overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-31 00:00:00

[PERSON], звернулася в суд з позовом про визнання права власності на майно, мотивуючи тим, що на праві приватної власності її належить житловий будинок з господарчими будівлями, що розташований по вул. Целіщ, 22, в м. Немирів Вінницької області. Земельна ділянка на якій розташовано майно, загальною площею 0.0936 га. є її приватною власністю про, що видано Державний акт на право власності на земельну ділянку від 17 грудня 2007 року. [PERSON] з власних будівельних матеріалів за власні кошти переобладнано житловий будинок та тамбур під літню кухню та веранду, а також побудовано житловий будинок загальною площею 65.3 кв. м., житловою 45.3 кв. м. Виготовлення проектно-кошторисної документації для приміщення потребує значних фінансових затрат та часу тому вона змушена була здійснити будівництво без виготовлення проектно-кошторисної документації. Зараз у [PERSON] виникла необхідність оформити право власності на переобладнане та побудоване майно, але через відсутність належного затвердженого проекту, вона не може це зробити. Відповідно до ст. 331 ЦК України право власності на нерухоме майно виникає з моменту завершення будівництва. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Відповідно до п. 3 ст. 376 ЦК України право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці що не була їй відведена для цієї мети за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку під уже збудоване нерухоме майно. На вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній якщо це не порушує права інших осіб. В звязку з цим позивачка [PERSON] просить суд визнати за нею право власності на житловий будинок. В судове засідання позивачка [PERSON], не зявилася надала суду заяву, в якій просить справу розглянути без її участі, позовну заяву підтримує просить її задовольнити. Представник відповідача [PERSON] міської ради [PERSON], в судове засідання не зявився, надала суду заяву в якій просить справу розглянути без її участі, позов визнає повністю, не заперечує щоб за [PERSON] визнати право власності на житловий будинок з господарськими будівлями. Оцінивши зібрані по справі матеріали, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити, так як позовні вимоги визнаються представником відповідача, а також підтверджуються копією паспорта [PERSON] (а.с. 5,6), копією технічного паспорта (а.с. 8-11), копією договору купівлі-продажу (а.с 12,14), копією Державного акта на право власності на земельну ділянку (а.с.13), копією довідки про технічний стан (а.с. 7). На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-17 00:00:00

[PERSON], звернулася в суд з позовом про визнання права власності на майно, мотивуючи тим, що на праві приватної власності йому належить 7/25 частин житлового будинку з відповідною часткою господарчих будівель по [ADDRESS]. Майно належить [PERSON] на підставі договору дарування від 11 вересня 2008 року. 05 грудня 2014 року в його будинку виникла пожежа. Внаслідок пожежі вогнем знищено шиферну крівлю будівлі по дерев'яній обрешітці, домашнє майно та речі. В зв'язку з пожежею у нього виникла необхідність відбудувати будинок. За період 2014-2016 років [PERSON] побудовано житловий будинок загальною площею 115.9 кв. м., житловою 70.1 кв. м., мансардну, вхідний майданчик, гараж, навіс, туалет, огорожу. Будинок побудовано на земельній ділянці площею 0.0258 га., що призначена для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та належить йому на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку. Відповідно до ст. 331 ЦК України право власності на нерухоме майно виникає з моменту завершення будівництва. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Відповідно до ст. 376 ЦК України на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Відповідно до висновку спеціаліста № 14 від 19 липня 2016 року при будівництві житлового будинку порушень не виявлено, будівельні роботи виконано з дотриманням будівельних, протипожежних та санітарно - технічних, екологічних вимог. В зв'язку з цим позивач [PERSON] просить суд визнати за ним право власності на житловий будинок. В судовому засіданні позивач [PERSON], позовні вимоги підтримує і просить їх задовольнити з мотивів викладених в позовній заяві. Представник відповідача Немирівської міської ради в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій просить справу розглянути без його участі позов визнає повністю, не заперечує щоб за [PERSON], визнати право власності на житловий будинок. Суд заслухавши пояснення позивача, оцінивши зібрані по справі матеріали, приходить до висновку, що позов слід задовольнити, так як позовні вимоги визнаються представником відповідача, а також підтверджуються копією паспорта [PERSON] (а.с. 11), копією державного акта на право власності на земельну ділянку (а.с.5), копією технічного паспорта на житловий будинок (а.с.6-9), копією довідки з Державної служби України з надзвичайних ситуацій Немирівський районний сектор (а.с. 4). На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-28 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом. Позов мотивує тим, що після смерті [PERSON], яка померла 31.12.2015 р., залишилося як спадкове майно: житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: Рахівський район, с. Косівська Поляна, буд. №1279. Належність вказаного будинку померлій [PERSON] засвідчено довідкою виконкому Косівсько-Полянської сільської ради від 29.09.2016 р. № 1850, згідно якої встановлено, що за померлою [PERSON], [INFO], згідно відомості погосподарської книги № 15 (за 2016 р.), особовий рахунок № 15-1467 1 числився житловий будинок № 1279 з надвірними спорудами, що знаходиться в селі [PERSON] (копія картки обєкта погосподарського обліку додається). При своєму житті, 14.08.1996 року, [PERSON] склала заповіт, у якому вказала, що на випадок її смерті все своє майно, а також належний їй житловий будинок з надвірними спорудами, що знаходиться в селі [PERSON], № 1279, Рахівського району, Закарпатської області вона заповіла [PERSON], [INFO], своїй внучці ([PERSON] згідно свідоцтва про укладення шлюбу від 11.08.2003 р.) Даний заповіт, що зареєстрований в реєстрі за № 81, посвідчений секретарем виконкому Косівсько-Полянської сільської ради [PERSON] 14.08.1996 р. і відповідає вимогам передбаченим ст.ст. 1247, 1251, 1253 ЦК України. Заповіт був занесений до спадкового реєстру, що засвідчено витягом про реєстрацію в спадковому реєстрі № 10684254 від 14.08.2007 р. [PERSON], у строк, встановлений статтею 1270 ЦК України, до Рахівської ДНК із заявою про прийняття спадщини за покійною бабусею [PERSON] не зверталася. Однак, насправді прийняла спадщину, так як постійно проживала з покійною на час відкриття спадщини. Таким чином, [PERSON] [INFO] прийняла спадщину та являється належним спадкоємцем за заповітом. Відповідно до довідки виконкому Косівсько-Полянської сільської ради від 29.09.2016 р. № 1852 встановлено, що після смерті спадкодавця [PERSON] залишилися три спадкоємці першої черги спадкування за законом: [PERSON], [INFO] донька померлої; [PERSON], [INFO] - донька померлої; [PERSON], [INFO] син померлої. Таким чином, на час відкриття спадщини (31.12.2015 р.) із усіх спадкоємців першої черги на підставі ст. 1241 ЦК України право на обов'язкову частку у спадщині мала тільки [PERSON], [INFO] так як на той час перебувала на пенсії (була непрацездатною). Однак, вона, використовуючи своє право регламентоване ч. 1 ст. 1274 ЦК України (право на відмову від прийняття спадщини на користь іншого спадкоємця за заповітом), 03.10.2016 р. звернулися із відповідною заявою щодо відмови у прийнятті спадщини за законом в користь своєї племінниці [PERSON]. 29.09.2016 року на виконання статті 1297 ЦК України, з метою отримання правовстановлюючих документів на спадкове майно, [PERSON], як спадкоємець за заповітом (в особі свого представника [PERSON]В.), звернулася до Рахівської державної нотаріальної контори про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Однак, нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом їй було відмовлено згідно з постановою № 81 від 29.09.2016 року

