Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-19 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вищевказаною заявою. Свої вимоги заявниця мотивувала тим, що 14.03.1991 р. її матір [PERSON] уклала договір купівлі-продажу житлового будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS]. У зазначеному договорі її дані були записані « [PERSON]». Вказаним житлом вона користувалась як власник. [INFO] мати заявниці померла, але скористатись своїм правом та отримати свідоцтво про право на спадщину після смерті матері заявниця не може, оскільки у самому договорі ім'я покупця ( її покійної матері) записано як « [PERSON]», в той час як у свідоцтві про смерть вона записана -« [PERSON]». Вказана помилка позбавляє її можливості розпоряджатись належним їй житловим будинком на свій розсуд. Заявниця в судове засідання не з'явилася, її інтереси представляв [PERSON] Представник заявниці [PERSON] у судовому засіданні заяву підтримав, просив її задовольнити. Представник заінтересованих осіб до суду не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Вислухавши пояснення представника заявника, допитавши свідків та дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків. Як видно із свідоцтва про народження [PERSON], серії [NUMBER] виданого 01.02.1958 року, витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища, від 02.02.2017 року за № 00017615672, 00017616173, копії свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER], виданого 01.06.1989 року заявниця [PERSON] є рідною донькою [PERSON] [INFO] [PERSON] померла у м. Новому бузі, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим 18.06.2009 року. На підставі договору від 14.03.1991 р., [PERSON] продав, а [PERSON] купила житловий будинок, що розташований по [ADDRESS], та розташований на земельній ділянці колгоспу. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON] суду пояснили, що вони добре знали як покійну матір заявниці [PERSON], так і знають саму заявницю [PERSON] Свідки підтвердили, що і донька, і покійна матір проживали у будинку [ADDRESS]. Після смерті [PERSON] заявниця вже двічі продала вказаний будинок, а сама змінила місце проживання, однак письмово договір купівлі-продажу не укладався. І лише наразі, коли чергові покупці виявили бажання нотаріально оформити договір купівлі-продажу будинку, виявилось, що у документах маються протиріччя, а сама заявниця до цього часу не оформила свої спадкові права на нього. Судом встановлено, що факт належності правовстановлюючого документу необхідний для подальшого розпорядження нерухомим майном. Відповідно до ст. 234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ст. 256 п.6 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце, і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення. Іншого порядку встановлення факту належності особі договору купівлі-продажу нерухомого майна законодавством не передбачено. Таким чином, оцінюючи докази в їх сукупності, суд вважає доведеним факт належності [PERSON], яка померла [INFO], договору купівлі-продажу житлового будинку з усіма надвірними спорудами, що розташований за адресою [ADDRESS], від 14.03.1991 року, посвідченого Новобузькою державною нотаріальною конторою за реєстром № 359.

Outcome: approved