Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-27 00:00:00

[PERSON] звернулася до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовом до Сєвєродонецької міської ради про визнання права власності в порядку спадкування за законом, третя особа [PERSON] . В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що [INFO] помер її чоловік - [PERSON] , після смерті якого залишилася спадщина, а саме будинок за адресою: [ADDRESS] . Позивач є спадкоємцем першої черги за законом на спадщину, яка залишилися після смерті її чоловіка. Також спадкоємцями першої черги за законом є діти від їх шлюбу, а саме: [PERSON] та [PERSON] . 19 вересня 2016 року позивач звернулася з заявою про прийняття спадщини до Другої Сєвєродонецької державної нотаріальної контори, де відповідно була заведена спадкова справа № 365/2016. [PERSON] та [PERSON] з заявою про прийняття спадщини не зверталися. Після смерті чоловіка позивач продовжувала користуватися зазначеним будинком та земельною ділянкою, сплачувала відповідно за утримання будинку та інше, але в травні 2018 року у позивача виник спір стосовно спадщини з [PERSON] і вона вирішила оформити спадщину відповідно до Закону. 15 червня 2018 року позивач звернулася з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на майно після смерті її чоловіка до Другої Сєвєродонецької державної нотаріальної контори, але державним нотаріусом було винесено Постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії стосовно видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно після смерті її чоловіка [PERSON] . У зв`язку\~з чим,\~позивач звернулася до суду за захистом своїх прав з даним позовом та просила визнати за нею право власності по праву спадкування за законом на будинок з господарськими спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS] , який складається з житлового будинку літер «А-1Ж,а,а 1», літня кухня літера «В», сарай літер «Г,М,Н», погріб літер «П», вбиральня літер «У», огорожа літер «№ 2,3», споруда літер «№4». У судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, до суду від представника позивача [PERSON] надійшла заява з проханням розглянути справу за його відсутності та відсутності позивача, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача Шарнікова І.І. в судове засідання не з`явилась, подала до суду письмову заяву, в якій просила розглянути справу без її участі, не заперечувала проти задоволення позову. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явився, надіслав заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечував. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. У судовому засіданні встановлено, що згідно з копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданого 08.05.1974 Борівською селищною радою Лисичанського району Ворошиловградської області, [PERSON] та [PERSON] (російською мовою) уклали шлюб 08.05.1974 року, актовий запис № 72. Після укладення шлюбу присвоєні прізвища: чоловікові [PERSON] , дружині [PERSON] . Згідно з Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 14775738 від 04.06.2007, виданим Сєвєродонецьким міським бюро технічної інвентаризації, домоволодіння розташоване за адресою: [ADDRESS] , на підставі рішення суду б/н від 29.05.2006 Сєвєродонецького міського суду Луганської області належить на праві приватної власності [PERSON] . Згідно з довідкою КП «Сєвєродонецьке міське бюро технічної інвентаризації» № 01/223 від 21.08.2019 право власності на домоволодіння за адресою: [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON] на підставі рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області б/н від 29.05.2006. Згідно з копією довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб станом на 20.03.2016 № 4909 від 25.02.2019, за адресою: [ADDRESS] , зареєстровані: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Згідно з копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 24.03.2016 відділом ЗАГС адміністрацією Сусуманського міського округу Магаданської області Російської Федерації, [PERSON] (російською мовою), [INFO] , помер [INFO] в м. Сусуман Сусуманського району Магаданської області Російської Федерації, актовий запис № 35. Згідно з копією рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 29 травня 2006 року у справі № 2-2369/06, виділено [PERSON] в натурі житловий будинок з господарськими спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS] , який складається з житлового будинку літер «А-1Ж,а,а 1», літньої кухні літери «В», сараю літер «Г,М,Н», погребу літери «П», вбиральні літери «У», огорожі літер «№ 2, 3», споруди літери «№ 4». Згідно з копією рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 29 травня 2006 року у справі № 2-2369/06, визнано право власності [PERSON] на житловий будинок з господарськими спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS] , який складається з житлового будинку літер «А-1Ж,а,а 1», літньої кухні літери «В», сараю літер «Г,М,Н», погребу літери «П», вбиральні літери «У», огорожі літер «№ 2, 3», споруди літери «№ 4». Як вбачається з заяви [PERSON] від 15.06.2018, остання звернулась до Другої Сєвєродонецької державної нотаріальної контори Луганської області з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті її чоловіка [PERSON] . Спадкова справа № 365/2016. Зареєстровано у книзі обліку і реєстрації спадкових справ за № 494. Згідно з копією постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 778/02-31 від 15.06.2018, державний нотаріус Другої Сєвєродонецької державної нотаріальної контори Луганської області Чиркіна Т.