Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-17 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом. В обґрунтування заявленого позову посилається на те, що 08.08.1998 року між нею та відповідачем зареєстровано шлюб. В період перебування у шлюбі у них народився син. Батьком дітей являється відповідач. На протязі останніх п'яти років, а саме після народження меншого сина [PERSON] відповідач не надає будь-якої допомоги на утримання дітей, не займається їхнім вихованням, хоча проживає з нею та дітьми в одній квартирі, яка являється їхньою спільною сумісною власністю. Крім цього фактичні шлюбні відносини між ними можна вважати припиненими, оскільки вони не ведуть спільного господарства, не мають спільних інтересів, кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім'ю. Також відповідач не бажає влаштовуватись на роботу, а має лише мінливий та нерегулярний дохід, який витрачає виключно на власні потреби. Як наслідок їхні діти перебувають лише на її утриманні та виховуються тільки нею, оскільки її доходи не дозволяють їй в повній мірі забезпечувати усім необхідним їхніх спільних дітей. Просить стягнути аліменти в сумі 1 000 гривень щомісячно. Позивач в судовому засіданні заявлений позов підтримав з підстав, викладених в позовній заяві. Просив позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні заявлений позов не визнав. Просив відмовити в задоволенні позову. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлений позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно ч. 1-2 ст. 181 Сімейного кодексу України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Судом при розгляді справи встановлено, що [PERSON] являється батьком [PERSON] - [INFO] (а.с. 4) та [PERSON] - [INFO] (а.с. 5). Також судом встановлено, що відповідач [PERSON] немає постійного доходу, його дохід є нерегулярним, за станом здоров'я є працездатний і спроможний сплачувати аліменти на утримання дітей у розмірі 1 000 гривень. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Судом при розгляді справи встановлено, що [PERSON] не надає [PERSON] коштів на утримання дітей. При цьому матеріальне становище платника аліментів та його реальна спроможність сплачувати аліменти, його повна працездатність, молодий вік, позволяють сплачувати аліменти в розмірі 1 000 гривень. Приймаючи до уваги викладене та враховуючи матеріальне становище відповідача та його реальну спроможність сплачувати аліменти, його молодий вік, повну працездатність, а також звичайні потреби неповнолітніх дітей. А також те, що будучи батьком дітей, відповідач не надає позивачу матеріальної допомоги на їх утримання, що ставить позивача у скрутне матеріальне становище та залежність від відповідача щодо утримання дітей. А тому за таких обставин, суд приходить до висновку про задоволення позову та стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання дітей в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 гривень, починаючи з 12.11.2013 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Відповідно до ст. 367 ЦПК України суд, вважає можливим допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Судом при розгляді справи встановлено, що [PERSON] як позивач по справі звільнена від сплати судового збору відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» при подачі позовної заяви про стягнення аліментів. Відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 80 ЦПК України ціна позову визначається у позовах про стягнення аліментів - сукупністю всіх виплат, але не більше ніж за шість місяців. Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року № 3674-VІ передбачено, що при зверненні до суду із позовною заявою майнового характеру, сплачується ставка судового збору в розмірі 1 % від ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати, що в гривневому еквіваленті становить становить 243,60 - 3 654 гривень. Судом при рзгляді справи встановлено, що ціна позову складає 6 000 гривень. При цьому 1 % від ціни позову становить 60 гривень. Проте мінімальний розмір судового збору за звернення до суду з позовом майнового характеру станом на день розгляду позову становить 243,60 гривень. А тому підлягає стягненню з відповідача на користь держави судовий збір в сумі по 243,60 гривень. Приймаючи до уваги викладене та враховуючи, що позивач звільнена від сплати судового збору, тому він стягується з відповідача в дохід держави. При цьому мінімальний розмір судового збору з позову майнового характеру станом на день розгляду позову становить 243,60 гривень. А тому за таких обставин, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь держави судового збору в сумі 243,60 гривень.

Outcome: approved