Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-20 00:00:00

[PERSON] звернулася до районного суду про встановлення факту батьківства [PERSON] , який загинув [INFO] в Луганській області на прикордонному пункті пропуску Довжанський під час бойових дій, відносно малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , оскільки, іншим способом довести даний факт для подальшого отримання пенсії по втраті годувальника заявниця не має можливості. Заявниця [PERSON] та її представник адвокат Середюк О.В. свої вимоги підтримують та просять їх задоволити. [PERSON] зазначила, що познайомилася із [PERSON] на день міста Могилів Подільського 24 серпня 2013 року. З вересня 2013 року проживали із [PERSON] однією сім*єю в кімнаті гуртожитку, де проживав і [PERSON] лютому 2014 року [PERSON] дізналася про свою вагітність, про що розповіла батькам. За проханням [PERSON] батькам останнього про це не розповідали. Про те, що вагітна [PERSON] розповіла [PERSON] , яка повідомила про це сестру [PERSON] . Батьки [PERSON] дізналися про вагітність [PERSON] від своєї доньки [PERSON] . [PERSON] та [PERSON] подали до РАЦСу заяву про укладення шлюбу. Однак, на реєстрацію шлюбу у визначений день [PERSON] не з*явився, оскільки, його батьки були проти цього і чинили на нього тиск. Після цього [PERSON] рідше бачилася із [PERSON] , останній рідко телефонував, а згодом його забрали до АТО. Стверджує, що стосунків інтимного характеру, крім, як із [PERSON] , у неї не було. Заінтересованою особою Управлінням ПФУ у Чернівецькому районі Вінницької області подано до суду заяву про розгляд справи у відсутність їх представника, вимоги, заявлені [PERSON] , визнаються, не заперечується проти їх задоволення. Треті особи без самостійних вимог [PERSON] та [PERSON] , їхній представник [PERSON] в судовому засіданні вимоги, заявлені [PERSON] , не визнають та заперечують проти їх задоволення. [PERSON] зазначила, що на день міста Могилів Подільський 24 серпня 2013 року її син [PERSON] познайомився із [PERSON] 30 серпня 2013 року вони із чоловіком [PERSON] приїхали до сина [PERSON] і побачили там\~ [PERSON] . Син сказав, що буде зустрічатися із [PERSON] і вона переночує у нього в кімнаті гуртожитку, де [PERSON] проживав. У вересні 2013 року [PERSON] сказав, що має іншу дівчину, що підтвердила і донька [PERSON] . На початку 2014 року [PERSON] вибув до АТО. 22.03.2014 року зателефонував [PERSON] і повідомив, що [PERSON] вагітна строком шість місяців. [PERSON] визнав, що у нього із [PERSON] були інтимні стосунки. Зі слів товариша її сина [PERSON] відомо, що [PERSON] змусили їхати до РАЦСу батьки [PERSON] . По телефону [PERSON] повідомила їй, що хоче одружитися із [PERSON] . Однак, [PERSON] сумнівалась, що саме її син являється батьком дитини, тому сказала [PERSON] про те, що після народження дитини буде проведено експертизу для визначення батьківства. На третій день після подачі до РАЦСу [PERSON] та [PERSON] заяви про укладення шлюбу, [PERSON] було подано заяву про анулювання вище зазначеної заяви. Після похорону сина телефонувала мати [PERSON] і погрожувала. При житті її син [PERSON] заперечував, що [PERSON] вагітна саме від нього, також шокований був звісткою про вагітність,яку [PERSON] приховувала майже шість місяців. Після народження дитини категорично не визнавав себе батьком. [PERSON] пояснив, що з серпня 2013 року його син [PERSON] зустрічався із [PERSON] , однак, зі сілів сина, він не мав серйозних намірів відносно неї, оскільки, [PERSON] зустрічається з іншими хлопцями. Не може підтвердити, спільного проживання [PERSON] та [PERSON] , зазначив, що в кімнтаі гуртожитка, в якому проживав його син [PERSON] жодних жіночих речей не було. Йому невідомо, чи були інтимні стосунки у [PERSON] та [PERSON] . Свідок [PERSON] суду показала, що з 17.02.2014 року почала зустрічатися із [PERSON] , який розповів їй, що з серпня 2013 року зустрічався із дівчиною [PERSON] , з якою вони не зійшлися характерами. [PERSON] казав, що