Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-16 00:00:00

[PERSON] звернулася до Лисичанського міського суду з позовом [PERSON], третя особа ВРАЦС Лисичанського МУЮ, про встановлення факту смерті та визнання права власності на спадщину. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що 28.07.2015 р. померла її бабка [PERSON], [INFO], в м. Алчевськ Луганської області, Україна. Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді квартири № 41, яка розташована в будинку № 66 по вулиці Леніна міста Алчевська Луганської області, яка належить [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло № 14668 від 19.12.2003 року. Ще при житті бабця позивачки [PERSON] залишила на її імя заповіт від 23.03.2007 року, реєстровий № 293. Зазначену вище спадщину позивач прийняла, оскільки на час смерті постійно мешкала разом, доглядала її, допомагала по господарству, поховала її. Позивач не може оформити спадщину нотаріально, оскільки в нотаріальних конторах, розміщених в зоні проведення АТО відсутній доступ до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Спадкового реєстру. Крім того, видане їй свідоцтво про смерть [PERSON] є недійсним, оскільки в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій даних про юридичну особу ВДРАЦС реєстраційної служби Алчевського МУЮ у Луганській області, не має. Крім позивача, спадкоємицею померлої є [PERSON], яка не претендує на спадщину. На підставі викладеного, позивач просить суд встановити факт смерті [PERSON] та визнати право власності на спадщину. Позивач в судове засідання не зявилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, позов підтримала, просила справу розглядати у її відсутність, про що надала відповідну заяву. Відповідач в судове засідання не зявилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, надала заяву з проханням розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги визнає. Представник третьої особи у судове засідання не зявилася, просила справу розглядати за відсутністю представника третьої особи, проти задоволення позову не заперечувала, про що надала відповідну заяву. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав і основних свобод людини Кожна людина має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. У судовому засіданні встановлено, що 28.07.2015 р. померла [PERSON], [INFO], в м. Алчевську Луганської області, Україна. Згідно свідоцтва про смерть серії І-ЕД № 441753, виданого відділом ДРАЦС реєстраційної служби Алчевського МУЮ у Луганській області, [PERSON] померла 28.07.2015 р. в м. Алчевську Луганської області. Позивач звернулася до ВДРАЦС Лисичанського МУЮ з заявою про державну реєстрацію смерті бабці [PERSON] та видачу документу українського зразка, на що отримала відмову у реєстрації смерті бабці у звязку з тим, що відсутній документ, що підтверджує факт смерті. В Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій відсутні дані про юридичну особу - ВДРАЦС реєстраційної служби Алчевського МУЮ у Луганській області. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України є невідємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Згідно з положенням п.2 ч.1 ст.17 ЗУ «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Якщо документи про смерть особи відсутні, то державна реєстрація її смерті проводиться на підставі рішення суду про встановлення факту смерті. Відповідно до п. 8 ч.1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи у певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до ч.4 ст. 257-1 ЦПК України ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній ВРУ, підлягає негайному виконанню. Факт смерті [PERSON] необхідно позивачу для отримання свідоцтва про смерть українського зразка. Таким чином, суд доходить висновку, що є передбачені законом підстави для задоволення позову в частині встановлення факту смерті [PERSON] В судовому засіданні встановлено, що позивач є спадкоємицею за заповітом після померлої 28 липня 2015 року бабці [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина у вигляді квартири № 41, яка розташована в будинку № 66 по вулиці Леніна міста Алчевська Луганської області. Згідно свідоцтва про право власності на житло, виданого 19.12.2003 року реєстровий № 1344[ADDRESS], яка розташована в будинку № 66 по вулиці Леніна міста Алчевська Луганської області належить [PERSON]. Згідно заповіту, посвідченого 23.03.2007 року нотаріусом Алчевського міського нотаріального округу Луганської області [PERSON], за реєстром № 293, [PERSON] заповідала [PERSON], [INFO][ADDRESS], яка розташована в будинку № 66 по вулиці Леніна міста Алчевська Луганської області та все майно, що їй належало на день смерті. До нотаріальної контори з приводу оформлення спадщини позивач не зверталася, оскільки в нотаріальних конторах, розміщених в зоні проведення АТО відсутній доступ до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Спадкового реєстру. Крім позивача, спадкоємицею після смерті [PERSON] є [PERSON]. Згідно довідки, виданої КП «АЖЕО» 11.02.2016 р., [PERSON], [INFO], проживала без реєстрації з 2010 року за адресою: м.Алчевськ Луганської області, вул. Леніна, 66/41 разом з [PERSON], [INFO] по день її смерті 28.07.2015 року. Згідно з технічним паспортом на квартиру [ADDRESS], власником квартири є [PERSON]. Відповідно до приписів ст.ст. 1218, 1268 1269 ЦК України усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини та не припинилися внаслідок його смерті, переходять до його спадкоємців, які прийняли спадщину шляхом подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини протягом строку, встановленого у ст. 1270 ЦК України, а тими, які на момент відкриття спадщини проживали разом із спадкодавцем, якщо вони протягом зазначеного у ній строку не заявили про відмову від спадщини. Згідно ст. 1218 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно зі ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ст. 1218 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно з листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0-13 від 16.05.2013 року, визнання права власності на спадкове майно у судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових справ у нотаріальному порядку. Пленум Верховного суду України № 7 від 30.05.2008 р. в постанові «Про судову практику у справах про спадкування» вказав на можливість судового захисту прав спадкоємців. Так, оскільки відповідно до наказу Міністерства юстиції України від 17.06.2014 року № 953/5 «Про невідкладні заходи, щодо захисту прав громадян на території проведення антитерористичної операції» доступ до Єдиних та Державних реєстрів інформаційної системи Міністерства юстиції України тимчасово припинений, позивач позбавлена можливості оформити спадщину. За таких обставин, враховуючи, що доступ до Єдиних та Державних реєстрів інформаційної системи Міністерства юстиції України тимчасово припинений, з метою захисту прав позивача, суд вважає за можливе визнати за [PERSON] право власності на квартиру [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], померлої 28.07.2015 р. Таким чином, факти, викладені позивачем у позовній заяві в обґрунтування позовних вимог знайшли своє підтвердження в ході судового засідання, є достовірними та обґрунтованими, підтверджені письмовими доказами, сумніву у суду не викликають, окрім цього визнанні відповідачем, за таких обставин суд вважає, що позов [PERSON] до [PERSON], третя особа ВРАЦС Лисичанського МУЮ, про встановлення факту смерті та визнання права власності на спадщину підлягає задоволенню.

Outcome: approved