Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-08 00:00:00

[PERSON] звернулася до Михайлівського районного суду Запорізької області з позовними вимогами до [PERSON] сільської ради Михайлівського району Запорізької області, [PERSON], [PERSON] про визнання дій незаконними, скасування рішення сесії, скасування протоколу аукціону, визнання договору купівлі-продажу недійсним та стягнення моральної шкоди. Позов мотивований тим, що об'єкт нерухомого майна - будівля корпусу №2 МТФ, розташованого за адресою: Запорізька область, Михайлівський район, с.Тимошівка, у розмірі 82,69% належить співвласникам майна на праві спільної сумісної власності [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] за рішенням комісії по реформуванню КСП «Родіна» та свідоцтв на право на майновий пай від 28 квітня 2005 року, та 17,3% [PERSON] за рішенням [PERSON] сільської ради Михайлівського району Запорізької області від 24 січня 2014 року № 12. Позивач посилається на ті обставини, що фактично за розписками, вона стала власником майнових паїв корпусу №2 МТФ за свідоцтвами №№ 832, 833, 837, 838. 27 жовтня 2015 року Михайлівським районним судом було постановлено рішення за позовом [PERSON] до [PERSON] сільської ради Михайлівського району Запорізької області, треті особи Реєстраційна служба Михайлівського районного управління юстиції Запорізької області, Правобережна товарна біржа про визнання правочину дійсним та визнання права власності. У відповідності до вказаного рішення було визнано Договір купівлі продажу нерухомого майна, а саме: будівлі корпусу № 2 МТФ, загальною площею 804,4 кв.м., яка розташована за адресою: Запорізька область, Михайлівський район, [PERSON] сільська рада, Комплекс будівель і споруд, укладений 14 травня 2015 року на Правобережній товарній біржі між [PERSON] сільською радою Михайлівського району Запорізької області, як продавцем з одного боку та [PERSON], як покупцем з іншого - дійсним. Було визнано за [PERSON] право власності на вказану будівлю корпусу № 2 МТФ. У відповідності до матеріалів зазначеної цивільної справи за рішенням [PERSON] сільської ради Михайлівського району Запорізької області шостого скликання сороку восьмої (позачергової) сесії за №1 від 07 квітня 2015 року корпус №2 МТФ був поставлений на баланс сільської ради навіть без повідомлення про даний факт співвласників вказаного майна. Після взяття на баланс [PERSON] сільської ради корпусу №2 МТФ, сільський голова - [PERSON] відразу виставив дане майно через Правобережну товарну біржу, що розташована в місті Дніпродзержинськ, Дніпропетровської області на аукціон. 14 травня 2015 року на Правобережній товарній біржі, відбувся аукціон, лотом № 1 на якому була будівля корпусу № 2 МТФ, загальною площею 804,4 кв.м., переможцем аукціону (покупцем) став [PERSON], з яким [PERSON] сільська рада, уклала договір купівлі продажу Комплексу будівель і споруд від 14 травня 2015 року за № 1405/15/1. В результаті неправомірних рішень та незаконних дій [PERSON] сільської ради Михайлівського району Запорізької області, сільського голови - [PERSON], позивач [PERSON] була позбавлена можливості на оформлення права власності за викупленими майновими паями у будівлі корпусу № МТФ в установленому законом порядку. Співвласники паїв не могли провести державну реєстрацію прав власності на нерухоме майно так як їм не видані нові свідоцтва про право власності на майновий пай через орган місцевого самоврядування, який ухилявся від видачі таких свідоцтв новим співвласникам. Сільський голова [PERSON] достовірно знав про належність корпусу МТФ №2, який розташований за адресою: Запорізька область, Михайлівський район, с.Тимошівка, комплекс будівель і споруд пайщикам проте виставив вказаний корпус на торги. Дії та рішення [PERSON] сільської ради, сільського голови не відповідають вимогам п.5 Тимчасового положення про порядок державної реєстрації прав власності на нерухоме майно. На час розпаювання колективного майна та виділення його часток співвласникам в натурі законодавчо не вимагалась обов'язкова реєстрація права власності на виділене та отримане майно. Тому, ані факт виділення нерухомого майна, ані факт його отримання в жодних державних реєстрах не відображався. Не вимагалась наявність технічної документації на обєкт нерухомості. За вказаних обставин, власники паїв не могли провести державну реєстрацію прав власності на нерухоме майно до отримання свідоцтв про право власності на нерухоме майно через орган місцевого самоврядування. При прийнятті рішення сесії не було дотримано вимог ч.1 ст. 60 Закону України «Про місцеве самоврядування» де передбачено, що підставою для набуття права комунальної власності є передача майна територіальним громадам безоплатно державою, іншими суб'єктами права власності, а також майнових прав, створення, придбання майна органами місцевого самоврядування в порядку, встановленому законом. Жодний власник майнового паю на корпус №2 МТФ не передавав його у комунальну власність [PERSON] сільської ради, дане майно вибуло із власності без волі власників майнових паїв. Посилання в рішення сесії на ч.5-7 ст. 60 Закону України «Про