Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-07 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із вказаним позовом, мотивуючи заяву тим, що [INFO] померла її мати [PERSON] , по смерті якої залишилось спадкове майно, а саме: житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що за адресою: [ADDRESS] , земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, площею 0,2500 га, та земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства, площею 0,0716. Заповіт від імені спадкодавця не посвідчувався. Спадщину після смерті [PERSON] прийняв її чоловік [PERSON] , проте, не встигнувши оформити своїх спадкових прав, [INFO] помер. Ще за життя [PERSON] посвідчив заповіт на ім`я сина [PERSON] , який відмовився від спадщини, про що написав відповідну заяву. Спадщину прийняла [PERSON] шляхом подачі заяви до нотаріальної контори. Коли позивач звернулася до нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право власності на спадкове майно, їй було відмовлено у зв`язку з відсутністю у спадкодавця правовстановлюючих документів про право власності на вказане спадкове майно, а тому просила суд визнати за нею право власності на вказане спадкове майно. В судове засідання позивач [PERSON] , її представник [PERSON] , кожен зокрема, не з`явилися, однак подали до суду заяву з проханням проводити розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримують, просять задовольнити. Відповідач Прилісненська сільська рада Маневицького району Волинської області свого представника для участі в розгляді справи не направили, проте подали до суду заяви з проханням проводити розгляд справи у відсутності їх представника, позов визнають, щодо його задоволення не заперечують. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з цим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Інших заяв та клопотань під час підготовчого провадження від сторін не надходило. Відповідачем не було подано відзиву на позовну заяву. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши письмові докази у справі та проаналізувавши їх в сукупності, суд приходить наступних висновків. \~ \~ \~ \~ Відповідно до ст. ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців); спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1261 ЦК України унормовано, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Частиною 1 ст. 1269 ЦК України унормовано, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно з ч. 1 ст. 1273 цього ж Кодексу, спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого\~статтею 1270\~цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , спадщину після смерті якої прийняв [PERSON] , проте, не встигнувши оформити своїх спадкових прав, [INFO] помер. Ще за життя [PERSON] посвідчив заповіт на ім`я сина [PERSON] (а.с. 5-10). Рішенням Маневицького районного суду Волинської області від 3 березня 2020 року встановлено факт родинних відносин між [PERSON] , який помер [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , а саме, що вони є батько і дочка (а.с. 19-20). Із витягу з погосподарської книги № 3 за 2016-2020 роки та довідки виконавчого комітету Прилісненської сільської ради № 1 Галузійського сторостинського округу Маневицького району Волинської області № 485 від 14 серпня 2019 року вбачається, що по особовому рахунку № [NUMBER] будинок з надвірними будівлями і спорудами [ADDRESS] належить [PERSON] , яка до дня смерті постійно була зареєстрована та проживала за вказаною адресою. Спадщину після смерті [PERSON] прийняв її чоловік [PERSON] , проте, не встигнувши оформити своїх прав, [INFO] помер. Спадкоємцем є [PERSON] (а.с. 11, 12). Із заяви [PERSON] , посвідченої нотаріально, вбачається, що від спадщини, згідно заповіту № 2940 від 18 листопада 2007 року, що залишилася після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] , він відмовляється. Питання про поновлення своїх спадкових прав ставити не буде, на спадщину не претендує (а.с. 18). Згідно з Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 471482 від 25 червня 2009 року, [PERSON] є власником земельної ділянки для обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,2500 га, яка розташована в с. Галузія Маневицького району (а.с. 13). Відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 481481 від 25 червня 2009 року, [PERSON] є власником земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, площею 0,0716 га, що розташована в с. Галузія Маневицького району (а.с. 15). Рішенням Маневицького районного суду від 3 березня 2020 року [PERSON] визначено додатковий строк в два місяці для подання заяви про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] , і позивач подала відповідну заяву, проте постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 591/02-31 від 16 липня 2020 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] , у зв`язку з відсутністю документів, що посвідчують право власності на житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами [ADDRESS] , та у зв`язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на земельну ділянку для обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,2500 га, та земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства, площею 0,0716 га, що належали дружині спадкодавця [PERSON] , яка померла [INFO] , спадкоємцем якої за законом був її чоловік [PERSON] , який прийняв спадщину, проте не оформив своїх спадкових прав (а.с. 21). Відповідно до повідомлення Маневицької державної нотаріальної контори Волинської області № 635/01-16 від 30 липня 2020 року після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , спадкова справа не заводилась. Після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , Маневицькою державною нотаріальною конторою заведена спадкова справа № 216 за 2020 рік. 8 травня 2020 року з заявою про прийняття спадщини звернулась [PERSON] 16 липня 2020 року із заявою про пропущений шестимісячний термін для прийняття спадщини звернувся [PERSON] (а.с. 33-35). Згідно висновку Маневицького архітектурно планувального підприємства від 23 грудня 2019 року житловий будинок та господарські будівлі, що знаходяться в [ADDRESS] , відповідають діючим державним будівельним, санітарним і пожежним нормам (а.с. 22). Зважаючи на вищевикладене та беручи до уваги те, що [PERSON] є спадкоємцем за законом, прийняла спадщину в встановлений законом строк та спосіб, суд приходить висновку про доцільність визнання за нею права власності на вказане спадкове майно. На підставі ст.ст. 1216, 1217, 1261, 1269, 1270, 1273 ЦК України,

Outcome: approved