Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-26 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із вказаним позовом, мотивуючи заяву тим, що [INFO] помер її чоловік [PERSON] , по смерті якого залишилось спадкове майно, а саме: житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що за адресою: [ADDRESS] , земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства, площею 0,2046 га, 0,510 га та 0,3224 га, земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, площею 0,1087 га, а також право на земельну частку (пай), площею 2,387 в умовних кадастрових гектарах. Спадкоємцями першої черги є дружина спадкодавця, яка прийняла спадщину шляхом спільного проживання, та діти - [PERSON] та [PERSON] , які від спадщини відмовилися, про що написали відповідні заяви. Коли [PERSON] звернулася до нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право власності на спадкове майно, їй було відмовлено у зв`язку з відсутністю у спадкодавця правовстановлюючих документів про право власності на вказане спадкове майно, а тому просила суд визнати за нею право власності на вказане спадкове майно. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, однак подала до суду заяву з проханням проводити розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити. Відповідачі - Колківська селищна рада Маневицького району Волинської області, Маневицька районна державна адміністрація Волинської області, кожен зокрема, своїх представників для участі в розгляді справи не направили, проте подали до суду подали заяви з проханням проводити розгляд справи у відсутності їх представників, позов визнають, щодо його задоволення не заперечують. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з цим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Інших заяв та клопотань під час підготовчого провадження від сторін не надходило. Відповідачами не було подано відзиву на позовну заяву. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши письмові докази у справі та проаналізувавши їх в сукупності, суд приходить наступних висновків. Відповідно до ст. ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців); спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно з ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ст. 1270 Цивільного кодексу України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Частиною 3 ст. 1273 ЦК Україниунормовано, що спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] помер чоловік позивача [PERSON] , що підтверджується матеріалами справи (а.с. 7, 8). Згідно рішення Маневицького районного суду Волинської області від 17 березня 2020 року встановлено факт постійного проживання [PERSON] , [INFO] , зі спадкодавцем [PERSON] , який помер [INFO] , на час відкриття спадщини за адресою: [ADDRESS] (а.с. 30-31). Відповідно до витягу з погосподарської книги № 12 за 2011-2015 роки та довідки виконавчого комітету Колківської селищної ради № 4 Старосільського старостинського округу Маневицького району № 1710 від 23 грудня 2019 року по особовому рахунку № [NUMBER] будинок з надвірними будівлями і спорудами в [ADDRESS] , належить [PERSON] , який помер [INFO] . Спадщину по смерті спадкодавця прийняла його дружина [PERSON] шляхом спільного проживання. Іншими спадкоємцями є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 12, 13). В судовому засіданні встановлено, що 24 вересня 2005 року від імені [PERSON] було посвідчено заповіт, яким належний Сертифікат на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] заповів дочці [PERSON] , яка своє заявою, посвідченою нотаріально спадщину у встановлений законом строк не прийняла, за продовженням такого строку до суду звертатися не буду, не заперечує щодо видачі свідоцтва про право на спадщину на ім`я [PERSON] . Крім того, спадкоємець [PERSON] спадщину не прийняла і не претендує на неї, за продовженням строку для прийняття спадщини звернутися не буду (а.с. 37-39). Згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 490754 від 12 березня 2009 року [PERSON] належить земельна ділянка для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,1100 га, що розташована в с. Семки Маневицького району Волинської області (а.с. 14-15). Із Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 490757 від 12 березня 2009 року вбачається, що [PERSON] є власником земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, площею 0,2063 га, що розташована в с. Семки Маневицького району Волинської області (а.с. 16-17). Відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 490756 від 12 березня 2009 року [PERSON] належить земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства, площею 0,0494 га, що розташована в с. Семки Маневицького району Волинської області (а.с. 18-19). З Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 490755 від 12 березня 2009 року встановлено, що [PERSON] є власником земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, площею 0,3201 га, що розташована в с. Семки Маневицького району Волинської області (а.с. 20-21). Згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] від 10 грудня 1996 року [PERSON] належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Волинь», площею 2,68 в умовних кадастрових гектарах (а.с. 22-23). Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 389/02-31 від 30 квітня 2020 року позивачу [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на ім`я спадкодавця [PERSON] та які підтверджують право власності на спадкове майно, а саме - житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами по [ADDRESS] ; земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства, площею 0,3201 га, 0,2063 га 0,0494 га; земельну ділянку для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, площею 0,1100 га, а також у зв`язку з відсутністю оригіналу Сертифікату на право на земельну частку (пай) в КСП «Волинь» Старосільської сільської ради Маневицького району (а.с. 28). Відповідно до повідомлення Маневицької державної нотаріальної контори Волинської області № 469/01-16 від 21 травня 2020 року після смерті [PERSON] , який помер [INFO] заведена спадкова справа № 191 за 2020 рік. 30 квітня 2020 року з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на ім`я [PERSON] звернувся [PERSON] 30 квітня 2020 року з заявою про пропущений шестимісячний строк для прийняття спадщини звернулись [PERSON] та [PERSON] (а.с. 35-39). Згідно висновку Маневицького архітектурно - планувального підприємства від 23 грудня 2019 року житловий будинок та господарські будівлі, що знаходяться в [ADDRESS] , відповідають діючим державним будівельним, санітарним і пожежним нормам (а.с. 24). Зважаючи на вищевикладене та беручи до уваги те, що [PERSON] є спадкоємцем за законом, прийняла спадщину в встановлений законом строк та спосіб, суд приходить висновку про доцільність визнання за нею права власності на вказане спадкове майно. На підставі ст.ст. 1216, 1217, 1268, 1270, 1273 ЦК України,

Outcome: approved