Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-07 00:00:00

[PERSON] звернулася до Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 11 травня 2012 року між нею та відповідачем, [PERSON], було зареєстровано шлюб. В період шлюбу, [INFO] року, народилася дитина - [PERSON]. В листопаді 2013 року позивач разом з дитиною поїхала від чоловіка та з того часу вони проживають окремо. З моменту припинення сімейних відносин відповідач припинив надавати матеріальну допомогу на утримання дитини. Донька проживає разом з позивачем та знаходиться на повному її утриманні. Позивач зазначає, що не працює, оскільки знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення неб трирічного віку. Про місце роботи відповідача та про його доходи позивачу нічого не відомо, а тому позивач просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки в твердій грошовій сумі у розмірі 800 грн. щомісячно до досягнення дитиною нею повноліття. В судове засідання позивач не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності не надав. Відповідно до ч. 1 ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України судом було постановлено ухвалу про проведення заочного розгляду справи. Суд, вивчивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, прийшов до наступних висновків. Судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини. [PERSON] та [PERSON] мають спільну малолітню дитину - доньку, [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER](а.с.4). Дитина проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні, що підтверджується довідкою Водянської сільської ради від 12 листопада 2014 року № 802 (а.с.5). Відповідач в добровільному порядку кошти на утримання дитини не надає. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Оскільки відповідач є батьком малолітньої дитини, домовленості (договору) щодо сплати аліментів на утримання дитини між сторонами у справі досягнуто не було, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення аліментів підлягають задоволенню. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я дитини, той факт, що дитина потребує утримання, та те, що відповідач не надав суду доказів про наявність у нього інших дітей, непрацездатних батьків та про проведення з нього стягнень на утримання зазначених осіб, а також ту обставину, що відповідач має нерегулярний, мінливий дохід. За таких обставин, суд прийшов до висновку про те, що вбачаються підстави для задоволення заявлених позовних вимог та стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини в твердій грошовій сумі у розмірі 800 грн. до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Вирішуючи при ухваленні рішення питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд бере до уваги, що згідно з п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивача було звільнено від сплати судового збору при зверненні до суду, тому відповідно до ч. 3 ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави у розмірі 243 грн. 60 коп. Згідно п.1 ч.1 ст. 367 Цивільного процесуального кодексу України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved