Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-20 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. Свій позов обґрунтовує тим, що з 21 лютого 2009 року вона перебуває в шлюбі з [PERSON] В шлюбі народилося двоє дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON]., [INFO], які проживають разом з нею та знаходяться на її утриманні. Відповідач ухиляється від покладених на нього обов'язків щодо утримання дітей. Просить суду стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини усіх його доходів щомісяця, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину до досягнення дітьми повноліття, починаючи з дня подачі позовної заяви та до досягнення дітьми повноліття. Представник позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала, посилаючись на те, що позивач добровільно надає допомогу на утримання дітей, про що надала суду відповідні квитанції. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Як вбачається з свідоцтв про народження [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] їх батьками є [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до ч.2 ст. 51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Пунктом 17 постанови ПВСУ № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України» при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів передбачено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину, той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників, разом з яким проживає дитина, а відповідно до ч.2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 141 СК України визначено рівність прав та обов'язків батьків щодо дитини не залежно від того, чи перебувають вони у шлюбі. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно пунктів 2, 3 ст. 150 СК України, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. З наданих представником позивача квитанцій вбачається, що відповідач сплачував кошти на користь відповідачки на утримання дітей, а саме: 23 січня 2017 року - 5000 грн; 8 лютого 2017 року - 5000 грн; 7 березня 2017 року - 8000 грн; 24 березня 2017 року - 2000 грн; 11 квітня 2017 року - 3500 грн, 23 квітня 2017 року-350 грн; 24 квітня 2017 року - 2000 грн; 23 червня 2017 року - 1000 грн. Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2017 рік» встановлено прожитковий мінімум дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2017 року - 1689 гривень, з 1 травня - 1777 гривень, з 1 грудня - 1860 гривень. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно ст. 12 цього Закону, на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. У зв'язку з цим суд вважає, що позивачка має право на отримання від відповідача аліментів на утримання дітей у порядку та розмірі, встановленому законодавством, а відповідач зобов'язаний надавати допомогу на утримання дітей. Отже, відповідач зобов'язаний утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття, а тому у відповідності до ст.ст. 180, 182 СК України, з відповідача необхідно стягувати аліменти на користь позивача на утримання дітей до досягнення ними повноліття в розмірі 1/3 частки його заробітку щомісяця, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дітьми повноліття. Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору, його у відповідності до ст. 88 ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь держави в сумі 640 грн. На підставі наведеного, ст.ст. 180, 181, 182 СК України та

Outcome: approved