Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-20 00:00:00

[PERSON] звернулася до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в позовній заяві посилалася на те, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 8 серпня 2008 року, від шлюбу подружжя дітей не має. Причиною розпаду сімї вказувала психологічну несумісність характерів. Зазначила що шлюбні відносини припинені з червня 2016 року, відповідач проживає з іншою жінкою. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити та стягнути з відповідача понесені нею судові витрати на сплату судового збору оплату послуг адвоката. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, на розірвання шлюбу погодився, але заперечував проти стягнення з нього судових витрат у зазначеному позивачем розмірі, погодився сплатити тільки половину судового збору. Повідомив, що він сам хотів подати позов про розірвання шлюбу, але в нього для цього не було оригіналу свідоцтва про шлюб. Враховуючи визнання позову відповідачем, на підставі ст. 174 ЦПК України, суд вважає можливим ухвалити рішення про задоволення позову, оскільки визнання позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Судом встановлено, що сторони 8 серпня 2008 року зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Братського районного управління юстиції Миколаївської області, актовий запис № 26 (а.с.4). Сторони від шлюбу дітей не мають. Шлюбні відносини припинені, умов для примирення немає. При укладенні шлюбу позивач своє прізвище не змінювала. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. З матеріалів справи вбачається, що при зверненні до суду з позовом [PERSON] сплатила судовий збір у розмірі 640 грн.00 коп. (а.с.1), що підтверджено документально. З копії квитанції №28/02 від 28.02.2017 року адвоката [PERSON] вбачається, що ним прийнято від [PERSON] за надання консультації та складання позовної заяви на розлучення кошти в сумі 1000 грн. (а.с.6). Відповідно до ч.1, 2 ст.84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. Відповідно до ст.1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Склад та розміри витрат, пов'язаних оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов'язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Оскільки позивачем не надано суду договору про надання їй правової допомоги адвокатом [PERSON], вказаний адвокат не брав участі у судовому засіданні і не ознайомлювався з матеріалами справи в суді то витрати на оплату його послуг відшкодуванню не підлягають. На підставі викладеного з відповідача необхідно стягнути на користь позивача понесені нею судові витрати на сплату судового збору в розмірі 640,00 грн.

Outcome: approved