Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-20 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, сина: [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 (одної четвертої) частини доходу батька дитини щомісячно з дня предявлення позову в суд з 15 грудня 2016 року до закінчення навчання у Державному вищому професійно-технічному училищі до 30 червня 2019 року. В обґрунтування цих позовних вимог [PERSON] зазначила наступні обставини. 03 жовтня 1997 року вона уклала шлюб із відповідачем та спільно проживала з ним до 05 серпня 2008 року. Від вказаного шлюбу, як вказала позивачка, в неї і [PERSON] 14 грудня 1998 року народився син [PERSON], вихованням якого займалася самостійно по причині розірвання шлюбу із відповідачем. Згідно з доводами [PERSON] утримання дитини до досягнення повноліття [PERSON] здійснював за рішенням суду та сплачував аліменти у примусовому порядку. На сьогоднішній день, як зазначила позивачка, вона із відповідачем проживають окремо. Їх спільний повнолітній син [PERSON] навчається у Державному вищому професійно-технічному училищі в м.Хелм республіки Польща, перебуває на повному утриманні матері та потребує матеріальної допомоги зі сторони свого батька. При цьому [PERSON] просить суд врахувати, що вона неспроможна самостійно оплачувати зі своєї заробітної плати навчання і проживання повнолітньої дитини за межами України, оскільки має сутужний матеріальний стан, перенесла 2 операції та потребує постійного лікування. Заявлені до [PERSON] вимоги про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, позивачка аргументує тим, що відповідач відмовляється добровільно надавати матеріальну допомогу сину, хоча є фінансовоспроможним, так як працює у відокремленому підрозділі «Рівненська АЕС» державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» та отримує постійний дохід у виді заробітку. У судовому засіданні позивачка повністю підтримала вказані позовні вимоги, предявлені до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, сина: [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 (одної четвертої) частини доходу батька дитини щомісячно з дня предявлення позову в суд до закінчення дитиною навчання у Державному вищому професійно-технічному училищі, та просила суд їх задоволити з врахуванням викладених обставин. Окрім цього, [PERSON] просила суд стягнути із відповідача в її користь понесені нею витрати у звязку із здійсненням перекладу документів у сумі 1000 (одна тисяча) грн. Позивачка пояснила суду, що [PERSON] навчається у Державному вищому професійно-технічному училищі з 01 жовтня 2016 року стаціонарно на платній формі і вартість його навчання за один навчальний рік становить 1000 (одна тисяча) євро, а вартість проживання у гуртожитку за один місяць складає 245 (двісті сорок пять) злотих. Згідно з доводами [PERSON] вона продала всі свої золоті прикраси і за отримані кошти здійснила оплату навчання сина за перший семестр у розмірі 500 (пятсот) євро та постійно передає [PERSON] продукти харчування та інші необхідні для життя і навчання речі. Позивачка зазначила, що спільний повнолітній син сторін власних доходів не має, навчається на платній денній формі навчання в м.Хелм республіки Польща і у період навчання за місцем свого постійного проживання в м.Кузнецовськ (нині м.Вараш) Рівненської області був лише 2 рази під час Різдвяних канікул у грудні 2016 року і в лютому 2017 року. [PERSON] вказала, що вона перебуває у скрутному матеріальному становищі, оскільки має невисоку заробітну плату, потребує лікування та фактично за матеріальним станом і станом свого здоровя сама є утриманкою своїх родичів (брата, сестри і батьків), які надають їй матеріальну (грошову і натуральну) допомогу. З квітня 2017 року, як пояснила позивачка, посада зубного техніка, яку вона займала, - скорочена і на даний час вона працює медичним реєстратором у державному закладі «Спеціалізована медико-санітарна частина №3 МОЗ України». При аналізі заперечень відповідача [PERSON] просила суд врахувати те, що квартиру №46 у будинку №44 по мікрорайону Перемоги у м.Кузнецовськ (нині м.Вараш) Рівненської області вона придбала за рахунок коштів, одержаних від продажу її батьками власної квартири, а також за рахунок грошової допомоги її сестри і банківського кредиту. Окрім мізерної заробітної плати, як зазначила позивачка, додаткових доходів вона не одержує, [PERSON] є її дядьком і лише зареєстрований за вказаною адресою та фактично не є квартирантом. Згідно з доводами [PERSON] [PERSON] має додатковий дохід, оскільки надає послуги таксі, та умисно під час судового розгляду даної справи оформив на себе відпустку по догляду за дитиною до досягнення трьох років з метою ухилення від сплати аліментів на утримання повнолітнього сина [PERSON], який продовжує навчання, і у звязку з цим потребує матеріальної допомоги зі сторони свого батька. Відповідач частково визнав позов [PERSON], зазначивши, що погоджується сплачувати аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON], [INFO], на час його навчання в розмірі 1/6 (одної шостої) частини свого доходу щомісячно за умови надання позивачкою доказів, підтверджуючих факт навчання [PERSON] у Державному вищому професійно-технічному училищі у м.Хелм республіки Польща та період часу цього навчання. При цьому [PERSON] вказав, що має сумнів щодо навчання свого сина в цьому закладі, оскільки у серпні 2016 року при зустрічі йому [PERSON] не повідомив про вступ до вказаного навчального закладу, хоча надана суду довідка датована 18 липня 2016 року, не надав фото цього закладу, а також через те, що колеги по роботі і знайомі бачили [PERSON] в м.Кузнецовськ (нині м.Вараш) Рівненської області у будні дні у жовтні, листопаді, грудні 2016 року і в січні, лютому 2017 року. Відповідач просив суд при визначенні розміру аліментів на утримання повнолітньої дитини врахувати те, що він одружений із [PERSON], утримує малолітню дочку від цього шлюбу [PERSON], [INFO], яка часто хворіє, фактично проживає із дружиною, дочкою і тещею у двохкімнатній квартирі останньої та потребує лікування, так як у червні і листопаді 2013 року переніс дві складні операції на судинах головного мозку, для проведення яких отримав у відокремленому підрозділі «Рівненська АЕС» державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» безвідсоткову позику, яку повертає на теперішній час. Згідно з доводами [PERSON] за рішенням суду він справно сплачував аліменти на утримання свого сина [PERSON] в розмірі 1/4 (одної четвертої) частини свого заробітку (доходу), які чомусь згідно з виконавчим листом Кузнецовського міського суду Рівненської області від 02 вересня 2008 року було стягнуто на 1 місяць довше не до досягнення дитиною 18 років до 14 грудня 2016 року, а до 14 січня 2017 року. Відповідач зазначив, що 31 грудня 2016 року він дав [PERSON] кошти в сумі 1000 (одна тисяча) грн., оскільки були новорічні свята і в останнього 14 грудня 2016 року виповнилося повноліття. [PERSON] критично оцінює доводи позивачки про її сутужний матеріальний стан, вказавши, що кредит за трьохкімнатну квартиру, в якій вона проживає, був сплачений у валюті і нещодавно закритий і, незважаючи на хворобу і наявність 2-ї групи інвалідності, [PERSON] відправила сина на навчання за кордон. За таких обставин, на думку відповідача, позивачка має додатковий дохід. При цьому [PERSON] також просив суд звернути увагу на те, що у довідці про склад сімї [PERSON] вказала квартирантом свого рідного дядька. З врахуванням цих обставин відповідач вважає завищеним розмір аліментів на утримання повнолітнього сина, що продовжує навчання, вказаний позивачкою у її вимогах у даній справі. В подальшому під час судового розгляду даної цивільної справи 14 квітня 2017 року [PERSON] подав у суд письмові пояснення, в яких зазначив, що не погоджується з позовними вимогами [PERSON], так як у звязку з хворобою малолітньої дочки пішов у відпустку по догляду за нею до 3-х років, планує везти її на обстеження в м.Рівне і в м.Київ та у звязку з цим має неспроможний матеріальний стан, перебуває на утриманні своєї дружини та просить суд відмовити у задоволенні позову. Окрім цього, відповідач вказав, що він не визнає вимоги позивачки щодо відшкодування витрат у сумі 1000 (одна тисяча), понесених на здійснення перекладу документів, з тих міркувань, що переклади виконані перекладачем [PERSON] і засвідчені нотаріусом [PERSON] з м.Луцьк, до яких не має жодного відношення «Бюро перекладів [PERSON]», яке має своїх перекладачів і нотаріуса у м.Кузнецовськ (нині м.Вараш) та не співпрацює із перекладачами та нотаріусами з м.Луцьк. У судовому засіданні 19 квітня 2017 року третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, [PERSON] повністю підтримав позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання. [PERSON] суду пояснив, що з 01 жовтня 2016 року він навчається на платній основі на денній формі навчання на першому курсі в Державному вищому професійно-технічному училищі у Хелмі інституту медичних наук (Panstwowa Wyzsza Szkola Zawodowa) за спеціальністю сестринська справа догляд за хворими, відвідує всі заняття та проживає в гуртожитку «Бурса школьна» у м.Хелм республіки Польща. З пояснень, наданих [PERSON], слідує, що вартість цього навчання становить 2300 (дві тисячі триста) злотих за один семестр і 4600 (чотири тисячі шістсот) злотих за один навчальний рік відповідно, а вартість проживання в гуртожитку за один місяць складає 250 (двісті пятдесят) злотих. [PERSON] підтвердив факт сплати його батьком [PERSON] аліментів за рішенням суду в розмірі 1/4 (одної четвертої) частини його заробітку (доходу), які згідно з виконавчим листом Кузнецовського міського суду Рівненської області від 02 вересня 2008 року було стягнуто до 14 січня 2017 року, та вказав про надання йому відповідачем коштів у сумі 1000 (одна тисяча) грн. в грудні 2016 року в якості подарунка на день народження. Згідно з доводами [PERSON] інших коштів чи матеріальної (натуральної) допомоги йому [PERSON] з дня предявлення позову з 15 грудня 2016 року до теперішнього часу не надавав. При цьому [PERSON] зазначив, що йому і [PERSON] постійно надають матеріальну допомогу родичі позивачки (її батьки і сестра). Зясувавши доводи сторін і третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, дослідивши і оцінивши в сукупності письмові докази, наявні в матеріалах справи, суд прийшов до висновку, що позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання, підлягає частковому задоволенню. На підставі встановлених фактичних обставин, які необхідно врахувати відповідно до ст.ст.182, 199, 200 СК України, суд вважає, що розмір аліментів, які підлягають примусовому щомісячному стягненню з відповідача [PERSON] в користь позивачки [PERSON] на утримання їх повнолітньої дитини, яка продовжує навчання: сина [PERSON], [INFO], починаючи з моменту припинення стягнення попередніх аліментів з 14 січня 2017 року у межах заявлених позовних вимог до 30 червня 2019 року включно, повинен становити 1/5 (одну пяту) частину заробітку або іншого доходу відповідача батька цієї дитини. До такого висновку суд прийшов з наступних підстав і мотивів. Згідно з ст.199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Статтею 182 СК України, яка підлягає застосуванню на підставі ст.200 СК України, передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоровя та матеріальне становище дитини; 2) стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 цього Кодексу. Слідуючи положенням ст.201 СК України до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми ст.ст.187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу. Згідно з ч.1 ст.191 СК України, яка підлягає застосуванню в даному випадку відповідно до ст.201 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Застосовуючи вказані правові норми, суд при вирішенні даної цивільної справи врахував фактичні обставини, що склалися між сторонами і їх повнолітнім сином. Рішенням Кузнецовського міського суду Рівненської області від 05 серпня 2008 року, яке набрало законної сили, шлюб між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 03 жовтня 1997 року у відділі РАЦС м.Кузнецовська Рівненської області за №236, розірвано, сина [PERSON], [INFO], залишено на виховання матері до його повноліття. Цим рішенням суду встановлено, що сторони з квітня 2008 року не підтримують шлюбні відносини, окремо ведуть господарство та окремо проживають, миритися не бажають, відносини між подружжям стали ворожі, сторони категорично наполягають на розлученні, сімя фактично розпалася, існує формально і зберегти її неможливо. В період цього шлюбу 14 грудня 1998 року у сторін народився син [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ГЮ №044388, виданим відділом реєстрації актів громадянського стану виконавчого комітету Кузнецовської міської ради Рівненської області 14 січня 1999 року (актовий запис №16 від 14 січня 1999 року). Рішенням Кузнецовського міського суду Рівненської області, ухваленим під головуванням судді Демчини Т.Ю. 02 вересня 2008 року, стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 (одної третьої) частини заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 24 липня 2008 року і до досягнення дитиною повноліття, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а в решті позову відмовлено за безпідставністю. Рішенням колегії суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Рівненської області від 18 листопада 2008 року, яке набрало законної сили з моменту його проголошення, вказане рішення Кузнецовського міського суду Рівненської області від 02 вересня 2008 року змінено, зменшено розмір стягнутих із [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] аліментів з 1/3 (одної третьої) частини заробітку (доходу) до 1/4 (одної четвертої) частини заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Вказаний розмір аліментів, як слідує зі змісту судового рішення, встановлений з врахуванням того, що [PERSON] погодилась на зменшення розміру аліментів і пояснила, що отримує допомогу від батьків і сестри та її заробіток (дохід) є вищим від зазначеного у довідці. Згідно з ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Отже, відповідач здійснював утримання свого сина [PERSON] до досягнення ним повноліття на підставі рішення суду у примусовому порядку. Судом встановлено, що у виконавчому листі Кузнецовського міського суду Рівненської області було допущено помилки, зокрема: зазначено, що строк предявлення виконавчого листа до виконання до 14 січня 2017 року, замість до 14 грудня 2016 року та на звороті невірно вказано дату народження [PERSON] 14 січня 1999 року замість 14 грудня 1998 року. З цих підстав фактично аліменти були стягнуті із заробітної плати [PERSON] на користь [PERSON] на утримання їх неповнолітнього сина не до 13 грудня 2016 року, а до 13 січня 2017 року. Вказана обставина визнається сторонами і третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору. Згідно з довідкою відокремленого підрозділу «Рівненська АЕС» державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» №1993 від 06 березня 2017 року за виконавчими документами із заробітної плати відповідача було стягнуто у грудні 2016 року 5295 (пять тисяч двісті девяносто пять) грн. 82 коп. і в січні 2017 року 341 (триста сорок одна) грн. 13 коп. Довідка відокремленого підрозділу «Рівненська АЕС» державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» №2646 від 19 квітня 2017 року підтверджує факт стягнення із заробітної плати [PERSON] аліментів на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини за період з 01 грудня 2016 року до 13 січня 2017 року згідно виконавчого листа Кузнецовського міського суду Рівненської області №2-498/08 від 02 вересня 2008 року в сумі 5636 (пять тисяч шістсот тридцять шість) грн. 95 коп., тобто суми утримань, здійснених у грудні 2016 року і в січні 2017 року (5295 (пять тисяч двісті девяносто пять) грн. 82 коп. + 341 (триста сорок одна) грн. 13 коп.). Свідоцтво про зміну імені серії І-ГЮ №003956, видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кузнецовського міського управління юстиції у Рівненській області 30 січня 2015 року (актовий запис №05 від 30 січня 2015 року), свідчить, що [PERSON], який народився 14 грудня 1998 року, змінив імя на [PERSON]. З довідки житлово-експлуатаційної дільниці №3 Кузнецовського міського комунального підприємства №5419 від 18 лютого 2016 року слідує, що постійним місцем проживання [PERSON] і його матері [PERSON] є квартира №46 у будинку №44 по мікрорайону Перемоги у м.Кузнецовськ (нині м.Вараш) Рівненської області. Отже, в даному випадку [PERSON] є належним позивачем і на підставі ч.3 ст.199 СК України має право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, [PERSON] Рішення ректора Державного вищого професійно-технічного училища у Хелмі №R-DP/530-12-16/16 від 18 липня 2016 року (згідно з перекладом з польської мови на українську мову, зробленим перекладачем [PERSON], справжність підпису якого посвідчена, особа встановлена, дієздатність і кваліфікація перевірена приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу [PERSON] 04 жовтня 2016 року, що зареєстровано в реєстрі за №7684) підтверджує, що [PERSON], який є громадянином України і мешкає по мікрорайону Перемоги [ADDRESS], прийнято до цього навчального закладу на перший рік навчання, форма навчання стаціонарна, за напрямом підготовки сестринська справа, 2016/2017 навчальний рік. Довідка Державного вищого професійно-технічного училища у Хелмі інституту медичних наук №IM-D03.535.72.2017 від 07 березня 2017 року (відповідно до перекладу з польської мови на українську мову, зробленого перекладачем [PERSON], справжність підпису якого посвідчена, особа встановлена, дієздатність і кваліфікація перевірена приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу [PERSON] 17 березня 2017 року, що зареєстровано в реєстрі за №2254) свідчить, що [PERSON], який народився 14 грудня 1998 року у Кузнецовську і є громадянином України, дійсно прийнятий на навчання у вказаний навчальний заклад на період часу з 01 жовтня 2016 року до 30 вересня 2019 року за рівнем першого ступеня на денну форму, яке було розпочато 01 жовтня 2016 року, і продовжує навчатись на І курсі ІІ семестрі. Обставини про те, що [PERSON], який народився 14 грудня 1998 року у м.Кузнецовськ і є громадянином України, прийнятий 01 жовтня 2016 року на навчання бакалавра до Державного вищого професійно-технічного училища в Хелмі за напрямом підготовки сестринська справа і навчається на ІІ семестрі на денній формі, підтверджуються також довідкою Державного вищого професійно-технічного училища в Хелмі від 07 березня 2017 року (згідно з перекладом з польської мови на українську мову, зробленим перекладачем [PERSON], справжність підпису якого посвідчена, особа встановлена, дієздатність і кваліфікація перевірена приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу [PERSON] 17 березня 2017 року, що зареєстровано в реєстрі за №2253). Окрім цього, у вказаному документі зазначено, що [PERSON] навчається на платній основі, сума оплати за один семестр навчання складає 2300 (дві тисячі триста) злотих, термін навчання за напрямом підготовки сестринська справа складає 6 семестрів. З довідки закладу виховання і психологічно-педагогічної допомоги №2 шкільної бурси в Хелмі від 09 березня 2017 року (відповідно до перекладу з польської мови на українську мову, зробленого перекладачем [PERSON], справжність підпису якого посвідчена, особа встановлена, дієздатність і кваліфікація перевірена приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу [PERSON] 17 березня 2017 року, що зареєстровано в реєстрі за №2252) слідує, що [PERSON] дійсно проживає у цьому закладі і щомісячна оплата за проживання становить 250 (двісті пятдесят) злотих. [PERSON] перебуває на повному утриманні своєї матері [PERSON], яка надає йому матеріальну допомогу у добровільному порядку. Так, квитанції ПАТ «Кредобанк» №13998799 від 14 березня 2017 року, №15560761 від 21 березня 2017 року і №17305718 від 30 березня 2017 року відповідно свідчать, що позивачка поповнила рахунок 14 березня 2017 року на суму 120 (сто двадцять) злотих у еквіваленті 793 (сімсот девяносто три) грн. 37 коп., 21 березня 2017 року на суму 2400 (дві тисячі чотириста) злотих у еквіваленті 16203 (шістнадцять тисяч двісті три) грн. 55 коп. і 30 березня 2017 року на суму 100 (сто) злотих у еквіваленті 685 грн. 62 коп. Попередньо 21 березня 2017 року ПАТ «Кредобанк» згідно з квитанцією №15543943 від 21 березня 2017 року, наданою позивачкою, було здійснено валютно-обмінну операцію купівлю іноземної валюти в сумі 150 (сто пятдесят) євро за курсом 28 (двадцять вісім) грн. 75 коп. та видано 4312 (чотири тисячі триста дванадцять) грн. 50 коп. Слідуючи підтвердженню банку «PEKAO S.A.» в м.Хелм від 27 березня 2017 року, [PERSON] 27 березня 2017 року вчинив оплату за навчання за перший навчальний рік 2016/2017 за ІІ семестр у Державному вищому професійно-технічному училищі (Panstwowa Wyzsza Szkola Zawodowa) усумі 2300 (дві тисячі триста) злотих. Наведені обставини в своїй сукупності та взаємозвязку вказують на те, що оплата за навчання [PERSON] здійснюється за рахунок коштів, наданих його матірю [PERSON] Разом з тим суд врахував матеріальне становище, стан здоровя та потребу в лікуванні позивачки, які свідчать про недостатність її матеріального забезпечення для здійснення самостійного утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, без участі в цьому його батька [PERSON] З довідки державного закладу «Спеціалізована медико-санітарна частина №3 МОЗ України» №42 від 03 березня 2017 року слідує, що сукупний розмір заробітної плати [PERSON] за місцем її роботи протягом березня 2016 року лютого 2017 року включно складає 15272 (пятнадцять тисяч двісті сімдесят дві) грн. 39 коп. Довідка державного закладу «Спеціалізована медико-санітарна частина №3 МОЗ України» №62 від 18 квітня 2017 року підтверджує, що позивачка працює в цьому медичному закладі медреєстратором і загальна сума її доходу за місцем роботи з 01 лютого 2017 року до 31 березня 2017 року включно становить 3666 (три тисячі шістсот шістдесят шість) грн. 15 коп. З епікризів №1719/328, №2346/450, №2765/475, №3162/554 і №3565/637 зясовано, що [PERSON] у звязку з діагнозом Са лівої молочної залози рТ1рN3M0 кл. гр. ІІ, перебувала на стаціонарному лікуванні у хірургічному відділені №2 комунального закладу «Рівненський обласний онкологічний диспансер» Рівненської обласної ради з 26 березня 2014 року до 11 квітня 2014 року, з 05 травня 2014 року до 08 травня 2014 року, з 26 травня 2014 року до 28 травня 2014 року, з 16 червня 2014 року до 18 червня 2014 року та з 07 липня 2014 року до 10 липня 2014 року, 27 лютого 2014 року їй проведено трепанбіопсію пухлини лівої молочної залози, 27 березня 2014 року операцію (радикальна підшкірна мастектомія з аксілярною лімфаденектомією, міопластика та реконструкція імплантатом 330сс), надано 4 курси АПХТ (АТ). Виписка із медичної карти стаціонарного хворого №6018/1233, видана комунальним закладом «Рівненський обласний онкологічний диспансер» Рівненської обласної ради 16 листопада 2016 року, свідчить, що позивачка має діагноз: Са правої молочної залози рТ1рNM0 кл. гр. ІІІ, стан після оперативного лікування, Са лівої молочної залози рТ1рN3M0 кл. гр. ІІІ, перебувала в цьому медичному закладі на стаціонарному лікуванні з 24 жовтня 2016 року до 16 листопада 2016 року, 08 вересня 2016 року їй проведено трепан-біопсію пухлини правої молочної залози, здійснено лікування радикальна підшкірна мастектомія правої молочної залози з аксілярною лімфаденектомією та одномоментною реконструкцією імплантатом 330сс та після виписки рекомендовано гормонотерапію інгібітори ароматази. Отже, [PERSON], 14 грудня 1998 року, який продовжує навчання і не має власних доходів, потребує матеріальної допомоги зі сторони свого батька [PERSON] Судом встановлено, що відповідач [PERSON] зі своїм сином [PERSON] спільно не проживає. Згідно з довідкою відділу реєстрації виконавчого комітету Кузнецовської міської ради Рівненської області №1242/03 від 06 березня 2017 року зареєстрованим місцем проживання відповідача є квартира №36 у будинку 10-б по мікрорайону [PERSON] у м.Кузнецовськ (нині м.Вараш) Рівненської області. Проте з пояснень [PERSON] слідує, що фактично він проживає за іншою адресою разом із своєю новоствореною сімєю. Із свідоцтва про шлюб серії І-ГЮ №121167, виданого Кузнецовським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Рівненській області 10 грудня 2016 року (актовий запис №242 від 10 грудня 2016 року), слідує, що 10 грудня 2016 року відповідач уклав шлюб із [PERSON]. Вказані особи у свідоцтві про народження серії І-ГЮ №267456, повторно виданому Кузнецовським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Рівненській області 04 листопада 2016 року (актовий запис №281 від 26 червня 2014 року), зазначені батьками [PERSON], яка народилася 22 червня 2014 року. З довідки лікаря-педіатра [PERSON] від 07 березня 2017 року вбачається, що [PERSON] спостерігається в педіатричному відділенні державного закладу «Спеціалізована медико-санітарна частина №3 МОЗ України» з народження, часто хворіє простудними захворюваннями, має діагнози закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку (вересень 2016 року), перелом правої ключиці (червень 2016 року). [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні у державній установі «Науково-практичний центр ендоваскулярної нейрорентгенохірургії НАМН України» з 17 червня 2013 року до 25 червня 2013 року у звязку з діагнозом: ЦВХ, множинні мішковидні аневризми середньомозкової артерії (М1-М2) справа і зліва, гіпертонічна хвороба ІІ-ІІІ ст., ризик високий та з 18 листопада 2013 року до 25 листопада 2013 року у звязку з діагнозом: ЦВХ, множинні мішковидні аневризми, мішковидна аневризма середньомозкової артерії зліва (М1-М2), стан після ендоваскулярної оклюзії, мішковидна аневризма середньомозкової артерії справа (М1-М2), 18 червня 2013 року йому проведено оперативне втручання (ендоваскулярна реконструктивна оклюзія мішковидної аневризми СМАsin (М1-М2)), 19 листопада 2013 року проведено оперативне втручання (ендоваскулярна оклюзія мішковидної аневризми СМАсlex (М1-М2)), післяопераційний період без особливостей, рекомендовано нагляд невропатолога та огляд через 18 місяців. Наведені обставини підтверджуються виписками із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого, виданими державною установою «Науково-практичний центр ендоваскулярної нейрорентгенохірургії НАМН України» 25 червня 2013 року і 25 листопада 2013 року. Рішення ЛКК державного закладу «Спеціалізована медико-санітарна частина №3 МОЗ України» №175 від 07 березня 2017 року свідчить, що відповідач має діагноз: ішіалгія зліва, мязевотонічний синдром, стан після оперативного лікування мішковидної аневризми ЛСМА 12 листопада 2013 року. Дані про потребу в лікуванні у медичному заключенні відсутні. Згідно з довідкою відокремленого підрозділу «Рівненська АЕС» державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» №1993 від 06 березня 2017 року [PERSON] працює в цьому підприємстві в ЕРП на посаді електрослюсаря з ремонту електроустаткування електростанцій і за період часу з лютого 2016 року до січня 2017 року включно загальна сума нарахованої йому заробітної плати становить 155960 (сто пятдесят пять тисяч девятсот шістдесят) грн. 38 коп., а після утримань за виконавчими надписами, єдиного внеску на загальнообовязкове державне страхування та податків і зборів 93233 (девяносто три тисячі двісті тридцять три) грн. 51 коп. Довідка відокремленого підрозділу «Рівненська АЕС» державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» №2647 від 19 квітня 2017 року підтверджує, що відповідач працює в цьому підприємстві в ЕРП ЦРЕУ ВП РАЕС і займає посаду електрослюсаря з ремонту електроустаткування електростанцій 4 розряду, його середня заробітна плата складає 8758 (вісім тисяч сімсот пятдесят вісім) грн. 02 коп. З наведеного слідує, що [PERSON] працездатний, є достатньо матеріально забезпеченою людиною та спроможний надавати матеріальну допомогу своєму повнолітньому сину [PERSON], який продовжує навчання і тимчасово на період навчання проживає за межами України (у Польщі) та у звязку з цим потребує утримання з боку батька. Проте, як свідчать докази справи та не заперечується відповідачем, починаючи з 14 січня 2017 року до теперішнього часу [PERSON] не надав [PERSON] жодної матеріальної (грошової чи натуральної) допомоги. Обставин, які б вказували на наявність у відповідача витрат, викликаних власним лікуванням чи лікуванням малолітньої дочки [PERSON]В, [INFO], або інших витрат постійного характеру, які б унеможливлювали здійснення ним утримання повнолітнього сина [PERSON], судом не встановлено. Жодних доказів у підтвердження цих обставин [PERSON] суду не надано. Під час судового розгляду справи відповідач змінив свою позицію в цій справі з часткового визнання позову в розмірі 1/6 (одної шостої) частини свого заробітку (доходу) на повне невизнання заявлених до нього вимог, зазначивши, що він перебуває у частково оплачуваній відпустці по догляду за дитиною до 3-х років. З наказу відокремленого підрозділу «Рівненська АЕС» державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» №5518к від 05 квітня 2017 року вбачається, що з 10 квітня 2017 року до 22 червня 2017 року [PERSON] перебуває у частково оплачуваній відпустці по догляду за дитиною до 3-х років. Однак, на думку суду, дана обставина, яка має тимчасовий характер і незначну тривалість, не зумовлює звільнення відповідача від виконання ним обовязку щодо утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання та потребує матеріальної допомоги до припинення навчання до 30 вересня 2019 року. Більше того, суд критично оцінює таку поведінку [PERSON], яка не пояснена останнім жодними обєктивними причинами, та вважає, що вихід його у частково оплачувану відпустку по догляду за дитиною до 3-х років при наявності матері малолітньої дитини ([PERSON]В, [INFO]) [PERSON] вчинений ним саме з метою уникнути в даній справі сплати аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, [PERSON] Довідка відокремленого підрозділу «Рівненська АЕС» державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» №2643 від 19 квітня 2017 року свідчить, що [PERSON] (дружина відповідача) працює у вказаному підприємстві в ЦДтаРАВ ВП РАЕС на посаді дезактиваторника, загальна сума нарахованої їй заробітної плати за період часу з жовтня 2016 року до березня 2017 року включно складає 39214 (тридцять девять тисяч двісті чотирнадцять) грн. 51 коп., а після утримання єдиного внеску на загальнообовязкове державне страхування, податків і зборів 31567 (тридцять одна тисяча пятсот шістдесят сім) грн. 67 коп. З наведеного слідує, що середньомісячна заробітна плата [PERSON] становить 5261 (пять тисяч двісті шістдесят одна) грн. 28 коп. (31567 грн. 67 коп. : 6 місяців), тобто значно менше, ніж середньомісячна заробітна плата [PERSON] (8758 грн. 02 коп.). Отже, вказані обставини вказують на економічну невигідність і нелогічність такого поступку відповідача і його непослідовність, який заявляє про наявність у нього на утриманні малолітньої дитини [PERSON]В, [INFO], проте одночасно умисно зменшує власний дохід і дохід своєї сімї. Таким чином, з врахуванням принципу верховенства права, розумності та справедливості суд прийшов до висновку, що з [PERSON] в користь [PERSON] необхідно стягнути аліменти на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, - сина: [PERSON], [INFO], в розмірі 1/5 (одної пятої) частини заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, починаючи з 14 січня 2017 року, в межах заявленого у позовній заяві строку до 30 червня 2019 року. При цьому суд прийняв до уваги, що слідуючи вимогам ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. В іншій частині позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, є необґрунтованими та задоволенню не підлягають. При цьому суд врахував фактичне попереднє стягнення з відповідача аліментів на утримання цієї дитини до 13 січня 2017 року включно, наявність у нього, окрім повнолітнього сина [PERSON], іншого утриманця малолітньої дитини ([PERSON]В, [INFO]), а також факт надання утримання [PERSON] його матірю [PERSON] Окрім цього, позивачка не довела факту понесення нею в цій справі витрат, викликаних перекладом документів із польської мови на українську мову, в сумі 1000 (одна тисяча) грн. і наявності підстав для їх стягнення із відповідача. Так, із перекладів документів із польської мови на українську мову, наданих суду [PERSON], слідує, що вчинені вони перекладачем [PERSON], а не фізичною особою підприємцем [PERSON], якою видано товарний чек від 16 березня 2017 року про оплату перекладу в загальній сумі 930 (девятсот тридцять) грн. Даних про наявність трудових чи договірних відносин між перекладачем [PERSON] і фізичною особою підприємцем [PERSON] судом не встановлено, доказів про ці обставини позивачкою суду не надано. Враховуючи викладені обставини, на підставі ст.182, ч.ч.1, 2 ст.199, ст.ст.200, 201 СК України,

Outcome: approved