overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-12 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позов вмотивований тим, що 05.12.2009 між нею та відповідачем був зареєстрований шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану Іршавського районного управління юстиції Закарпатської області, актовий запис № 123. Від даного шлюбу народився син [PERSON] , [INFO] . На даний час дитина проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Причиною розірвання шлюбу є те, що спільне життя між ними не склалося, через різні характери. Шлюбні відносини між ними припинені більше чотирьох років. Спільного господарства не ведуть, шлюб носить формальний характер. Подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить її інтересам. В позовній заяві позивач просить суд шлюб, який укладений між нею та відповідачем 05.12.2009 у Відділі реєстрації актів цивільного стану Іршавського районного управління юстиції Закарпатської області, актовий запис № 123 розірвати та залишити їй шлюбне прізвище « [PERSON] ». В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, подала суду заяву у якій просила розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримала та просила такі задовольнити. В судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився, подав суду заяву у якій просив розглядати справу без його участі, позов визнав, а тому суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов [PERSON] підлягає до задоволення, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, сторони уклали шлюб, який був зареєстрований 05.12.2009 у Відділі реєстрації актів цивільного стану Іршавського районного управління юстиції Закарпатської області за актовим записом № 123 (а.с. 6). Від даного шлюбу народився син [PERSON] , [INFO] (а.с. 11). Відповідно до ст. ст. 110-112 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає статті 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою «чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання». Враховуючи вищевикладене, а також те, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач не заперечує проти його розірвання, а тому суд приходить до висновку, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] слід розірвати

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-25 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позов вмотивований тим, що 06.06.2009 року вона уклала шлюб з відповідачем. Від даного шлюбу народилася дочка [PERSON] , [INFO] . Причиною розірвання шлюбу є те, що стосунки між сторонами зруйнувалися, зникло взаєморозуміння та повага, стали частими сварки. На даний час шлюб існує лише формально. В позовній заяві позивач просить суд шлюб, який укладений з відповідачем у відділі РАЦС Хустського РУЮ Закарпатської області за а/з №126 - розірвати. Після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « [PERSON] ». Визначити місце проживання дитини біля матері. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, позовна заява містить клопотання про розгляд справи у її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засіданні не з`явився, будучи належним чином повідомленим про час і місце судового розгляду. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов [PERSON] підлягає до задоволення, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що сторони уклали шлюб, який був зареєстрований 06.06.2009 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Хустського районного управління юстиції Закарпатської області за а/з №126(а.с.3). Від даного шлюбу народилася дочка [PERSON] , [INFO] (а.с.5). Відповідно до ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Таке положення національного законодавства України відповідає статті 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою «чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.». Враховуючи вищевикладене, а також те, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач заперечень проти його розірвання не надав, а тому суд приходить до висновку, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] слід розірвати. Також позивач [PERSON] , у відповідності до ст. 113 СК України, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися прізвищем « [PERSON] ». У відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 908 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-12 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позов вмотивований тим, що 08.05.2014 між нею та відповідачем був зареєстрований шлюб у виконавчому комітеті Білківської сільської ради Іршавського району Закарпатської області, актовий запис № 11. Від даного шлюбу народився син [PERSON] , [INFO] . Причиною розірвання шлюбу є те, що спільне життя між ними не склалося, через різні характери. Після одруження, на 15-й день, відповідач поїхав на заробітки до Англії. Шлюбні відносини між ними припинені з 23 травня 2014 року. Шлюб носить формальний характер. Подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить її інтересам. В позовній заяві позивач просить суд шлюб, який укладений між нею та відповідачем 08.05.2014 у виконавчому комітеті Білківської сільської ради Іршавського району Закарпатської області, актовий запис № 11 розірвати та відновити їй дошлюбне прізвище « [PERSON] ». В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, подала суду заяву у якій просила розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримала та просила такі задовольнити. В судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився, будучи належним чином повідомленим про час і місце судового розгляду, а тому суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов [PERSON] підлягає до задоволення, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, сторони уклали шлюб, який був зареєстрований 08.05.20214 у виконавчому комітеті Білківської сільської ради Іршавського району Закарпатської області за актовим записом № 11 (а.с. 5). Від даного шлюбу народився син [PERSON] , [INFO] (а.с. 8). Відповідно до ст. ст. 110-112 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає статті 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою «чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання». Враховуючи вищевикладене, а також те, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач заперечень проти його розірвання не надав, а тому суд приходить до висновку, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] слід розірвати

