Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-22 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із указаним позовом. Просить суд визнати відповідача [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що вона є власником житлового будинку, що в [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право спадщину за заповітом від 18.11.1997 року. Відповідачем по справі є її чоловіком, який зареєстрований, однак фактично не проживає за вказаною адресою вже більше 17 років, особисті речі відповідача в будинку відсутні, а тому просить суд її позов задовольнити. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] , якитй діє на підставі довіреності в судове засідання не з`явилися, направили до суду письмову заяву, в яких просять позов задовольнити у повному обсязі, а розгляд справи провести у їхній відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, направивши до суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутності, проти задоволення цього позову не заперечив. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивачу на праві приватної власності належить житловий будинок, що в [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право спадщину за заповітом від 18.11.1997 року зареєстрованого в реєстрі № 2645. Судом встановлено, що відповідач формально прописаний в належному позивачу будинку, але за місцем реєстрації не проживає більше року, жодних витрат по утриманню будинку не несе, що підтверджується актом Красненської селищної ради № 1585 від 19.09.2019 року, який підписаний сусідами [PERSON] та [PERSON] . Як вбачається із рішення буського районного суду Львівської області від 07.11.2018 ргоку, яке набрало законної сили, шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. При цьому, відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 2ст.\~405\~ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. У постанові Верховного Суду України від 16 січня 2012 року зазначено, що вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи житловим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (статті 71, 72, 116, 156 ЖК УРСР; стаття 405 ЦК). Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред`явивши водночас одну із таких вимог: про позбавлення права власності на житлове приміщення; про позбавлення права користування житловим приміщенням; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою. Як встановлено судом, відповідач не проживає за вказаною адресою більше року та не здійснює оплату за користування жилим приміщенням і комунальні послуги, не несе інших витрат по утриманню житлового будинку та не приймає участі в спільному побуті, шлюб між сторонами розірвано 07.11.2018 року Суд приймає твердження сторони позивача у позовній заяві, що реєстрація відповідача за вищевказаною адресою створює для неї ряд перешкод та збільшує плату за житлово-комунальні послуги і обслуговування будинку, за які вона платить безпідставно. В зв`язку з цим,\~суд приходить до висновку, що [PERSON] слід визнати таким, що втратив право на користування житловим приміщенням у житловому будинку [ADDRESS] . Окрім того, оскільки визнання цього позову відповідачем по справі не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому суд, в силу ч. 4 ст. 206 ЦПК України за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. На підставі наведеного,

Outcome: approved