вони подають до РАЦСу заяву про укладення шлюбу, оскільки, Юля вагітна. Однак, коли народиться дитина, [PERSON] хотів провести експертизу для визначення батьківства, так як сумнівався, що являється батьком. [PERSON] визнавав та не заперечував, що з [PERSON] були статеві стосунки. Свідок [PERSON] суду показала, що навчалась разом із рідною сестрою [PERSON] . Зазначила, що [PERSON] познайомився і з [PERSON] на день міста Могилів Подільський 24 серпня 2013 року. [PERSON] розповідала, що на вихідні їздила гостювати в гуртожиток, де жив [PERSON] . Зі слів [PERSON] вона разом із [PERSON] господарювали в [PERSON] . [PERSON] дізналася від [PERSON] про вагітність [PERSON] , однак, батьки [PERSON] та [PERSON] і сам [PERSON] сумнівалися, що він являвся батьком дитини, і\~ останній мав намір провести експертизу для визначення батьківства. Свідок [PERSON] товариш [PERSON] по службі суду показав, що в травні 2014 року [PERSON] розповів, що [PERSON] вагітна.\~ [PERSON] розповів про ісм*ю Юлі, оскільк, його бабка живе по сусідству з Юліними батьками. [PERSON] розповів, що його батьки були проти [PERSON] . Свідок [PERSON] мати заявниці, суду показала, що її донька [PERSON] познайомилася із [PERSON] на день міста Могилів Подільський 24 серпня 2013 року. [PERSON] восени та перед новим роком гостював у Сауляків вдома. У лютому 2014 року дізналася від доньки, що вона вагітна від [PERSON] ,Є якому повідомила про вагітність по телефону. [PERSON] зрадів цій звістці, мав намір одружитися із [PERSON] , ніколи не відмовлявся, що саме він являється батьком дитини. [PERSON] та [PERSON] подали заяву до РАЦСу про реєстрацію шлюбу, однак, у зв*язку із несплатою державного мита шлюб не було зареєстровано. Свідок [PERSON] батько заявниці, суду показав, що зі слів доньки йому стало відомо про її вагітність від [PERSON] [PERSON] та [PERSON] подали заяву до РАЦСу про реєстрацію шлюбу, однак, у зв*язку із несплатою державного мита шлюб не було зареєстровано у визначений день. Вдруге [PERSON] приходити до РАЦСу не захотів, оскільки, йому заборонили батьки. Зазначив, що [PERSON] хотів народження дитини, не відмовлявся від батьківства. Свідок [PERSON] головний спеціаліст відділу ДРАЦС по місту Могилів Подільський, суду показала, що відділу від [PERSON] та [PERSON] надійшла заява про державну реєстрацію шлюбу, яку було призначено на 26.04.2015 року. Однак, на підставі спільної заяви наречених від 25.03.2015 року про скорочення місячного терміну реєстрації шлюбу відповідно до ч.2 ст.32 Сімейного кодексу України було надано дозвіл на державну реєстрацію шлюбу на наступний день після подання заяви, тобто 26.03.2014 року, оскільки, [PERSON] була вагітна строком двадцять сім тижнів. Однак, ні у призначений день, ні згодом на державну реєстрацію шлюбу наречені не з*явилися, тому їхню заяву про реєстрацію шлюбу було анульовано. Свідок [PERSON] суду показав, що працював у прикордонному загоні військової частини № [NUMBER] м. Могилів Подільський, проживав у гуртожитку, де проживав і [PERSON] , однак, в різних кімнатах. Одного разу в кімнаті [PERSON] познайомився із [PERSON] , однак, [PERSON] не представляв останню своєю дівчиною. Потім ще тричі бачив [PERSON] із [PERSON] та його сестрою. Останній раз бачив [PERSON] 25.03.2014 року, коли вони разом від`їжджали від гуртожитку. По телефону [PERSON] повідомив йому, що їде до РАЦСу. Увечері того ж дня на запитання [PERSON] у зв*язку із чим [PERSON] вирішив одружитися, останній відповів, що [PERSON] вагітна. Однак, [PERSON] не був радісним, не впевнений, що являється батьком дитини, тому мав намір провести експертизу з\~ метою визначення батьківства. Крім того, [PERSON] казав, що у нього є дівчина [PERSON] , з якою він хоче зустрічатися. Свідок [PERSON] суду показав, що проживав в одній кімнаті в гуртожитку разом із [PERSON] . Двічі бачив у кімнаті [PERSON] , і [PERSON] казав, що можливо, вона буде його дівчиною. Зазначив, що [PERSON] чи 8 чи 10 січня 2014 року з великою компанією друзів ночували у кімнаті гуртожитку, однак, на той час вона із [PERSON] розірвали свої стосунки, оскільки, [PERSON] була незадоволеною роботою [PERSON] як військового. [PERSON] дізнався по телефону від [PERSON] про її вагітність за день до подачі до РАЦСУ заяви про реєстрацію шлюбу. Зі слів [PERSON] йому відомо, що [PERSON] приїхала зі своїми батьками, які чинили тиск, щоб той одружився з їхньою донькою, тому [PERSON] поїхав до РАЦСу. [PERSON] був шокований, мав намір провести генетичну експертизу з метою визначення батьківства. [PERSON] відомо, що шлюб між [PERSON] [PERSON] не зареєстровано, оскільки, останній не був впевнений, що являється батьком дитини та хотів провести експертизу. [PERSON] не може підтвердити факт спільного проживання [PERSON] та [PERSON] , зазначив, що ніяких жіночих речей в кімнаті гуртожитку, де проживав [PERSON] не було. Крім того, [PERSON] та [PERSON] розійшлись всередині вересня 2013 року, після того він її жодного разу не бачив. Свідок [PERSON] сестра [PERSON] , суду показала, що 24 серпня 2013 року вони познайомилися із [PERSON] , яку потім декілька разів бачила. Брат розповідав, що [PERSON] незадоволена його роботою як військового і в кінці вересня 2013 року вони розійшлись. 23.03.2014 року [PERSON] повідомив, що [PERSON] вагітна, однак, він сумнівався в тому, що являється батьком цієї дитини, тому хотів провести експертизу. Казав, що в разі якщо підтвердиться його батьківство, буде сплачувати аліменти для утримання дитини, однак, одружуватися та жити із [PERSON] не хотів. Зі слів [PERSON] приїхала [PERSON] разом зі своїми батьками та змусили його поїхати до РАЦСУ для подачі заяви про реєстрацію шлюбу, однак, наступного дня [PERSON] забрав заяву. В лютому 2014 року [PERSON] почав зустрічатися з іншою дівчиною, з якою мав намір одружитися. Заслухавши пояснення заявника, її представника, третіх осіб без самостійних вимог та їх представника, свідків, дослідивши та оцінивши в сукупності матеріали справи, суд приходить до висновку, що в задоволенні заяви слід відмовити, грунтуючись на наступних підставах. Заявником зазначається, що у 2013 році вона познайомилася із [PERSON] , який проходив службу в [ADDRESS] . З вересня 2013 року вони почали проживати однією сім*єю без реєстрації шлюбу. За час їхнього спільного проживання була зачата дитина. 25.03.2014 року [PERSON] та [PERSON] звернулися із заявою до відділу державної реєстрації актів цивільного стану з проханням зареєструвати шлюб за скороченою процедурою /а.с. 8/, оскільки, заявник була вагітна, що підтверджується рішенням ЛКК №501 комунальної установи «Могилів Подільска окружна лікарня інтенсивного лікування» (протокол №54 від 25.03.2014 року) /а.с. 7/. Однак, у визначений день та час [PERSON] та [PERSON] до відділу ДРАЦС не з*явилися, тому шлюб не було зареєстровано. Як свідчить лист відділу державної реєстрації актів цивільного стану по місту Могилів Подільському від 23.04.2015 року, №192/3.2-04-37 25.03.2014 року до відділу від [PERSON] та [PERSON] надійшла заява (за №43-3.2-32) про державну реєстрацію шлюбу, яку було призначено на 26.04.2015 року. Однак, на підставі спільної заяви наречених від 25.03.2015 року про скорочення місячного терміну реєстрації шлюбу відповідно до ч.2 ст.32 Сімейного кодексу України було надано дозвіл на державну реєстрацію шлюбу на наступний день після подання заяви, тобто 26.03.2014 року (підстава рішення ЛКК №501 (протокол №54 від 25.03.2014 року), видане комунальною установою «Могилів Подільська ОЛІЛ» про вагітність [PERSON] строком двадцять сім тижнів. Однак, ні у призначений день, ні згодом на державну реєстрацію шлюбу наречені не з*явилися. Вище зазначено підтверджено і оглянутою в судовому засіданні папкою «Заяви про державну реєстрацію шлюбу осіб, які не з*явилися на призначений день» №32-3.2, наданою відділом ДРАЦС по місту Могилів Подільський, в якій містяться оригінали відповідних заяв [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до ч.1 ст.59 ЦПК України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Лист відділу державної реєстрації актів цивільного стану по місту Могилів Подільському від 23.04.2015 року, №192/3.2-04-37, як і інші документи, долучені до матеріалів цивільної справи, є допустимими, оскільки, порівняно із їх оригіналами, оглянутими в судовому засіданні, тому суд вважає, що докази по справі одержано без порушень порядку, встановленого законом. Суд критично відноситься до пояснень свідків [PERSON] та [PERSON] батьків заявниці, та показів заявниці [PERSON] про те, що шлюб не зареєстрований по причині несвоєчасної сплати державного мита та по причині того, що [PERSON] забрали в АТО, оскільки, з дня подачі заяви до ДРАЦСу 25.03.2014 року і до дня втрати заявою чинності після спливу трьох місяців, згідно статті 28 Сімейного кодексу України, був достатній період. [INFO] у заявниці народився син. У зв*язку із тим, що шлюб не було зареєстровано, до актового запису про народження дитини було внесено відомості в порядку статті 135 Сімейного кодексу України, тобто зі слів матері. Заявниця при реєстрації народження дитини прізвище вказала своє « [PERSON] », ім*я та по батькові [PERSON] , як батька дитини, про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане 01.07.2014 року виконавчим комітетом Ленковецької сільської ради Кельменецького району Чернівецької області /а.с. 6/. Згідно оглянутої в судовому засіданні індивідуальної карти вагітної і породіллі №42 [PERSON] в графі «Прізвище і місце роботи чоловіка, телефон» зазначено [PERSON] , як пояснила в судовому засіданні заявниця з її слів, що не може розцінюватися як належний доказ визнання [PERSON] батьківства. 27.07.2014 року [PERSON] загинув в Луганській області на прикордонному пункті пропуску Довжанський під час бойових дій. Факт смерті [PERSON] підтверджено свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 02.08.2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Новоушицького районного управління юстиції у Хмельницькій області /а.с. 27/. Як свідчить довідка, видана військовою частиною [NUMBER] м. Могилів Подільський від 17.04.2015 року, №569 старший лейтенант [PERSON] 24.06.2014 року вибув до прикордонних підрозділів, розташованих на Сході України з метою забезпечення правопорядку на державному кордоні. Відповідно до наказів начальника тактичного угруповання «Кордон» [PERSON] перебував у складі тактичного угруповання «Кордон» з 26.04.2014 року. 27.07.2014 року загинув під час мінометно- гаубичного обстрілу /а.с. 34/. Встановлення факту батьківства необхідно [PERSON] для подальшого отримання пенсії по втраті годувальника. Частиною 1 статті 130 Сімейного кодексу України встановлено, що у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. У пункті 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.06.2006 року, №3 роз*яснюється, що питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень ст. 212 ЦПК України, згідно з якою жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення. У разі коли ухилення сторони у справі зазначеної категорії від участі в експертизі або від подання необхідних матеріалів, документів тощо унеможливлює її проведення, суд відповідно до ст. 146\~ ЦПК України може визнати факт, для з`ясування якого її було призначено, або відмовити в його визнанні (залежно від того, хто зі сторін ухиляється, а також яке значення має для них ця експертиза). Походження дитини встановлюється судом з урахуванням усіх обставин. При цьому можуть застосовуватися будь-які засоби доказування, передбачені цивільним процесуальним законодавством: пояснення сторін та третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази, висновок експерта. В основу рішення суду не можуть бути покладені лише докази, отримані з порушенням закону, які не мають юридичної сили. Доказами походження дитини від певної особи можуть бути будь-які фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері й особи, яку та вважає батьком дитини, ведення ними спільного господарства до народження останньої, або спільне її виховання чи утримання, визнання особою батьківства, а також інші обставини, що засвідчують походження дитини від певної особи. Спільне проживання та ведення спільного господарства може підтверджуватися наявністю обставин, характерних для сімейних відносин (проживання в одному жилому приміщенні, спільне харчування, спільний бюджет, взаємне піклування, придбання майна для спільного користування тощо). Батьківство може бути визнано особою як у період вагітності матері (наприклад, висловлення бажання мати дитину, піклування про матір майбутньої дитини тощо), так і після народження дитини. Вказані обставини та інші обставини, що стосуються справи, можуть бути підтверджені поясненнями сторін і третіх осіб, показаннями свідків, письмовими доказами, речовими доказами і висновками експертів. Зокрема, доказами визнання батьківства можуть бути листи, заяви, анкети, інші документи, а також показання свідків, пояснення самих сторін, які достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства. Наявність спільного проживання та ведення спільного господарства дає право суду вважати, що відповідач є батьком дитини. Однак, це не є безперечним доказом батьківства, так як відповідач може подати суду докази, які виключають його батьківство, наприклад, надати суду документи, з яких виявляється, що він довгий час страждає імпотенцією або з інших обставин не може бути батьком дитини. Так, заявник [PERSON] стверджує, що з вересня 2013 року по червень 2014 року із [PERSON] проживали однією сім*єю в гуртожитку в окремій кімнаті по [ADDRESS] . Однак, такого роду твердження заявника позбавлені доказової сили і неможуть бути взяті до уваги судом, оскільки, крім показів заявниці іншими доказами не доведено та не підтверджено, свідки, які б підтвердили факт спільного проживання [PERSON] із [PERSON] , ведення ними спільного господарства до народження дитини, відсутні. З показів свідка [PERSON] вбачається, що [PERSON] не представляв [PERSON] своєю дівчиною, декілька разів він бачив [PERSON] разом із [PERSON] . Як свідчать покази свідка [PERSON] , який проживав разом із [PERSON] в одній квартирі, [PERSON] двічі бачив у даній квартирі, [PERSON] при цьому говорив, що вона, можливо, буде його дівчиною. Інших документальних підтверджень спільного проживання, ведення домашнього господарства [PERSON] разом із [PERSON] до народження дитини, заявником не надано. Зібрані по справі докази не підтверджують і визнання за життя [PERSON] свого батьківства у період вагітності матері (відсутні висловлення бажання мати дитину, піклування про матір майбутньої дитини тощо). Вказані обставини та інші обставини, що стосуються справи, в повній мірі не підтверджені поясненнями сторін і третіх осіб, показаннями свідків, письмовими доказами, носять суперечливий характер. Покази свідків [PERSON] та [PERSON] батьків\~ заявниці, які свідчать про те, що [PERSON] хотів народження дитини, радів цьому та не відмовлявся від неї, достовірно не підтверджують визнання ним батьківства, оскільки, зазначені покази спростовуються показами свідків [PERSON] та [PERSON] (третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог по справі). Так, згідно показів [PERSON] матері [PERSON] , її син був шокований звісткою. [PERSON] про свою вагітність та його батьківство. Крім того, після народження дитини [PERSON] мав намір провести генетичну експертизу з метою встановлення батьківства дитини. Зазначене підтверджено і показами свідків [PERSON] , [PERSON] . Свідок [PERSON] зазначив, що [PERSON] вирішив одружитися, у зв*язку із вагітністю [PERSON] , однак, не був впевнений, що він є батьком дитини, на яку очікує [PERSON] , тому мав намір провести експертизу. Для встановлення батьківства або материнства однією із ознак сучасного судочинства є призначення судом судово медичної експертизи. Саме експертиза з цього питання є ключовою