Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-13 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, а саме - квартирою [ADDRESS]. В судовому засіданні позивачка [PERSON] підтримала позовні вимоги та пояснила, що вона та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі. Під час перебування у шлюбі, вони 09.09.1998 року на сім'ю отримали квартиру [ADDRESS]. Так як життя з відповідачем не склалося, то вона з дітьми проживала в одній кімнаті, а [PERSON] в іншій. Відповідач у своїй кімнаті розпивав спиртні напої, палив. 22.12.1998 року шлюб між нею та [PERSON] було розірвано. У липні 2011 року [PERSON] зібрав особисті речі, телевізор, холодильник і поїхав проживати в батьківську хату [ADDRESS], де і проживає по даний час. Перешкод у користуванні квартирою відповідачу ніхто не чинив. Внаслідок непроживання [PERSON] у квартирі, вона несе додаткові витрати по сплаті комунальних послуг та послуг по утриманню будинку і прибудинкової території. Просить позов задовльнити. Представник позивачки [PERSON] в судовому засіданні вказав, що в ході судового розгляду справи добуто достатньо доказів для визнання [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS] та просить позовні вимоги [PERSON] задовольнити. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнав та пояснив, що він перебував у зареєстрованому шлюбі з позивачкою. У 1998 році йому було видано ордер на квартиру [ADDRESS] на склад сім'ї із чотирьох чоловік. В грудні 1998 року шлюб між ним та позивачкою було розірвано. Оскільки позивачка створила йому нестерпні умови для сумісного проживання та, змінивши вхідні двері, не надала йому ключ, він в липні 2011 року зібрав особисті речі та поїхав проживати в батьківську хату [ADDRESS]. З часу переїзду до села він у квартирі не проживав. В правоохоронні органи з приводу чинення йому перешкод у користуванні спірною квартирою він не звертався, так як наміру проживати у вказаній квартирі він не має, однак просить в задоволенні позову відмовити, оскільки вважає, що [PERSON] повинна сплатити йому вартість його частки квартири. В судовому засіданні свідок [PERSON] суду показала, що вона проживає по сусідству з сім'єю [PERSON]. Вказала, що з 1990 року вона знає сім'ю [PERSON]. Коли вона вийшла на пенсію, то з [PERSON] почала спілкуватися частіше. Вказала, що [PERSON] постійно зловживав спиртними напоями, не цікавився дітьми, виносив із квартири речі та міняв їх на горілку. Останні три роки вона не бачила [PERSON] в квартирі [ADDRESS]. Знає, що відповідач переїхав жити до [ADDRESS]. Підтвердила, що входила у склад комісії ЖЕД і підписувала акти ЖЕД, в яких фіксувалося непроживання [PERSON] в квартирі [ADDRESS]. В судовому засіданні свідок [PERSON] суду показала, що вона проживає по сусідству з сім'єю [PERSON]. У 1994 році її сім'я переїхала проживати в квартиру [ADDRESS], де вона і познайомилася з цією сім'єю через те, що [PERSON] декілька разів затоплював її квартиру, бо вона проживає на другому поверсі, а квартира [PERSON] знаходиться на третьому поверсі. [PERSON] вона не бачить вже більше трьох останніх років. Зі слів позивачки знає, що відповідач проживає в селі. Підтвердила, що входила у склад комісії ЖЕД і підписувала акти ЖЕД, в яких фіксувалося непроживання [PERSON] в квартирі [ADDRESS]. Заслухавши та проаналізувавши пояснення позивачки, представника позивачки, відповідача, покази свідків, дослідивши інші докази, які є в матеріалах справи, суд вважає, що позов [PERSON] підлягає задоволенню в повному обсязі. Підставами для такого висновку суду є наступне. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі до 22.12.1998 року, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 22.12.1998 року. Із договору найму житла в будинках державного і комунального житлового фонду №62 від 09.01.2003 року вбачається, що на підставі ордера №16176 від 09.09.1998 року квартирою [ADDRESS] користуються [PERSON], [PERSON] - чоловік, [PERSON] - син, [PERSON] - дочка. Довідкою ЖЕД №2 м.Кузнецовська від 18.02.2014 року за №464 підтверджується, що в квартирі [ADDRESS] зареєстровані [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Із актів комісії ЖЕД-2 від 23.09.2013 року, 26.11.2013 року слідує, що під час перевірки квартири [ADDRESS] [PERSON] в квартирі не було. Зі слів [PERSON], він не проживає в квартирі з липня 2011 року. Із акта комісії ЖЕД-2 від 13.01.2014 року слідує, що під час перевірки квартири [ADDRESS] двері їм ніхто не відчинив. Зі слів сусідів, [PERSON] не проживає в квартирі більше двох років. Виходячи з наведеного, судом встановлено, що [PERSON] з липня 2011 року на спірній жилій площі не проживає без поважних причин. Даний факт в судовому засіданні підтвердили свідки та сам відповідач [PERSON], який вказав, що в липні 2011 року добровільно переїхав проживати в [ADDRESS] і повертатися проживати до позивачки наміру немає, із заявами про примусовий обмін жилого приміщення і про усунення перешкод користування жилим приміщенням в суд не звертався, бажає лише сплати вартості його частки у спірній квартирі. Відповідно до вимог ст.71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Статтею 72 ЖК України передбачено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Оскільки встановлено, що відповідач [PERSON] з липня 2011 року не проживає у спірній квартирі без поважних причин, особистих речей відповідача в ній не має, йому ніхто не чинить перешкод у користуванні житлом, [PERSON] із вказаного часу проживає в [ADDRESS], суд вважає за необхідне визнати [PERSON] таким, що втратив право користування спірним житлом, а саме квартирою [ADDRESS].

Outcome: approved