Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-31 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до Яківської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області про визнання за нею права власності на 1/2 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться за адресою [ADDRESS] ; право власності на земельну частку (пай) розміром 12,60 ум.кад.га, що знаходяться в колективній власності СС «Нове життя» с. Яківка Тлумацького району Івано-Франківської області, в порядку спадкування за законом після смерті тітки [PERSON] . Свої вимоги обґрунтовує тим, що станом на 01.07.1990 року по [ADDRESS] проживали її бабуся [PERSON] та рідна сестра бабусі [PERSON] і їм на праві власності належав в рівних частках, по 1/2 частині кожному, житловий будинок, господарські будівлі та споруди в селі по зазначеній адресі. Документ власності на дані будівлі відсутній і не зареєстровано в передбаченому законом порядку. Також тітці [PERSON] належала земельна частка (пай) розміром 12,60 ум.кад.га, що знаходяться в колективній власності СС «Нове життя» с. Яківка Тлумацького району Івано-Франківської області. [INFO] бабуся [PERSON] померла, [INFO] померла тітка [PERSON] , а [INFO] помер батько [PERSON] (вступив в управління спадковим майном бабусі, але юридично не оформив спадкових прав). Після смерті батька відкрилася спадщина на все належне йому на день смерті майно, яку її сестра [PERSON] оформила на своє ім`я. В даний час вона бажає оформити право власності на спадкове майно, яке належало її тітці [PERSON] своє ім`я, оскільки вона вступила в управління спадковим майном, так як проживала разом з тіткою в її господарсві з грудня 1998 року, перебувала на її утриманні та вихованні (є особою з інвалідністю ІІ групи, її сім`я багатодітна), а тому тітка нею опікувалася, вона була зареєстрована в господарстві та проживала там по вересень 2003 року. Однак в нотаріальному порядку їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті тітки, оскільки відсутній правовстановлюючий документ, який би посвідчував право власності на належну тітці частку домоволодіння, розташованого по [ADDRESS] , а також видачі сертифіката на право на земельну частку (пай) після смерті спадкодавця. У зв`язку з вищевказаним, позивач просить суд визнати за ним право власності на 1/2 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться за адресою [ADDRESS] ; право власності на земельну частку (пай) розміром 12,60 ум.кад.га, що знаходяться в колективній власності СС «Нове життя» с. Яківка Тлумацького району Івано-Франківської області, виділена на підставі рішення Тлумацької РДА від 08.06.1999 року за № 296 у відповідності із сертифікатом на пправо на земельну частку (пай) серії [NUMBER] , виданим 10.07.2018 року, зареєстрованим у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 186 в порядку спадкування за законом після смерті тітки [PERSON] . Позивач [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явилася, однак в позовній заяві просила справу розглянути у її відсутності. Представник відповідача - Яківської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області в підготовче судове засідання не з`явився, до суду подав письмову заяву, у якій вказав, що позов визнає, не заперечує проти його задоволення та просив справу розглядати без його участі. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Згідно ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи з таких підстав: Судом встановлено, що згідно виписки з погосподарської книги, виданої Яківською сільською радою Тлумацького району Івано-Франківської області, № 185 від 15.02.2019 року, станом на 01.07.1990 року за [PERSON] (бабуся позивача), [INFO] , та [PERSON] (тітка позивача) значилося господарство, яке було колгоспним двором, розташоване по [ADDRESS] (а.с. 22). Згідно копії технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами від 16.08.2018 року житловий будинок, господарські будівлі та споруди за вказаною адресою побудовані у період з 1967 року по 1985 рік (а.с. 5-7). Відповідно до п. 3.1. листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 року, при вирішенні питань щодо визнання права власності на житлові будинки у порядку спадкування, записи у погосподарських книгах оцінюються у сукупності із іншими доказами. У п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду від 22 грудня 1995 року № 20 із змінами «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» зазначено, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Отже, [PERSON] (бабуся позивача) та [PERSON] (тітка позивача) в рівних долях (по 1/2 частині кожному) належало майно господарського двору, розташованого за адресою: [ADDRESS] . Також відповідно до копії сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] від 10.07.2018 року, зареєстрованого в книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) 23.07.2018 року за № 186, [PERSON] (тітка позивача) належало право на земельну частку (пай) виділену на підставі рішення Тлумацької РДА від 08.06.1999 року за № 296 та знаходиться в колективній власності СС «Нове життя», що в с. Яківка Тлумацького району Івано-Франкіувської області, розміром 12,60 умовних кадастрових гектарах (а.с. 17). Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідально до статей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України № 0020636687 від 25.07.2018 року тітка позивача [PERSON] народилася [INFO] і її батьками були [PERSON] та [PERSON] (а.с. 30). Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідально до статей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України № 0020633655 від 25.07.2018 року батько позивача [PERSON] народився [INFO] в графі «батько» вказано « [PERSON] », а в графі мати « [PERSON] » (а.с. 31). [INFO] батько позивача [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 24). Рішенням Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 22.03.2019 року в изнано за [PERSON] (сестра позивача) право власності на 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] (який в свою чергу успадкував дане спадкове майно після смерті матері [PERSON] (бабуся позивача) (а.с. 27-29). [INFO] померла [PERSON] (тітка позивача), що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 23). В силу ст. 1268 ЦК України (в редакції 2003 р.), спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або її не прийняти. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу. Відповідно до ст.ст. 1268, 1269 ЦК України (в редакції 2003 р.), діями, які свідчать про прийняття спадщини вважається: постійне проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подача спадкоємцем у шестимісячний термін заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори. [PERSON] (позивач), яка є особою з інвалідністю з дитинства та на час смерті спадкодавця була неповнолітньою, прийняла спадщину за законом після смерті тітки [PERSON] , успадкувавши належну їй 1/2 частину домоволодіння, оскільки постійно проживала та була зареєстрована разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, що підтверджується довідкою Яківської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області № 178 від 13.02.2019 року (а.с. 20) та випискою з погосподарської книги Яківської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області № 186 від 15.02.2019 року (а.с. 21). Дані обставини підтверджуються копією спадкової справи № 145/2019 від 08.07.2019 року, заведеної приватним нотаріусом Тлумацького районного нотаріального округу Водославською Н.В. після смерті [PERSON] (а.с. 45-69), з якої вбачається, що позивач є єдиними спадкоємцем в порядку спадкування за законом після смерті тітки [PERSON] , інших спадкоємців в порядку спадкування за законом чи за заповітом немає. Однак, позивачу [PERSON] в нотаріальному порядку відмовлено в оформленні спадщини за законом на 1/2 частку житлового будинку з господарськими буділями та спорудами та на земельну частку (пай), які залишились після смерті [PERSON] , у зв`язку з тим, що Сертифікат на право на земельну частку (пай) був виданий після смерті спадкодавця, а також відсутній правовстановлюючий документ, який би посвідчував право власності на частину спадкового домоволодіння, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій, виданою приватним нотаріусом Тлумацького районного нотаріального округу Водославською Н.В. за № 447/02-31 від 08.07.2019 року (а.с. 26). Зазначені обставини перешкоджають позивачу належним чином оформити право власності на 1/2 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами та на земельну частку (пай). Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Оскільки таке становище має місце по даній справі, суд вважає встановленими обставини, викладені позивачем в позовній заяві на обгрунтування своїх вимог. У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. За встановлених судом обставин, позов слід задовольнити. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. При такому вирішенні позову, враховуючи те, що позивач, на підставі п. 9 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», як особа з інвалідністю з дитинства ІІ групи (посвідчення серії № 669066 від 03.08.2017 року (а.с. 32)), звільнена від сплати судового збору, судові витрати по справі слід віднести на рахунок держави. На підставі наведеного, ст.ст. 316-319, 391, 392, 1216 - 1222, 1268 ЦК України, Закону України «Про судовий збір»,

Outcome: approved