Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-11 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом до Дубинівської сільської ради, обґрунтовуючи вимоги тим, що після смерті [INFO]. її матері [PERSON] залишилася спадщина - житловий будинок з господарськими будівлями, розташований в [ADDRESS], який вона заповіла позивачу і [PERSON], яка [INFO] також померла. Після смерті матері позивач звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказаний житловий будинок їй було відмовлено, через те, що у свідоцтві про народження її прізвище зазначено як «[PERSON]», а в свідоцтві про одруження - «[PERSON]», що унеможливлює підтвердження родинних відносин між нею та її померлою матір'ю, а крім того за життя матері на будинок не було виготовлено правовстановлюючого документа та не зареєстровано за нею право власності. Вказані обставини позбавили спадкоємця [PERSON] вирішити нотаріально питання про спадкування цього житлового будинку, що змусило її звернутися до суду з цим позовом. В судове засідання позивач не з'явилася, подала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, а справу розглянути за її відсутності (а.с.30). Представник відповідача Дубинівської сільської ради в судове засідання також не з'явився, позовні вимоги визнав, на підтвердження чого надав суду відповідну письмову заяву, а справу просив розглянути без його участі. Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутністю. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. За таких обставин суд розглядає справу за відсутності сторін на підставі наданих суду доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані суду докази у їх сукупності, прийшов до наступного. Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що [INFO]. в с.Слюсареве, Савранського району, Одеської області, у віці 100 років померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим Савранським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області 18.07.2017р. (а.с.10). Згідно ч.1 ст.1220 ЦК України внаслідок смерті особи відкривається її спадщина. 17.10.2005р. [PERSON] склала заповіт, який був посвідчений секретарем Дубинівської сільської ради [PERSON] 17.10.2005р. за реєстровим №236, згідно якого вона заповіла все своє майно своїм дочкам [PERSON] і [PERSON] (а.с.11). До складу спадкового майна [PERSON] серед іншого входить житловий будинок з господарськими будівлями, що розташований в [ADDRESS]. Як вбачається з технічного паспорту вказаного житлового будинку, виготовленого ТОВ «Савранське районне бюро технічної інвентаризації» станом на 15.06.2018р. (а.с.13-16), воно складається з житлового будинку, що позначений у технічному паспорті літерою «А» вартістю - 36547грн., а також господарських будівель: погрібу під літерою «Б» вартістю 4832грн., сараю під літерою «В» вартістю 14278грн., сараю під літерою «Г» вартістю 3320грн., сараю під літерою «Д» вартістю 2169грн. та споруд, позначених номерами I, №1-2К, вартістю 11998грн., а всього загальна вартість домоволодіння складає 73144грн.. Згідно довідки, виданої виконавчим комітетом Дубинівської сільської ради №704 від 03.07.2018р., вказаний житловий будинок з господарськими будівлями знаходиться на земельній ділянці площею 0,25га, яка надана спадкодавцю для будівництва та обслуговування житлового будинку (а.с.18); згідно відомостей, що містяться у погосподарській книзі №1 цей будинок рахується за [PERSON] (а.с.17). Той факт, що позивач [PERSON] є дочкою спадкодавця [PERSON] підтверджується свідоцтвом про народження позивача серії [NUMBER] від 26.09.1997р. (а.с.8) та свідоцтвом про її одруження серії [NUMBER] від 22.01.1972р., згідно якого вона змінила своє прізвище з «[PERSON]» (мовою оригіналу - російською) на «[PERSON]» (а.с.9). Зі свідоцтва про народження позивача вбачається, що її прізвище зазначено як «[PERSON]», а в свідоцтві про одруження - «[PERSON]», з огляду на що суд дійшов висновку, що різниця у написанні її прізвища сталася внаслідок недоліків перекладу цього прізвища з російської мови на українську, а тому вимоги позивача в частині встановлення факту родинних відносин зі спадкодавцем є обґрунтованими і підлягають задоволенню. Встановлено, що спадкоємець [PERSON] померла [INFO] (а.с.20); інших спадкоємців - не має. Позивач своєчасно у встановлений законом строк прийняла спадщину шляхом звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, на підставі якої [INFO]. було відкрито спадкову справу №227/2017, що підтверджується Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) (а.с.27) та листом приватного нотаріуса Савранського районного нотаріального округу Ізосімовою К.Б. від 06.08.2018р. (а.с.26). Позивач не може вирішити нотаріально питання про спадкування вказаного житлового будинку через відсутність правовстановлюючого документа, яким би посвідчувалось право власності спадкодавця [PERSON] на нього. Враховуючи роз'яснення, що містяться у п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.10.1991р. №7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», згідно яких право власності на жилий будинок, збудований громадянином на відведеній в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради, та приймаючи до уваги, що житловий будинок, який знаходиться по [ADDRESS] побудований на відведеній у встановленому законом порядку земельній ділянці та зареєстрований в Дубинівській сільській раді за спадкодавцем [PERSON], тому остання і була власником цього житлового будинку. Як встановлено ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Отже, з огляду на те, що [PERSON] на час своєї смерті була власником вказаного житлового будинку з господарськими будівлями, тому її право власності на це домоволодіння перейшло у порядку спадкування за заповітом до її рідної дочки [PERSON], яка прийняла спадщину. Таким чином, приймаючи до уваги неможливість оформлення позивачем спадкових прав у встановленому законом порядку у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документа на спадковий будинок, відсутність інших спадкоємців за заповітом і спадкоємців, передбачених ст.1241 ЦК України, та враховуючи визнання відповідачем позову, що не суперечить закону, не порушує законних прав чи інтересів інших осіб, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] про визнання за нею права власності на спадковий будинок є законними і обґрунтованими, а тому в цій частині позов також підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved