвання шлюбу змінити на дошлюбне « [PERSON] ». Що стосується вимоги позивачки про залишення з нею на проживанні після розірвання шлюбу неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , то вона до задоволення не підлягає, оскільки згідно з вимогами ст. 160 ч. 3 Сімейного кодексу України, якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла 14 років, визначається нею самою. На підставі викладеного, ст.ст. 24,105,110,112-114,160 Сімейного кодексу України,

Outcome: dismissed