Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-07 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з даним позовом мотивуючи тим, що [INFO] померла її тітка [PERSON] , у зв`язку з чим відкрилася спадщина, до складу якої ввійшло, в тому числі, право на земельну частку (пай) розміром 4,40 в умовних кадастрових гектарах, відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) серії СМ №0218001. Після смерті останньої спадщину прийняла її сестра [PERSON] шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном, будучи спадкоємцем другої черги за законом, але юридично не оформила і померла [INFO] . Вона прийняла спадщину шляхом спільного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, будучи спадкоємцем першої черги за законом і отримала свідоцтва про право на спадщину за законом на частину спадкового майна. Разом з тим, оформити свої спадкові права на право на земельну частку (пай) в нотаріальній конторі вона не може, так як оригінал вищевказаного правовстановлюючого документу був втрачений. Крім того, було встановлено, що не підтверджуються родинні відносини [PERSON] з її сестрою [PERSON] , оскільки у посвідці про народження [PERSON] в графі мати значиться « [PERSON] », а в архівному витязі Державного архіву Сумської області від 07.06.2017 року № КМ-100 щодо запису про народження [PERSON] , вказано, що її матір`ю є « [PERSON] », у зв`язку з чим просила встановити факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] , а також визнати за нею право на цю земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом. Позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] позовні вимоги підтримали, просили справу розглянути без їх участі, про що повідомили суд письмовою заявою. Представник відповідача Хустянської сільської ради в задоволенні позовної заяви не заперечував, просив справу розглянути без його участі, про що повідомив суд письмово листом. Представник третьої особи Буринської РДА в задоволенні позовної заяви не заперечував, просив справу розглянути без його участі, про що повідомив суд письмово листом. Приймаючи до уваги, що сторони в судове засідання не з`явилися, подавши заяви про розгляд справи у їх відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши обставини справи, надані докази та давши їм оцінку, суд приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що [INFO] померла тітка позивачки [PERSON] , яка мешкала в с.Хустянка, Буринського району, Сумської області, у зв`язку з чим відкрилася спадщина, до якої ввійшло, в тому числі, право на земельну частку (пай) , яка перебувала у колективній власності САПТЗТ «Хустянське» розміром 4,40 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яке посвідчено сертифікатом серії СМ №0218001, що підтверджується копією свідоцтва про смерть [PERSON] , копією сертифікату на право на земельну частку (пай), інформаційною довідкою про вартість земельної частки (паю) та довідкою відділу у Буринському районі Головного управління Держгеокадастру у Сумській області (а.с.11,19,22-23). Спадщину після смерті останньої прийняла її сестра (мати позивачки) [PERSON] фактично вступивши в управління та володіння спадковим майном згідно вимог ст.530, п.1 ч.1 ст.549 ЦК Української РСР, які діяли на час відкриття спадщини, являючись при цьому спадкоємцем другої черги за законом, але юридично не оформила і померла [INFO] , що вбачається з копії свідоцтва про смерть [PERSON] , довідок Хустянської сільської ради та інформаційних довідок зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) та Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) (а.с.13-15,57-59). Після смерті [PERSON] також відкрилася спадщина, до складу якої ввійшло, в тому числі, право на вищевказану земельну частку (пай), яке належало [PERSON] , яку прийняла [PERSON] - позивачка по справі, відповідно до положень ч.3 ст.1268 ЦК України, оскільки постійно проживала із спадкодавцем на час відкриття спадщини і являючись спадкоємцем першої черги за законом, не відмовилася від її прийняття у строки передбачені законом та на частину спадкового майна отримала свідоцтва про право на спадщину за законом, що підтверджується копією паспорта позивачки, копією свідоцтва про народження позивачки, копією свідоцтва про укладення шлюбу позивачки, довідкою Томашівської сільської ради та копією спадкової справи (а.