Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-04 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання, неустойки (пені) у зв`язку з несплатою аліментів, стягнення додаткових витрат на утримання дитини Свої позовні вимоги мотивує тим, що вони з відповідачем по справі, [PERSON] проживали у зареєстрованому шлюбі, який розірвано згідно рішення Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 12.04.2007 р., у зв`язку з чим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Надвірнянського районного управління юстиції в Івано-Франківській області зроблено відповідний актовий запис за № 21 від 27.05.2014 р. За час шлюбу у них народилося двоє дітей: дочка [PERSON] [INFO] , та дочка [PERSON] [INFO] . Дітей після розірвання шлюбу залишено проживати з нею. Рішенням Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 12.04.2007 р. присуджено стягувати з відповідача в її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частини зі всіх видів його заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення дітьми повноліття. На виконання даного рішення їй було видано виконавчий лист, який вона направила для примусового виконання у відділ ДВС Надвірнянського районного управління юстиції, де він перебуває на виконанні по даний час. Протягом всього часу стягнення аліментів відповідач систематично не сплачував їй присуджені судом аліменти. Внаслідок неналежного виконання відповідачем рішення суду, за ним утворилася заборгованість по виплаті аліментів, яка станом на 01.10.2017 рік становила 49689,72 грн. Відповідач злісно ухиляється від виконання свого обов`язку по сплаті аліментів з дати їх присудження. Згідно проведених розрахунків за період з 01.07.2016 року по 30.09.2017 року сума неустойки (пені), яку відповідач зобов`язаний сплатити на її користь складає 5870,73 грн. Також зазначає, що на даний час дочка [PERSON] [INFO] , після досягнення повноліття навчається в на третьому курсі факультету іноземних мов Прикарпатського національного університету ім. І.Франка на денній платній формі навчання. Термін закінчення навчання 01.06.2020 р. Так, вона земельної ділянки не має, підсобного господарства не веде, не працює, інших доходів не має. Крім того, в зв`язку з навчанням дочки вона несе додаткові витрати на її утримання, тому їй одній важко забезпечити повнолітню дочку, яка навчається всім необхідним. Відповідач жодних коштів на потреби дочки, яка навчається не надає. Відповідач неофіційно працює по тимчасових заробітках, з чого має мінливий нерегулярний дохід. Крім того, він є фізично здоровою людиною, інших утриманців у нього немає. В зв`язку з цим він може сплачувати аліменти на утримання повнолітньої дочки, яка навчається. Крім того, з довідки Прикарпатського національного університету ім. В.Стефаника від 19.10.2017 р. № 867 вбачається, що оплата за навчання за перший курс денної форми навчання факультету іноземних мов у 2014-2015 навчальному році становила 11085,00 грн. Оплата за навчання дочки є додатковими витратами за дитину, які повинні сплачуватись батьками по половині. Однак відповідач не здійснював та не здійснює оплату за навчання дочки, вказану суму за навчання вона оплатила сама. Половина вартості навчання дочки, яку повинен був сплатити відповідач, складає 5542,50 грн. Тому вказана сума підлягає стягненню з відповідача в її користь. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю з підстав, зазначених в позовній заяві, просить стягнути з відповідача на її користь пеню у зв`язку з несплатою аліментів в сумі 5870 грн. 73 коп. та просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчанняв твердій грошовій сумі в розмірі по 1000 грн. щомісячно, до закінчення дочкою навчання. А також просить стягнути з відповідача в її користь додаткові витрати на утримання на утримання дочки, яка навчається в сумі 5542,50 грн., а також просить стягнути з відповідача в її користь понесені судові витрати. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, заперечив обставини, на які посилається позивач. Вказав, що він не мав змоги сплачувати аліменти, присудженні рішенням суду у зв`язку з скрутним матеріальним становищем. На його утриманні була хвора мати, на лікування якої він витрачав всі наявні в нього кошти, сторонньої допомоги у нього не було, не мав постійного місця праці, тому він не мав змогу сплачувати аліменти на утримання дітей та допустив заборгованість, а також не мав змоги оплачувати навчання дочки [PERSON] . На даний час він працює, має постійний дохід, тому не заперечує проти стягнення з нього в користь позивача пені у зв`язку з несплатою аліментів, аліментів на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання додаткових витрат на утримання на утримання дочки, яка навчається в сумах, вказаних позивачем, однак просить розстрочити сплату пені в сумі 5870,73 грн. та додаткових витрат в сумі 5542,50 грн. у зв`язку з відсутністю коштів. Також не заперечує проти стягнення з нього в користь позивача понесених судових витрат по справі. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, надані сторонами на виконання вимог ст.ст. 76, 81 ЦПК України і, які сторона вважає достатніми для обгрунтування і заперечення своїх позовних вимог, та, з`ясувавши фактичні обставини, приходить до наступного висновку. 15.12.2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VIII від 03.10.2017 року, яким ЦПК України викладено в новій редакції. Згідно пп. 9 п. 1 Розділу XIII Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. В судовому засіданні встановлено, що сторони проживали у зареєстрованому шлюбі, який розірвано згідно рішення Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 12.04.2007 р., у зв`язку з чим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Надвірнянського районного управління юстиції в Івано-Франківській області зроблено відповідний актовий запис за № 21 від 27.05.2014 р. (а.с. 8-9). За час шлюбу у них народилося двоє дітей: дочка [PERSON] [INFO] , та дочка [PERSON] [INFO] (а.с. 6). Рішенням Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 12.04.2007 р. присуджено стягувати з відповідача в її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частини зі всіх видів його заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення дітьми повноліття. На виконання даного рішення було видано виконавчий лист (а.с. 10-11). Протягом всього часу стягнення аліментів відповідач неналежним чином виконував рішення суду, внаслідок чого за ним утворилася заборгованість по виплаті аліментів, яка згідно розрахунку головного державного виконавця Надвірнянського РВ ДВС ГТУ юстиції в Івано-Франківській області від 19.10.2017 р. за № 8599, станом на 01.10.2017 рік становить 49689,72 грн. (а.с. 12). Згідно проведених розрахунів за період з 01.07.2016 року по 30.09.2017 року сума неустойки (пені), яку відповідач зобов`язаний сплатити на користь позивача складає 5870,73 грн. У відповідності до ч. І ст. 196 СК України, при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Крім того, п. 22 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року за № 3 роз`яснено, що передбачена ст. 196 СК відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. При таких обставинах, з положення наведеної вище норми Сімейного кодексу України, а також практики Верховного суду України випливає, що оскільки відповідач протягом тривалого часу не сплачував аліменти, внаслідок чого виникла заборгованість виключно з вини відповідача, позивач, як одержувач аліментів на утримання неповнолітніх дітей, має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Таким чином позов в частині стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] пені у зв`язку з несплатою аліментів в сумі 5870 грн. 73 коп. слід задоволити. Також судом встановлено, що на даний час [PERSON] [INFO] , після досягнення повноліття навчається в на третьому курсі факультету іноземних мов Прикарпатського національного університету ім. І.Франка на денній платній формі навчання. Термін закінчення навчання 01.06.2020 р.Дані обставини підтверджуються довідками № 528 від 19.10.2017 р. та № 785 від 21.06.2017 р. (а.с. 13-14). Позивач земельної ділянки не має, підсобного господарства не веде, не працює, інших доходів не має. Крім того, в зв`язку з навчанням дочки вона несе додаткові витрати на її утримання, тому їй одній важко забезпечити повнолітню дочку, яка навчається всім необхідним. Відповідач коштів на потреби дочки, яка навчається не надає. Як вбачається з документів, долучених відповідачем, він офіційно перебуває на військовій службі в військовій частині [NUMBER] на посаді техніка, з чого має стабільний регулярний дохід. В зв`язку з цим він може сплачувати аліменти на утримання повнолітньої дочки, яка навчається (а.с. 33-34). У відповідності до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, передбачених ст. 182 СК України. Таким чином, з врахуванням матеріального стану та стану здоров`я платника аліментів, який офіційно працює, має постійний дохід, продовжує сплачувати аліменти на неповнолітню дитину [PERSON] , 2003 р.н.,\~ суд прийшов до висновку, що позов слід задоволити частково і стягувати з [PERSON] аліменти на утримання повнолітньої дочки, яка навчається в розмірі 1/6 частини зі всіх видів його заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для особи відповідного віку щомісячно, до закінчення дочкою навчання. Крім того, з довідки Прикарпатського національного університету ім. В.Стефаника від 19.10.2017 р. № 867 вбачається, що оплата за навчання за перший курс денної форми навчання факультету іноземних мов у 2014-2015 навчальному році становила 11085,00 грн. (а.с. 15.). Дана сума була сплачена позивачем самостійно, що підтверджується копією квитанції № 0.0.288067493.1 від 14.03.2014 р. (а.с. 16). У відповідності до ст.ст. 180, 181 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. Відповідно до ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Оплата за навчання є додатковими витратами за дитину, які повинні сплачуватись батьками по половині. Однак відповідач не здійснював оплату за навчання дочки. згідно долучених документів половина вартості навчання [PERSON] , яку повинен був сплатити відповідач, складає 5542,50 грн. Тому вказана сума підлягає стягненню з відповідача в користь позивача. Враховуючи вище наведені обставини, а також визнання позову відповідачем суд прийшов до висновку, що з відповідача слід стягнути аліменти на утримання повнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/6 частини зі всіх видів його заробітку щомісячно, до 01.06.2020 року, тобто до закінчення навчання в Прикарпатському національному університеті імені Василя Стефаника, а також пеню за прострочення сплати аліментів у сумі 5870 грн. 73 коп., та додаткові витрати половину вартості навчання в сумі 5542 грн. 50 коп. Клопотання відповідача про розстрочку пені в сумі 5870 грн. 73 коп. та додаткових витрат в сумі 5542 грн. 50 коп. не підлягає до задоволення, оскільки заявлене передчасно і вирішується в порядку, передбаченому Розділом 6 ЦПК України. У відповідності до ч.ч. 1, 3 ст. 88 ЦПК України (в ред. 2004 р.) стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Тому з відповідача на користь позивача слід стягнути 600 грн. витрат на правову допомогу згідно квитанції № 0735 серії АЕ від 22.11.2017 р. Також з відповідача в дохід держави слід стягнути 2114,40 грн. судового збору. На підставі ст.ст. 180, 181, 182, 185, 196, 199, 200 СК України, п. 22 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року за № 3,

Outcome: approved