Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-20 00:00:00

[PERSON] звернулася до Балтського районного суду Одеської області з позовом до [PERSON] про визнання його таким, що втратив право користування житловою площею в будинку [ADDRESS] . Обґрунтовуючи свій позов [PERSON] посилається на те, що вона є власником зазначеного вище будинку з господарськими будівлями, до якого було зареєстровано (прописано) [PERSON] , однак останній там не проживає з лютого 2007 року. Добровільно знятися з реєстрації відповідач не бажає, що створює позивачці перешкоди у користуванні та розпорядженні житловою площею в будинку. Позивачка в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з`явився, з невідомих суду причин, про день, час та місце розгляду справу був повідомлений своєчасно у встановленому порядку. Крім того, виклик відповідача був здійснений через оголошення у пресі, що дає суду підстави, за умовами ст. 128 ЦПК України, визнати судовий виклик таким, що вручений відповідачу належним чином, та розглянути справу за його відсутності. (а.с. 20, 26, 34) Розглянувши позов в межах заявлених вимог, заслухавши свідків, дослідивши докази по справі, судом встановлені наступні фактичні обставини. У [PERSON] , на правах власності, перебуває житловий будинок з господарськими будівлями, який розташований за адресою: [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу від 24.05.1991 року, посвідченого Балтською державною нотаріальною конторою р-р № 1109 (а.с. 6-7). Згідно довідки № 1101 від 23.04.2019 року, виданої Балтською міською радою Одеської області (а.с. 8), [PERSON] проживає в [ADDRESS] , громадянин [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за вказаною адресою, але з лютого 2007 року за місцем реєстрації не проживає. Судом було заслухано свідка [PERSON] , яка пояснила, що вона являється сусідкою позивачки, живе навпроти. Сім`ю [PERSON] знає дуже давно. [PERSON] являється сином позивачки, з будинку, який розташований за адресою: [ADDRESS] виїхав ще в 90-ті роки. Суд, констатує, що спірні правовідносини, які виникли між сторонами, пов`язані з реалізацією права на володіння, користування та розпорядження спірним майном, вирішуючи які, суд виходить з того, що стаття 41 Конституції України гарантує право володіти і користуватися своєю власністю, а також вказує на те, що право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власники майна, якими являються позивачі, мають право вимагати усунення перешкод у здійсненні ними прав користування та розпорядження своїм майном. Згідно зі ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно зі ст. ст.. 71, 72 ЖК України, право на житло за відсутнім громадянином зберігається протягом 6 місяців з часу вибуття, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку, у зв`язку з чим, суд вважає вимоги позивачки щодо втратившим право на проживання [PERSON] цілком правомірними. Таким чином, враховуючи, що відповідач не проживає у спірному будинку, який на праві приватної власності належить позивачці, його реєстрація порушує права [PERSON] на розпорядження та користування зазначеним вище будинком, тому позовні вимоги щодо визнання [PERSON] таким, що втратив право користування житлом є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Outcome: approved