с.6-8,12,16,48-53). Разом з тим, позивачка не спроможна отримати свідоцтво про право на спадщину в нотаріуса, оскільки оригінал вищевказаного правовстановлюючого документу був спадкодавцем втрачений, а дублікат отримати вона також не може, у зв`язку із змінами в законодавстві та смертю спадкодавця, що вбачається з листа приватного нотаріуса Головенської Л.В. та листа відділу у Буринському районі головного управління Держгеокадастру у Сумській області (а.с.17,24). Однак право [PERSON] на вказану земельну частку (пай) у суду сумнівів не викликає, так як фактично, паювання сільськогосподарських земель в Україні розпочалося після прийняття Указу Президента України «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва» №666/94 від 10.11.1994 року та Указу від 08.08.1995 року «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам та організаціям» №720/95. Зокрема, згідно п.2 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам та організаціям», право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Згідно із законодавством, членами КСП були, зокрема, такі особи: постійні працівники - члени КСП, пенсіонери, які раніше працювали в КСП і залишилися його членами. Крім того, право на земельний пай мають спадкоємці тих членів КСП, які мали таке право, але померли до моменту видачі документа про це право, а саме - земельного сертифіката (Указ Президента України від 10 листопада 1994 року № 666/94 «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва»). Тобто відповідно до змісту статей 22,23 Земельного кодексу України ( 1990 р. N 561-XII) та Указу Президента України від 08.08.1995 року право на земельний пай у таких випадках особа набуває за наявності усіх трьох умов - перебування в членах КСП, включення до списку осіб, доданого до державного акта на право колективної власності на землю, одержання КСП Державного акта. Судом встановлено, що [PERSON] , будучи колишнім членом КСП, пенсіонеркою, була включена до списку громадян, який додавався до Державного акту на право колективної власності на землю серії СМ №000015, який був виданий колективному сільськогосподарському підприємству «Хустянське» 26.07.1995 року і їй вищевказаний сертифікат на право на земельну частку (пай), розміром 4,40 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), був виданий, про що було зроблено запис в Книзі реєстрації сертифікатів на право за земельну частку (пай) за №1, але оригінал цього правовстановлюючого документу був втрачений (а.с.20-21). Відповідно до ч.2 ст.548 ЦК Української РСР, положення якого діяли на час відкриття спадщини, прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Крім того, позивачка також не спроможна належним чином оформити свої спадкові права через неможливість підтвердження родинних відносин між її тіткою [PERSON] та матір`ю [PERSON] , оскільки у посвідці про народження останньої в графі мати значиться « [PERSON] », а в архівному витязі Державного архіву Сумської області від 07.06.2017 року № КМ-100 щодо запису про народження [PERSON] , вказано, що її матір`ю є « [PERSON] », що вбачається з копії посвідки про народження та архівного витягу Державного архіву Сумської області (а.с.9,18). Між тим, родинні відносини між [PERSON] та [PERSON] , щодо їх кровної спорідненості, повністю підтверджені матеріалами справи. Зокрема, як вбачається з посвідки про народження серії [NUMBER] - [INFO] народилася « [PERSON] » (в російському варіанті) і її батьком записаний « [PERSON] » (в російському варіанті), матір`ю « [PERSON] » (в російському варіанті) (а.с.9). Згідно архівного витягу Державного архіву Сумської області від 07.06.2017 року №Км-100 - [INFO] народилася « [PERSON] …» і її батьком записаний « [PERSON] …», матір`ю « [PERSON] …» (а.с.18). Відповідно до п.1 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Таким чином, даючи оцінку наведеним вище доказам, суд вважає, що [PERSON] є рідною сестрою [PERSON] . З огляду на зміст зазначених норм матеріального права та їх аналізу, враховуючи, що визнання позову відповідачем не суперечить закону й не порушує права чи інтереси інших осіб, а позивачка прийняла спадщину після смерті своєї матері, суд приходить до висновку про обґрунтованість її вимог та необхідності задоволення позову в повному обсязі.

Outcome: approved