Д. відмовила [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з господарськими спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , після смерті [INFO] її чоловіка, [PERSON] . Свою відмову нотаріус обґрунтувала наступним. Під час роботи з документами було встановлено, що в тому рішенні, до якого доданий витяг про реєстрацію права власності на житловий будинок за спадкодавцем за № 14775738 від 04.06.2007 року, видавник Сєвєродонецьке міське бюро технічної інвентаризації, і де в абзаці 2 резолютивної частини зазначено «Визнати право власності за [PERSON] на житловий будинок з господарськими спорудами...», відсутні всі необхідні реквізити, передбачені інструкціями з діловодства в місцевому загальному суді від 17.02.2005 року № 20, від 27.06.2006 року № 68 та від 17.12.2013 року № 173, зокрема підпис посадової особи, що видала документ і уповноважена на засвідчення копії, та відмітки про те, що рішення суду набрало законної сили і зберігається в справах суду. Зі слів заявниці їй було відмовлено у засвідченні копії цього рішення, проте надано копію рішення, засвідчену у, встановленому порядку, яка ідентична копії першого рішення, за винятком абзаца 2 резолютивної частини, де зазначено «Виділити [PERSON] в натурі житловий будинок з господарськими спорудами...», і зовсім відсутній запис про визнання за спадкодавцем права власності на спадковий будинок. Отже, з огляду на вищезазначене слідує, що прийняти жодний із документів в якості правовстановлюючого документа для видачі свідоцтва про право на спадщину на ім`я заявника не є можливим, оскільки згідно зі статтею 47 Закону України «Про нотаріат» для вчинення нотаріальних дій не приймаються документи, які не відповідають вимогам законодавства. Отже,\~з досліджених\~в судовому\~засіданні фактичних\~обставин справи\~судом встановлено,\~що спір\~між сторонами\~виник з приводу\~захисту позивачем\~свого права\~на спадкування\~за законом\~після смерті\~її чоловіка. Вказані правовідносини регулюються нормами Конституції України, Цивільного кодексу України. Статтею 41 Конституції України передбачено, що право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Частиною 1 статті 316 ЦК України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1258 ЦК України визначає, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. З наведених\~матеріалів справи\~судом встановлено,\~що позивач звернулася до державного нотаріуса Другої Сєвєродонецької державної нотаріальної контори Луганської області з заявою про прийняття спадщини за законом після смерті [INFO] [PERSON] , однак нотаріусом було відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, через невідповідність вимогам діючого законодавства наданих документів, необхідних для вчинення нотаріальної дії, а саме правовстановлюючих документів на спадкове майно. Проте, суд вважає, що право позивача, у зв`язку з тим, що остання вчинила всі передбачені законом дії для прийняття спадщини, підлягає захисту, а тому позивач має право на звернення до суду з позовними вимогами про визнання за нею права власності на майно в порядку спадкування. Як вбачається з письмових доказів наведених судом вище, а саме з Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 14775738 від 04.06.2007 та довідки КП «Сєвєродонецьке міське бюро технічної інвентаризації» № 01/223 від 21.08.2019, право власності на домоволодіння за адресою: [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON] на підставі рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області б/н від 29.05.2006. За таких обставин суд доходить висновку, що право власності на домоволодіння виникло у спадкодавця на підставі рішення суду, яке набрало законної сили та проведено його державну реєстрацію у встановленому законом порядку. Вказане право власності спадкодавця [PERSON] ні ким не оспорювалось за його життя та не оспорюється на час розгляду цієї справи, а незаконність набуття\~права власності\~не встановлена\~судом,\~у зв`язку\~з чим\~суд вважає\~його набутим\~правомірно,\~а отже\~таким,\~що може перейти від [PERSON] до його спадкоємців. Позивач [PERSON] , як спадкоємець померлого [PERSON] , має\~право на\~спадкування за\~законом спадкового\~майна,\~яке залишилось\~після смерті\~останнього,\~оскільки окрім\~позивача з\~заявами про\~прийняття спадщини\~за законом\~або за\~заповітом до\~нотаріальної контори\~інші спадкоємці\~не звертались,\~а позивачка\~прийняла належну\~їй спадщину\~за законом,\~оскільки у\~встановлений ч.\~1\~ст.\~1270\~ЦК України\~шестимісячний строк\~звернулася до\~Другої Сєвєродонецької\~державної нотаріальної\~контори із\~заявою про\~прийняття спадщини\~за законом. Отже, в судовому засіданні встановлено, що факти, викладені позивачкою у позовній заяві в обґрунтування своїх позовних вимог, є достовірними, підтверджені письмовими доказами, сумніву у суду не викликають, у зв`язку з чим позовні вимоги [PERSON] до Сєвєродонецької міської ради підлягають задоволенню. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд враховує, що даний спір виник виключно внаслідок дій позивачки, якою судових витрат до відшкодування заявлено не було. Отже, стягнення судових витрат з відповідача на користь позивача в даному випадку буде несправедливим.

Outcome: approved