Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-17 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. У позовній заяві зазначено, що 22 грудня 1999 року між сторонами по справі у відділі реєстрації актів громадянського стану м.Червонограда Львівської області було зареєстровано шлюб, про що було зроблено актовий запис за №476. За час спільного проживання в шлюбі в них народилася дочка [PERSON], [INFO]. Спільне проживання між сторонами склалося невдало. Між ними часто виникали сварки, щонегативно впливало на позивачку. На даний час вони припинили спільне проживання. Шлюб носить формальний характер. Можливості зберегти сім'ю немає. Подальше перебування у шлюбі суперечитиме інтересам позивачки. Просила позов задовольнити. У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала повністю з підстав, які наведені у заяві. Пояснила, що примирення між ними неможливе, вони спільно не проживають. Дочка навчається у медичному училищі, проживає в іншому населеному пункті, тому розірвання шлюбу не буде мати на неї негативного впливу. Просила позовні вимоги задовольнити, не надавати терміну для примирення та збереження сім'ї, оскільки примирення неможливе. Відповідач [PERSON] позов визнав. Пояснив, що намагався зберегти сім'ю, однак дружина не погоджується на примирення, категорична у своєму рішенні. Вони дійсно припинили спільне проживання. Просив шлюб розірвати. Суд, вислухавши пояснення сторін по справі, дослідивши та перевіривши всі докази в їх сукупності, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Як вбачається з свідоцтва про укладення шлюбу серія [NUMBER], виданого відділом реєстрації актів громадянського стану м.Червонограда Львівської області, 22 грудня 1999 року було зареєстровано шлюб між [PERSON], [INFO] і [PERSON],[INFO]. Актовий запис про одруження №476. Після одруження дружині було присвоєно прізвище [PERSON]. [PERSON] народилася 07 квітня 2002 року в м.Червоноград Львівської області. Батьки дитини [PERSON] і [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER], виданим 19 квітня 2002 року відділом реєстрації актів громадянського стану м.Червонограда Львівської області. За статтею 16 «Загальної декларації прав людини» від 10.12.1948 року чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності, чи релігії вступати у шлюб і створювати сімю. Вони користуються однаковими правами щодо вступу в шлюб, під час перебування у шлюбі і під час його розірвання. Проголошена Конституцією України охорона сімї державою полягає в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. За ч.1 ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Дані положення закріплені у ст.55 Сімейного кодексу України. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність. Відповідно до вимог ст.112 СК України при розірванні шлюбу суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову. Бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. За ст.113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. У позовній заяві, у судовому засіданні позивачка не просила після розірвання шлюбу відновити їй прізвище [PERSON]. За статтею 114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Суд не зобовязаний призначати сторонам строк для примирення. Це робиться лише тоді, коли збереження шлюбу можливе на почуттях любові та поваги, підтримки один одного. Судом встановлено, що сторони припинили спільне проживання, у обох наявне стійке волевиявлення, направлене на припинення сімейних відносин. Викладені обставини свідчать, що подальше спільне проживання подружжя і збереження сім`ї неможливе, суперечитиме інтересам сторін, що має істотне значення, а тому позов про розірвання шлюбу підлягає до задоволення.

Outcome: approved