Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-11 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 21.11.2010 року помер [PERSON], після смерті якого залишилося спадкове майно, яке складається із земельної ділянки, загальною площею 6,14 га, переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Томаринської сільської ради Бериславського району Херсонської області та з 1,0 частки від земельної ділянки, загальною площею 86,20 га, переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Томаринської сільської ради Бериславського району Херсонської області. З метою отримання свідоцтв про право на спадщину [PERSON] звернулася до нотаріуса, але отримала відмову у звязку з тим, що оригінал державного акту серії №043223 від 17.04.2003 року було втрачено та через відсутність правовстановлюючого документу на відповідну частку земельної ділянки відповідно до державного акту серії ХС №080379 від 20.09.2004 року. В звязку з чим, позивач просить суд визнати за нею право власності на земельну ділянку, загальною площею 6,14 га, передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходяться на території Томаринської сільської ради Бериславського району Херсонської області та право власності на частку розміром 1,0 від земельної ділянки, загальною площею 86,20 га, яка знаходиться на території Томаринської сільської ради Бериславського району Херсонської області в порядку спадкування за заповітом після померлого 21.11.2010 року [PERSON] Позивач та її представник в судове засідання не зявилися, згідно наданої заяви просили розглянути справу за їх відсутності, на задоволені позову наполягали. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, згідно наданої заяви просив розглянути справу за його відсутності, проти задоволення позову не заперечував. Представник Томаринської сільської ради в судове засідання не зявився, згідно заяви просив розглянути справу за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного. Відповідно до ст. ст. 1216, 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом, що передбачено статтею 1217 ЦК України. Згідно ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Статтею 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. В силу ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Судом встановлено: 21 листопада 2010 року помер [PERSON]. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на земельну ділянку загальною площею 6,14 га, яка належала йому згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ХС № 043223, виданого 17.04.2003 року на підставі розпорядження голови Бериславської районної державної адміністрації від 05.03.2003 №135 та на частку розміром 1,0 від земельної ділянки, загальною площею 86,20 га, яка знаходиться на території Томаринської сільської ради Бериславського району Херсонської області, яка належала йому згідно державного акту серії ХС №080379 на право власності на земельну ділянку, виданого Томаринською сільською радою Бериславського району Херсонської області від 20.09.2004 року на підставі розпорядження голови Бериславської районної державної адміністрації від 07.07.2004 року №512 та 09.08.2004 року №627, титульним власником якого є [PERSON]. Згідно із заповітом, посвідченим та зареєстрованим секретарем Томаринської сільської ради [PERSON] за №99 від 25.10.2007 року, [PERSON] заповів належні йому на праві приватної власності земельні ділянки загальною площею 6,14 га та 1,0 частки у спільній власності від земельної ділянки, загальною площею 86,20 га, які розташовані на території Томаринської сільської ради Бериславського району Херсонської області, що надані для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, в рівних частках [PERSON] та [PERSON]. Згідно листа державного нотаріуса Бериславської державної нотаріальної контори від 10.08.2017 року №936/02-14 31.07.2017 року за заявою [PERSON], на підставі рішення апеляційного суду Херсонської області, про прийняття спадщини за заповітом була заведена спадкова справа №191/2017 до майна померлого [PERSON]. Також надійшла заява від [PERSON] про те, що йому відомо про заповіт та що спадщину в установлені законом строки не прийняв, за продовженням цього строку до суду звертатися не буде. У зв'язку з втратою державного акту на право власності на земельну ділянку серії ХС №043223 від 17.04.2003 року та у звязку з відсутністю правовстановлюючого документа на відповідну частку земельної ділянки, нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину на земельні ділянки. З відповіді Головного Управління держгеокадастру у Херсонській області відділу у Бериславському районі №28-21-0.19-499/103-17 від 15.11.2017 року вбачається, що у відділі знаходяться другі примірники (архівні) державних актів на право власності на земельні ділянки, в тому числі, що належать [PERSON], які неможливо видати громадянам взамін втрачених (зіпсованих). Про втрату оригіналу державного акту на право власності на земельну ділянку серії ХС №043141 від 12.03.2003 року було подано оголошення в газеті «Маяк» №46 (10 103) від 18.11.2017 року. Зважаючи на відмову нотаріуса видати свідоцтва про право на спадщину, оскільки один з державних актів було втрачено, а інша земельна ділянка належала померлій на праві спільної часткової власності, тобто земельна ділянка включає в себе декілька земельних ділянок, об'єднаних у державний акт, а цим державним актом не визначено майно, на яке може видаватися свідоцтво про право на спадщину, іншого шляху окрім звернення до суду за захистом порушеного права у позивача немає та позивач правильно у розумінні ст.16 ЦК України обрала спосіб захисту порушеного права. Враховуючи викладені обставини справи та вимоги закону, суд вважає, що позовні вимоги є законними та обґрунтованими, у звязку з чим вони підлягають задоволенню в повному обсязі. Підстав для відмови у задоволенні позову у суду немає.

Outcome: approved