Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-28 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із позовною заявою до Підволочиської селищної ради Тернопільської області, про визнання права на спадкове майно земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані на території Староміщинської сільської ради Підволочиського району, площею 2,8759 га (кадастровий номер 6124687500:01:001:0077), та 0,4004 га, (кадастровий номер 6124687500:01:001:0387) в порядку спадкування після смерті чоловіка, - [PERSON], який помер 03 червня 2003 року. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги Позивач покликається на те, що 03 червня 2003 року помер [PERSON], після смерті якого залишилося спадкове майно, що складається із вказаних земельних ділянок. При зверненні Позивача до нотаріуса для оформлення спадкових прав, остання отримала відмову у вчиненні нотаріальної дії у звязку із відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно. З огляду на вказане, у Позивача виникла необхідність звернутися до суду за захистом своїх невизнаних прав. В судове засідання сторони, будучи належним чином повідомленими про дату і час розгляду справи, не зявилися. Позивач подала заяву, згідно уточнила свої позовні вимоги, просила визнати за нею право власності на ? частину земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані на території Староміщинської сільської ради Підволочиського району, площею 2,8759 га (кадастровий номер 6124687500:01:001:0077), та 0,4004 га, (кадастровий номер 6124687500:01:001:0387) в порядку спадкування після смерті чоловіка, - [PERSON], який помер 03 червня 2003 року. Позов просила слухати у її відсутності. Представники Відповідача та третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору подали заяви з проханням справу слухати у їх відсутності, проти позову не заперечили. Дослідивши матеріали справи, враховуючи визнання позову відповідачем, суд вважає за можливе прийняти рішення у підготовчому провадженні, задовольнивши уточнені позовні вимоги з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] належала ? частина земельної ділянки площею 3,28 га на території Староміщинської сільської ради Підволочиського району Тернопільської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яке належало померлій [PERSON] (свідоцтво про смерть серія 1-ИД №122922, видане повторно 20 лютого 2003 року) на підставі державного акту про право приватної власності на землю ІV-ТР №003566, виданого Староміщинською сільською радою та зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю 28 лютого 1999 року за №75. Вказане вбачається із свідоцтва про право на спадщину за законом, виданим 19 травня 2003 року державним нотаріусом Підволочиської державної нотаріальної контори. З витягів з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №№НВ-6104057622017 та НВ-6104057472017 від 30 жовтня 2017 року вбачається що вказане земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Староміщинської сільської ради Підволочиського району, складається із двох ділянок: площею 2,8759 га (кадастровий номер 6124687500:01:001:0077), та 0,4004 га, (кадастровий номер 6124687500:01:001:0387). Відповідно до свідоцтва про смерть серії І-ИД №145904, виданого 06 червня 2003 року Великоберезовицькою селищною радою Тернопільського району Тернопільської області, 03 червня 2003 року помер [PERSON]. Спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом (ч.ч.1,2 ст. 524 ЦК УРСР, чинного на день виникнення правовідносин). [PERSON] на випадок своєї смерті залишив заповітне розпорядження, згідно якого все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що йому буде належати йому на день смерті, і на що він за законом матиме право заповів в користь [PERSON] (заповіт від 13 травня 2003 року, посвідчений секретарем виконкому Великоберезовицької селищної ради Тернопільського району Тернопільської області, реєстровий №116). Згідно довідки виконкому Великоберезовицької селищної ради Тернопільського району Тернопільської області №6508 від 30 жовтня 2017 року, [PERSON], який помер 03.06.2003 року, постійно проживав та перебував на реєстраційному обліку до дня смерті за адресою: смт. Велика Березовиця, вул. Гагаріна, 1, Тернопільського району, Тернопільської області. На день смерті [PERSON] за вищевказаною адресою перебували на реєстраційному обліку і перебувають по даний час: дружина [PERSON], [INFO] та син дружини [PERSON], [INFO] Пункт 1 ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Таким чином, Позивач є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON], який помер 03 червня 2003 року. Згідно з постановою державного нотаріуса Тернопільської районної державної нотаріальної контори від 22 листопада 2017 року №3160/02-14 гр. [PERSON]Б, відмовлено у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 2,8759 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Староміщинської сільської ради Підволочиського району, після смерті [PERSON], який помер 03 червня 2003 року у звязку із відсутністю правовстановлюючого документа на спадкове майно на імя спадкодавця. Таким чином, [PERSON] - спадкоємець за заповітом після смерті чоловіка [PERSON], який помер 03 червня 2003 року, спадщину прийняла, однак через відсутність правовстановлюючого документа, не може переоформити успадковане майно на своє імя, що свідчить про порушення її прав, які підлягають судовому захисту. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів і вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Так, відповідно до вимог ч. 1 ст. 15 та ст. 392 ЦК України - кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого цивільного права у разі його невизнання або оспорювання, а власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це майно оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Враховуючи наведене,

Outcome: approved