Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-16 00:00:00

[PERSON] звернулася до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи тим, що 22.08.2000 року в відділі РАГСу Івано-Франківського міськвиконкому зареєструвала шлюб з відповідачем. В шлюбі у них народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] Причиною розірвання шлюбу є те, що сторони проживають окремо понад пять років. Шлюбні відносини та ведення спільного господарства між ними припинені. Шлюб існує формально. На даний час позивачка разом із двома дітьми проживає в квартирі за адресою: [ADDRESS]. Просила шлюб розірвати, дітей залишити на проживання з нею, прізвище при реєстрації розірвання шлюбу на дошлюбне не змінювати. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила задоволити, не заперечила щодо заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином (а.с. 19-21, 27-29, 36-38, 45-47). З урахуванням думки позивачки та положень ст. 280 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Беручи до уваги пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Згідно свідоцтва про одруження Серія І-НМ №026534, сторони 22.08.2000 року зареєстрували шлюб у відділі РАГСу Івано-Франківського міськвиконкому, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за № 872 (а.с. 18). Від даного шлюбу у подружжя народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с.9, 10). Позивачка стверджує, що вони з відповідачем не підтримують сімейних стосунків, шлюб їх існує формально, позивачка миритися не бажає, стверджує, що збереження шлюбу суперечить її інтересам. Тому такий шлюб зберігати не доцільно. Спору щодо визначення місця проживання малолітньої [PERSON] між сторонами немає, так як з часу фактичного припинення між сторонами шлюбних відносин, вона проживає з позивачкою. Крім цього, [PERSON] в судовому засіданні повідомила, що хоче проживати з матірю. Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. За приписами ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Як вбачається з ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до правової позиції Пленуму Верховного Суду України, викладеної в пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»: проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя». З огляду на викладене, суд прийшов до висновку, що оскільки, сторони не підтримують шлюбні відносини, їхній шлюб існує формально, а тому шлюб між [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], зареєстрований 22.08.2000 року в відділі РАГСу Івано-Франківського міськвиконкому, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за № 872, слід розірвати.Малолітню доньку [PERSON], [INFO] залишити на проживання з матір`ю [PERSON], [INFO] Що стосується позовної вимоги про залишення неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] після розірвання шлюбу на проживання з матірю, то суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Оскільки, [PERSON], [INFO] на даний час виповнилось 17 років, то він вправі самостійно визначати своє місце проживання. З огляду на вищевикладене в задоволенні вказаної позовної вимоги слід відмовити. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі наведеного, прізвище [PERSON] при реєстрації розірвання шлюбу на дошлюбне не змінювати. На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обгрунтованими та такими, що підлягають до часткового задоволення. На підставі наведеного, відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», ст. ст. 104, 110, 112, 113, 160 СК України,

Outcome: dismissed