Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-28 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом та обґрунтувала тим, що 12 березня 2013 року вона зареєструвала шлюб із [PERSON] Сторони мають сина [PERSON], який народився 18 січня 2013 року. Однак, подружнє життя не склалося, вона з відповідачем не проживають разом, не ведуть спільно господарства, а тому просить ухвалити рішення, яким розірвати між ними шлюб. Крім того, позивач порушує питання про відновлення її дошлюбного прізвища [PERSON]. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, наполягала на їх задоволенні. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнав, не заперечував проти їх задоволення. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, які містяться у матеріалах справи, суд дійшов до висновку, що позов слід задовольнити з таких підстав. Згідно ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним з подружжя. Сторони зареєстрували шлюб 12 березня 2013 року у виконавчому комітеті Матейківської сільської ради Барського району Вінницької області, актовий запис №1. Це підтверджується оригіналом Свідоцтва про шлюб, серії І-АМ №130761, видане 12 березня 2013 року виконавчим комітетом Матейківської сільської ради Барського району Вінницької області (а.с.6). Сторони є батьками [PERSON], [INFO]. Це підтверджується копією Свідоцтва про народження серії І-АМ №248226, видане 06 лютого 2013 року виконавчим комітетом Матейківської сільської ради Барського району Вінницької області (а.с.7). При з`ясуванні фактичних взаємин подружжя, дійсної причини позову про розірвання шлюбу, враховуючи наявність у них малолітньої дитини, та інші обставини життя подружжя, встановлено, що сторони не підтримують шлюбних відносин, не ведуть спільно господарство, подальше існування сім`ї є неможливим, оскільки між подружжям відсутнє бажання для відновлення шлюбних стосунків, а тому подальше збереження шлюбу суперечитиме їх інтересам, що відповідно до ст.112 СК України та п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя, є підставою для розірвання шлюбу. Щодо вимоги позивача про відновлення її дошлюбного прізвища суд приходить до наступного. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно з ч.8 ст.235 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжям, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Судом встановлено, що дошлюбне прізвище позивача [PERSON], яке остання змінила під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Це підтверджується Свідоцтвом про шлюб (а.с.6). З урахуванням вимог, передбачених ст.113 СК України та ч.8 ст.235 ЦПК України, суд задовольняє вимогу позивача про відновлення її дошлюбного прізвища [PERSON].\~ Позивач є інвалідом другої групи з дитинства. Це підтверджується довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією та індивідуальною програмою реабілітації інваліда (а.с.8-10). Згідно з ч.1 ст.79 ЦПК України\~ судові витрати складаються із судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. Згідно ч.3 ст.88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. А тому, суд стягує з відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі 243 гривні 60 копійок. На підставі ч.1 ст.110, ст.112, ст.113 Сімейного кодексу України, п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя,

Outcome: approved