Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-25 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з даним позовом, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що 07.12.2012 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем по справі у Відділі державної реєстрації цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, актовий запис № 2963. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Сімейне життя у сторін не склалося через те, що у них різні характери та погляди на життя, з січня місяця 2016 року не проживають разом, шлюбні відносини не підтримують. За даних обставин позивач прийшла до висновку про неможливість збереження шлюбу, в зв'язку з чим просить суд розірвати зазначений шлюб. В судове засідання сторони не з'явились, попередньо через канцелярію суду надали заяви про розгляд справи у їх відсутність. При цьому позивач в своїй заяві зазначила, що позов підтримує, просить задовольнити, після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище «[PERSON]», судові витрати залишити за нею, а відповідач в своїй заяві зазначив, що позов визнає, не заперечує проти розірвання шлюбу. Згідно ч.2 ст.158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України суд вважає, що справу можливо розглянути без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Врахувавши думку та позицію сторін, викладену у поданих до суду письмових заявах, дослідивши письмові докази в справі, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Судом встановлено, що шлюб між сторонами зареєстровано 07.12.2012 року у Відділі державної реєстрації цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, актовий запис № 2963, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER], виданим повторно 04.02.2013 року (а.с.5). В шлюбі в сторін [INFO] народився син [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 15.03.2013 року (а.с.6). Згідно позовної заяви, спільне життя у сторін не склалося через те, що у них різні характери та погляди на життя, з січня місяця 2016 року не проживають разом, шлюбні відносини не підтримують. Стаття 4 СК України визначає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка та жінки укласти шлюбні відносини та створити сім`ю. Згідно ст.110 СК України подружжя має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу в разі незгоди подальшого збереження шлюбних відносин. З`ясувавши фактичні взаємини подружжя й дійсні причини позову, суд вважає, що спільне подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам. Враховуючи обставини по даній справі - відсутність взаєморозуміння між подружжям, фактичне припинення шлюбних відносин, їх небажання примиритися, спільне проживання сторін у шлюбі буде негативно впливати на виховання та розвиток їх дитини. Зазначене дає суду законні підстави для задоволення позову. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач бажає після розірвання шлюбу залишити прізвище «[PERSON]», що відповідає вимогам Закону. Крім того, відповідно до письмової заяви позивача, суд вважає залишити за нею судові витрати по сплаті судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved