Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-19 00:00:00

[PERSON] звернулася до Кремінського районного суду Луганської області із заявою про оголошення свого чоловіка [PERSON] безвісно відсутнім, вказавши заінтересованою особою Кремінський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків). В обґрунтування заяви зазначається, що [PERSON] із 23.12.2000 перебуває у зареєстрованому шлюбі із [PERSON] , від якого вони мають повнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . Заявник разом зі своїм чоловіком та сином проживали в м. Кремінна Луганської області. 14.01.2019 чоловік заявника виїхав до своїх батьків, які проживають в с. Червонопопівка Кремінського району Луганської області. Саме з цього часу зв`язок із чоловіком був втрачений. Він жодного разу не телефонував, не писав листа, не повідомляв будь-яким способом про місце свого перебування. У зв`язку зі зникненням чоловіка заявника батьки останнього звернулися до Рубіжанського ВП ГУНП в Луганській області про його розшук та з 28.01.2019 [PERSON] перебуваєу розшуку, на теперішній час відомості про його місцеперебування відсутні. Заявник самостійно утримує сина, який навчається на першому курсі Навчально-наукового інституту фізичного виховання і спорту Державного закладу «Луганський національний університет імені Тараса Шевченка». Таким чином, заявник просила суд оголосити свого чоловіка [PERSON] безвісно відсутнім, що необхідно їй для призначення пенсії у зв`язку із втратою годувальника та отримання відповідних соціальних пільг. Ухвалою суду від 24.02.2020, разом із вирішенням питання про відкриття провадження у зазначеній цивільній справі, в порядку підготовки справи до розгляду було зобов`язано Орган опіки та піклування Кремінської районної державної адміністрації Луганської області вжити заходів щодо встановлення опіки над майном [PERSON] , а також витребувані відомості щодо [PERSON] з відповідних організацій (а.с. 17). Заявник у судове засідання не з`явилася, надала суду заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності, зазначивши, що заявлені вимоги підтримує та наполягає на їх задоволенні. Представник заінтересованої особи - Кремінського районноговідділу державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) не з`явився, в.о. начальника відділу Сичова О. надала суду заяву, в якій просила розглянути справу за відсутності повноважного представника заінтересованої особи, а також зазначила, що проти задоволення вимог заявника не заперечує. Розглянувши заяву в межах заявлених вимог, повно, всебічно та об`єктивно дослідивши та оцінивши за своїм внутрішнім переконанням наявні в матеріалах справи докази як окремо, так і в їх сукупності, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 23.12.2000 перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який наразі навчається першому курсі Навчально-наукового інституту фізичного виховання і спорту Державного закладу «Луганський національний університет імені Тараса Шевченка» за державним замовленням на денній формі навчання за спеціальністю «Фізична культура і спорт. Спорт» (а.с. 6, 8-9, 10, 13, 14). 29.01.2019 до Єдиного реєстру досудових розслідувань були винесені відомості у кримінальному провадженні № 12019130330000087 (правова кваліфікація за ч. 1 ст. 115 КК України), з яких вбачається, що 28.01.2019 [PERSON] звернувся до Рубіжанського ВП ГУНП в Луганській області із заявою про те, що [INFO] він втратив зв`язок зі своїм сином [PERSON] , [INFO] , і на теперішній час місцеперебування останнього невідоме (а.с. 15). Як зазначається в акті від 10.02.2020, засвідченого підписами депутата Кремінської міської ради Несчетного А.А. та сусідів-свідків [PERSON] і [PERSON] , чоловік заявника [PERSON] не проживає за адресою: [ADDRESS] (а.с. 16). Із листа Кремінської міської ради Луганської області № 03-06-02/804 від 24.03.2020 вбачається, що з 30 вересня 2006 року місце проживання [PERSON] зареєстроване за адресою: [ADDRESS] (а.с. 39, 41). Із листа Управління інформаційно-аналітичної підтримки Головного управління Нпціональної поліції в Луганській області № 880/111/20-2020 від 05.03.2020 вбачається, що станом на 05.03.2020 згідно з даними персонально-довідкового обліку єдиної інформаційної системи МВС України [PERSON] є особою, яка була засуджена 29.07.2014 Кремінським районним судом Луганської області за скоєння злочину, передбаченого ст.ст. 185 ч. 3 - 15 ч. 2 КК України, до покарання у виді трьох років позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України та призначенням іспитового строку у вигляді одного року. 05.08.2015 ухвалою Кремінського районного суду Луганської області [PERSON] був звільнений від призначеного покарання. На теперішній час [PERSON] розшукується Рубіжанським ВП ГУНП в Луганській області з 29.01.2019 як безвісно відсутня особа, у зв`язку з чим була заведена оперативно-розшукова справа № 278/19 від 04.02.2019. Згідно з Інформаційно-телекомунікаційною системою «Інформаційний портал Національної поліції України» станом на 05.03.2020 до адміністративної відповідальності [PERSON] не притягувався (а.с. 42). Головним сервісним центром МВС України у листі № 31/7197 від 13.03.2020 суду була надана інформація, з якої вбачається, що станом на 11.03.2020 в базі даних Єдиного державного реєстру транспортних засобів зареєстровані транспортні засоби на ім`я [PERSON] не значаться і раніше не значилися (а.с. 44). Відповідно до листа Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України № 0.184-7586/0/15-20 від 05.03.2020 за результатами проведеної перевірки відомостей про перетинання [PERSON] державного кордону України у період з 01.01.2019 по теперішній час (12:00 04.03.2020) в базі даних не виявлено (а.с. 31). Департаментом інформаційних систем та електронних ресурсів Пенсійного фонду України 11.03.2020 було надано суду інформацію, з якої вбачається, що до бази даних застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування відомості стосовно [PERSON] в період із липня 2014 року по теперішній час не надходили. За даними центральної бази даних одержувачів пенсій станом на лютий 2020 року [PERSON] на обліку в органах Пенсійного фонду України як одержувач пенсії не перебуває (а.с. 33). Із листа Кремінського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) № 292/21.3-60 від 18.03.2020 вбачається, що за результатами перевірки по архіву відділу та за даними Державного реєстру актів цивільного стану громадян актовий запис про смерть відносно [PERSON] відсутній (а.с. 35). Державною податковою службою України були надані відомості з інформаційного фонду Державного реєстру фізичних осіб - платників податків станом на 11.03.2020, з яких вбачається, що інформація стосовно [PERSON] як платника податків у Державному реєстрі відсутня (а.с. 36, 37). Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 293 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою. Відповідно до ч. 1 ст. 43 Цивільного кодексу України фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. Безвісна відсутність - це посвідчення в судовому порядку тривалої відсутності фізичної особи в місці її постійного проживання за умов, що не вдалося встановити місця її знаходження (перебування). При визнанні особи безвісно відсутньою застосовується презумпція, що особа є живою, однак встановити її місце знаходження у цей час неможливо, причому вказана презумпція має спростовний характер. Підставами для визнання фізичної особи безвісно відсутньою є сукупність юридичних фактів, тобто юридичний склад, до якого включаються: а) відсутність відомостей про перебування фізичної особи у місці її постійного проживання; б) відсутність відомостей про дійсне перебування особи і неможливість отримати такі відомості; в) сплив річного строку з дня одержання останніх відомостей про місце перебування фізичної або з дня, визначеного відповідно до частини другої статті 43 ЦК України; г) наявність у заявника правової зацікавленості у вирішенні питання про визнання особи безвісно відсутньою. Зазначений правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду: від 07.05.2018 у справі № 225/1297/16; від 22.11.2018 у справі № 225/882/17; від 29.08.2019 у справі № 225/2576/17, - який суд враховує при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин у вказаній справі з огляду на приписи ч. 4 ст. 263 ЦПК України. Враховуючи встановлені судом обставини, оскільки з 23 січня 2019 року, тобто більше року за останнім місцем проживання та перебування [PERSON] , з яким заявник перебуває у зареєстрованому шлюбі, будь-які відомості щодо нього відсутні і отримати такі відомості не вбачається можливим, а останній по теперішній час перебуває у розшуку, суд дійшов висновку про наявність достатніх підстав для задоволення заяви та визнання останнього безвісно відсутнім з 23.01.2019, що необхідно заявнику для оформлення пенсії у зв'язку із втратою годувальника та отримання соціальних пільг. У той же час суд наголошує, що згідно з правовим висновком, викладеним у постанові Верховного Суду від 28.02.2018 у справі № 317/3139/15-ц, визнання судом у встановленому законом порядку фізичної особи безвісно відсутньою (стаття 43 ЦК України) жодним чином як не свідчить про смерть такої особи, так і не виключає самої можливості смерті. Зазначене зумовлює одночасну наявність двох припущень щодо двох взаємовиключних життєвих станів безвісно відсутньої фізичної особи (особа жива, особа померла). З огляду на це суд вважає за доцільне додатково роз`яснити, що відповідно до ч. 1 ст. 45 ЦК України якщо фізична особа, яка була визнана безвісно відсутньою, з`явилася або якщо одержано відомості про місце її перебування, суд за місцем її перебування або суд, що постановив рішення про визнання цієї особи безвісно відсутньою, за заявою цієї особи або іншої заінтересованої особи скасовує рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою. Згідно з ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення у справі, яка розглядається в порядку окремого провадження, судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. На підставі викладеного,

Outcome: approved