місцеве самоврядування» відносяться до повноважень щодо майна, яке є комунальною власністю, а не власністю пайщиків. Тому, рішення 48 позачергової сесії [PERSON] сільської ради шостого скликання від 07 квітня 2015 року №1 прийняте з перевищенням власних повноважень є неправомірним і підлягає скасуванню. Сільський голова [PERSON] не забезпечив виконання вимог п.1 ч.4 ст. 42 Закону України «Про місцеве самоврядування». Дії сільського голови [PERSON] є незаконними, які порушили права громадян. Позивачу спричинена моральна шкода, яка полягає в незаконному позбавлені права на використання майнового паю, реальна втрата якого приводить до сварок та моральних страждань які існують тривалий час, що як наслідок, є порушення сталого життя позивача, що потребує додаткових зусиль на його налагодження. Достатньою компенсацією за спричинену моральну шкоду в позові вказано суму у розмірі 100 000 гривень. У звязку з викладеними обставинами, [PERSON] просить суд визнати дії сільського голови [PERSON] незаконними, визнати рішення 48 позачергової сесії [PERSON] сільської ради шостого скликання від 07 квітня 2015 року №1 - неправомірним та скасувати його, визнати протокол №1 аукціону від 14 травня 2015 року проведеного на Правобережній товарній біржі по продажу будівля корпусу № 2 МТФ, загальною площею 804,4 квадратних метри - недійсним; визнати договір купівлі-продажу майна 14 травня 2015 року за № 1405/15/1 укладеного продавцем [PERSON] сільською радою в особі сільського голови [PERSON] та покупцем [PERSON], про продаж будівлі корпусу №2 МТФ, загальною площею 804,4 квадратних метри розташованого: Запорізька область, Михайлівський район, [PERSON] сільська рада, Комплекс будівель і споруд недійсним, стягнути на її користь солідарно з сільського голови [PERSON] та з місцевого бюджету [PERSON] сільської ради моральну шкоду у сумі 100 000 гривень, стягнути на її користь солідарно з сільського голови [PERSON], з місцевого бюджету [PERSON] сільської ради, [PERSON] судові витрати у вигляді судового збору та витрат на правову допомогу. В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник [PERSON] наполягали на задоволенні позовних вимог та просили їх задовольнити на підставах, викладених у позовній заяві. В судове засідання представник відповідача [PERSON] сільської ради Михайлівського району Запорізької області не зявився, проте надав суду 9 лютого 2017 року заяву з клопотанням про розгляд справи у відсутність представника сільської ради, зазначивши, що проти позовних вимог не заперечує, а 10 березня 2-017 року від сільської ради надійшла зава про заперечення проти позовних вимог. В судове засідання відповідач сільський голова [PERSON] не зявився, про розгляд справи належним чином був повідомлений, про причини неявки суд не повідомив. В судове засідання відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] не зявилися, але в минулих судових засіданнях позовні вимоги не визнали та просили суд відмовити в їх задоволенні з підстав необґрунтованості та недоведеності. Крім того [PERSON] були надані письмові заперечення, в яких він вказав, що в матеріалах справи відсутні докази порушення відповідачами прав позивача, наявності та доведеності вини відповідачів, а також докази спричинення позивачу моральної шкоди. В судове засідання представник третьої особи - Правобережної товарної біржі, а також треті особи: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], не зявилися, про розгляд справи належним чином були повідомлені, про причини неявки суду не повідомили. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що на території с. Тимошівка знаходиться будівля МТФ № 2, що належить пайщикам, які в свою чергу продали свої паї членам товариства «Травка». Йому відомо, що голова сільської ради [PERSON] продав будівлю вказаного МТФ [PERSON], який на теперішній час користується вказаною будівлею. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона придбала декілька майнових паїв на корпус МТФ № 2 в с. Тимошівка і спільно користувалася корпусом разом з членами товариства «Травка». В 2016 році корпусом МТФ № 2 почав користуватися [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу укладеного із [PERSON] сільською радою. Вважає, що [PERSON] сільська рада не могла розпоряджатися майном, яке їй не належить. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що раніше працював головном бухгалтером КСП «Родіна» в с. Тимошівка, тому саме він виписував свідоцтва про майнові паї членам КСП «Родіна» під час розпаювання. Яким чином власники майнових паїв в подальшому розпорядилися своїм право йому не відомо. Заслухавши\~\~пояснення осіб, які беруть участь у справі, допитавши свідків, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги і заперечення, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з таких підстав. У відповідності до рішення Михайлівського районного суду Запорізької області від 27 жовтня 2015 року, позов [PERSON] до [PERSON] сільської ради Михайлівського району Запорізької області, треті особи: Реєстраційна служба Михайлівського районного управління юстиції Запорізької області. Правобережна товарна біржа про визнання правочину дійсним та визнання права власності було задоволено, визнано за [PERSON], право власності на нерухоме майно - будівлю корпусу № 2 МТФ, що розташована за адресою: Запорізька область, Михайлівський район, [PERSON] сільська рада, Комплекс будівель і споруд (а.с.19) Згідно рішення [PERSON] сільської ради Михайлівського району Запорізької області за № 1 від 07 квітня 2015 року було вирішено взяти на баланс будівлю корпусу №2 МТФ, розташованої на території [PERSON] сільської ради Михайлівського району Запорізької області, Комплекс Будівель і споруд. Затвердити незалежну експертну оцінку корпусу №2 МТФ надану незалежною експертною оцінкою «Правобережная Товарная Биржа» у сумі 7101 гривня, без НДС. Провести реалізацію будівлі корпусу №2 МТФ з подальшою реалізацією на аукціоні. Видатки за проведення незалежної експертної оцінки та проведення аукціону вилучити із коштів отриманих від реалізації майна (а.с. 61) Відповідно до меморіального ордеру №9 за квітень 2015 року [PERSON] сільською радою Михайлівського району Запорізької області було сплачено 7\~101 грн. на підставі рішення [PERSON] сільської ради Михайлівського району Запорізької області за № 1 від 07 квітня 2015 року (а.с. 62) Згідно протоколу за №1 від 14 травня 2015 року про проведення аукціону на Правобережній Товарній Біржі відбувся відбувся аукціон, лотом № 1 на якому була будівля корпусу № 2 МТФ, загальною площею 804,4 квадратних метри, переможцем аукціону (покупцем) став реєстраційний №1 - [PERSON], з яким [PERSON] сільська рада, уклала договір купівлі продажу Комплексу будівель і споруд від 14 травня 2015 року за № 1405/15/1.( а.с. 28) У відповідності до договору купівлі продажу майна за № 1405/15/1 від 14 травня 2015 року між [PERSON] сільською радою Михайлівського району Запорізької області, як продавцем з одного боку, та [PERSON], як покупцем з іншого, було укладено договір купівлі - продажу нерухомого майна, а саме: будівлі корпусу № 2 МТФ, загальною площею 804,4 кв.м.,місце розташування: Запорізька область, Михайлівський район, [PERSON] сільська рада, Комплекс будівель і споруд (а.с. 29). Відповідно до акту (накладної) прийняття - передачі основних засобів та акту приймання - передачі від 15 травня 2015 року [PERSON] сільська рада Михайлівського району Запорізької області передала, а [PERSON] прийняв будівлю корпусу № 2 МТФ ( а.с. 30-31) Згідно повідомлення [PERSON] сільської ради Михайлівського району Запорізької області від 25 травня 2015 року за № 02-03-03/04 на заяву [PERSON], [PERSON] сільська рада не має повноважень щодо видачі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, зокрема на Комплекс будівель та споруд корпусу №2 МТФ, розташованої на території [PERSON] сільської ради Запорізької області. Тому було прийнято рішення щодо реалізації майна на аукціоні (Рішення №1від 07 квітня 2015 року). У відповідності до акту складеного головою [PERSON] сільської ради Михайлівського району Запорізької області [PERSON], депутатами та головним бухгалтером [PERSON] [PERSON] сільської ради Михайлівського району Запорізької області 19 грудня 2013 року оціночна вартість корпуса №2 молочно - товарної ферми бувшого КСП «Родіна» складає 20000 гр. [PERSON] корпуса №2 молочно - товарної ферми складає 75,5 метри. Із загального обєму будівлі корпуса №2 молочно - товарної ферми бувшого КСП «Родіна» передано співвласникам майнового паю [PERSON], [PERSON] [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] 72, 81 % загального обєму будівлі корпуса №2 молочно - товарної ферми, бувшого КСП «Родіна» східної сторони, що складає 54, 97 м. від загальної довжини корпуса№2 молочно - товарної ферми бувшого КСП «Родіна» на суму 14562 гр. оціночної вартості. Також із загального обєму будівлі корпусу №2 молочно - товарної ферми бувшого КСП «Родина» передано власнику майнового паю [PERSON] 9,8% загального обєму корпусу №2 молочно товарної ферми бувшого КСП «Родіна», що складає 7, 47 м. від загальної довжини корпусу молочно - товарної ферми на суму 1978 гр., оціночної вартості. Не видана частина корпусу №2 молочно - товарної ферми бувшого КСП «Родіна» в рахунок незатребуваних майнових паїв складає 17, 30 % від загального обєм корпуса №2 молочно товарної ферми бувшого КСП «Родіна», що складає 13,06 м. від загальної довжини корпуса №2 молочно - товарної ферми на суму 3460 гр. оціночної вартості. ( а.с. 33) Згідно технічного паспорту на будівлю корпусу №2 МТФ, комплекс будівель та споруд [PERSON] сільської ради виданого КП «Михайлівське районне архітектурно планувальне та техінвентарізаційне бюро» 20 вересня 2013 року виданого [PERSON], загальна площа земельної ділянки у тому числі під будівлями, під садом становить 869.1 кв.м. (а.с. 34). У відповідності до рішення від [PERSON] сільської ради Михайлівського району Запорізької області 24 січня 2013 року за №12 «Про надання у власність частини будівлі», [PERSON] сільська рада Михайлівського району Запорізької області вирішила з метою збереження цілостності будівлі та подальшим придбанням у приватну власність надати [PERSON] частину корпусу МТФ №2 ( частина складає 17,3% від загального обєму корпусу №2 має довжину 13.06 м. від загальної довжини корпусу МТФ №2, має залишкову вартість 3460 грн., яка розташована за адресою: с. Тимошівка, Михайлівського району Запорізької області Комплекс будівель та споруд. На даний момент частина корпуса МТФ №2 власника не має. Зобовязати [PERSON] оформити документи на корпус МТФ №2 згідно чинного законодавства. Відповідно до свідоцтва № 827 на право на майновий пай, згідно з рішенням загальних зборів (зборів уповноважених) КСП «Родіна» від 19 лютого 2000 року №2 громадянин [PERSON] має право на майновий пай у загальному пайовому фонді, вартість майнового паю станом на 29 січня 2000 року становить 93 пайових гривень (а.с. 36) У відповідності до свідоцтва № 828 на право на майновий пай, згідно з рішенням загальних зборів (зборів уповноважених) КСП «Родіна» від 19 лютого 2000 року №2 громадянка [PERSON] має право на майновий пай у загальному пайовому фонді, вартість майнового паю станом на 29 січня 2000 року становить 2591 пайових гривень (а.с. 36) Згідно свідоцтва № 826 на право на майновий пай, згідно з рішенням загальних зборів (зборів уповноважених) КСП «Родіна» від 19 лютого 2000 року №2 громадянка [PERSON] має право на майновий пай у загальному пайовому фонді, вартість майнового паю станом на 29 січня 2000 року становить 883 пайових гривень (а.с. 36) Відповідно до свідоцтва № 836 на право на майновий пай, згідно з рішенням загальних зборів (зборів уповноважених) КСП «Родина» від 19 лютого 2000 року №2 громадянка [PERSON] має право на майновий пай у загальному пайовому фонді, вартість майнового паю станом на 29 січня 2014 року становить 292 пайових гривень (а.с. 37) Згідно свідоцтва № 840 на право на майновий пай, згідно з рішенням загальних зборів (зборів уповноважених) КСП «Родіна» від 19 лютого 2000 року №2 громадянка [PERSON] має право на майновий пай у загальному пайовому фонді, вартість майнового паю станом на 29 січня 2000 року становить 2448 пайових гривень (а.с. 37) Відповідно до дублікату свідоцтва № 839 на право на майновий пай, згідно з рішенням загальних зборів (зборів уповноважених) КСП «Родіна» від 19 лютого 2000 року №2 громадянин [PERSON] має право на майновий пай у загальному пайовому фонді, вартість майнового паю станом на 04 липня 2005 року становить 416 пайових гривень, (а.с. 37) У відповідності до свідоцтва № 830 на право на майновий пай, згідно з рішенням загальних зборів (зборів уповноважених) КСП «Родіна» від 19 лютого 2000 року №2 громадянин [PERSON] має право на майновий пай у загальному пайовому фонді, вартість майнового паю станом на 29 січня 2000 року становить 2057 пайових гривень (а.с. 37) Згідно свідоцтва № 833 на право на майновий пай, згідно з рішенням загальних зборів (зборів уповноважених) КСП «Родіна» від 19 лютого 2000 року №2 громадянка [PERSON] має право на майновий пай у загальному пайовому фонді, вартість майнового паю станом на 29 січня 2000 року становить 834пайових гривень (а.с. 38) У відповідності до свідоцтва № 835 на право на майновий пай, згідно з рішенням загальних зборів (зборів уповноважених) КСП «Родіна» від 19 лютого 2000 року №2 громадянин [PERSON] має право на майновий пай у загальному пайовому фонді, вартість майнового паю станом на 29 січня 2000 року становить 3026 пайових гривень (а.с. 38) Згідно свідоцтва № 837 на право на майновий пай, згідно з рішенням загальних зборів (зборів уповноважених) КСП «Родіна» від 19 лютого 2000 року №2 громадянин [PERSON] має право на майновий пай у загальному пайовому фонді, вартість майнового паю станом на 29 січня 2000 року становить 694 пайових гривень (а.с. 38) Відповідно до свідоцтва № 838 на право на майновий пай, згідно з рішенням загальних зборів (зборів уповноважених) КСП «Родіна» від 19 лютого 2000 року №2 громадянка [PERSON] має право на майновий пай у загальному пайовому фонді, вартість майнового паю станом на 29 січня 2000 року становить 846 пайових гривень (а.с. 38) Згідно свідоцтва № 831 на право на майновий пай, згідно з рішенням загальних зборів (зборів уповноважених) КСП «Родіна» від 19 лютого 2000 року №2 громадянка [PERSON] має право на майновий пай у загальному пайовому фонді, вартість майнового паю станом на 29 січня 2000 року становить 1924 пайових гривень (а.с. 39) Відповідно до свідоцтва № 829 на право на майновий пай, згідно з рішенням загальних зборів (зборів уповноважених) КСП «Родіна» від 19 лютого 2000 року №2 громадянин [PERSON] має право на майновий пай у загальному пайовому фонді, вартість майнового паю станом на 29 січня 2000 року становить 2842 пайових гривень (а.с. 39) У відповідності до свідоцтва № 834 на право на майновий пай, згідно з рішенням загальних зборів (зборів уповноважених) КСП «Родіна» від 19 лютого 2000 року №2 громадянин [PERSON] має право на майновий пай у загальному пайовому фонді, вартість майнового паю станом на 29 січня 2000 року становить 841 пайових гривень (а.с. 39) Згідно свідоцтва № 832 на право на майновий пай, згідно з рішенням загальних зборів (зборів уповноважених) КСП «Родіна» від 19 лютого 2000 року №2 громадянин [PERSON] має право на майновий пай у загальному пайовому фонді, вартість майнового паю станом на 29 січня 2000 року становить 686 грн. (а.