Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-15 00:00:00

[PERSON] звернулася до Куп`янського міськрайонного суду Харківської області з позовом, в якому просить визнати відповідача [PERSON] , [INFO] , такою, що втратила право користування житловим приміщенням - будинком [ADDRESS] . В обґрунтування позову зазначено, що на підставі свідоцтва про право власності , посвідченого державним нотаріусом Куп`янської державної нотаріальної контори Харківської області 28 вересня 2012 року за реєстровим № 2-2485, позивач у справі є власником житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . В цьому будинку зареєстровані - син [PERSON] , який є третьою особою у справі та відповідач у справі [PERSON] , яка не проживає в даному будинку з 01 травня 2019 року. Відповідач у справі в добровільному порядку не зняті з реєстрації місця постійного проживання. Дані обставини перешкоджають позивачу вільно володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном, у зв`язку з чим вона вимушена звернутися до суду з даним позовом. Ухвалою Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 20.07.2020 року у справі відкрито провадження і справа призначена до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, в матеріалах справи міститься заява про розгляд справи у її відсутність, просить задовольнити позов. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, надавши до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, просить позов задовольнити. Третя особа: [PERSON] у судове засідання також не з`явився, в матеріалах справи міститься заява про розгляд справи у його відсутність, просить задовольнити позов. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Перевіривши письмові докази по справі, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено та підтверджено наявними у справі доказами, що [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності , посвідченого державним нотаріусом Куп`янської державної нотаріальної контори Харківської області 28 вересня 2012 року за реєстровим № 2-2485, належить житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а.с.6), що також підтверджується свідоцтвом про на спадщину за законом від 28.09.2012 року та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав власності №3602509 (а.с. 7). Як убачається з довідки за №15-21/5809 від 06.07.2020 року, наданою ст. інспектором сектору реєстрації Виконавчого комітету Куп`янської міської ради Харківської області (а.с. 16), за адресою: [ADDRESS] зареєстрована [PERSON] , [INFO] , яка відповідно до акту про не проживання особи за місцем реєстрації від 06.07.2020 року (а.с. 17) за даною адресою фактично не проживає з травня 2019 року. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Таким чином встановлено, що позивач набув право власності на нерухоме майно на законних підставах, між іншим не заборонених законом. Відповідно до ст. 150 ЖК України, громадяни, що мають в приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст. ст. 16, 386, 391 ЦК України, які, окрім іншого, передбачають, що правовідносини, пов`язані зі створенням перешкод здійснення права користування своїм майном, регулюються ст. 391 ЦК України, яка встановлює, що власник майна має право вимагати усунення перешкоду здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 71 ЖК України особа може бути визнана такою, що втратила право на жиле приміщення, якщо в місці проживання вона відсутня більш шести місяців без поважних причин. Підстави, передбачені ч.3 ст. 71 ЖК України, за якими зберігається право на житлове приміщення відсутні. У відповідності до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться в судовому порядку. Таким чином, враховуючи спірні цивільно-правові відносини між учасниками справи, об`єктивно оцінивши достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, вимоги норм матеріального та процесуального права, суд дійшов висновку, що зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved