Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-16 00:00:00

[PERSON] звернулася до відповідача з позовом про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, в якому вказала, що з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі з 21.04.2001 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], який проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, хоча працює у м.Москва РФ. Тому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], у розмірі 2000 грн., щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Представник позивачки [PERSON] (довіреність від 20.062017р.) в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та пояснила, що позивачка не проживає з відповідачем з 2015 року, останній ухиляється від виконання батьківських обовязків по відношенню до сина [PERSON] в частині матеріального забезпечення. Позивачка працює в м. Київ, її заробітна плата становить приблизно 4-5 тисяч гривень, винаймає житло. Просила позов задовольнити. Представник відповідача адвокат [PERSON] (договір про надання правової допомоги від 10.07.2017р.) в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, пояснив, що відповідач зараз не працює, знаходиться зараз не в Росії, оскільки там немає роботи, перебуває на утриманні свого батька, приїжджає в м. Бердянськ кожні 3-4 місяці. Коли приїжджав допомагав дитині, це були розваги, купляв одяг, подарунки. Бабуся та дідусь з боку відповідача допомагають онуку. Не заперечують проти стягнення з відповідача аліментів на утримання сина [PERSON] в розмірі 1000 гривень. Допитаний в якості свідка [PERSON] суду пояснив, що є батьком відповідача. Зазначив, що онук [PERSON] проживав з бабою матірю позивачки до вересня 2017 року, позивачка в 2016 році поїхала в м. Київ на заробітки. Він сплачував за навчання онука з 1 класу в гімназії «Надія», купували дитині одяг, взутття, надавали дитині також 450-500 грн. на місяць, сплачували лікування 2 рази, купили велосипед. Якщо у сина була можливість, він також балував онука. На теперішній час син знаходиться у Росії, 7 місяців він не працював не було роботи, зараз тільки пішов на роботу працює тільки останні 2 дні. Він з дружиною допомагав синові. Скільки син тепер заробляє він не знає, грошей для онука не пересилав, по приїзду в Бердянськ купував [PERSON] подарунки. Свідок [PERSON] суду пояснив, що він батько позивачки. Дочка поїхала в м. Київ два роки тому, зараз там живе. [PERSON] жив з ними. Сімя відповідача також допомагала, купували куртку дитині, ще якусь одежу, взуття, давали йому гроші на проїзд та харчування. Коли приїжджав відповідач батько дитини, він водив дитину у місто, купував одежу. Грошей відповідач не присилав. Свідок [PERSON] суду пояснила, що вона мати позивачки. Крім того зазначила, що після розлучення з відповідачем її донька поїхала в м [PERSON] на заробітки, так як не хватало грошей на утримання сина, дитина проживала з ними. Донька приїжджала раз на два місяця, постійно надавала гроші для утримання дитини. [PERSON] живе з позивачкою в Києві, пішов там до школи. Батько дитини відповідач гроші на утримання сина не передавав, але купував одежу, одяг, за школу сплачував батько відповідача. Все, що необхідно було дитині, забезпечувала позивачка, від відповідача допомоги не було. Суд, вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення представників позивача та відповідача, свідків, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні було встановлено, що позивачка [PERSON] перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 21 квітня 2001 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (серія КР-XI №0799405), зареєстрований відділом актів цивільного стану м. Бішкека, Киргизстан (а.с. 5). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO] (свідоцтво серія КР-Х №884220 від 15.04.2002р.), який проживає з позивачкою [PERSON] Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. На підставі ч. 1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу із дня подання такої заяви. Відповідач [PERSON] добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, хоча є працездатним. Дитина проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання неповнолітньої дитини. При цьому вирішуючи питання щодо розміру стягнення аліментів суд враховує, що прожитковий мінімум на дитину відповідного віку, який відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2017 рік» для дітей віком від 6 до 18 років з 01 травня 2017 року складає 1777 гривень, та обовязок обох батьків утримувати дитину. Тому суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги частково, стягнувши з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1500 гривень. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп. На підставі викладеного та

Outcome: partial