Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-16 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача про відшкодування витрат на утримання, догляд, лікування та поховання спадкодавця. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] померла їхня з відповідачем мама [PERSON] . На випадок своєї смерті [PERSON] заповіту не лишила, а тому сторони є спадкоємцями за законом. Зазначила, що догляд, лікування та поховання матері вона здійснювала самостійно. Відповідач, як спадкоємець, який прийняв спадщину жодних витрат не поніс, в добровільному порядку половину понесених витрат на лікування та поховання матері відмовився компенсувати. Загальна сума витрат склала 29\~853,53 грн., з яких: витрати на лікування 8317,53 грн.; витрати на організацію та проведення поховання, придбання товарів ритуальної належності 1\~136 грн.; придбання домовини 3\~000 грн.; поминальний обід 1600 грн.; замовлення та виготовлення пам`ятника 14\~600 грн.; пожертва на храм, в якому перебувала мама після смерті 1\~200 грн. Позивач зазначила, що відповідач, як спадкоємець, в порядку ст. 1232 ЦК України повинен відшкодувати половину понесених витрат пов`язаних із лікуванням, доглядом та похованням матері (29\~853,53 грн.:2) 14\~926,76 грн. Враховуючи наведене, просить суд, стягнути з відповідача відшкодування витрат на утримання, догляд, лікування та поховання матері [PERSON] , яка померла [INFO] у розмірі 14\~926,76 грн. Ухвалою суду від 11.01.2020 було ухвалено розгляд вказаної справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження та запропоновано відповідачу подати відзив на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення вказаної ухвали. У встановлений строк, від відповідача надійшов відзив на позовну заяву (а.с. 19-22). Заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від сторін у справі не надходили. Позивач в судовому засіданні вимоги позову підтримала з викладених у позовній заяві підстав. Просила позов задовольнити. Додатково пояснила, що після того, як мама впала 07.12.2016 і потрапила в лікарню, постійно лежала недвижима, здійснювала за нею догляд, за власні кошти купувала ліки, після смерті мами організовувала похорон, поминальний обід, поставила пам`ятник. Брат ні в чому їй не допомагав. Разом з тим, не заперечувала того, що отримала одноразову соціальну допомогу на поховання мами, а також того, що знімала кошти з банківської пенсійної картки покійної. \~ \~ \~ \~Відповідач та його представник [PERSON] в судовому засіданні вимоги позову не визнали з підстав зазначених у відзиві. Суду додатково пояснили, що в лікарні біля лежачої мами сиділи і відповідач і його дружина, відповідач купував ліки, але чеків не зберігав. Зазначені позивачем витрати на поховання не підлягають компенсації, оскільки частина з них не відноситься до витрат на поховання, частина завищені, крім того, позивач отримала соціальну допомогу на поховання, а також зняла пенсію з маминої картки. \~ \~ \~ \~Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що після того, як [PERSON] впала і потрапила в лікарню, вона (свідок) була з нею два тижні, але не цілодобово. Поки вона була, ніхто не приходив. Позивач давала гроші, приходила. Не заперечувала, що відповідач також приходив в лікарню. \~ \~ \~ \~Заслухавши доводи позивача, заперечення відповідача та його представника, пояснення свідка, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до часткового задоволення. З свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с. 5) вбачається, що [PERSON] померла [INFO] . Факт родинних відносин позивача [PERSON] , відповідача [PERSON] та спадкодавця [PERSON] , як дітей та матері підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами та не оспорювалося учасниками справами. Відповідно до вимог\~ст. 1216 Цивільного кодексу України\~спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Першою Луцькою державною нотаріальною конторою 04 травня 2017 року заведено спадкову справу № 170/2017 до майна померлої [PERSON] (а.с. 62-66). Зі спадкової справи вбачається, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] , які є дітьми спадкодавця [PERSON] та спадкоємцями першої черги за законом, у визначений законом строк звернулися із заявами про прийняття спадщини. Відповідно до ст. 1232 ЦК України, спадкоємці зобов`язані відшкодувати розумні витрати, які були зроблені одним із них або іншою особою на утримання, догляд, лікування та поховання спадкодавця. Такі витрати можуть бути стягнені не більше як за три роки до його смерті. Відшкодування понесених витрат має бути пропорційно часткам у спадщині. В даному випадку відшкодування повинне здійснюватися з урахуванням закріпленого в ст.1278 ЦК України принципу рівності часток спадкоємців у спадщині. Крім того, норма ст. 1232 ЦК України