Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-29 00:00:00

[PERSON] звернулася до місцевого суду із позовом про визнання [PERSON] батьком дитини [PERSON], [INFO]. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що у вересні 2003 року [PERSON] познайомилася із [PERSON] та почали зустрічатися як хлопець і дівчина; разом проводили свій вільний час. Згодом їхні зустрічі переросли у взаємне кохання; в результаті інтимних відносин з відповідачем [PERSON] завагітніла. Про свою вагітність позивач повідомила [PERSON], однак його реакція на цю новину була несподіваною і він сказав, що це не його дитина. [INFO] [PERSON] народила дочку [PERSON]. На момент народження дитини [PERSON] не перебувала у зареєстрованому шлюбі, то запис про батька дитини в Книзі реєстрації народжень був проведений за прізвищем позивача, а ім'я, по-батькові та національність батька дитини - за вказівкою [PERSON] Оскільки відповідач відмовляється визнати себе батьком народженої [PERSON] [INFO] дочки [PERSON], відтак позивач просить в судовому порядку постановити рішення, яким визнати [PERSON] батьком [PERSON], призначивши для цього молекулярно-біологічну експертизу. У судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник адвокат Цапар М.В. підтримали позовні вимоги та посилалися на обставини викладені в позовній заяві; просили позов задовольнити. Під час розгляду справи відповідач [PERSON] визнав позов по суті власних пояснень частково та пояснив, що не прибув на виклик експерта, оскільки вагається у батьківстві та, у випадку позитивного вирішення даного питання слід йому було б компенсувати позивачу значні кошти за проведену експертизу. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити повністю з наступних підстав: Судом установлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON] народилася [INFO]; у графі «мати» записано [PERSON], «батько» - [PERSON]. Згідно ч. 1 ст. 135 СК України передбачено, що в разі народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім'я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Як установлено у судовому засіданні, [PERSON] на момент народження дитини не перебувала у зареєстрованому шлюбі, тому запис про батька дитини в Книзі реєстрації народжень був проведений за прізвищем позивача, а ім'я, по-батькові та національність батька дитини - за вказівкою [PERSON] Частиною 2 статті 128 СК України встановлено, що підставою для визнання батьківства за рішенням суду є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Відповідно до абзацу 2-3 п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3 від 15.05.2006р., питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень ст. 212 ЦПК, згідно з якою жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення. Ухвалою Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 22 вересня 2015 року по даній справі за клопотанням позивача [PERSON], яке не заперечив відповідач [PERSON], було призначено молекулярно-біологічну експертизу на вирішення якої поставлено питання про те, чи є [PERSON], [INFO] біологічним батьком дитини [PERSON], [INFO]. Вказана ухвала повернута без виконання через неявку відповідача [PERSON] для відбору біологічних зразків, тобто відповідач ухилився від участі в експертизі. Статтею 146 ЦПК України встановлено, що у разі ухилення особи, яка бере участь у справі, від подання експертам необхідних матеріалів, документів або іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з'ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні; у разі ухилення відповідача від проведення судово-біологічної (судово-генетичної) експертизи у справах про визнання батьківства, материнства суд має право постановити ухвалу про примусовий привід на проведення такої експертизи. Відповідач ухилився від участі в експертизі не з'явившись до експертної установи для відбору біологічних зразків, у судовому засіданні проти примусового приводу на проведення експертизи заперечив та підтвердив, що являється біологічним батьком [PERSON], народженої [PERSON] [INFO]. Главою 5 Цивільного-процесуального Закону регламентовано поняття доказів, їх належність та допустимість; обов'язок доказування і подання доказів. Тому, при задоволенні позову суд виходить із засад змагальності щодо подання таких, їх дослідження та доведеності перед судом їх переконливості, диспозитивності цивільного судочинства; з аналізу представлених і наявних у цивільній справі документів. У тому числі в судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник адвокат Цапар М.В. просили позов задовольнити; відповідач [PERSON] позов визнав; судом не встановлено підстав для відмови у прийнятті визнання відповідачем позову, а відтак визнання позову [PERSON] не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів сторін. Під час провадження в справі та під час судового розгляду позивачем та її представником представлено суду достатньо доказів у підтвердження своїх вимог, а тому позов [PERSON] підставний і підлягає задоволенню.

Outcome: approved