Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-05 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до ДП «Центр державного земельного кадастру» Черкаська регіональна філія про стягнення нарахованої, але невиплаченої заробітної плати, середнього заробітку за час затримки розрахунку. Свій позов обґрунтовує тим, що згідно з наказом №197-к від 3 липня 2012 року вона була прийнята на роботу в ДП «Центр державного земельного кадастру» Черкаська регіональна філія на посаду економіста І категорії планово-аналітичного сектору та у подальшому призначена на посаду провідного бухгалтера відділу бухгалтерського обліку. 28 квітня 2017 року її було звільнено із займаної посади на підставі наказу №12-к за угодою сторін відповідно до п.1 ст. 36 КЗпП України. Згідно з розрахунковим листом за квітень 2017 року відповідач на час звільнення мав перед нею заборгованість по заробітній платі в сумі 24 343 грн. 02 коп. Згідно з ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк сплатити не оспорювану ним суму. Відповідно до ст. 117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116 КЗпП України, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Однак в порушення ст. 117 КЗпП України, відповідач не здійснив виплати середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Вважає, що компенсація за затримку виплати заробітної плати повинна бути стягнута з відповідача на його користь за період з 1 травня 2017 року по 16 червня 2017 року - день подання заяви до суду. Просила суд стягнути з відповідача на її користь заборгованість по заробітній платі в сумі 24 343 грн. 02 коп. та середній заробіток за час затримки розрахунку. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив суд їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, надіслав до суду заперечення, в якому просив відмовити в задоволенні позову, посилаючись на те, що Черкаська регіональна філія ДП «Центр державного земельного кадастру» не є юридичною особою, а тому не може бути стороною у справі. Дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного. Як вбачається з наказу Черкаської регіональної філії ДП «Центр державного земельного кадастру» №197-к від 3 липня 2012 року [PERSON] прийнято на посаду економіста І категорії планово-аналітичного сектору філії, з 3 липня 2012 року. Згідно наказу Черкаської регіональної філії ДП «Центр державного земельного кадастру»№ 12-к від 28 квітня 2017 року [PERSON] звільнено з посади провідного бухгалтера відділу бухгалтерського обліку Черкаської регіональної філії Центру ДЗК за угодою сторін відповідно до пункту 1 статті 36 КЗпП України. З розрахункового листка по зарплаті за квітень 2017 року вбачається, що заборгованість підприємства перед [PERSON] по зарплаті становить 24 343 грн. 02 коп. Відповідно до ст. 115 КЗпП України, заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Частина перша статті 47 КЗпП України передбачає, що власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. Відповідно до ст. 116 КЗпП України, при звільнені працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, проводиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільнені, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. На підставі ст.116 КЗпП України, відповідачу належало провести повний розрахунок з працівником в день звільнення - 28 квітня 2017 року, що зроблено не було. Як встановлено судом відповідач в порушення ст.116 КЗпП не здійснив виплати належної позивачу заробітної плати в день його звільнення у зв'язку з чим до теперішнього часу має заборгованість з заробітної плати перед позивачем в розмірі 24 343 грн. 02 коп., яка підлягає стягненню. Згідно з положеннями ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку; при наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника; якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору. В постанові Пленуму Верховного Суду України від 24 грудня 1999 року № 13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці»зазначається, що встановивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв'язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, суд на підставі ст. 117 КЗпП стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при не проведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини; cама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності. Враховуючи наведені положення законодавства та встановлені обставини, суд приходить до висновку, що трудові права позивача щодо отримання всіх сум, що належать йому від підприємства в день звільнення, було порушено відповідачем. Розрахунок середнього заробітку за час затримки розрахунку здійснюється судом відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100. У відповідності до абзацу 1 п. 8 Порядку, нарахування виплат, що обчислюється із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, проводиться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. Отже, враховуючи положення вищезазначеного порядку, розмір середньоденної заробітної плати позивачки становить 176 грн. 19 коп. (7400 грн. / розмір заробітної плати за два місяці/ : 42 /загальна кількість робочих днів за лютий та березень 2017 року. Отже, враховуючи вищевикладене, розмір середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні по день звернення до суду, який підлягає до виплати, становить 5461 грн.89 коп., ( 176 грн. 19 коп. х 31 день). Відповідно до ст. 80 ЦК України, юридичною особою є організація, створена і зареєстрована у встановленому законом порядку. Юридична особа наділяється цивільною правоздатністю і дієздатністю, може бути позивачем і відповідачем у суді. Відповідно до ч.1 ст. 95 ЦК України, філією є відокремлений підрозділ юридичної особи, що розташований поза її місцезнаходженням та здійснює всі або частину її функцій. Відповідно ч.3 ст. 95 ЦК України, філія не є юридичною особою. Вона наділяється майном юридичної особи, що її створила і діють на підставі затвердженого нею положення. Оскільки Черкаської регіональної філії ДП «Центр державного земельного кадастру»не є юридичною особою, суд вважає що заборгованість по заробітній платі слід стягнути на користь позивачки з юридичної особи - Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру». У зв'язку з цим, суд приходить до висновку про задоволення позову. Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору , з відповідача, відповідно до ст. 88 ЦПК України, слід стягнути на користь держави 640 судового збору На підставі наведеного, ст.ст. 47,116 117 КЗпП України,

Outcome: approved