Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-23 00:00:00

[PERSON] звернулася до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому зазначила, що 10.11.2001 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Сторони мають сина [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO], які проживають разом із нею. Спільне сімейне життя з відповідачем не склалося з причини різних поглядів на спосіб життя та відсутності взаєморозуміння і довір'я. Шлюбно-сімейні відносини припинені з січня 2015 року. Спору щодо поділу спільного сумісного майна не має. Діти після розірвання шлюбу залишаються проживати із позивачем. В судове засідання позивач не з'явилася, надала до суду письмову заяву, в якій просила розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримала. В судове засідання відповідач не з'явився, про день, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, причин неявки не повідомив, заяви про розгляд справи без його участі до суду не надходило. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Позивач не заперечувала проти розгляду справи за відсутності відповідача. У зв'язку з наведеним, суд вважає можливим слухати справу за відсутністю відповідача, а матеріали, що є у справі, достатніми для цього. У зв'язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. З матеріалів справи вбачається, що згідно із копією свідоцтва про шлюб, виданого повторно 02 серпня 2016 року Сєвєродонецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області, сторони 10 листопада 2001 року зареєстрували шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 756. Також, з матеріалів справи вбачається, що сторони мають неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO]. Ухвалою Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 22.02.2017 року сторонам надано строк для примирення тривалістю два місяці, тобто до 24 квітня 2017 року. В судовому засіданні 24 квітня 2017 року судом з'ясовано, що сторони не примирилися. З позовної заяви та доданих до неї матеріалів вбачається, що фактичні взаємовідносини подружжя припинені, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, адже з січня 2015 року сторони разом не проживають, сумісного господарства не ведуть, відносин, які притаманні шлюбному союзу чоловіка та жінки, не підтримують. Неповнолітні діти після розірвання шлюбу залишаються проживати із позивачем. За таких обставин, виходячи із принципу добровільності шлюбу, суд вважає, що позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Понесення позивачем судових витрат підтверджується квитанцією від 15.12.2016 року про сплату судового збору в сумі 552 грн. 00 коп., проте позивач просила стягнути з відповідача судовий збір в розмірі 250,00 грн., у зв'язку із чим суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача вказану суму судових витрат.

Outcome: approved