Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-17 00:00:00

[PERSON] звернулася до Купянського міськрайонного суду Харківської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на неповнолітніх дітей, з посиланням на ті обставини, що вона з відповідачем по справі перебуває у зареєстрованому шлюбі з 14 жовтня 2009 року, який було зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Куп'янську реєстраційної служби Куп'янського міськрайонного управління юстиції у Харківській області, актовий запис №298. Під час шлюбу у сторін по справі народилися спільні діти [PERSON], [INFO] та [PERSON], 23 серпня 2006 року, які мешкають разом з позивачкою. Також позивач вказує, що на даний момент їхня сімя фактично розпалася, відповідач в добровільному порядку відмовляється надавати їй матеріальну допомогу на утримання дитини, чим ставить дітей та матір дітей в скрутне матеріальне становище. Позивач зазначає, що на протязі останнього року сімейне життя між подружжям поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб, сім'ю. Відповідач постійно нехтує сімейними цінностями, такими як повага до дружини, піклування про створення в сім'ї доброзичливої сприятливої морально-психологічної атмосфери. Не піклується про матеріальне забезпечення родини та не приймає участь у витратах на утримання житла. У звязку з чим позивач просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей у твердій грошовій сумі розміром 3000,00 грн. на кожну дитину з [PERSON] для дітей відповідного віку до досягнення дітьми повноліття та розірвати шлюб між відповідачем по справі. Раніше з позовом до суду про стягнення аліментів та розірвання шлюбу не зверталася. У судове засідання позивач не зявилася, надала до суду заяву з проханням розглядати справу у її відсутності, зазначила, що підтримує позовні вимоги у повному обсязі та просить суд їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не зявився, надав до суду заяву з проханням розглядати справу у його відсутності. Також відповідач зазначив, що він позов визнає та не заперечує з приводу його задоволення. Згідно ч.3\~ст.200 ЦПК\~за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч.ч.1,4 \~ст.206 ЦПК України\~позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши надані суду докази у їх сукупності, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. Відповідач [PERSON] являється рідним батьком неповнолітніх [PERSON], [INFO] та [PERSON], 23 серпня 2006 року, що підтверджується копіями свідоцтва про народження (а.с. 8-12). 14 жовтня 2009 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, який було зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Куп'янську реєстраційної служби Куп'янського міськрайонного управління юстиції у Харківській області, актовий запис №298, що підтверджується ксерокопією свідоцтва про шлюб (а.с. 7). Згідно ст.\~12\~ЦПК України\~цивільне судочинство\~здійснюється на\~засадах змагальності\~сторін. Учасники\~справи мають\~рівні права\~щодо здійснення\~всіх процесуальних\~прав та\~обовязків,\~передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до\~ст.\~77\~ЦПК України\~предметом доказування\~є обставини,\~що підтверджують\~заявлені вимоги\~чи заперечення\~або мають\~інше значення\~для розгляду\~справи і\~підлягають встановленню\~при ухваленні\~судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Згідно ст.\~81\~ЦПК України\~Кожна сторона\~повинна довести\~ті обставини,\~на які\~вона посилається\~як на\~підставу своїх\~вимог або\~заперечень,\~крім випадків,\~встановлених цим\~Кодексом. Докази подаються\~сторонами та\~іншими учасниками\~справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч.8 ст. 294 ЦПК України у рішенні про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. На підставі викладеного, беручи до уваги визнання позову відповідачем, суд вважає позов в частині розірвання шлюбу обгрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Стосовно позовних вимог в частині стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. Відповідно до ст. ст.\~48,\~51,\~52,\~55 Конституції України\~кожен має право на достатній життєвий рівень для себе і своєї сімї , що включає достатнє харчування, одяг, житло. Батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Діти рівні у своїх правах незалежно від походження, а також від того, народжені вони у шлюбі чи поза ним. Права і свободи громадянина захищаються судом. Згідно ст. 180 Сімейного України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Позбавлення батьківських прав відповідача не звільняє її від обовязку утримувати дитину. У відповідності з ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України кошти на утримання дитини стягуються за рішенням суду у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно з ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатність чоловіка, дружини, батьків, дітей, а також інші обставини. Відповідно до ст. 191 ч.1 Сімейного кодексу України аліменти на утримання дитини присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. \~ \~ \~ \~Відповідно до\~ст. 89 ЦПК України\~суд оцінює\~докази за\~своїм внутрішнім\~переконанням,\~що ґрунтується\~на всебічному,\~повному,\~обєктивному та\~безпосередньому дослідженні\~наявних у\~справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. На підставі викладеного, судом встановлено, що відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, крім того, повністю визнав заявлені позовні вимоги, що є підставою для задоволення позову в цій частині та стягнення з відповідача на користь позивача аліментів у розмірі 3000,00 грн. на кожну дитину до досягнення дітьми повноліття, починаючи з дня подання позовної заяви до суду. Розмір аліментів в позовній заяві суд вважає обґрунтованим та таким, що відповідають фактичним обставинам справи і вимогам законодавства. В силу ст.ст.\~191,\~201 СК України\~аліменти слід присудити з дня подання позовної заяви, тобто з 26 листопада 2018 року. Відповідно до п. 1 ч. 1\~ст. 430 ЦПК України\~суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Згідно ст.141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У звязку з тим, що позивача було звільнено від сплати судового збору за подання позовної заяви про стягнення аліментів, судовий збір за дані позовні вимоги потрібно стягнути з відповідача на користь держави. Крім того, у звязку з задоволенням позовних вимог щодо розірвання шлюбу, сплачений судовий збір позивачем також потрібно стягнути з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved