Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-21 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із вказаним позовом, мотивуючи заяву тим, що [PERSON] за життя належав житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами по вул. Січа, 13, в с. Серхів Маневицького району Волинської області, земельна ділянка, розміром 0,7932 гектара, вартістю 9 408 гривень 64 копійки, згідно Державного акту серії ЯА № 645485, кадастровий номер земельної ділянки 072368203:003:0018, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва виданого Маневицькою райдержадміністрацією 19 липня 2006 року. 24.04.2015 року [PERSON] померла, проте ще за життя 11.09.2001 року та 09.10.2001 року посвідчила заповіти на імя [PERSON] Позивач прийняла спадщину шляхом подачі до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, проте у звязку з відсутністю у спадкодавця правовстановлюючих документів про право власності на вказане спадкове майно, їй відмовлено в нотаріальному оформленні спадкових прав. Тому, [PERSON] просить суд визнати за нею в порядку спадкування за заповітом право власності на вказане спадкове майно. В судове засідання позивач [PERSON], її представник [PERSON], кожен зокрема, не зявилися, проте подали до суду заяву з проханням розглядати справу у їх відсутності, позовні вимоги підтримують, просять позов задовольнити. Відповідачі [PERSON] сільська рада Маневицького району Волинської області та Маневицька районна державна адміністрація Волинської області, своїх представників для участі в розгляді справи не направили, проте подали до суду заяви з проханням проводити розгляд справи у відсутності їх представників, позов визнають та не заперечують щодо його задоволення. Дослідивши письмові докази у справі та проаналізувавши їх в сукупності, суд приходить висновку про задоволення позову з наступних підстав. Відповідно до ст. ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців); спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1233 ЦК України встановлено, що заповіт є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1235, ч. 1 ст. 1236 цього ж Кодексу заповідач може призначати своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Заповідач має право охопити заповітом права та обовязки, які йому належать на момент складання заповіту, а також ті права та обовязки, які можуть йому належати в майбутньому. Згідно ст. 1270 Цивільного кодексу України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Судом установлено, що 24.04.2015 року померла [PERSON], яка ще 11.09.2001 року та 09.10.2001 року посвідчила заповіти, якими належний їй на праві приватної власності житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями та спорудами, що знаходиться в с. Серхів Маневицького району, а також все майно, де б воно не було та з чого воно б не складалося, ощадну книжку рахунок № 53080, присадибну земельну ділянку розміром 0,25 га; сертифікат на право на земельну частку/пай, серія ВА № 10209916 від 15 травня 1997 року, розміром 1,90 в умовних кадастрових гектарах, заповіла [PERSON], що підтверджується матеріалами справи (а.с. 4,6). Із свідоцтва про шлюб серії 1-ЕГ № 058341 вбачається, що 01 жовтня 2010 року, відділом реєстрації актів цивільного стану Маневицького районного управління юстиції Волинської області було зареєстровано шлюб [PERSON]А та [PERSON], актовий запис № 17 (а.с. 5). Із витягу з погосподарської книги № 1 за 2011-2015 роки та довідки [PERSON] сільської ради Маневицького району № 536 від 28.09.2015 року вбачається, що по особовому рахунку № 0073 житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами по вул. Січа, 13, в с. Серхів Маневицького району Волинської області належить [PERSON], яка до дня смерті була зареєстрована та проживала в ньому. 11.09.2001 року та 09.10.2001 року спадкодавцем було посвідчено заповіти, які не змінено та не скасовано, на імя [PERSON], яка є єдиним спадкоємцем по смерті [PERSON]О.(а.с. 7-8). Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 10.11.2016 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченим [PERSON] сільською радою Маневицького району Волинської області 11.09.2001 року за Р№ 142, у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів, які підтверджують право власності [PERSON] на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, по вул. Січа, 13, в с. Серхів Маневицького району Волинської області та земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 0,7932 га, яка знаходиться на території [PERSON] сільської ради Маневицького району Волинської області (а.с. 10). Відповідно до повідомлення Маневицької державної нотаріальної контори Волинської області № 736/1-16 від 01 грудня 2016 року після смерті [PERSON], яка померла 24.04.2015 року, заведена спадкова справа № 287 за заявою [PERSON]А.(а.с. 25-26). Згідно висновку Маневицького архітектурно планувального підприємства від 06.10.2015 року житловий будинок та господарські будівлі, що знаходяться в с. Серхів Маневицького району Волинської області по вул. Січа, 13, відповідають діючим державним будівельним, санітарним і пожежним нормам (а.с. 9). Зважаючи на вищевикладене та беручи до уваги те, що [PERSON] є спадкоємцем за заповітом, прийняла спадщину в встановлений законом строк та спосіб, суд приходить висновку про доцільність визнання за нею права власності на вказане спадкове майно.

Outcome: approved