Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-10 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги обґрунтовувала тим, що вона перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 14.07.2009 року. У шлюбі у них народилося двоє дітей: дочка [PERSON] , [INFO] , та син [PERSON] , [INFO] , які на даний час є малолітніми. Причинами розірвання шлюбу є те, що спільне життя у неї з відповідачем не склалося з причин відсутності взаєморозуміння між ними, байдужості до життя та проблем кожного. На сьогоднішній день вони дуже рідко бачаться, у зв`язку з тим, що більшість часу перебувають на заробітках в різних країнах, біля чотирьох років спільне господарство не ведуть. Вважає, що одруження з відповідачем виявилося невдалим, спільне проживання з ним і збереження сім`ї неможливе і суперечить її інтересам та інтересам їхніх дітей, а тому призначення строку для примирення є недоцільним. Просила шлюб розірвати. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, однак разом з позовною заявою подала клопотання, в якому просила справу за її позовом розглядати без її участі, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Не заперечила проти заочного розгляду справи та винесення судом заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча про дату, час і місце судового розгляду повідомлений належним чином (а.с. 62), крім того, в порядку ст. 128 ЦПК України, шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України (а.с. 55). 29.07.2019 року на електронну адресу відповідач [PERSON] надіслав клопотання, в якому просив справу розглянути без його участі, позовні вимоги визнав, проти позову не заперечив (а.с. 56). У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, з таких підстав: Згідно з положеннями п. 3 ч. 2 ст. 18, ст. 51, ч. 3 ст. 56, ч. 1 ст. 110 СК України дружина і чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань, при цьому способом захисту сімейних прав та інтересів, у тому числі, є право на припинення шлюбних відносин шляхом пред`явлення до суду позову про розірвання шлюбу одним із подружжя. Згідно з частиною 2 статті 104 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (частина 2 статті 112 Сімейного кодексу України). Судом встановлено, що сторони згідно повторного свідоцтва про шлюб, перебувають в зареєстрованому шлюбі з 14.07.2009 року (а.с. 5). У шлюбі у них народилося двоє дітей: дочка [PERSON] , [INFO] , та син [PERSON] , [INFO] , які на даний час є малолітніми (а.с. 6, 7). Відповідно до копії повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження № 00023111592 від 12.06.2019 року [PERSON] (дочка позивача і відповідча) народилася [INFO] , в графі «відомості про батька» вказано « [PERSON] » в графі «відомості про матір» - « [PERSON] , [INFO] , жителька с. Стецева Снятинського району Івано-Франківської області», державна реєстрація народження проведена відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України (за вказівкою матері) на підставі заяви матері № 3 від 13.07.2007 року. 17.08.2010 року внесено до відомостей актового запису зміни в частині визнання батьківства на підставі актового запису про шлюб № 10 від 14.07.2009 року в графі відомості про матір « [PERSON] » змінено на « [PERSON] ». 17.08.2010 року на підставі спільної заяви батьків про визнання батьківства № 5/03-3-26 від 17.08.2010 року в графі відомості про дитину: прізвище « [PERSON] » змінено на « [PERSON] », по батькові « [PERSON] » змінено на « [PERSON] », в графі відомості про батька: прізвище « [PERSON] » змінено на « [PERSON] », власне ім`я « [PERSON] » змінено на « [PERSON] », по батькові « [PERSON] » змінено на « [PERSON] » (а.с. 32-34). Сімейне життя у сторін не склалося, через різні характери та погляди на сімейне життя, протягом останіх місяців разом не проживають. Шлюб між сторонами існує формально, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення, а тому шлюб слід розірвати. В силу вимог ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи те, що позивач не просила відновити їй дошлюбне прізвище, суд вважає, що після розірвання шлюбу їй слід залишити шлюбне прізвище « [PERSON] ». Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Оскільки таке становище має місце по даній справі, суд вважає встановленими обставини, викладені позивачем в позовній заяві на обгрунтування своїх вимог. У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. За встановлених судом обставин, позов слід задовольнити. Відповідно до положень ч.ч. 1, 2, 8 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються, у разі задоволення позову, на відповідача. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). При такому вирішенні позову з відповідача слід стягнути на користь позивача понесені нею судові витрати по сплаті судового збору в сумі 768,40 грн. (квитанція № 60901 від 23.05.2019 року (а.с. 1). На підставі ст.ст. 110, 112, 113 СК України,

Outcome: approved