с. 39) Відповідно до акту прийому - передачі майна резервного фонду співвласниками [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] від КСП «Родіна», вказаним особам було передано корпус №2 МТФ 72,8 % з східної сторони, оціночна вартість якого становить 14562 грн.(а.с. 40) Згідно накладної за №1 від 27 квітня 2005 року КСП «Родіна» було видано [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] корпус №2 МТФ 72,8 % з східної сторони оціночна вартість якого становить 14562 грн.(а.с.41) У відповідності до накладної за №2 від 25 травня 2005 року та акту прийому передачі майна резервного фонду КСП «Родіна» було видано [PERSON] корпус №2 МТФ - 9,89 % на суму 1978 грн.(а.с.42- 43) Відповідно до акту передачі майна резервного фонду, переданого ВАТ АФ «Родина» від КСП «Родіна» для видачі незатребуваних майнових паїв було передано будівлі і споруди, в тому числі і корпус №2 МТФ (а.с. 44). Згідно рішення Апеляційного суду Запорізької області від 17 січня 2017 року рішення Михайлівського районного суду Запорізької області від 27 жовтня 2015 року по цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] сільської ради Михайлівського району Запорізької області, треті особи: Реєстраційна служба Михайлівського районного управління юстиції Запорізької області, Правобережна товарна біржа про визнання правочину дійсним та визнання права власності було скасоване та ухвалене нове рішення, яким у задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] сільської ради Михайлівського району Запорізької області, треті особи: Реєстраційна служба Михайлівського районного управління юстиції Запорізької області, Правобережна товарна біржа про визнання правочину дійсним та визнання права власності - відмовити. Рішення набрало законної сили, в касаційній інстанції не оскаржувало ся ( а.с. 81). Відповідно до [PERSON] зі Звіту про оцінку нерухомого майна, а саме: Будівлю корпусу № 2 МТФ, розташованого за адресою: Запорізька область, Михайлівський район с.Тимошівка, на замовлення [PERSON] була проведена незалежна оцінка нерухомого майна будівлі корпусу №2 МТФ, власника обєкта оцінки не встановлено. У відповідності до вказаного витягу зі звіту, вартість обєкту оцінки станом на 30 серпня 2013 року становить 77\~634 грн. (а.с. 84). Згідно технічного паспорту, виготовленого на замовлення [PERSON] вказано схематичний план земельної ділянки та поверховий план будівлі корпусу №2 МТФ, комплекс будівель та споруд в с. Тимошівка, [PERSON] сільська рада ( а.с. 85). Відповідно до заяви [PERSON] від 23 лютого 2017 року, остання звернулася до сільського голови [PERSON] сільської ради Михайлівського району Запорізької області із заявою про видачу їй свідоцтва на майновий пай (а.с. 121). Згідно\~ст. 10 ЦПК\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Аналогічним чином питання обов'язків доказування і подання доказів регулює\~ст. 60 ЦПК, за якою кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених\~статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За\~ст. 213 ЦПК\~рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до ст.41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно\~ст. 55 Конституції України\~права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Відповідно до\~ст.16 ЦК України\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Суд вважає, що в даному випадку судом не встановлено будь-яких прав позивача [PERSON] на предмет вказаного спору. Так, у відповідності до наданих доказів, а саме: свідоцтв про право на майновий пай, актів прийому - передачі майна, судом встановлені факти передачі розпайованого майна, [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] майна, серед якого є корпус № 2 МТФ - 72,8 % та [PERSON] майна, серед якого й корпус № 2 МТФ - 9,89 %. Позивач [PERSON] серед вказаних осіб не вказана. Посилання позивача на ті обставини, що фактично за розписками вона стала власником майнових паїв корпусу №2 МТФ за свідоцтвами №№ 832, 833, 837, 838 суд вважає є безпідставними та не обґрунтованими. Так, Указом Президента України від 29 січня 2001 року № 62/2001 «Про заходи щодо забезпечення захисту майнових прав селян у процесі реформування аграрного сектора економіки» та постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2001 року № 177 передбачено недопущення порушень майнових прав, забезпечення вільного здійснення права власності на майнові паїта виділення групі осіб (окремим особам), які є власниками паїв, індивідуально визначених об'єктів зі складу майна реорганізованих сільськогосподарських підприємств чи їх правонаступників. Відповідно до положень цих правових актів підставою для виділення майнових паїв у натурі чи отримання їх вартості окремими особами є заяви власників майнових паїв про виділення їхнього майна в натурі. Такі заяви розглядають збори співвласників майнових паїв, які приймають відповідні рішення, що оформляються протоколом зборів співвласників. Згідно Постанови Кабінету Міністрів України «Про врегулювання питань щодо забезпечення захисту майнових прав селян у процесі реформування