і відіграє провідну роль серед всіх форм застосування спеціальних знань, є одним з унікальних способів отримання цінної доказової інформації, яка сприяє встановленню правдивих обставин у судовій справі і правильному її вирішенню по суті, а необхідність в її застосуванні виникає тоді, коли є необхідність визначити споріднене походження дитини від чоловіка або жінки. Заявником в судовому засіданні заявлялось клопотання про призначення у справі судової імуно генетичної експертизи з метою визначення ймовірності батьківства [PERSON] відносно малолітнього [PERSON] , [INFO] . Згідно п.2.5.6 Правил проведення судово медичних експертиз (досліджень) у відділеннях судово медичної імунології бюро судово медичної експертизи, затверджених наказом Міністерства охорони здоров*я України від 17.01.1995 року, №6, експертиза спірного батьківства, спірного материнства і підміни дітей може бути проведена у випадку, коли одного з батьків чи дитини немає в живих, але є який небудь біологічний матеріал від них (пляма крові, виділення, волосся, тощо) чи медична документація із зазначенням групи крові. Як стверджували батьки померлого [PERSON] (треті особи без самостійних вимог по справі) [PERSON] та [PERSON] який небудь біологічний матеріал від їхнього сина: пляма крові, виділення, волосся, тощо, відсутній. Судом при вирішенні клопотання заявника про призначення у справі судової імуно генетичної експертизи взято до уваги, що [PERSON] та [PERSON] відмовились надати біологічні зразки і отримання біологічного зразка для експертного дослідження у вигляді медичного втручання, медичних маніпуляцій, може завдати батькам померлого [PERSON] незручності, яка акумулюється в моральну шкоду, пов*яз ану з поширеним уявленням про неповагу до людської честі й гідності. Право на фізичну (тілесну) недоторканість є варіантом права на свободу і особисту недоторканість. Це випливає із прав на повагу до гідності людини, яка є невід*ємною ознакою цивілізованого суспільства. Воно є загальновизнаним на міжнародному рівні. Статтею 3 Конституції України закріплено, що людина, її життя і здоров*я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Відповідно до статті 28 Конституції України неприпустимо піддавати особу без її згоди медичним науковим чи іншим дослідам. Вище вказана норма Основного Закону відповідає і статті 7 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права. Статтею 29 Конституції України, Загальною декларацією прав людини (1948 року), Європейською конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод (1950 року) додатково закріплено право кожного громадянина на свободу і особисту недоторканість. Відсутність якого небудь біологічного матеріалу від померлого [PERSON] : пляма крові, виділення, волосся, тощо, унеможливило проведення судової імуно генетичної експертизи, як того вимагають Правила проведення судово медичних експертиз (досліджень) у відділеннях судово медичної імунології бюро судово медичної експертизи, затверджені наказом Міністерства охорони здоров*я України від 17.01.1995 року, №6. Крім того, суд з метою дотримання передбачених як чинним законодавством, так і міжнародними актами прав людини на повагу до її гідності, недоторканість і безпеку, недопущення спричинення моральної шкоди шляхом медичного втручання, медичних маніпуляцій, дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання [PERSON] про призначення у справі судової імуно - генетичної експертизи, про що свідчить ухвала Чернівецького районного суду від 18.08.2015 року. Пункт 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.06.2006 року, №3 орієнтує суди на те, що відповідно до статей 213, 215 ЦПК України рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них. Зібрані та досліджені у встановленому законом порядку докази по справі, які суд оцінює відповідно до статті 212 ЦПК України за своїм внутрішнім переконанням, ґрунтуючись на засадах справедливості, виваженості та розумності,

Outcome: dismissed