Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-15 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідачки про визнання її такою, що втратила право користування жилим приміщенням. Позовні вимоги мотивує тим, що відповідачка приходилася їй невісткою, оскільки фактично була спів жителькою її сина [PERSON] і з червня 2003 року з її згоди була прописана в її господарстві у житловому будинку, який належить їй на праві приватної власності в [ADDRESS]. 20.08.2003 року народилась онука [PERSON], яка також зареєстрована в її будинку. З 2012 року відповідачка розірвала стосунки з сином, покинула сім'ю і протягом 2012 року проживала в селищі Солотвин за іншою адресою, а згодом взагалі виїхала із селища і навіть не навідується до доньки. Реєстрація відповідачки в її будинку створює певні незручності. Оскільки відповідачка більше трьох років не проживає в її господарстві, вона втратила право користуватись житлом. Добровільно вирішити це питання та знятись з реєстрації відповідачка не бажає. В судовому засіданні позивачка та представник позивача [PERSON] заявлені вимоги підтримали з викладених в позовній заяві підстав. Додатково пояснили, що відповідачка на даний час втратила статус члена сім'ї, і позивачка, як власник житла не бажає надавати їй в подальшому житлову площу для проживання. Таким чином вона немає жодних підстав бути зареєстрованою в її будинку. Просили позов задовольнити. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, про слухання справи повідомлялася у встановленому законом порядку. В зв'язку з цим судом постановлено ухвалу про розгляд справи в порядку заочного провадження. Заслухавши пояснення позивача, свідків, дослідивши письмові докази, які подані у розпорядження суду, з'ясувавши фактичні обставини справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що позивачка є власником господарства в [ADDRESS], що підтверджується рішенням суду та свідоцтвом про право на спадщину за заповітом (а.с.4-6). Згідно даних паспорта громадянина України відповідачки [PERSON] та даних домової книги, вона прописана в будинку, що належить позивачці. Ст. 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно вимог ст. 72 Житлового кодексу України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. У відповідності до ст.405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до пояснень позивача та свідків [PERSON] та [PERSON] та згідно актів складених комісією Солотвинської селищної ради відповідачка не проживає в господарстві позивача більше трьох років. (а.с.9-23). Таким чином, судом встановлено, що відповідачка втратила право користування цим житлом. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрат по справі слід покласти на відповідачку. На підставі викладеного, ст.72 ЖК України, ст.391, ч.2 ст.405 ЦК України,

Outcome: approved