аграрного сектору економіки» від 28 лютого 2001 року № 177\~затверджений Порядок визначення розмірів майнових паїв членів колективних сільськогосподарських підприємств та їх документального посвідчення, згідно якого - майновий пай підтверджується видачою члену колективного сільськогосподарського підприємства свідоцтва встановленого зразка з гербовою печаткою та підписом голови сільської' ради (або іншої місцевої ради). Майновий сертифікат засвідчує наявність у власника частки (паю) колишнього колективного сільськогосподарського підприємства, який в подальшому спільно використовується. Свідоцтво є на руках у тих осіб, хто в натурі пай не отримали і використовують його спільно з іншими співвласниками. За п. 13 Порядку передбачено, що право власності на предмет договору у покупця виникає з моменту одержання в установленому порядку свідоцтва про право власності на майновий пай, зазначеним особам такі, свідоцтва були видані. Відмова у видачі свідоцтва, його зміну вирішується в судовому порядку. Тобто, право власності на майновий пай виникає з моменту одержання в установленому порядку свідоцтва про право власності на майновий пай. Отже, об'єкт нерухомого майна - будівля корпусу №2 МТФ, розташованого за адресою: Запорізька область, Михайлівський район, с.Тимошівка, у розмірі 82,69% належить співвласникам майна на праві спільної сумісної власності, а саме: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] за рішенням комісії по реформуванню КСП «Родіна» та свідоцтв на право на майновий пай від 28 квітня 2005 року, а 17,3% належить [PERSON] за рішенням [PERSON] сільської ради Михайлівського району Запорізької області від 24 січня 2014 року № 12. Державна реєстраційна служба України листом від 06 червня 2014 №9299/05-15-14 «Роз'яснення щодо порядку оформлення прав власності на майно, виділене в натурі власникам майнових паїв членів колективних сільськогосподарських підприємств», довела до відома органів державної реєстрації прав інформацію щодо порядку оформлення прав власності на майно, виділене в натурі власникам майнових паїв членів колективних сільськогосподарських підприємств, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно проводиться на підставі документів, що посвідчують виникнення чи перехід речових прав на конкретний об'єкт нерухомості, одним з яких є свідоцтво про право власності на нерухоме майно (пункт 36 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2013 року №868). У відповідності до вимог Тимчасового положення про порядок державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції від 7 лютого 2002 року № 7/5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції 18 лютого 2002 року за № 157/6445 передбачено, що державна реєстрація прав власності здійснюється на підставі правовстановлювальних документів. Разом із цим, перехід права власності визначається п. 13 Порядку визначення розмірів майнових паїв членів колективних сільськогосподарських підприємств та їх документального посвідчення, затвердженого згаданою вище\~Постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2001 року № 177, згідно якого право власності на предмет договору у покупця виникає з моменту одержання в установленому порядку свідоцтва про право власності на майновий пай. Тому вбачається, що новий власник, який не переоформив на своє ім'я свідоцтво про право власності, не набуває права власності на майно, право на яке посвідчене майновим сертифікатом. Згідно визначеного законодавством порядку, для отримання нового свідоцтва у разі набуття у власність майнового паю (його частини) на підставі угоди міни, дарування та інших цивільно-правових угод, а також спадкування до сільської, селищної або міської ради подаються посвідчені в установленому порядку: копія відповідної цивільно-правової угоди або копія свідоцтва про право на спадщину; попереднє свідоцтво про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства. Після отримання зазначених документів сільська, селищна або міська рада вносить відповідні зміни до списку осіб, які мають право на майновий пай підприємства, та анулює попереднє свідоцтво, про що робиться запис у книзі обліку свідоцтв про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства. Усі подані документи формуються в окрему справу. Факт оформлення свідоцтва засвідчується гербовою печаткою та підписом голови відповідної ради. Оформлені свідоцтва реєструються у книзі обліку свідоцтв про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства. Видача свідоцтва громадянину проводиться безоплатно. Відмову у видачі свідоцтва можна оскаржити в судовому порядку. У разі втрати чи пошкодження свідоцтва громадянину видається дублікат, про що робиться відповідний запис на бланку свідоцтва. При цьому, виходячи з аналізу чинного законодавства України, можна зробити висновок, що нотаріальне посвідчення договору з відчуження майнового паю законодавцем не вимагається. Однак таке посвідчення може бути здійснене, якщо одна з сторін виявить таке бажання. Тому, якщо орган, уповноважений видавати нові свідоцтва про право власності на майновий пай замість старих, вимагає нотаріального