Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-09 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання. Свій позов обґрунтовує тим, що вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який було розірвано 29 січня 2003 року. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO]. До досягнення дитиною повноліття відповідач надавав допомогу на утримання сина, однак, по досягненню ним повноліття відповідач добровільно відмовляється надавати йому допомогу, незважаючи на те, що син в 2016 році вступив на навчання до Київського національного університету ім. Т.Шевченка на факультет радіофізики, електроніки та компютерних систем. В даний час [PERSON] навчається в даному закладі освіти на денній формі навчання та буде навчатися до 30 червня 2020 року. У звязку з тим, що син навчається, він потребує постійної матеріальної допомоги Натомість відповідач має постійний стабільний дохід, задовільний стан здоровя, а тому він може надавати матеріальну допомогу на утримання сина, який продовжує навчання. Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Просила суд стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання [PERSON] в розмірі ? частини всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму встановленого для відповідної вікової категорії дитини щомісячно, починаючи з дня подачі позову і до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення [PERSON] 23-х річного віку. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, не заперечував проти стягнення з нього на користь відповідачки аліментів на час навчання, у розмірі 1/6 частки всіх його видів заробітку. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення виходячи з наступного. Як вбачається з свідоцтва про народження [PERSON], 12 листопада1998 року народження року, його батьками є [PERSON] та [PERSON]. Як вбачається з свідоцтва про зміну імені серії І-СР №006643 від 11 червня 2015 року [PERSON] 11 червня 2015 року змінив імя на [PERSON], про що складено відповідний актовий запис №44. З довідки №685 від 8 вересня 2016 року вбачається, що [PERSON] дійсно є студентом факультету радіофізики, електроніки та компютерних систем 1 курсу денної форми навчання Київського національного університету ім.. [PERSON]. Закінчує навчання 30 червня 2020 року. Відповідно довідки Київського національного університету ім. Т. Шевченка №855 від 31 березня 2017 року, [PERSON] дійсно проживає в гуртожитку №1 за адресою м. Київ, вул. Ломоносова, 35 з 1 вересня 2016 року по 30 червня 2020 року. Відповідно до ст. 198 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Як зазначено в п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Таким чином, аналіз змісту ст. 198 СК України дає підстави для висновку, що для виникнення обов'язку батька (матері) утримувати свою повнолітню дочку (сина) необхідні наявність трьох умов: дочка (син) є непрацездатними; дочка (син) потребує матеріальної допомоги; батько (мати) мають матеріальну можливість утримувати дочку (сина). При визначенні розміру аліментів на повнолітніх дочку, сина з одного з батьків суд повинен взяти до уваги можливість надання утримання й другим із батьків і врахувати стан здоров'я та матеріальне становище як дочки (сина), так і платника аліментів, інших дітей чи непрацездатних батьків, дружини, дітей та інші обставини, що мають істотне значення (ст. ст. 182, 200 СК України). Оскільки [PERSON] навчається він потребує матеріальної допомоги, а відповідач, який є його батьком повинен надавати таку допомогу. Як вбачається з довідки відокремленого підрозділу птахофабрика «Вінницький бройлер» ПАТ «Миронівський хлібопродукт», [PERSON] постійно працює з 13 жовтня 2015 року на посаді головного інженера у ВП «Птахофабрика «Вінницький бройлер» ПАТ «Миронівський хлібопродукт» і з нього на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання [PERSON], [INFO]. Вирішуючи питання про розмір аліментів, які необхідно стягувати з відповідача на користь позивачки суд враховує те, що відповідач працює, має на утриманні неповнолітню дитину, а тому суд вважає, що з відповідача на користь позивачки необхідно стягувати аліменти на час навчання сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/6 частки всіх його видів заробітку, починаючи з 5 січня 2017 року та до закінчення ним навчання, але не довше ніж до досягнення ним 23 років. З відповідача на користь держави належить стягнути судові витрати в сумі 640 грн. На підставі ст.ст. 199, 200 СК України, та

Outcome: partial