Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-15 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до ПАТ «Укрсоцбанк» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування своїх вимог вказує, що 22.11.2010 року між ПАТ «Укрсоцбанк» та [PERSON] був укладений договір невідновлювальної кредитної лінії №070/10-09К, відповідно до умов якого банк надав останньому кредитні кошти в розмірі 100\~000 грн. . В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором між ПАТ «Укрсоцбанк» та [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] був укладений Іпотечний договір, відповідно до умов якого передано в іпотеку банку належну їм однокімнатну квартиру, житловою площею 20,5 кв.м., що знаходиться в місті Луцьку по пр. Соборності, 37/22. Рішенням Луцького міськрайонного суду від 10.11.2015 року вимоги ПАТ «Укрсоцбанк» задоволено та з [PERSON] стягнуто кредитну заборгованість в розмірі 65805,22 грн. На виконання даного рішення 05.01.2016 року суд видав виконавчий лист №161/7565/15-ц, а 28.01.2016 року державним виконавцем Другого відділу виконавчої служби Луцького МУЮ винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №49945465 про стягнення з боржника заборгованості. 20.07.2017 року, вона як іпотекодавець повністю виплатила ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованість позичальника за договором невідновлювальної кредитної лінії №070/10-09К від 22.11.2010 року. Звернувшись до державного виконавця щодо закриття виконавчого провадження №49945465 від 28.01.2016 року, їй стало відомо, що 17.06.2016 року державним виконавцем Другого ВДВС Луцького МУЮ відкрито виконавче провадження №51442471 з примусового виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстровим номером №4240 від 31.05.2016 року про звернення стягнення на однокімнатну квартиру №22 в м. Луцьку про пр. Соборності, 37, що належить на праві спільної сумісної власності [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. За рахунок вручених від реалізації коштів задовольнити вимоги ПАТ «Укрсоцбанк» на суму 99014,16 грн. Вчиняючи виконавчий напис нотаріус не врахував, що на час вчинення виконавчого напису в суді вже існував спір щодо розміру заборгованості за договором невідновлювальної кредитної лінії №070/10-09К від 22.11.2010 року, що свідчить про наявність спору щодо заборгованості. В результаті сума заборгованості по даному договору стягнута двічі. Таким чином вважає, що виконавчий напис №4240 від 31.05.2016 року є незаконним та таким, що не підлягає виконанню. Покликаючись на викладені обставини просить суд, визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстровим номером №4240 від 31.05.2016 року про звернення стягнення на однокімнатну квартиру №22 в м. Луцьку, пр. Соборності, 37, загальною площею 38,6 кв.м., житловою площею 20,5 кв.м. За рахунок виручених від реалізації коштів задовольнити вимоги ПАТ «Уксоцбанк» на суму 99\~014,16 грн. та стягнути з ПАТ «Укрсоцбанк», приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу [PERSON] на її користь судовий збір. Представник позивача подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Просив позов задовольнити. Представник відповідача, приватний нотаріус [PERSON] в судове засідання не зявилися, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи. У відповідності до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу за відсутності осіб, які беруть участь у справі не здійснюється. За даних обставин суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов до задоволення не підлягає з наступних підстав. Судом встановлено, що 22.11.2010 року між ПАТ «Укрсоцбанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір невідновлювальної кредитної лінії №070/10-09К, відповідно до умов якого банк надав останньому кредитні кошти в розмірі 100\~000 грн. В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором між ПАТ «Укрсоцбанк» та [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] був укладений Іпотечний договір, відповідно до умов якого передано в іпотеку банку належну їм однокімнатну квартиру, житловою площею 20,5 кв.м., що знаходиться в місті Луцьку по пр. Соборності, 37/22. Відповідно до\~\~ст. 1054\~ЦК України позичальник за кредитним договором зобов'язаний повернути кредит та сплатити відсотки в розмірі та на умовах, встановлених договором. Згідно зі ст. ст.\~\~526,\~\~530\~\~ ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору і вимог цивільного законодавства та у встановлений зобов'язанням строк. За ст. ст.\~\~546,\~\~575 ЦК України\~\~ виконання зобов'язання може забезпечуватися, зокрема заставою, одним із видів якої є іпотека. Відповідно до\~\~ст. 33 Закону України «Про іпотеку»\~\~ у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. У 2015 році ПАТ «УкрСиббанк» звернувся до Луцького міськрайонного суду із позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки. Під час судового засідання представником позивача уточнено позовні вимоги про стягнення з відповідача [PERSON] заборгованості по кредитному договору в розмірі 65\~805,22 грн. Рішенням Луцького міськрайонного суду від 10.11.2015 року уточненні позовні вимоги ПАТ «УкрСиббанк» задоволено (а.с.5-6). 05.01.2016 року Луцьким міськрайонним судом було видано виконавчий лист №161/7565/15-ц про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованості в розмірі 65805,22 грн. та судові витрати по справі (а.с. 16). 