Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-01 00:00:00

[PERSON] звернулася до Ленінського районного суду м. Запоріжжя з позовом до відповідача про стягнення аліментів. В позовній заяві позивачка зазначила, що перебуває у зареєстрованому шлюбі із відповідачем з 14.02.2001р. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON] [INFO], який знаходиться на утриманні позивачки. Відповідач не виконує обов'язки по піклуванню та утриманню своєї малолітньої дитини. В зв'язку з цим позивачка просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 930 грн., але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У судове засідання позивачка не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила суд задовольнити їх. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав у повному обсязі. Розглянувши та вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов пред'явлений обґрунтовано і підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] перебуває у зареєстрованому шлюбі із відповідачем [PERSON] з 14.02.2001 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER]. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER]. Дитина проживає разом з позивачем, що підтверджується витягом з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання № витягу 2313-785866-2017. Відповідач не виконує обов'язки по піклуванню та утриманню своєї малолітньої дитини. Відповідно до ст. 121 Сімейного кодексу України, права та обов'язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походження дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER]батьком [PERSON] є [PERSON], тобто відповідач по справі. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття та згідно зі ст. 181 СК України одним із способів виконання батьками свого обов'язку щодо утримання дитини є стягнення за рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів), які присуджуються в частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. Статтею 27 Конвенції «Про права дитини», яку ратифіковано Постановою ВР № 789 ХІІ від 27.02.91 року, передбачено право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 27 Конвенції батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України, при визначені розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч.2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Підтвердження викладених у позові обставин, їх доведеність та обґрунтованість, дозволяють суду задовольнити вимоги позивача. У зв`язку з тим, що позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», тому судовий збір в сумі 704,80 гривень, слід стягнути з відповідача на користь держави.

Outcome: approved