посвідчення договору з відчуження майнового паю, такі дії органу є незаконними та можуть бути оскаржені до суду. Насамкінець, входження нового власника до об'єднання громадян-співвласників, з придбаним на підставі свідоцтв майном, засвідчує частку останнього у спільній власності та право на управління спільним майном з усіма витікаючими з цього наслідками. Отже, для придбання майнових паїв в пайовому фонді особою, яка не є власником майнових паїв, по-перше, потрібно, документально узгодити такі операції з об'єднанням співвласників паїв, по-друге, перереєструвати перехід власності у відповідній місцевій раді. Іншого порядку переходу права власності при відчужені майнового паю чинним законодавством не передбачено. Посилання позивача на ті обставини, що нею виконуються дії спрямовані на отримання свідоцтва про майновий пай суд вважає недостатніми для визнання її власником майнового паю. З вищезазначеного вбачається, що право власності на майновий пай виникає з моменту одержання в установленому порядку свідоцтва про право власності на майновий пай, процедуру на отримання якого позивачем [PERSON] на день подачі позову до суду та на теперішній час, не дотримано. [PERSON] не є власником майнових паїв у відповідності до вимог діючого законодавства. Крім того, як було встановлено в судовому засіданні, рішенням Михайлівського районного суду Запорізької області від 19 листопада 2014 року в задоволенні позову [PERSON] про визнання права власності на частину нерухомого майна було відмовлено. Вказане рішення в апеляційній інстанції не було оскаржуване. Отже, дії сільського голови [PERSON] та рішення сесії [PERSON] сільської ради від 7 квітня 2015 року № 1 жодним чином не стосувалися прав [PERSON], тому відповідно не підлягають поновлення в судовому порядку, тому в задоволенні цієї частини позову слід відмовити. Стосовно вимог про визнання протоколу №1 аукціону від 14 травня 2015 року проведеного на Правобережній товарній біржі по продажі будівлі корпусу №2 МТФ та визнання договору купівлі продажу майна 14 травня 2015 року за № 1405/151, укладеного [PERSON] сільською радою в особі сільського голови [PERSON] та [PERSON] про продаж будівлі корпусу №2 МТФ недійсними суд встановив наступне. Згідно ст.228 ЦК України, передбачено, що правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним. Згідно ст.316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. У відповідності до ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст.386 ЦК України, держава забезпечує рівний захист прав усіх субєктів права власності. Згідно ст.387 ЦК України, передбачено, що власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Відповідно до ст.388 ЦК України, передбачено, що у випадку якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати, власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо це майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі. Після взяття [PERSON] сільською радою Михайлівського району Запорізької області на баланс корпусу №2 МТФ, згідно рішення [PERSON] сільської ради Михайлівського району Запорізької області шостого скликання сорок восьмої (позачергової) сесії за № 1 від 07 квітня 2015 року, вказаний корпус №2 МТФ був виставлений на аукціон через Правобережну товарну біржу, що розташована в м. Дніпродзержинськ Дніпропетровської області. 14 травня 2015 року на Правобережній товарній біржі, відбувся аукціон, лотом № 1 на якому була будівля корпусу №2 МТФ, загальною площею 804,4 квадратних метри, переможцем аукціону (покупцем) став реєстраційний №1- [PERSON], з яким [PERSON] сільська рада, уклала договір купівлі продажу Комплексу будівель і споруд від 14 травня 2015 року за № 1405/15/1. Також судом було встановлено, що 27 жовтня 2015 року було ухвалене рішення Михайлівського районного суду Запорізької області у відповідності до якого за [PERSON] було визнано право власності на майно, а саме: корпус № 2 МТФ. Згідно до рішення апеляційного суду Запорізької області від 17 січня 2017 року вказане рішення Михайлівського районного суду Запорізької області від 27 жовтня 2015 року по цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] сільської ради Михайлівського району Запорізької області про визнання правочину дійсним та визнання права власності було скасоване, [PERSON] було відмовлено у задоволенні позову. Тобто, Апеляційним судом Запорізької області 17 січня 2017 року вже було вирішено питання стосовно визнання недійсним договору купівлі продажу майна 14 травня 2015 року за № 1405/15/1 укладеного між [PERSON] сільською радою в особі сільського голови [PERSON] та покупцем [PERSON] про продаж будівлі корпусу №2 МТФ. Крім того, з вказаного рішення Апеляційного суду Запорізької області від 17 січня 2017 року, судом встановлено, що згідно рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно від 22 травня 2015 року за № 21491279 [PERSON] було відмовлено у державній реєстрації прав та їх обтяжень у звязку з тим, що договір купівлі продажу нерухомого майна не був нотаріально посвідчений. Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 2009 року за № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» судам відповідно до статті 215 ЦК України необхідно розмежовувати види недійсності правочинів: нікчемні правочини - якщо їх недійсність встановлена законом (частина перша статті 219, частина перша статті 220, частина перша статті 224 тощо), та оспорювані - якщо їх недійсність прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує їх дійсність на підставах, встановлених законом (частина друга статті 222, частина друга статті 223, частина перша статті 225 ЦК тощо). Нікчемний правочин є недійсним через невідповідність його вимогам закону та не потребує визнання його таким судом. Відповідно до частини першої статті 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання стороною (сторонами) вимог, які встановлені статтею 203 ЦК, саме на момент вчинення правочину. Не може бути визнаний недійсним правочин, який не вчинено. У зв'язку з цим судам необхідно правильно визначати момент вчинення правочину (статті 205 - 210, 640 ЦК України, тощо). Зокрема, не є укладеними правочини (договори), у яких відсутні встановлені законодавством умови, необхідні для їх укладення (відсутня згода за всіма істотними умовами договору, не отримано акцепт стороною, що направила оферту; не передано майно, якщо відповідно до законодавства для вчинення правочину потрібна його передача тощо). Згідно із статтями 210 та 640 ЦК України не є вчиненим також правочин у разі нездійснення його державної реєстрації, якщо правочин підлягає такій реєстрації. Встановивши ці обставини, суд відмовляє в задоволенні позову про визнання правочину недійсним. Наслідки недійсності правочину не застосовуються до правочину, який не вчинено. З підстав недодержання вимог закону про нотаріальне посвідчення правочину нікчемними є тільки правочини, які відповідно до чинного законодавства підлягають обов'язковому нотаріальному посвідченню. На підставі зазначеного, звязку з тим, що вказаний договір купівлі - продажу нерухомого майна від 14 травня 2015 року не був нотаріально посвідчений, суд вважає, що у відповідності до 215 ЦК України, він є нікчемний, а тому підстав для визнання його недійсним суд не вбачає. Суд, відмовляючи в задоволенні визнання договору купівлі - продажу нерухомого майна від 14 травня 2015 року недійсним, вважає, що вимога про визнання протоколу № 1 аукціону від 14 травня 2015 року, проведеного на Правобережній товарній біржі по продажу будівлі корпусу №2 МТФ недійсним також не підлягає задоволенню у відповідності до ч.1 ст. 216 ЦК України. Так, у відповідності до ч.1 ст. 216 ЦК України, у разі якщо правочин ще не виконаний, він є таким, що не створює жодних юридичних наслідків. Тому, в даному випадку, договір купівлі продажу майна від 14 травня 2015 року за № 1405/15/1 укладений [PERSON] сільською радою в особі сільського голови [PERSON] та [PERSON] про продаж будівлі корпусу №2 МТФ є не виконаний, більш того, Апеляційним судом Запорізької області 17 січня 2017 року вказаний договір було визнано недійсним, тому він є таким, що не створює жодних юридичних наслідків. Щодо позовних вимог про стягнення моральної шкоди суд відмічає, що відповідно до\~Постанови Пленуму ВСУ № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної немайнової шкоди», зазначено, що під моральною шкодою слід розуміти витрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживань у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя. Особа, якій завдано збитків, має також право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності та справедливості, моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Згідно вимог ч. 2\~ст. 23 ЦК України\~моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншими ушкодженнями здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку зі знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Частиною 3\~ст. 23 ЦК України\~встановлено, що моральна школа відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди\~\~визначається судом\~\~залежно від\~\~характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності та справедливості Вирішуючи питання про стягнення на користь позивача моральної шкоди, суд виходить з того, що приходячи до висновку про необхідність відмови в задоволенні позовних вимог в частині визнання дій сільського голови [PERSON] незаконними та в частині визнання неправомірним рішення 48 позачергової сесії [PERSON] сільської ради шостого скликання від 07 квітня 2015 року №1 підстав для стягнення на користь [PERSON] моральної шкоди також не має. Крім того, позивачем [PERSON] не доведено той факт, що вона є особою, яку незаконно позбавили права на використання майнового паю у майні корпусу МТФ №2, внаслідок чого були порушені її права та завдана моральна шкода. Отже, позовні вимоги про стягнення моральної шкоди також не підлягають задоволенню. Враховуючи, що під час судового розгляду належних та допустимих доказів, які б свідчили про обґрунтованість вимог позивача та порушення її прав надано не було, і такі обставини судом не встановлені, суд вважає, що в задоволенні позовних вимог позивачу [PERSON] необхідно відмовити в повному обсязі, у звязку з їх недоведеністю.

Outcome: dismissed