28.01.2016 року заступником начальника Другого відділу державної виконавчої служби Луцького МУЮ [PERSON] винесено постанову про відкриття виконавчого провадження по виконанню виконавчого листа №161/7565/15-ц від 05.01.2016 року (а.с. 17) 31.05.2016 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] вчинено виконавчий напис про звернення стягнення на однокімнатну квартиру №22, що по пр. Соборності, 37 в м. Луцьку та за рахунок коштів, виручених від реалізації у встановленому порядку заставленого майна, задовольнити вимоги ПАТ «Укрсоцбанк» в сумі 99014,16 грн. (а.с.15). На підставі виконавчого напису № 4240 від 31.05.2016 року заступником начальника Другого ВДВС ГТУЮ у Волинській області 17.06.2016 року було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 51442871 (а.с.19). Порядок правового регулювання діяльності нотаріату в Україні встановлено Законом України «Про нотаріат». Відповідно до ст.88 Закону України «Про нотаріат» із змінами та доповненнями нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Частиною другою статті 87 зазначеного Закону передбачено, що перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, який затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172. Пунктами 1, 2 Переліку документів передбачено, що такими документами є: 1) нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно. Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов'язання. 2) кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов'язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Пунктом 4 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 22.02.2012 року «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» передбачено, що виконавчий напис має містити: дату (рік, місяць, число) вчинення, посаду, прізвище, ім'я, по батькові нотаріуса, який вчинив виконавчий напис; найменування та місце проживання (місцезнаходження) стягувача; найменування та місце проживання (місцезнаходження) боржника, дату й місце його народження, місце роботи (для фізичних осіб), номери рахунків в установах банків (для юридичних осіб); строк, за який провадиться стягнення; суми, що підлягають стягненню, або предмети, які підлягають витребуванню, у тому числі пеня, проценти, якщо такі належать до стягнення; розмір плати, суму державного мита, сплачуваного стягувачем, або мита, яке підлягає стягненню з боржника; номер, під яким виконавчий напис зареєстровано; дату набрання чинності виконавчим написом; строк пред'явлення виконавчого напису до виконання; підпис нотаріуса, який вчинив виконавчий напис, скріплений печаткою; інші відомості, передбачені статтею 18 Закону України «Про виконавче провадження». Згідно із п. 3.5. глави 16 вищевказаного Порядку при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172. Таким чином, аналіз наведених норм дозволяє дійти висновку, що безспірною заборгованістю є заборгованість боржника, яка виключає можливість спору з боку боржника щодо її розміру, строку, за який вона нарахована, тощо, а відтак, і документи, які підтверджують її безспірність і на підставі яких нотаріуси здійснюють виконавчі написи, мають бути однозначними, беззаперечними та стовідсотково підтверджувати наявність у боржника заборгованості перед кредитором саме в такому розмірі. Такими документами можуть бути: зокрема, документи первинної бухгалтерської документації, оформлені відповідно до вимог статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» від 16 липня 1999 року із змінами та доповненнями, а саме: платіжні доручення, меморіальні ордери, виписки з рахунків, на які боржник перераховує кошти, розписки, чеки тощо. Приймаючи рішення про звернення до нотаріуса для вчинення ним виконавчого напису, стягувачу необхідно надати документи, які б підтверджували наступні умови, зокрема, чи підпадає заявлена вимога під вид заборгованості, визначений Постановою Кабінету Міністрів України; чи є в наявності та оформлені належним чином документи, передбачені Постановою Кабінету Міністрів України, чи підтверджують наявні документи безспірність заборгованості боржника перед стягувачем та прострочення виконання зобов'язання; чи не минув встановлений законодавством строк для вчинення виконавчого напису. Як вбачається із вищевказаного виконавчого напису, у ньому не зазначено, на підставі яких документів його здійснено, не підтверджено його безспірність, що є порушенням статті 87 Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу (ч. 3 ст. 10, ч. 1 ст. 60 ЦПК України.) Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення (ст. 212 ЦПК України). Відтак, з врахуванням принципу диспозитивності цивільного судочинства та беручи до уваги саме обов'язок сторін довести ті обставини, на які вони посилаються, як на підставу своїх вимог та заперечень, суд розглядає справу по наявних у ній доказах. Відповідно до довідки ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованість за договором кредиту №070/10-09К від 22.11.2010 року, повністю погашена 20.07.2017 року (а.с. 20). Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому в користь позивача з відповідачів підлягають стягненню понесені нею судові витрати по сплаті судового збору в сумі 640 грн. На підставі\~ст.ст. 526, 546, 575, 589, 590 ЦК України, Закону України «Про іпотеку», Закону України «Про нотаріат», Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172, Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.12012 року № 296/5,

Outcome: approved