Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-04 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із заявою про видачу обмежувального припису, відповідно до якого просить заборонити перебувати [PERSON] із [PERSON], в будинку №10 по вул. Дружби бічна в смт. В. Березовиця, Тернопільський район, Тернопільська область; усунути [PERSON], перешкоди, які чиняться зі сторони [PERSON], у користуванні житловим будинком № 10 по вул. Дружби бічна в смт. В. Березовиця, Тернопільський район, Тернопільська область, що є особистою приватною власністю [PERSON] та перебуває у користуванні [PERSON] відповідно до договору позички від 22 грудня 2017 року, заборонивши йому наближатися на відстань ближче 200 метрів до нього; усунути [PERSON], перешкоди, які чиняться зі сторони [PERSON], у користуванні, належним їй на праві приватної власності, магазином по вул. Живова, 45 в м. Тернополі, зобовязавши його на протязі 2-х днів із дня видачі обмежувального припису звільнити приміщення даного магазину від своїх речей, та заборонивши йому після цього наближатися на відстань ближче 200 метрів до нього; усунути [PERSON] перешкоди у користуванні належним їй на праві власності автомобілем MERCEDES-BENZ SPRINTER 413 CDI фургон малотонажний-В, 2004 року випуску, зареєстрований за нею 15.01.2015 р., д.н.з. ВО8802AT, зобовязавши [PERSON] повернути їй ключі від нього та техпаспорт, а також встановити в салоні автомобіля демонтовану ним автомагнітолу; заборонити [PERSON] наближатися на відстань ближче ніж 200 метрів до місця навчання [PERSON] - Тернопільського національного економічного університету по вул. Львівська, 11 в м. Тернопіль; заборонити [PERSON] особисто і через третіх осіб розшукувати [PERSON], якщо вона за власним бажанням перебуватиме у місці, невідомому [PERSON] та переслідувати її. Встановити термін дії обмежувального припису строком на шість місяців. В обґрунтування заявлених вимог [PERSON] вказує на те, що вона зареєстрована в [INFO]. Однак, із 08 вересня 2017 року вона не має можливості проживати за даною адресою, оскільки зі сторони її брата - [PERSON] вчиняється домашнє насильство - психологічне та економічне. Також, зі сторони брата [PERSON] 18 чи 19 вересня 2017 року вчинялось фізичне насильство, яке проявилось у спробі незаконного позбавлення її волі. Також, зазначила, що в минулому, а саме в ніч з 08 на 09 січня 2013 року, зі сторони [PERSON] мало місце фізичне насильство, яке виразилось в тому, що останній в будинку № 10 по вул. Дружби бічна в смт. В. Березовиця, наніс їй удар кулаком в обличчя та спричинив перелом перенісся. На даний час, [PERSON] вимагає передати належне заявнику на праві приватної власності нерухоме майно, подароване їй матірю [PERSON] весною 2017 року, погрожуючи знищенням даного майна та фізичною розправою. Зокрема, 17.12.2017 р. зі сторони [PERSON] було здійснено побиття її чоловіка, який приїхав з нею до будинку за місцем її реєстрації по вул. Дружби бічна, 10 в смт. В. Березовиця, щоб допомогти забрати речі, оскільки через погрози [PERSON] вона не має змоги там проживати. Із даного приводу порушено кримінальне провадження, в межах якого [PERSON] вручено обвинувальний акт та передано його до суду. Крім того, [PERSON] вчиняє щодо [PERSON] морально-психологічний тиск та фізичний вплив шляхом ініціювання подання зі сторони матері [PERSON], за допомогою адвоката [PERSON] завідомо неправдивої заяви про нібито заволодіння подарованим нею нерухомим майном за допомогою шахрайських дій; подання зі сторони матері, за допомогою адвоката [PERSON], завідомо неправдивої заяви про нібито викрадення нею 15.09.2017 р. ювелірних виробів із будинку; поданням позовів до Тернопільського районного суду про визнання недійсними договорів дарування нерухомого майна. Також зазначила, що [PERSON] почав вимагати він неї скласти заповіт на майно, яке їй належить на його користь. Вважає, що [PERSON], шляхом вчинення на неї морально-психологічного тиску та фізичного впливу, намагається відібрати у заявниці подароване їй матірю [PERSON] нерухоме майно. [PERSON] та її представник [PERSON] в