Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-21 00:00:00

[PERSON] звернулася до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з позовом до [PERSON], ТОВ Станіславська теплоенергетична компанія, КП Івано-Франківськводоекотехпром, КП Івано-Франківської міської ради «Муніципальна інвестиційна управляюча компанія», ПрАТ Автотранспортне підприємство - 0928 про встановлення порядку користування квартирою №50 по вул. Чорновола, 115 в м.Івано-Франківську; зобовязання розподілити особові рахунки на оплату житлово-комунальних послуг, що надаються в квартиру відповідно до встановленого порядку користування квартирою, стягнення витрат по оплаті судового збору., посилаючись на те, що вона є власником 5/9 частин квартири [ADDRESS], інші 4/9 частин квартири належать на праві власності її дядьку [PERSON] Спірна квартира є чотирьохкімнатною, загальною площею 80,8 кв.м., житловою площею 50,2 кв.м., у тому числі: 1-а кімната 17,00 кв.м.; 2-а кімната 12,6 кв.м., 3-я кімната 12,1 кв.м., 4-а кімната 8,5 кв.м., кухня 8,8 кв.м., вбиральня 1,4 кв.м., ванна кімната 2,6 кв.м., коридор 5,0 та 6,2 кв.м., вбудована шафа 1,1 кв.м., вбудовані шафи - 1,1, 0,5 та 1,0 кв.м. Три кімнати ізольовані, одна прохідна. Згоди щодо користування квартирою та оплати комунальних послуг між сторонами немає, а тому просила виділити їй у користування житлові кімнати площею 12,6 кв.м. та 17,0 кв.м. (кімната площею 17,0 кв.м. є прохідною до кімнати площею 12,6 кв.м.), які знаходяться поряд. Крім цього просила виділити їй у користування також і лоджію площею 1,5 кв.м., так як вихід до неї здійснюється лише з кімнати площею 12,6 кв.м., що унеможливлює залишення її у спільному користуванні. У користування відповідачу виділити житлові кімнати площею 12,1 кв.м. та 8,5 кв.м., що максимально відповідає часткам сторін. В загальному користуванні сторін залишити: кухню - 8,8 кв.м., вбиральню 1,4 кв.м., ванну кімнату 2,6 кв.м., коридор 5,0 та 6,2 кв.м., вбудовані шафи 1,1, 0,5 та 1,0 кв.м., лоджію 2,5 кв.м. Крім цього, просила розподілити особові рахунки на оплату житлово-комунальних послуг, що надаються в квартиру відповідно до встановленого порядку користування квартирою. Позивачка, в судове засідання не зявилась, попередньо подала до суду заяву, відповідно до якої просила позовні вимоги задоволити в повному обсязі, розгляд справи проводити без її участі (а.с.51). Представники відповідачів ТОВ Станіславська теплоенергетична компанія, КП Івано-Франківської міської ради «Муніципальна інвестиційна управляюча компанія» щодо задоволення позовних вимог не заперечили (а.с.54, 56). Відповідач [PERSON], представники КП Івано-Франківськводоекотехпром, ПрАТ Автотранспортне підприємство 0928 в судове засідання не зявились, про причини неявки суд не повідомили, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином (а.с.43, 46-49). Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу порушення права на користування квартирою, яка є спільною власністю. Відповідно до\~ст. 317 ЦК України\~передбачено, що власникові належать права володіння, користування майном. А як зазначено в\~ст. 391 ЦК України, що саме власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до копії Витягу про державну реєстрацію прав №32595119 від 20.12.2011 року [PERSON] є власником 5/9 частки чотирьохкімнатної квартири [ADDRESS] (Пушкіна) в м.Івано-Франківську на підставі договору дарування частини квартири №2-1348 від 19.12.2011 року (а.с.9 зворот). Як вбачається із копії нотаріально посвідченого договору дарування частини квартири від 19.12.2011 року [PERSON] передала у власність подарувала дочці [PERSON] безплатно належні їй 5/9 частин квартири №50 в місті Івано-Франківську по вулиці Чорновола (вулиця Пушкіна), будинок №115, а [PERSON] прийняла в дар вищевказану частину квартири. Квартира складається із чотирьох кімнат, житловою площею 50,2 кв.м., загальною площею 80,8 кв.м. (а.с.7 зворот-9). Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю (ч.1 ст. 356 ЦК України). Одже, квартира №50 в житловому будинку №115 по вул. Чорновола в м.Івано-Франківську є спільною частковою власністю [PERSON] та [PERSON]. Згідно копії технічного паспорту на квартиру №50 в житловому будинку №115 по вул. Чорновола в м.Івано-Франківську, квартира складається з 4 кімнат житловою площею 50,2 кв.м. у тому числі: 1-а кімната 17,00 кв.м.; 2-а кімната 12,6 кв.м., 3-я кімната 12,1 кв.м., 4-а кімната 8,5 кв.м., кухня 8,8 кв.м., вбиральня 1,4 кв.м., ванна кімната 2,6 кв.м., коридор 5,0 та 6,2 кв.м., вбудованої шафи 1,1, 0,5 1,0 кв.м., лоджії 2,5 кв.м. та 1,5 кв.м. (а.с.10, 11). У квартирі №50 в житловому будинку №115 по вул. Чорновола в м.Івано-Франківську зареєстровані [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], 19.12.2005 року, що підтверджується копіїє будинкової книги від 18.03.1994 року (а.с.12, 13). Як вбачається із довідок №02-02/00048/1901 та №02-02/00048/1900 про склад сімї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку/осіб від 06.08.2018 року [PERSON], 19.12.2005 року є сином [PERSON], [INFO], а [PERSON], [INFO] - батько (а.