Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-28 00:00:00

[PERSON] звернулася до Гайворонського районного суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації за місцем проживання. Позов мотивований тим, що позивач є власником будинку [ADDRESS] . Згідно записів в Домовій книзі для реєстрації громадян, у будинку [ADDRESS] зареєстрований [PERSON] - син позивача, який фактично не проживає за вказаною адресою. Точне місце його знаходження невідоме. Так як позивач є власницею будинку, має право розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, але наявність реєстрації відповідача, який добровільно не бажає знятися з реєстрації, не дає їй належним чином користуватися власним будинком, оформити відповідну субсидію та укласти відповідні договори з підприємствами, що надають комунальні послуги. Оскільки відповідач за місцем реєстрації не проживає та добровільно знятися з вищезазначеної реєстрації не бажає, позивач змушена звернутись до суду для захисту своїх порушених прав. Позивач в судовому засіданні, позовні вимоги підтримала, просить суд їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує. Пояснила, що відповідач, її рідний син, в належному їй будинку не проживає близько чотирьох років. Відповідач в судове засідання не з`явився, судову повістку не отримував, оскільки не проживає в зареєстрованому місці проживання, а тому відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України є таким, що належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи. Відзив на позовну заяву не надіслав. Свідки [PERSON] та [PERSON] кожний окремо суду пояснили, що відповідач у будинку позивача не проживає близько чотирьох років. Вислухавши пояснення позивача, свідків, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що відповідно до копії свідоцтва на право особистої власності на житловий будинок [NUMBER] від 29.11.2004 року власником будинку [ADDRESS] є [PERSON] (а.с. 4). За вищезазначеною адресою зареєстрований [PERSON] , що підтверджується копією домової книги (а.с. 5-7), проте останній не проживає близько чотирьох років у будинку [ADDRESS] , що підтверджується показами свідків. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільного вибору місця проживання» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї, власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності без поважних причин понад один рік. Судом встановлено з пояснень позивача, свідків, що відповідач у будинку не проживає близько чотирьох років, а лише зареєстрований. Виходячи з викладеного, він втратив право на користування зазначеним житлом. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати покладаються на відповідача у разі задоволення позову. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.

Outcome: approved