Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-28 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із позовною заявою до [PERSON] про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, зменшивши позовні вимоги просить стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів за період з жовтня 2015 по квітень 2021 в розмірі 45223 грн. 40 коп. Свої вимоги обґрунтовує тим, що постановою Апеляційного суду Львівської області від 18.12.2017, змінено рішення Личаківського районного суду м.Львова від 27.06.2017, та постановлено стягувати з [PERSON] на утримання малолітньої доньки [PERSON] [INFO] , аліменти у розмірі 1/3 частки заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 15 жовтня 2016 року, до досягнення дитиною повноліття. Разом з тим, відповідач вказане рішення суду не виконує, жодного разу аліменти не сплатив, внаслідок чого допущено заборгованість зі сплати аліментів, яка станом на 01.03.2021 становить 148428 грн., а тому на підставі ч.1 ст.196 СК України просить стягнути з відповідача на користь позивача неустойку (пеню) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення, що за період з 16.10.2015 по квітень 2021 становить 45223 грн. 40 коп. Ухвалою від 30.11.2020, після виконання вимог ухвали від 28.10.2020 про залишення позовної заяви без руху, постановлено прийняти до розгляду та відкрити провадження у справі; розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження; призначити судове засідання для розгляду справи по суті 24.12.2020, яке в подальшому неодноразові відкладалося за клопотанням представників сторін, востаннє на 29.07.2021. Позивач та її представник в останнє судове засідання не з`явилися, остання подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала та просив їх задовольнити повністю. Відповідач та його представник ні в Личаківський районний суд м.Львова, ні в Чернігівський апеляційний суд для участі в судовому засіданні в режимі відеоконференції не з`явилися, причин неявки суду не повідомили, клопотання про відкладення розгляду справи не заявляли. Разом з тим, 03.02.2021 від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач просить в задоволенні позовних вимог відмовити повністю. Зазначив, що від сплати аліментів він не ухиляється, а заборгованість виникла у зв`язку з тим, що відповідач з лютого 2017 року був звільнений з останнього місця роботи військової частини [NUMBER] та з того часу постійних доходів не має, перебивається випадковими, нерегулярними та сезонними заробітками. 10.02.2020 відповідач надіслав позивачу 500 грн. на оплату аліментів. Крім цього, за рішенням Новозаводського районного суду м.Чернігова від 23.01.2019 з нього стягуються аліменти на утримання [PERSON] та їхньої дочки [PERSON] , [INFO] . Також на утриманні відповідача перебувають батьки, які є пенсіонерами та зареєстровані і проживають разом з ним. При цьому, мати відповідача у березні 2017 року перенесла оперативне втручання з приводу онкологічного захворювання, є інвалідом 3 групи. Наведене впливає на матеріальне становище відповідача та обмежує його матеріальні можливості. Крім цього, позивачем представлено довідку від 25.02.2020 №33545, видану Новозаводським відділом державної виконавчої служби у місті Чернігові Північно-східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми), у якій зазначена сума заборгованості, однак відсутня інформація щодо несплачених аліментів за кожен місяць окремо, у зв`язку з чим суд не має можливості з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням встановленого обчислити розмір пені, виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення. Просить врахувати відсутність роботи відповідача як поважну причину та підтвердження відсутності вини відповідача щодо несплати ним аліментів в повному обсязі та у зв`язку з цим в задоволенні позовних вимог відмовити. 10.03.2021 від представника позивача надійшла відповідь на відзив, у якій остання зазначає, що посилання відповідача на отримання ним непостійних (нерегулярних, сезонних) доходів є підтвердженням наявності у нього доходів, з яких він і мав би сплачувати аліменти на утримання доньки [PERSON] . Доводи відповідача щодо стягнення з нього аліментів на утримання іншої дочки та її матері, а також утримання батьків та надання їм допомоги, були враховані і Личаківським районним судом м.Львова, і Апеляційним судом Львівської області, як при розгляді справи про стягнення аліментів, так і при вирішенні питання про зменшення їх розміру. Враховуючи наведене, оскільки доводи відповідача враховані судами при вирішенні питання щодо розміру аліментів, посилання відповідача на ці ж обставини не можуть свідчити про відсутність його вини у виникненні заборгованості зі сплати аліментів, а тому просить позовні вимоги про стягнення неустойки (пені) за прострочення виплат по аліментах задовольнити. Крім цього, 27.04.2021, 29.04.2021 та 17.05.2021 від представника позивача надійшли клопотання про долучення письмових доказів, які мають значення для забезпечення правильного і своєчасного вирішення справи по суті, які підлягають до задоволення. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши повно і всебічно всі обставини справи та оцінивши в сукупності зібрані у справі докази, суд встановив наступне. Постановою Апеляційного суду Львівської області від 18.12.2017 ухвалено рішення Личаківського районного суду м. Львова від 27.06.2017 в частині визначення розміру коштів, які підлягають стягненню з [PERSON] на користь [PERSON] , на утримання малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] змінити, збільшивши їх розмір з «1/4» до «1/3» частки заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 16.10.2015, до досягнення дитиною повноліття. Як вбачається з розрахунку про стан заборгованості по сплаті аліментів заборгованість боржника [PERSON] зі сплати аліментів з 16.10.2015 станом на 01.03.2021 становить 148428 грн. Відповідно до ч.1 ст.196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Як вбачається з роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, наданих у п.22 Постанови «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», передбачена ст.196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Відповідно до правового висновку, викладеного Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 25 квітня 2018 року у справі №572/1762/15-ц, пеня за заборгованість по сплаті аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Як вбачається з представленого представником позивача розрахунку розмір пені у зв`язку з несплатою аліментів за період з жовтня 2015 по квітень 2021 року становить 45223 грн. 40 коп. та такий вірно обчислено за формулою Пеня = A1*1%*Q1+A2*1%*Q2+….An*1%*Qn, де: А1, А2, …. Аn сума несплачених аліментів за кожен місяць, Q кількість днів прострочення. З урахуванням наведеного суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення та з відповідача на користь позивача слід стягнути 45223 грн. 40 коп. пені у зв`язку з несплатою аліментів за період з жовтня 2015 по квітень 2021 року. При цьому, суд вважає безпідставними посилання представника відповідача на те, що заборгованість зі сплати аліментів виникла з поважних причин, у зв`язку зі скрутним матеріальним становищем відповідача, який є безробітним та має на утриманні іншу дочку [PERSON] , [INFO] , оскільки вказані обставини враховані судом апеляційної інстанції при визначенні розміру аліментів, а наявність на утриманні відповідача батьків чи інших осіб, може бути підставою для зменшення розміру аліментів, однак не звільняє відповідача від обв`язку сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] , який відповідач, як вбачається з розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, виконував неналежним чином, сплата аліментів відбувалася несвоєчасно, протягом кількох років аліменти не сплачувались взагалі. Також необґрунтованими є і посилання представника відповідача на те, що позивачем представлено довідку від 25.02.2020 №33545, видану Новозаводським відділом державної виконавчої служби у місті Чернігові Північно-східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми), у якій зазначена сума заборгованості, однак відсутня інформація щодо несплачених аліментів за кожен місяць окремо, у зв`язку з чим суд не має можливості з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням встановленого обчислити розмір пені, виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення, оскільки як вбачається з представленої представником позивача відповіді начальника Новозаводського відділу державної виконавчої служби у місті Чернігові Північно-східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) №55679280/10 від 23.03.2021 з матеріалів виконавчого провадження встановлено, що боржник не сплачує аліментів (окрім лютого 2021 року 500 грн.), станом на 01.03.2021 заборгованість по аліментах становить 148428 грн., що підтверджується відповідними копіями розрахунків, у яких містяться усі необхідні відомості для обчислити розміру пені. Крім цього, заперечуючи проти позовних вимог відповідачем та його представником не представлено доказів на підтвердження відсутності вини відповідача у виникненні заборгованості зі сплати аліментів чи свого розрахунку пені за прострочення сплати аліментів, всупереч вимогам ст.12, 81 ЦПК України, згідно з якими цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Крім цього, відповідно до п.6 ч.1 ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати. Згідно з ч.1, 2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. До судових витрат належать, зокрема і витрати на правову допомогу. Разом з тим, суд не вбачає підстав для стягнення з відповідача витрат позивача на правову допомогу, оскільки всупереч вимогам ч.3 ст.137 ЦПК України представник позивача не лише не подала детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених нею витрат, необхідних для надання правничої допомоги, що є необхідною умовою для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат, а й взагалі не зазначила та не підтвердила розміру таких витрат, про наявність поважних причин неможливості подати докази, що підтверджують розмір понесених судових витрат, у порядку, визначеному ч.1 ст.246 ЦПК України, не заявляла.

Outcome: approved