Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-10 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначала, що 22 серпня 2009 у Червонозаводському відділі реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції зареєструвала шлюб з [PERSON], актовий запис № 321. Від подружнього життя народилась донька - [PERSON], [INFO]. Причиною розірвання шлюбу з відповідачем є різні погляди на життєві ситуації та сімейне життя. З січня 2013 року шлюбні відносини з [PERSON] припинені, мешкають окремо. Спільне господарство не ведуть. Позивач також вказала, що дитина після розірвання шлюбу залишиться мешкати разом з нею. Посилаючись на вказані обставини, позивач просила розірвати шлюб, укладений з відповідачем, та стягнути з останнього на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини всіх його прибутків, але не менше 30 % прожиткового мінімуму, щомісячно, від дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. [PERSON], належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилась, через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення по справі не заперечувала. Після розірвання шлюбу просила залишити прізвище «[PERSON]». [PERSON], який належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, про причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності та письмових заперечень проти позову не надав. У зв'язку з тим, що розгляд справи відбувався за відсутності сторін, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Враховуючи умови, встановлені ч. 1 ст. 224 ЦПК України, судом, за згодою позивача, проведено заочний розгляд справи. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано 22 серпня 2009 року Червонозаводським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 321. Від подружнього життя мають доньку [PERSON], [INFO]. Встановлено, що сторони не підтримують шлюбні відносини, мешкають окремо. Спільне господарство не ведуть. Дитина після розірвання шлюбу залишаться мешкати з матір'ю [PERSON] Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За змістом ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем. З огляду на наведене, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Згідно свідоцтва про народження Серії [NUMBER], виданого 07 травня 2010 року Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, батьками [PERSON], [INFO], зазначено [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України, обов'язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов'язків. Судовим розглядом встановлено, що дитина знаходиться на утриманні матері [PERSON], відповідач ухиляється від свого обов'язку щодо утримання доньки. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 1 ст. 183 СК України закріплено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. За положеннями ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. З огляду на наведене, враховуючи рівний обов'язок батьків щодо утримання дитини, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи від дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Згідно ст. 217 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у межах суми виплати за один місяць. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до положень ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved