Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-13 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із вказаним позовом покликаючись на те, що їй на праві власності належить квартира № 5 на вул. Хмельницького Б, будинок 4 в м. Самборі, згідно договору довічного утримання, укладеного 27 березня 1996 року між нею та гр. [PERSON] та гр. [PERSON] при укладенні якого нотаріусом була накладена заборона відчуження даної квартири до припинення чи розірвання договору. 22 липня 2009 року державним нотаріусом [PERSON], у звязку із смертю відчужувачів, накладену заборону знято (реєстрація вилучення запису) від 22 липня 2009 року № 24161814. Позивачка зазначає, що при зверненні до державного нотаріуса по питанню відчуження даної квартири останній повідомив, що в Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна Самбірською державною нотаріальною конторою зареєстрована заборона за реєстраційним номером обтяження 4033712. Обєктом обтяження вказано нерухоме майно за адресою: Львівська область, місто Самбір, вулиця Хмельницького Б., будинок 4/5. Власниками вказаного майна зазначено [PERSON], [PERSON] Підставою для реєстрації обтяження вказано повідомлення б/н від 27 березня 1996 року. Позивачка, посилаючись на ст. 41 Конституції України та відповідні норми цивільного законодавства, вважає, що заборона на відчуження квартири є помилковою, порушує її право власності, а тому просить зняти заборону на відчуження нерухомого майна за адресою: Львівська область, місто Самбір, вулиця Хмельницького Б., будинок 4/5, яка накладена на підставі повідомлення, б/н, від 27 березня 1996 року та припинити обтяження (реєстраційний номер обтяження 4033712). Під час розгляду справи [PERSON] підтримала заявлені вимоги, зіславшись на обставини вказані у позовній заяві. Представник Самбірського міськрайонного управління юстиції [PERSON] просив ухвалити відповідне рішення, задовольнивши позов. Державна нотаріальна контора подала до суду клопотання про розгляд справи у відсутності державного нотаріуса. Заслухавши пояснення позивачки, представника Самбірського міськрайонного управління юстиції, дослідивши наявні у справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. [PERSON] на праві власності належить квартира № 5 на вул. Хмельницького Б, будинок 4, згідно договору довічного утримання, укладеного 27 березня 1996 року між нею та гр. [PERSON] та гр. [PERSON] при укладенні якого нотаріусом була накладена заборона відчуження даної квартири до припинення чи розірвання договору. 22 липня 2009 року державним нотаріусом [PERSON], у звязку із смертю відчужувачів, накладену заборону знято (реєстрація вилучення запису) від 22 липня 2009 року № 24161814. Вказані обставини підтверджуються копіями свідоцтва про право власності № 3870-1, договору довічного утримання від 27 березня 1996 року, копіями свідоцтва про смерть гр. [PERSON] та гр. [PERSON], копією свідоцтва про право власності на нерухоме майно (а.с. 7), іншими доказами. Із інформації з Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна відомо, що Самбірською державною нотаріальною конторою зареєстрована заборона за реєстраційним номером обтяження 4033712. Обєктом обтяження вказано нерухоме майно за адресою: Львівська область, місто Самбір, вулиця Хмельницького Б., будинок 4/5. Власниками вказаного майна зазначено [PERSON], [PERSON] Підставою для реєстрації обтяження вказано повідомлення б/н від 27 березня 1996 року. Відповідно до ст. 41 Конституції України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно із ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Примусове відчуження об'єктів права власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього та повного відшкодування їх вартості, крім випадків, встановлених частиною другою статті 353 цього Кодексу. Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Наведене свідчить про те, що запис про накладення заборон на квартиру позивачки є помилковим і така заборона порушує її право власності на майно.

Outcome: approved