Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-03 00:00:00

[PERSON] звернулася до Близнюківського районного суду Харківської області з позовною заявою до Софіївської сільської ради Близнюківського району Харківської області третя особа приватний нотаріус Брусилівського районного нотаріального округу Житомирської області [PERSON], в якій просить визнати причину пропуску строку для подання заяви про спадщини поважною та надати їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після померлого [PERSON], встановити юридичний факт того, що померлий 26.04.2017 року [PERSON], [INFO], був на момент його смерті чоловіком [PERSON]. В обґрунтування позову зазначає, що 21 квітня 2017 року помер її чоловік [PERSON], [INFO]. Після його смерті залишилася спадщина, яка складається із земельної ділянки, яка розташована на території Софіївської сільської ради Близнюківського району Харківської області, розміром 11,02 га в межах згідно з планом, цільове призначення земельної ділянки ведення сільськогосподарського виробництва. Звернувшись 23 грудня 2017 року до приватного нотаріуса Брусилівського нотаріального округу [PERSON] з заявою про прийняття спадщини, їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, в звязку з тим, що вона не проживала разом з чоловіком, оскільки зареєстрована за адресою: [INFO] з 27.07.2010 по теперішній час, а її чоловік, нині покійний, був на момент смерті зареєстрований за адресою: [INFO], а також у звязку з пропуском встановленого законодавством строку на прийняття спадщини. Строки для прийняття спадщини пропустила у звязку з тим, що вонає людиною поважного віку, постійно хворіє, діти забрали її до себе в м. Київ для догляду. Враховуючи викладене позивач просить суд визнати причини пропуску поважними та надати їй додатковий строк, щоб вона змогла звернутися до нотаріальної контори для оформлення спадщини. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд їх задовольнити. Представник відповідачав судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Третя особа приватний нотаріус Брусилівського нотаріального округу [PERSON] в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив. Вислухавши представника позивача, дослідивши та проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про одруження серії І-АБ № 485683 від 11.12.1971 виданого Роздолівським с/ЗАГС Близнюківського району Харківської області, [PERSON] та [PERSON] 11.12.1971 уклали шлюб, після реєстрації шлюбу чоловікові та дружині присвоєно прізвища «Літвінов» та «Літвінова». 21 квітня 2017року помер [PERSON], який проживав в [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ОК № 394009 від 26.04.2017 та довідкою виконавчого комітету Брусилівської селищної ради № 3408 від 14.12.2017. Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно, яке складається із земельної ділянки, яка розташована на території Софіївської сільської ради Близнюківського району Харківської області, розміром 11,02 га в межах згідно з планом, цільове призначення земельної ділянки ведення сільськогосподарського виробництва, яка належала останньому на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії І-ХР № 031058, зареєстрований 29листопада 2001 року у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності за 64. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 23.12.2017 приватного нотаріусу Брусилівського нотаріального округу [PERSON], [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, в звязку з тим, що вона не проживала разом з чоловіком, оскільки зареєстрована за адресою: [INFO] з 27.07.2010 по теперішній час, а її чоловік, нині покійний, був на момент смерті зареєстрований за адресою: [INFO], у звязку з чим пропустила встановлений законодавством строк на прийняття спадщини. Згідно ч.1 ст.1270\~ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. На підставі ч.3 ст.1272\~ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України «Про\~судову практику\~у справах\~про спадкування»\~№ 7\~від 30.05.2008\~року особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до ч.3 ст. 1272 ЦК України. Згідно зазначеної вище Постанови Пленуму Верховного Суду України поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. За змістом ст. ст. 1268, 1269\~ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину має подати до нотаріуса заяву про прийняття спадщини. Обґрунтовуючи поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини, [PERSON] посилається на те, що строки для прийняття спадщини пропустила у звязку з тим, що вона є людиною поважного віку, постійно хворіє, діти забрали її до себе в м. Київ для догляду. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Однак позивачем не надано жодних доказів поважності пропуску шестимісячного строку для прийняття спадщини, обставини, на які посилається позивач у позові не підтверджені жодними доказами та носять декларативний характер. Позивачем не доведено і те, що у неї не було реальної можливості після смерті [PERSON] вчасно звернутися із відповідною заявою до нотаріуса про прийняття спадщини, у тому числі шляхом направлення своєї заяви поштовим звязком,\~що передбачено п. п. 3.5., 3.11 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства\~юстиції України\~22.02.2012\~ № 296/5. Юридична необізнаність позивача у даному випадку не має значення, оскільки по справі не встановлено, що позивач був позбавлений можливості отримати юридичну допомогу. Таким чином із вивчених в судовому засіданні доказів, суд приходить до висновку, що позовна заява [PERSON] в частині визначення додаткового строку для прийняття спадщини задоволенню не підлягає. Згідно п.1 ч. 1 ст. 315 Цивільного процесуального Кодексу України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Вивчивши та проаналізувавши матеріали справи, а саме: копію паспорта серії СМ № 035051, виданого Чабанським СВМ ГУМВС України в Київській області 04.02.1999; копію паспорта серії МК № 074935, виданого Близнюківським РВ УМВС України в Харківській області 19.04.1996; свідоцтво про одруження серії І-АБ № 485683 від 11.12.1971 виданого Роздолівським с/ЗАГС Близнюківського району Харківської області; копіюсвідоцтва про смерть серії І-ОК № 394009 від 26.04.2017 суд приходить до висновку, що [PERSON] та [PERSON] є однією особою. Так, з вищезазначених документів вбачається, що в усіх документах збігається рік народження та місце народження [PERSON] та [PERSON]Ф, а саме: 1949 рік народження та місце народження с. Новоселівка Близнюківського району Харківської області. Виходячи з викладеного, судом встановлено, що [PERSON], який помер 21 квітня 2017 року, є чоловіком [PERSON]. Встановлення факту родинних відносин, про яке просить позивач, має для неї юридичне значення. Таким чином, зібрані по справі докази, які є належними і допустимими та їх належна оцінка вказує на наявність підстав для задоволення позовної заяви [PERSON] в частині встановлення факту родинних відносин з [PERSON], що передбачено п.1 ч.1 ст. 315 ЦПК України. Питання щодо розподілу судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України. Щодо вимоги позивача про повернення помилково сплаченого судового збору в розмірі 704,80 грн., суд зазначає наступне. З матеріалів справи вбачається, що вказана сума судового збору була сплачена позивачем раніше за подання до суду аналогічного позову, який був повернутий, у звязку з не усуненням недоліків позовної заяви. Згідно п. 2 ч.1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі повернення заяви або скарги. Таким чином, суд розяснює позивачу про його право звернутись до суду з заявою про повернення судового збору в рамках провадження тієї цивільної справи, за якою позовну заяву було повернуто [PERSON] На підставі викладеного,

Outcome: partial