Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-02 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON], в якому просить визнати його таким, що втратив право користування квартирою № 77 в будинку № 5 по вул. М. Кривоноса в м. Тернополі. [PERSON] обгрунтовує позов тим, що вона є власником квартири [ADDRESS]. За вказаною адресою зареєстрована вона із сином [PERSON] З 26 вересня 2006 року по даний час її син працює на посаді лікаря в корпусі миру посольства США та перебуває за межами України вже багато років, у звязку з чим фактично не користується зазначеною квартирою впродовж тривалого часу. Факт реєстрації відповідача у квартирі порушує її права в частині отримання субсидій на сплату комунальних послуг, а також впливає на розмір квартирної плати та інших витрат. Оскільки за вищевказаною адресою відповідач не проживає, виникають проблеми з сплатою надмірних комунальних послуг, які не надаються, однак нараховуються за нього, чим порушуються її права, а тому посилаючись на наведене, просить визнати відповідача\~таким, що втратив право користування житловим приміщенням. Ухвалою судді від 09 серпня 2018 року відкрито провадження у вказаній цивільній справі та призначено підготовче судове засідання на 13 вересня 2018 року, а ухвалою суду від 13 вересня 2018 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду на 03 жовтня 2018 року. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала, з підстав викладених в ньому, та просила задовольнити. Представник позивача адвокат [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, а саме шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України відповідно до частини 11 ст. 128 ЦПК України, повторно до суду не з'явився, не повідомивши про причини неявки. Відзиву на позов від відповідача не надходило. За вказаних обставин суд приходить до переконання, що згідно з ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України слід ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечила проти такого вирішення справи, та відповідно до вимог ч. 1 ст. 281 ЦПК України судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, встановив такі обставини. Як вбачається із свідоцтва про право на спадщину за законом НАА 324405 від 11 червня 2014 року, посвідченого державним нотаріусом Тернопільської державної нотаріальної контори та зареєстрованого в реєстрі за № 5-805, [PERSON] отримала спадщину після померлого її чоловіка [PERSON], яка складється з квартири № 77, що знаходиться в будинку № 5 по вулиці Максима Кривоноса в м. Тернополі і належала померлому на підставі свідоцтва про право власності на квартиру, виданого виконавчим комітетом Тернопільської міської ради 16 грудня 2004 року, право власності зареєстровано Тернопільським міським бюро технічної інвентаризації 16 грудня 2004 року за № 49457. Вказана квартира трикімнатна, загальною площею 59,9 кв.м., в тому числі житловою площею 42,5 кв.м. Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за № 22860082 від 11 червня 2018 року, [PERSON] на праві приватної власнсоті належить трикімнатна квартира [ADDRESS]. Відповідно до довідки ДП 1 ЖЕК13 ЖБК за № 496 від 03 серпня 2018 року, за адресою: вул. М. Кривоноса, 5/77, м. Тернопіль зареєстровані [PERSON] (власник) та [PERSON] (син). Із будинкої книги для прописки громадян, які проживають [INFO] слідує, що за вказаною адресою зареєстровані: [PERSON] та [PERSON]. З акту ДП 1 ЖЕК-13 ЖБК від 03 серпня 2018 року вбачається, що комісією в складі майстрів дільниці: [PERSON], [PERSON] відвідано квартиру [ADDRESS] для перевірки факту проживання [PERSON], в результаті перевірки якої встановлено, що він за даною адресою не проживає, про що засвідчили своїми підписами свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON] Згідно довідки директора з адміністратвиних питань [PERSON] Посольства США в Україні від 26 листопада 2013 року, [PERSON] працює в [PERSON] Посольства США (м. Київ) на посаді лікаря з 26 вересня 2006 року. Той факт, що [PERSON] не проживає в [INFO] підтвердила допитана в судовому засіданні свідок [PERSON], яка вказала, що син позивача багато років не проживає за вищевказаною адресою, більше року не повертався в Україну, а до того часу жив в Києві. Суд, заслухавши пояснення позивача та представника позивача, розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи із наступних підстав. В силу вимог ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно положень ст. 72 ЖК Української РСР визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Частиною першою статті 383 ЦК України та статтею 150 ЖК Української РСР закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб, мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. Згідно вимог ст. 150 ЖК Української РСР, громадяни, які мають у приватній власності квартиру, користуються нею для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. За змістом ч. 1 ст.\~16\~ЦК України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно з положеннями статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Положенням ст. 405 ЦК України передбачено, шо члени сімї власника житла, які проживають разом із ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Тому, враховуючи те, що судом встановлено, що [PERSON] зареєстрований в [INFO], однак фактично виїхав закордон та не проживає там, реєстрація в квартирі призводить до додаткових фінансових витрат на оплату житлово-комунальних послуг [PERSON], а тому її право підлягає поновленню шляхом задоволення позову. В силу вимог статті 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір у розмірі 704,80 грн. На підставі наведеного,

Outcome: approved