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-06 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позов вмотивований тим, що 08.11.2004 року вона уклала шлюб з відповідачем. Від даного шлюбу народилося п`ятеро дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Причиною розірвання шлюбу є те, що між сторонами немає порозуміння та поваги, вони є людьми з різними поглядами на життя та сімейні цінності. На даний час шлюб існує лише формально і його збереження є неможливим. В позовній заяві позивач просить суд шлюб, який укладений з відповідачем 08.11.2004 року у Станинській сільській раді Радехівського району Львівської області за а/з №4 розірвати. Відзив на позов відповідачем [PERSON] не подавався. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, у позовній заяві міститься клопотання про розгляд справи без її участі. В судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився, подавши заяву у якій визнає позовній вимоги та просить справу розглянути без його участі. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності учасників справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов [PERSON] підлягає до задоволення, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що сторони уклали шлюб, який був зареєстрований 08.11.2004року у Станинській сільській раді Радехівського району Львівської області за а/з №4(а.с.4). Від даного шлюбу народилося п`ятеро дітей: [PERSON] , [INFO] (а.с.12), [PERSON] , [INFO] (а.с.11, [PERSON] , [INFO] (а.с.10), [PERSON] , [INFO] (а.с.9), [PERSON] , [INFO] (а.с.8). Відповідно до ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає статті 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою «чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.». Враховуючи вищевикладене, а також те, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач заперечень проти його розірвання не надав, а тому суд приходить до висновку, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] слід розірвати. У позовній заяві [PERSON] просить судові витрати у вигляді сплаченого судового збору залишити за нею, а тому виходячи з принципу диспозитивності цивільного процесу, суд не вирішує питання щодо розподілу судових витрат при ухваленні рішення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-04 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позов вмотивований тим, що 08 травня 1990 року між нею та відповідачем був зареєстрований шлюб у виконкомі Броньківської сільської ради Іршавського району Закарпатської області, актовий запис № 16. Від даного шлюбу мають двох дітей, які є повнолітніми. Причиною розірвання шлюбу є те, що спільне життя між ними не склалося, оскільки у них відсутні спільні інтереси з відповідачем, мають різні погляди на життя, між ними відсутнє взаєморозуміння, більше шести років проживають окремо. Вони втратили почуття любові та поваги, а всі намагання зберегти їх шлюб завершилися невдало. Спільного господарства не ведуть. Шлюб носить формальний характер, подальше спільне життя суперечить її інтересам. В позовній заяві позивач просить суд шлюб, який укладений між нею та відповідачем 08 травня 1990 року у виконкомі Броньківської сільської ради Іршавського району Закарпатської області, актовий запис № 16 розірвати. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, подала суду заяву у якій просила розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримала та просила такі задовольнити. У судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився, причини неявки суду не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов [PERSON] підлягає до задоволення, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, сторони уклали шлюб, який був зареєстрований 08 травня 1990 року у виконкомі Броньківської сільської ради Іршавського району Закарпатської області, за актовим записом № 16 (а.с. 5). Від даного шлюбу сторони мають двох дітей, які є повнолітніми. Відповідно до ст. ст. 110-112 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає статті 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою «чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання». Враховуючи вищевикладене, а також те, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач не заперечує проти його розірвання, а тому суд приходить до висновку, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] слід розірвати

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-10 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позов вмотивований тим, що 11.01.2017 року вона уклала шлюб з відповідачем. Причиною розірвання шлюбу є те, що сімейне життя не склалося, вони є людьми різного характеру, між ними існують неприязні відносини. На даний час шлюб існує лише формально. В позовній заяві позивач просить суд шлюб, який укладений з відповідачем 11 січня 2017 року у Хустському РВ ДРАЦС за а/з №5 - розірвати. Після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « [PERSON] ». Відповідачем [PERSON] подано до суду заяву про розгляд справи без його участі, у якій одночасно визнає позов. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, будучи належним чином повідомленою про час і місце судового розгляду. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов [PERSON] підлягає до задоволення, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що сторони уклали шлюб, який був зареєстрований 11.01.2017 року у Хустському РВ ДРАЦС за а/з №5 (а.с.4). Відповідно до ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Таке положення національного законодавства України відповідає статті 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою «чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.». Враховуючи вищевикладене, а також те, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач заперечень проти його розірвання не надав, а тому суд приходить до висновку, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] слід розірвати. Також позивач [PERSON] , у відповідності до ст. 113 СК України, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися прізвищем « [PERSON] ». Судові витрати слід залишити за позивачкою згідно її клопотання у позовній заяві.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-08 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позов вмотивований тим, що 12.10.2018 року вона уклала шлюб з відповідачем. Причиною розірвання шлюбу є те, що між сторонами немає порозуміння та поваги, вони є людьми з різними поглядами на життя та сімейні цінності. На даний час шлюб існує лише формально і його збереження є неможливим. В позовній заяві позивач просить суд шлюб, який укладений з відповідачем 12.10.2018 року у ВК Велятинської сільської ради за а/з №12 - розірвати. Відзив на позов відповідачем[PERSON] не подавався. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, позовна заява містить клопотання про розгляд справи без її участі. В судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився, будучи належним чином повідомленим про час і місце судового розгляду. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов [PERSON] підлягає до задоволення, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що сторони уклали шлюб, який був зареєстрований 12.10.2018 року у виконкомі Велятинської сільської ради Хустського району Закарпатської області за а/з №12(а.с.3). Відповідно до ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає статті 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою «чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.». Враховуючи вищевикладене, а також те, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач заперечень проти його розірвання не надав, а тому суд приходить до висновку, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] слід розірвати. Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути 908 грн., сплаченого позивачем судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-04 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] , про розірвання шлюбу. Позов вмотивований тим, що 13.04.2018 року вона уклала шлюб з відповідачем. Причиною розірвання шлюбу є те, що між сторонами немає порозуміння, вони є людьми з різними характерами та різними поглядами на життя, внаслідок чого виникають сварки та псуються відносини. В позовній заяві позивач просить суд шлюб, який зареєстрований з відповідачем 13 квітня 2018 року в Хустському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області за а/з № 46 - розірвати. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, подавши заяву у якій не заперечує проти письмового провадження. Відповідач в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про час і місце судового розгляду. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов [PERSON] підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 13.04.2018 року, що підтверджується відповідним свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , актовий запис № 46 (а. с. 3) За період перебування у шлюбі дітей не народилося. Відповідно до ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає статті 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою «чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.». Враховуючи вищевикладене, а також те, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач не заперечує проти його розірвання, а тому суд приходить до висновку, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] слід розірвати. Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути 908 грн., сплаченого позивачем судового збору.

Outcome: approved