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-11 00:00:00

[PERSON], звернулася в суд з позовом про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю, мотивуючи тим, що з 15 травня 1998 року і по даний час вона проживає в [INFO]. Зазначений будинок її було виділено радгоспом с. Сокілець, Немирівського району, в якому вона працювала. Будь яких документів про право проживання в зазначеному будинку її не надавалось, а з часом радгосп було ліквідовано. Із зазначеного часу вона постійно, відкрито та безперервно володіє вказаним нерухомим майном та повністю його утримує, а саме здійснювала поточні та капітальні ремонти, сплачувала всі комунальні послуги, тощо. Відповідно до довідки [PERSON] сільської ради № 68 від 06.02.2017 року будинок № 2 по вул. Василівська, с. Олексіївка, Немирівського району, Вінницької області перебуває у комунальній власності [PERSON] сільської ради. З приводу набуття права власності на вказане нерухоме майно вона зверталась до [PERSON] сільської ради з клопотанням про те щоб визнали за нею право власності на будинок, оскільки вона понад 10 років безперервно, відкрито володіє та користується даним нерухомим майном. [PERSON] сільська рада відмовила її у визначенні за нею права власності на будинок, мотивуючи свою відмову тим, що з даного приводу її необхідно звернутися до суду із позовною заявою про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю. Статтею 344 ч.1 Цивільного Кодексу України передбачено, що особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито і безперервно володіти нерухомим майном протягом 10 років, набуває право власності на це майно (набувальна давність). В звязку з цим позивачка [PERSON], просить суд визнати за нею право власності на нерухоме майно за набувальною давністю, а саме: житловий будинок з господарськими будівлями. В судовому засіданні представник позивача адвокат [PERSON], позовні вимоги підтримує і просить їх задовольнити з мотивів викладених в позовній заяві. Представник відповідача [PERSON] сільської ради в судове засідання не зявився, надав суду заяву, в якій просить справу розглянути без його участі позов визнає повністю, не заперечує щоб за [PERSON], визнати право власності на житловий будинок з господарськими будівлями за набувальною давністю. Свідки [PERSON] та [PERSON] підтвердили в судовому засіданні, що дійсно [PERSON] проживає з 15 травня 1998 року і по даний час в будинку № 2 по вулиці Василівська, с. Олексіївка, Немирівського району, Вінницької області. Суд заслухавши пояснення представника позивача, свідків, оцінивши зібрані по справі матеріали, приходить до висновку, що позов слід задовольнити, так як позовні вимоги визнаються представником відповідача, показами свідків, а також підтверджуються копією паспорта [PERSON] (а.с.4), копією довідки про реєстрацію місця проживання особи (а.с.5), копією довідок [PERSON] сільської ради (а.с.6,7), копією довідки Немирівського РБТІ (а.с.8), копією технічного паспорта на житловий будинок (а.с.9-11), На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-07 00:00:00

[PERSON], звернулася в суд з позовом про визнання права власності на нерухоме майно, мотивуючи тим, що її на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 0.2500 га., цільове призначення якої будівництво і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, про що видано Державний акт на право власності на земельну ділянку Серія ЯМ № 929880, що розташована по вул. Пушкіа, 58, в с. Перепеличчя, Немирівського району Вінницької області. За період з 2012-2014 років нею побудовано на вище вказаній земельній ділянці житловий будинок з господарськими будівлями. Будівництво здійснено за її власні кошти з придбаних нею будівельних матеріалів. Так, як оформлення дозволів та проектно- кошторисної документації потребувало значних коштів, яких у неї не було то будівництво вона здійснила без отримання відповідних дозволів та виготовлення проектної документації. В звязку з цим позивачка [PERSON] просить суд визнати за нею право власності на нерухоме майно, а саме житловий будинок. В судове засідання позивачка [PERSON], не зявилася, надала суду заяву, в якій просить справу розглянути без її участі, позовну заяву підтримує просить її задовольнити. Представник відповідача [PERSON] сільської ради, в судове засідання не зявився, надав суду заяву в якій просить справу розглянути без його участі, позов визнає повністю, не заперечує щоб за [PERSON] визнати право власності на житловий будинок. Оцінивши зібрані по справі матеріали, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити, так як позовні вимоги визнаються представником відповідача, а також підтверджуються копією технічного паспорта на житловий будинок (а.с.3-7), копією державного акта на земельну ділянку (а.с.8). На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-11 00:00:00

[PERSON], звернулася в суд з позовом про визнання права власності на спадкове майно за законом, мотивуючи тим, що 08 лютого 2000 року помер його батько [PERSON]. Після його смерті залишилось спадкове майно, яке складається з житлового будинку за адресою: с. Селевінці, вул. Будьонного, 91, Немирівського району Вінницької області, відповідно до свідоцтва № 57 про право особистої власності на домоволодіння видане 22 листопада 1989 року [PERSON] сільською радою Немирівського району Вінницької області, в якому зазначено, що головою колгоспного двору є [PERSON]. Разом із батьком проживала мати [PERSON], яка входила до складу колгоспного двору (довідка № 245 видана [PERSON] сільською радою про склад колгоспного двору). Мати [PERSON] померла 14 квітня 2014 року ( Свідоцтво про смерть, актовий запис № 16, складений 16 квітня 2014 року виконкомом [PERSON] сільської ради Немирівського району Вінницької області). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Дану спадщину він прийняв, подавши заяву у Немирівську нотаріальну контору, а також фактично вступив в управління майном померлого. [PERSON] є спадкоємцем першої черги за законом. Інших спадкоємців за законом чи заповітом немає. Після закінчення 6-місячного терміну [PERSON] було відмовлено в оформленні свідоцтва про право на спадщину. [PERSON] не може отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок, який встановлює право власності спадкодавця на спадкове майно житловий будинок, який розташований за адресою с. Селевінці, вул. Будьонного, 91, Немирівського району Вінницької області, належний померлому [PERSON] і померлій [PERSON], у звязку з неможливістю виділити частки житлового будинку, який є власністю колгоспного двору у звязку зі смертю членів колгоспного двору. В звязку з цим позивач [PERSON], просить суд визнати за ним право власності на спадкове майно, а саме: житловий будинок. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити з мотивів викладених в позовній заяві. Представник відповідача [PERSON] сільської ради в судове засідання не зявився, надав суду заяву, в якій просить справу розглянути без його участі позов визнає повністю, не заперечує щоб за [PERSON], визнати право власності на житловий будинок. Суд заслухавши пояснення позивача, оцінивши зібрані по справі матеріали, приходить до висновку, що позов слід задовольнити, так як позовні вимоги визнаються представником відповідача, а також підтверджуються копією паспорта [PERSON] (а.с.3,4), копією свідоцтва про смерть [PERSON] (а.с.6), копією свідоцтва про смерть [PERSON] (а.с.7), копією постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальних дій (а.с.8), копією довідки [PERSON] сільської ради (а.с.9), копією технічного паспорта на житловий будинок (а.с.11-13), копією свідоцтва про право власності на домоволодіння № 57 (а.с.14). На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-16 00:00:00

[PERSON], звернулася в суд з позовом про визнання права власності на спадкове майно за законом, мотивуючи тим, що 16 серпня 2014 року помер її чоловік [PERSON], який проживав та був зареєстрований в [INFO]. Після його смерті залишилось спадкове майно, яке складається із житлового будинку та земельної ділянки площею 0,85 га, для обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства. Спадкоємцями за законом на спадкове майно є вона дружина померлого [PERSON], та їхні діти [PERSON] та [PERSON], які спадщини після смерті батька не приймали і на неї не претендують, про що подали письмову заяву. [PERSON] фактично прийняла спадщину після смерті свого чоловіка, вчасно подала в нотаріальну контору заяву на прийняття спадщини, отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок з господарськими спорудами та на інше майно, а на земельну ділянку, яка належала покійному чоловіку згідно державного акта серії ІУ-ВН № 18705 виданий Байраківською сільською радою вона отримала відмову у вчиненні нотаріальної дії у видачі її свідоцтва про право власності на спадщину, мотивуючи тим, що на даному державному акті відсутня печатка виконавчого комітету Байраківської сільської ради та підпис відповідної уповноваженої особи. В звязку з цим позивачка [PERSON], просить суд визнати за нею право власності на земельну ділянку. В судове засідання позивачка [PERSON], не зявилася, надала суду заяву, в якій просить справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримує і просить їх задовольнити з мотивів викладених в позовній заяві. Представник відповідача [PERSON] міської ради в судове засідання не зявився, надав суду заяву, в якій просить справу розглянути без його участі позов визнає повністю, не заперечує щоб за [PERSON], визнати право власності на земельну ділянку. Оцінивши зібрані по справі матеріали, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити, так як позовні вимоги визнаються представником відповідача, а також підтверджуються копією свідоцтва про смерть [PERSON], копією паспорта [PERSON], копією постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії, копією довідки Байраківської сільської ради, копією довідки Держгеокадастру, копією свідоцтва про одруження, копією Державного акта на право приватної власності на землю.. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-10 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом про визнання права власності на спадкове майно за заповітом. Позовні вимоги обгрунтовує слідуючими обставинами. [PERSON] 16.03.2007р. склав заповіт в якому заповів позивачу все своє майно. Даний заповіт не змінювався та не скасовувався. [INFO]. [PERSON] помер. Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з земельних ділянок та житлового будинку з надвірними спорудами, що знаходяться у [ADDRESS]. Вказаний будинок [PERSON] придбав на підставі договору купівлі-продажу від 18.06.1985р.н.. Позивач вчасно прийняв спадщину, що підтверджується довідкою нотаріальної контори. Спадкоємцем першої черги є відповідач по справі - дружина покійного. За життя [PERSON] мав у власності вказане майно, але не зареєстрував договір купівлі-продажу житлового будинку, не зберіг оригінали державних актів про право власності на земельні ділянки, у зв'язку з чим позивач звернуася до суду за захистом свого права. Враховуючи вищевказані обставини, позивачка просить постановити рішення, яким визнати за ним право власності на: земельні ділянки, які надані для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд в розмірі 0,15га та вартістю 36586,17грн.; для ведення особистого селянського господарства - ділянка №1 площею 0,0717га вартістю 818,77грн. та №3 площею 0,1581га вартісно 736,90 грн. дані земельні ділянки розташовані в смт.Красноїльськ Сторожинецького району Чернівецької області; на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться у [ADDRESS]. Позивачка в судове засідання не з'явилася, її представник подав до суду заяву, в якій просить розглянути справу за відсутності позивача та його представника, позов підтримують у повному обсязі. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, представила суду заяву, в якій позов визнала повністю та просила розглядати справу без її участі. Дослідивши письмові докази, виходячи із встановлених обставин справи та відповідних їм правовідносин суд вважає необхідним позов [PERSON] задовольнити повністю з наступних підстав. Зважаючи на те, що відповідачка позовні вимоги визнала, це визнання не суперечить Закону та не порушує прав та інтересів третіх осіб, суд, на підставі абз. 6 ч.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі», та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-05 00:00:00

[PERSON], звернулася в суд з позовом про визнання права власності на частину житлового будинку з господарчими будівлями, мотивуючи тим, що вона разом із сім`єю, на протязі майже тридцять років постійно проживає [ADDRESS]. Їхньою сусідкою по будинку була [PERSON], вона постійно проживала в кв. 1 цього ж будинку. [PERSON] проживала одиноко, була в похилому віці, вони як могли допомагали їй, прибирали в її квартирі, купували продукти, ліки та інші необхідні речі, вона фактично була членом їхньої родини. Близько двадцяти п'яти років тому [PERSON] померла, вони поховали її за власний кошт. В її користування була однокімнатна квартира загальною площею 27.1 кв. м., житловою 16.2 кв. м.. Після смерті [PERSON] квартира повністю перейшла в користування її сім`ї. Квартира за [ADDRESS], в якій проживає її сім`я належить її чоловікові, [PERSON]. [INFO] її чоловік помер і після його смерті вона продовжує користуватись квартирою яка належала [PERSON] [PERSON] безперервно відкрито володіє та користується квартирою на протязі двадцяти п'яти років, з 1988 року по даний час. Стаття 344 ЦК України передбачає, що особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном, продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Відповідно до ч. 2ст. 344 ЦК України особа, яка заявляє про давність володіння, може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є. Право власності на нерухоме майно підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. В зв'язку з цим позивачка [PERSON] просить суд визнати за нею право власності за набувальною давністю на квартиру. В судовому засіданні позивачка [PERSON], позовні вимоги підтримує просить їх задовольнити. Представник відповідача Немирівської міської ради Павленко Н.Б., в судовому засіданні позовні вимоги визнає не заперечує проти їх задоволення. Суд заслухавши пояснення сторін, оцінивши зібрані по справі матеріали, приходить до висновку, що позов слід задовольнити, так як позовні вимоги визнаються представником відповідача, а також підтверджуються копією технічного паспорта, копією свідоцтва про смерть, довідкою міської ради від 04.03.2014 року №02-17-209, згідно якої позивачка проживає у вищевказаній квартирі з 1998 року по даний час, актом обстеження житлових умов від 28.02.2014 року. Згідно вимог ст. 344 ЦК України передбачено, що особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном, продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. На підставі викладеного,

Outcome: approved