містить особливість при покладенні на спадкоємців обов`язку щодо покриття витрат на поховання спадкодавця, а саме такі витрати повинні бути розумними, що стосується їхнього розміру та необхідності здійснення. Позивач [PERSON] у своїх вимогах вказує на те, що вона здійснювала догляд за матір`ю до дня її смерті, поховання здійснювала самостійно за власні кошти. Загальна сума витрат склала 29\~853,53 грн., з яких: витрати на лікування 8317,53 грн.; витрати на організацію та проведення поховання, придбання товарів ритуальної належності 1\~136 грн.; придбання домовини 3\~000 грн.; поминальний обід 1600 грн.; замовлення та виготовлення пам`ятника 14\~600 грн.; пожертва на храм, в якому перебувала мама після смерті 1\~200 грн. На підтвердження понесених витрат позивач надала суду квитанції та фіскальні чеки витрати на лікування (а.с. 6,7), копію договору замовлення на організацію та проведення поховання (а.с. 8,9), копії товарних чеків на оплату поминального обіду (а.с. 10), копію договору поставки пам`ятника (а.с. 11-13) та копію довідки про внесення добровільної пожертви на будівництво храму (а.с. 14). Згідно з положеннями\~ст. 2 Закону України «Про поховання та похоронну справу»\~визначено, що поховання померлого - комплекс заходів та обрядових дій, які здійснюються з моменту смерті людини до поміщення труни з тілом або урни з прахом у могилу або колумбарну нішу, облаштування та утримання місця поховання відповідно до звичаїв та традицій, що не суперечить законодавству. Під комплексом заходів та обрядових дій розуміється, зокрема, організація поховання померлого і проведення у зв`язку з цим ритуальних послуг відповідно до місцевих умов. Вказані витрати відшкодовуються до виплати боргів кредиторам спадкодавця за рахунок спадщини і в межах вартості спадкового майна, яке перейшло до кожного із спадкоємців. Вимоги про відшкодування зазначених витрат здійснюються після подання заяви заінтересованими особами. Витрати компенсуються за рахунок грошових коштів, що входять до складу спадщини. В пункті 24\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року №6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», визначено, що витрати на поховання (у тому числі на ритуальні послуги і обряди) відшкодовуються тій особі, яка понесла ці витрати. Згідно із ч. 1\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст.ст. 77-80 ЦПК України. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1\~ЦПК України). Відповідно до ч. 1\~ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Вирішуючи вимогу щодо відшкодування витрат понесених у зв`язку із лікуванням матері [PERSON] , то дана вимога до задоволення не підлягає. Суд не вбачає підстав для відшкодування на користь позивача заявлених нею витрат на лікування спадкодавця у розмірі 8317,53 грн., оскільки з наданих позивачем чеків із переліком медичних препаратів не можливо встановити, що саме дані ліки потребувала [PERSON] , останні були використанні для її лікування, придбавалися за призначенням лікаря. Позивач в обґрунтування вимог не представила суду відомості про стан здоров`я померлої, заключення лікарів та призначення відповідних медичних препаратів для забезпечення лікування [PERSON] . З наданих фіскальних чеків та квитанцій судом не встановлено, що такі витрати несла безпосередньо позивач [PERSON] і такі витрати здійснювалися в інтересах [PERSON] , що позбавляє суд можливості надати оцінку таким доказам задля підтвердження чи спростування заявлених позивачем фактичних обставин. Окрім того, деякі із чеків містять відмітку «благодійний внесок», а тому, суд не може їх належними доказами понесених витрат на лікування померлої [PERSON] 04.01.2017 [PERSON] понесла витрати на поховання [PERSON] на суму 1\~136 грн. Перелік послуг та вартість їх виконання відображені в договорі-замовленні на організацію та проведення поховання, придбання товарів ритуальної належності (а.с. 8). Даний договір містить відмітку про повну оплату [PERSON] вищевказаних послуг. Того ж дня, позивачем було придбано для поховання [PERSON] домовину в комплекті, вартістю 3000 грн., що стверджується копією товарного чеку (а.