Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-05 00:00:00

[PERSON] звернулася до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з заявою про встановлення факту народження дитини, заінтересована особа Сєвєродонецький міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області. В обґрунтування поданої заяви зазначено, що [PERSON], яка зареєстрована за адресою: [INFO], перебуваючи на тимчасово окупованій території у м. Луганську народила дитину, що підтверджується медичним свідоцтвом про народження № 45 від 17.03.2017 року. Заявник звернулася до Сєвєродонецького міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області щодо реєстрації народження дитини, але їй було відмовлено у звязку із тим, що відсутні підстави для державної реєстрації народження та видачі свідоцтва про народження українського зразку відповідно до законодавства України. Встановлення факту народження дитини необхідно заявнику для здійснення реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження дитини. Заявник надала до суду письмову заяву, в якій просила розглянути заяву про встановлення факту народження дитини без її участі. В судове засідання представник заінтересованої особи належними чином повідомлений про дату, час та місце розгляду заяви не зявився, надав до суду письмову заяву, в якій просив розглянути заяву про встановлення факту народження дитини без його участі та не заперечував проти задоволення вимог, викладених у заяві про встановлення факту народження дитини. Дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку, що дана заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] зареєстрована за адресою: [INFO], про що свідчить паспорт серії ЕН № 980418, виданий Ленінським РВ у м. Луганську УДСМУ в Луганській області 09.04.2014 року, копія якого наявна у матеріалах справи. Згідно медичного свідоцтва про народження № 45 від 17.03.2017 року, виданого «Государственное учреждение Луганская республиканская клиническая больница ЛНР», 20.01.2017 року о 10 год. 05 хв. [PERSON] народила дитину дівчину вагою 2200 грамів. Зазначений документ складений на бланку Медична документація Форми первинної облікової документації № 103/у, затвердженого «Наказом МінздраваЛНР» від 17.03.2017 року та підписаний лікарем. 04.08.2017 року [PERSON] звернулася до Сєвєродонецького міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області із заявою про державну реєстрацію народження дитини. Листом від 04.08.2017року № 4604/17.10-94 Сєвєродонецький міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області повідомило заявника, що рішення суду про встановлення факту народження є єдиною підставою для державної реєстрації народження особи на підставі медичних документів, оформлених медичними закладами на території непідконтрольній українській владі. Відповідно до ч. 1 ст. 144 СК України, батьки зобовязані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану. Конвенцією про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованою Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27.02.1991 року, встановлено, що дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на імя і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх спілкування. У відповідності до п. 7 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Встановлення факту, що має юридичне значення, необхідно заявнику для державної реєстрації народження онуки. Згідно ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», якщо державна реєстрація народження дитини проводиться за місцем проживання батьків чи одного з них, то за їх бажанням місцем народження дитини в актовому записі про народження може бути визначене фактичне місце її народження або місце проживання батьків чи одного з них. Державна реєстрація народження дитини проводиться не пізніше одного місяця з дня її народження. Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров'я документи, що підтверджують факт народження. Суд враховує, що станом на час розгляду даної справи м. Луганськ, Луганської області знаходиться на тимчасово окупованій території України і у відповідності до розпорядження Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2014 року № 1085-р, входить до переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. Вказана обставина позбавляє заявника можливості зареєструвати факт народження дитини у встановленому Законом порядку за місцем народження дитини. При цьому, визнання судом факту народження дитини надасть заявнику можливість отримати свідоцтво про народження дитини, видане державним органом України. Таким чином, на підставі вищевикладеного, суд вважає за необхідне заяву в частині встановлення факту народження дитини у [PERSON] задовольнити. Разом з тим, вимога про зазначення в рішенні суду прізвища та ім'я дитини, задоволенню не підлягає, з огляду на наступне. Згідно ч. 3 ст. 144 Сімейного кодексу України, реєстрація народження дитини провадиться органом державної реєстрації актів цивільного стану з одночасним визначенням її походження та присвоєнням прізвища, імені та по батькові. Зазначення у судовому рішенні прізвища та імені дитини не є обов'язковим, оскільки вони можуть бути зазначені батьками безпосередньо під час державної реєстрації народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану, оскільки згідно з частиною другою статті 259 ЦПК України, рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів. На підставі ч. 4 ст. 257-1, ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання цього рішення.

Outcome: partial