с.36, 37). Відповідно до вимог ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Відповідно до п. 14\~Постанови пленуму Верховного суду України № 20 від 22.12.1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності»\~квартира, яка є спільною сумісною чи спільною частковою власністю, на вимогу учасника (учасників) цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо можливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення з самостійними виходами, які можуть використовуватися як окремі квартири або\~які\~можна переобладнати в такі квартири. У протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщеннями квартири, якщо про це заявлено позов. Судом встановлено, що фактично позивачка із своїм сином [PERSON] користуються кімнатами площею 12,6 кв.м. та 17,0 кв.м., а також лоджією площею 1,5 кв.м., а відповідач [PERSON] - кімнатами площею 12,1 кв.м. та 8,5 кв.м. Позивачка зазначає, що відповідач [PERSON] хоч користується всіма комунальними послугами, однак вартість їх не оплачує. Виконання обовязків по оплаті таких послуг ускладнюється наявністю лише одного особового рахунку на кожен вид: водопостачання, водовідведення, теплопостачання, вивіз сміття, квартплата. Відповідно до ст. 360 ЦК України співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов'язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов'язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов'язаннями, пов'язаними із спільним майном. Як вбачається з\~ст. 179 ЖК України\~користування будинками (квартирами) державного і громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів, а також приватного житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов'язковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями жилих будинків і прибудинковими територіями, які затверджуються Кабінетом Міністрів України. Згідно вимог ч.ч.1, 2 ст. 104 ЖК України член сім'ї наймача вправі вимагати, за згодою інших членів сім'ї, які проживають разом з ним, укладення з ним окремого договору найму, якщо жилу площу, що припадає на нього, може бути виділено у вигляді приміщення, яке відповідає вимогам статті 63 цього Кодексу. У разі відмовлення членів сім'ї дати згоду на укладення окремого договору найму, а також у разі відмови наймодавця в укладенні такого договору спір може бути вирішено в судовому порядку. Позивачка 25.07.2017 року зверталась до відповідача [PERSON] із претензією, згідно з якої просила сплатити борг у розмірі 11 372,80 грн. за комунальні платежі за останні три роки. У випадку не вчинення жодних дій, вона змушена буде звертатись до суду за захистом своїх прав та інтересів (а.с.14). Пунктом 10 Правил користування приміщеннями житлових будинків (в редакції затвердженій Постановою КМ України від 24.01.2006 року №45) встановлено, що у разі коли між мешканцями квартири відсутня згода щодо оплати житлово-комунальних послуг та інших послуг плата розподіляється: за електроенергію при загальному лічильнику пропорційно потужності побутового електричного обладнання кожного співвласника, наймача (орендаря); за газ, водопостачання та водовідведення, освітлення підсобних приміщень за чисельністю членів сімї, що проживають у квартирі, та осіб, які проживають у квартирі більше ніж місяць; за послуги з центразізованого опалення, утримання житлових будинків і споруд та прибудинкових територій за встановленими тарифами відповідно до опалювальної та загальної площі приміщення, яким користується співвласник, наймач (орендар). Вирішити питання про поділ особових рахунків як це передбачено ЗУ Про житлово-комунальні послуги, Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної і гарячої води і водовідведення, можливо лише у випадку визначення конкретної житлової площі, якою користується кожна з осіб, яка претендувє на оформлення особового рахунку на своє імя, та визначення площі приміщень, які перебуватимуть у спільному користуванні. Ст. 386 ЦК України\~передбачає, що держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності, і відповідно за порушення права власності іншою особою, вона наділена правом звернутися до суду з вимогою про усунення чи заборону такого порушення. Відповідно до ч.ч. 2,5\~ст. 319 ЦК України\~власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов'язків власник зобов'язаний додержуватися моральних засад суспільства. Згідно\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов'язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Вказаний позивачкою варіант порядку користування враховує баланс інтересів кожного зі співвласників. Встановлення порядку користування приміщенням квартири між співвласниками відповідно до змісту статей\~319,\~368 ЦК України\~є складовою здійснення ними права спільної часткової власності та не змінює розміру часток належних кожному зі співвласників. Отже, оцінюючи зібрані у справі докази за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими що підлягають до задоволення. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених\~позовних\~вимог. Оскільки, позовні вимоги підлягають до повного задоволення, то з відповідача [PERSON] також слід стягнути на користь позивачки понесені нею судові витрати. На підставі викладеного, відповідно до Постанови пленуму Верховного суду України № 20 від 22.12.1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», ст.ст. 317, 319, 355, 356, 358, 360, 368, 386 Цивільного Кодексу України, ст.ст. 104, 179 ЖК України, ст.ст. 4, 5, 12, 13, 81, 141 ЦПК України,

Outcome: approved