судовому засіданні подану заяву підтримали та просять її задовольнити, з підстав наведених у ній та поданих до неї доповненнях [PERSON] та його представник в судовому засіданні заяву про видачу обмежувального припису не визнали, вважають, що вона не підлягає до задоволення, оскільки обставини наведені у ній не відповідають дійсності, а [PERSON] будь-якого домашнього насильства стосовно своєї сестри заявниці [PERSON] не вчиняв. [PERSON] в судовому засіданні вважає, що подана заява підлягає до задоволення. Представник Тернопільського районного відділення поліції ТВП ГУНП в Тернопільській області в судове засідання не з»явився, хоча повідомлявся про місце та час судового розгляду. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив. Як вбачається із витягу із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності станом на 13.09.2017 року, а також нотаріально посвідченого договору дарування житлового будинку від 13.09.2017 року, власником житлового будинку, з надвірними будівлями і спорудами по вулиці Дружби бічна,10 в смт.в.Березовиця Тернопільського району Тернопільської області є [PERSON]. Крім цього, [PERSON] є також власником земельної ділянки площею 0,112 га кадастровий номер 6125255200:02:002:0411 цільове призначення якої для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розміщена по вулиці Дружби бачна, 10 в смт.В.Березовиця Тернопільського району Тернопільської області, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності та нотаріально посвідченим договором дарування земельної ділянки від 13.09.2017 року. Як вбачається із витягу з Єдиного державного реєстру МВС стосовно зареєстрованих транспортних засобів, автомобіль марки «Mercedes-Benz 413 CDI», 2004 року випуску зареєстровано за [PERSON] Будучи допитаним в судовому засіданні у якості свідка [PERSON] суду повідомила, що заявниця [PERSON] неодноразово повідомляла їй про те, що її брат [PERSON] не допускає останню до будинку по вул..Дружби бічна,10 в смт .В.Березовиця Тернопільського району Тернопільської області, шляхом вчинення на неї психологічного та фізичного насильства, проте очевидцем таких подій не була. Будучи допитаним в судовому засіданні свідок [PERSON] суду повідомила, що постійно проживає у спірному будинку по вул.Дружби бічна,10 в смт.В.Березовиця Тернопільського району Тернопільської області з 2009 року. Заперечила факт вчинення домашнього насильства стосовно її дочки [PERSON] з боку її сина [PERSON] Також зазначила, що заявниці зі сторони [PERSON] не чиняться перешкоди в користуванні житловим будинком, автомобілем марки «Mercedes-Benz 413 CDI». Також зазначила суду, що її син [PERSON] користується нежитловим приміщенням, яке знаходиться за адресою: вул..Живова,45 у місті Тернополі на підставі укладеного договору оренди нерухомого майна №12/04/17 між нею та [PERSON] Як вбачається із договору оренди нерухомого майна №12/04/17 від 12 квітня 2017 року, укладеного між [PERSON] (Орендодавець) та [PERSON] (Орендар), орендодавець передає, а орендар приймає у строкове платне користування нерухоме майно, а саме нежитлового приміщення, площею 1515,8 кв.м., яке знаходиться за адресою: вул..Живова,45 в місті Тернополі. Як вбачається із договору позички від 22 грудня 2017 року, укладеного у письмовій формі між [PERSON] (Позичкодавець) та [PERSON] (Користувач), позичкодавець безоплатно передав користувачу, а користувач прийняв від позичкодавця житловий будинок №10, що розташований по вул..Дружби бічна в смт.Велика Березовиця, Тернопільський район, Тернопільська область для користування протягом строку встановленого даним договором, з метою проживання. Відповідно до п. 3 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сімї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сімєю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Відповідно до п.7, 8 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», обмежувальний припис стосовно кривдника це встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обовязків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи. Особа, яка постраждала від домашнього насильства це особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі. В силу вимог ч.2 ст.26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов»язків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об»єктом прав спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкуватися з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв»язку особисто і через третіх осіб. Статтею 16 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено ведення Єдиного державного реєстру випадків домашнього насильства та насильства за ознакою статі. Єдиний державний реєстр випадків домашнього насильства та насильства за ознакою статі (далі - Реєстр) - це автоматизована інформаційно-телекомунікаційна система, призначена для збирання, реєстрації, накопичення, зберігання, адаптування, зміни, поновлення, використання, поширення (розповсюдження, реалізації, передачі), знеособлення і знищення визначених цим Законом даних про випадки домашнього насильства та насильства за ознакою статі. До Реєстру вносяться відомості (окремо за кожним випадком насильства). Формування Реєстру здійснюється окремо за кожним випадком домашнього насильства, насильства за ознакою статі шляхом внесення до нього відповідної інформації. Персональні дані про особу, яка повідомила про вчинення насильства, зберігаються у Реєстрі протягом одного року з дня надходження відповідної інформації про вчинення насильства. Персональні дані про постраждалу особу зберігаються у Реєстрі протягом трьох років з дня вчинення домашнього насильства чи насильства за ознакою статі. Суд проаналізувавши матеріали поданої заяви, оцінивши та дослідивши надані суду докази, вважає, що подана заява [PERSON] не підлягає до задоволення. Зокрема, суду не надано доказів, щодо внесення до Єдиного державного реєстру випадків вчинення домашнього насильства [PERSON] стосовно [PERSON] та притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ознаками статті ст. 173-2 КУпАП . На думку суду, не заслуговують на увагу наданий у якості доказу витяг із реєстру досудових розслідувань кримінального провадження №12017210180000734, оскільки як вбачається із нього, підставою для внесення відповідних відомостей був конфлікт 17 грудня 2017 року, який виник між [PERSON] та [PERSON], у ході якого [PERSON] наніс тілесні ушкодження [PERSON] Також, суд зазначає, що в силу вимог ч.2 ст.26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов»язків, а саме усунення перешкод у користуванні майном, що є об»єктом прав спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи. Однак, як вбачається із поданих доказів, житловий будинок №10 по вул..Дружби бічна в смт.В.Березовиця Тернопільського району в усунення перешкод у користуванні яким просить заявниця, належить на праві приватної власності гр..[PERSON] та не перебуває у приватній чи сумісній власності [PERSON] Також, суду не надано доказів, які б підтверджували чинення перешкод [PERSON] у користуванні заявниці зазначеним житловим будинком, належним їй автомобілем марки «Mercedes-Benz 413 CDI», нежитловим приміщенням по вул..Живова,45 у місті Тернополі, яким користується [PERSON] на підставі договору оренди нерухомого майна №12/04/17 від 12 квітня 2017 року, укладеного між [PERSON] та [PERSON] Також, заявницею не надано суду доказів, які б підтверджували вчинення домашнього насильства з боку [PERSON] стосовно неї у січні 2013 року, про яке вона зазначає у своїй заяві. Крім цього, суд зазначає, що як вбачається із змісту поданої заяви та наданих суду пояснень, а також матеріалів справи, в даному випадку заявником фактично оспорюються дії її брата [PERSON] щодо вчинення ним перешкод у користуванні наданого їй у позичку нерухомого майна, а також належного їй нежитлового приміщення та транспортного засобу, що свідчить про спір, що у свою чергу, не є підставою для застосування обмежувального припису, виходячи із норм Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». За таких обставин, суд не вбачає підстав для видачі обмежувального припису, а відтак задоволення заяви [PERSON] На підставі наведеного,

Outcome: dismissed