Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-23 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду в своїх інтересах та в інтересах недієздатної [PERSON] до [PERSON] міської ради про визнання в рівних частинах права власності на квартиру в порядку спадкування за заповітом. В обґрунтування позову вказувала на те, що позивачі є доньками спадкодавця [PERSON], який помер 12 червня 2015 року. Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді квартири [ADDRESS]. За життя спадкодавець склав заповіт на користь [PERSON], однак [PERSON] має право на обовязкову частку, у звязку з тим, що батько не зареєстрував право власності, нотаріус відмовив їм у видачі свідоцтва про право на спадщину, тому вони змушені звернутися до суду з даним позовом. В судовому засіданні позивачка [PERSON], яка є також і представником [PERSON] повністю підтримала позов та просила його задовольнити. Представник відповідача [PERSON] міської ради в засідання не зявився, про причини неявки не повідомляв, заяв про відкладення розгляду справи не подавав. Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивачі [PERSON] (дівоче прізвище [PERSON]) [PERSON] та [PERSON] являються доньками померлого 12 червня 2015 року [PERSON]. За життя [PERSON], а саме в жовтні 1986 року, повністю сплатив пай за квартиру [ADDRESS], однак право власності за собою не зареєстрував. 18 жовтня 1994 року [PERSON] склав заповіт згідно з яким належну йому кооперативну квартиру заповідав [PERSON] Матір позивачів [PERSON] померла 03 грудня 1995 року. Позивачі є зареєстрованими у вказаній квартирі. Вказані факти підтверджується копіями свідоцтв про народження позивачів, свідоцтв про смерть [PERSON] та [PERSON], заповіту , довідками ЖБК «Ленінський -23» та КП «БТІ» ОМР від 30 грудня 2015 р.. Згідно з рішенням Суворовського районного суду м.Одеси від 04 вересня 2015 року [PERSON] була призначена опікуном над недієздатною [PERSON], яка рішенням того ж суду від 23 жовтня 2003 року по справі №2-4801/2003 була визнана недієздатною, а розпорядженням Суворовської райадміністрації №1943р від 30 грудня 2003 року опікуном над донькою був призначений батько [PERSON]. Постановою державного нотаріуса Четвертої одеської державної нотаріальної контори [PERSON] від 05 лютого 2016 року було відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у звязку з відсутністю реєстрації права власності на квартиру за спадкодавцем. Як видно з матеріалів спадкової справи № №860/2015 29 вересня 2015 року з заявою про прийняття спадщини після батька [PERSON] звернулася [PERSON]. Відповідно до норми ч.1 ст.1241 ЦК України повнолітні непрацездатні діти спадкодавця спадкують незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка б належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обовязкова частка). Нормами ст.1261 ЦК України визначено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до\~ст.328 ЦК України\~передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.\~Однією\~з таких підстав є спадкування майна відповідно до\~ст.1217 ЦК України. Пленум Верховного Суду України в пункті 23 постанови «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30 травня 2008 року розяснив, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. У відповідність до п.4.15 пункту 4 глави 10 розділу II Положення\~\~про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України,\~\~видача свідоцтва про право на спадщину на майно або видача свідоцтва про право власності на частку у спільному сумісному майні подружжя, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві. Згідно п.4.18. пункту 4 глави 10 розділу II Положення, якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус виготовляє витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз'яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Нормами статті 8 ЦК та ЦПК України \~\~регламентовано вирішення справ відповідно до Конституції України, законів України та міжнародних договорів. Якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини, а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад (цивільного) законодавства. Забороняється відмова у розгляді справи з мотивів відсутності, неповноти, нечіткості, суперечності законодавства, що регулює спірні відносини. Виходячи з наведеного, суд вважає, що до спірних правовідносин слід застосовувати Книгу третю ЦК України, зокрема Главу 24 «Набуття права власності» ст.328, оскільки Книга шоста «Спадкове право» ЦК України, не передбачає набуття права власності на спадкове майно за рішенням суду, а у нотаріуса, як особи, чия діяльність направлена на захист цивільних прав, відсутні правові підстави для видачі спадкоємцеві свідоцтва про право на спадщину за законом. На підставі викладеного, оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що пред'явлені позовні вимоги є обґрунтованими, однак враховуючи вимоги ст.1241 ЦК України, [PERSON] успадкувала 3/4 частини квартири, а [PERSON], яка являється повнолітньою недієздатною дитиною спадкодавця, 1/4 частини, що складає 1/2 частини від частки, яку б вона могла успадкувати в порядку спадкування за законом, у звязку з чим вимоги підлягають частковому задоволенню. Враховуючи вказані норми та те, що за своє життя спадкодавець не зареєстрував право власності, необхідно визнати за позивачами право власності на спадкове майно, а саме за [PERSON] на 3/4 частини, а за [PERSON] на 1/4 частини квартири [ADDRESS] .

Outcome: partial