с. 10). Відповідач в судовому засіданні не оспорював розмір таких витрат. Оскільки такі витрати є документально підтвердженими, суд враховуючи ознаку розумності таких витрат у контексті ст.1232 ЦК України, вважає що витрати в розмірі (1136 грн. + 3000 грн.) 4136 грн. мали б бути відшкодовані відповідачем як спадкоємцем першої черги після смерті матері [PERSON] пропорційно до розміру спадкової частки майна, а саме 1/2 витрат, що становить 2 068 грн. Щодо вимоги про відшкодування витрат по оплаті поминального обіду в розмірі 1\~600 грн., то суд дійшов висновку, що дана вимога до задоволення не підлягає. Необхідний мінімальний перелік вимог щодо порядку організації поховання і ритуального обслуговування населення та єдину методику визначення вартості надання громадянам необхідного мінімального переліку окремих видів ритуальних послуг, реалізації предметів ритуальної належності затверджує центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства (ст. ст. 8, 12 Закону). Витрати на проведення поминальних обідів, які проводяться після поховання, не відносяться до витрат на поховання, відшкодовувати які спадкоємець зобов`язаний відповідно ст. 1232 ЦК України, тому стягненню з відповідача не підлягають. Аналогічну позицію висловив і Верховний Суд в своїй постанові від 19.03.2018 по справі № 554/1793/15-ц, в якій зокрема вказав, що витрати на поминальні обіди не входять до витрат на поховання. Відповідно до довідки Релігійної організації «Релігійна громада Ікони Холмської Божої Матері» виданої 31.12.2019 (а.с. 14), [PERSON] 05.01.2017 внесла добровільну пожертву в розмірі 1200 грн. на будівництво храму після завершення чину поховання над [PERSON] . Суд звертає увагу, що сплачена сума коштів є добровільним внеском, а не обов`язковим платежем, розмір внеску не є фіксованою сумою і встановлюється на розсуд особи, яка його зробила. А тому, суд дійшов обґрунтованого висновку про безпідставність даної вимоги, оскільки як і витрати на проведення поминального обіду, так і добровільна пожертва на храм не відносяться до витрат на поховання відповідно до\~статті 2 Закону України «Про поховання та похоронну справу». Окрім того, [PERSON] понесла витрати на виготовлення та встановлення надгробного пам`ятника, що стверджується копією договору поставки та копіями квитанцій до прибуткового касового ордера ( а.с.11-13). Замовлення пам`ятника та оплата його повної вартості підтверджена належними та допустимими у справі докази. При цьому, суд звертає увагу на те, що витрати на виготовлення пам`ятників і огорож визначаються, виходячи з їх фактичної вартості, але сума таких витрат не повинна перевищувати граничної вартості стандартних пам`ятників і огорож у цій місцевості. Визначення граничної вартості стандартних пам`ятників і огорожі у даній місцевості зазначено у додатку до постанови Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України «Про витрати на поховання та пов`язані з цим ритуальні послуги у разі смерті потерпілого від нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання» № 45 від 03 жовтня2008 року. Для Волинської області така вартість складає 2600грн. Відповідна правова позиція щодо відшкодування витрат на виготовлення надгробного пам`ятника, висловлена у Постанові Верховного Суду від 21 листопада 2018 року (справа №392/548/16-ц ). А тому, суд дійшов висновку про можливість відшкодування відповідачем 1/2 граничної вартості стандартних пам`ятників у цій місцевості, що становить 1 300 грн. Відтак суд дійшов висновку, що сума розумних в контексті ст.1232 ЦК України витрат, пов`язаних із похованням [PERSON] , придбанням домовини та вартості пам`ятника, які були понесені і доведені позивачем складає (1\~136+3\~000+2\~600) 6736 грн. Разом з тим, в ході судового розгляду справи встановлено, що позивачу [PERSON] було виплачено ГУПФ України у Волинській області допомогу на поховання [PERSON] у розмірі двомісячної пенсії, яку отримувала пенсіонерка [PERSON] на момент смерті, в сумі 3\~278,84 грн., що підтверджується інформацією ГУПФ України у Волинській області (а.с. 67). З урахуванням отриманих від Пенсійного фонду коштів, власні витрати позивача складають (6736-3278,84) 3457,16 грн. Ѕ частина таких витрат складає (3457,16 /2) 1728,58 грн. Крім того, судом встановлено, що позивач уже після смерті [PERSON] користувалася пенсійною банківською карткою [PERSON] в АТ КБ «Приватбанк», і знімала з неї кошти, чого позивач не заперечувала в судовому засіданні. Як вбачається з виписки по рахунку [PERSON] № [NUMBER] (а.с.92-99) з пенсійної картки [PERSON] , яка померла [INFO] , після її смерті було знято 3295,80 грн., які належали спадкодавцю [PERSON] на момент відкриття спадщини, і були спадковим майном, та з урахуванням рівності часток спадкоємців у спадковому майні, повинні були перейти до обох спадкоємців в рівних частках по 1647,90 грн. кожному. Тобто, позивач отримала спадкові кошти померлої [PERSON] , в тому числі і ті, які належали спадкоємцю-відповідачу. Відтак, з урахуванням отримання позивачем спадкових коштів, які належали відповідачу, як спадкоємцю після смерті матері, до відшкодування в якості компенсації понесених витрат на поховання спадкодавця підлягає (1728,58 -- 1647,90) 80,68 грн. Крім того, відповідно до ч.6 ст.\~141\~ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір в дохід держави пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (0,54%) в сумі 4, 54 грн.

Outcome: partial