Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-29 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що 04 квітня 2019 року між нею та відповідачем зареєстровано шлюб, про що Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області 04.04.2019 року складено відповідний актовий запис № 865. Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Причиною розірвання шлюбу є відсутність з відповідачем взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та обов`язки з ведення спільного господарства. Шлюбні відносини з відповідачем припинені з липня 2019 року. Посилаючись на вказані обставини, позивач просила розірвати шлюб, укладений з відповідачем. 01 жовтня 2019 року на адресу суду надійшла інформація про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) відповідача, отримана в порядку ч. 6 ст. 187 ЦПК України з Реєстру територіальної громади м. Харкова. Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 01 жовтня 2019 року провадження у справі відкрито та призначено її до розгляду в підготовче судове засідання. Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 27 листопада 2019 року закрито підготовче провадження по даній справі та справу призначено до судового розгляду. Позивачка належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася, в матеріалах справи міститься заява позивача про розгляд справи без її участі, в якій вона підтримала позовні вимоги, просила суд їх задовольнити та не заперечувала проти ухвалення у справі заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився, згідно з п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, шляхом надання оголошення в газету та шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України,письмові заперечення проти позову з посиланням на докази, якими вони обґрунтовуються та заяви про розгляд справи без його участі не надав. У зв`язку з тим, що розгляд справи відбувався за відсутності сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Враховуючи неодноразову неявку належним чином повідомленого про дату, час та місце судового засідання відповідача в судове засідання, який не повідомив про причини неявки та не подав відзиву, відповідно до статті 280 ЦПК України суд, за згодою позивача, вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до висновку про задоволення позову з огляду на наступне. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано 04 квітня 2019 року у Харківському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 865. Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Встановлено, що сторони не підтримують шлюбні відносини. Спільне господарство не ведуть, майновий спір відсутній. Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Відповідно до ст. 1 Сімейного Кодексу України побудова сімейних відносин відбувається на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємоповаги та підтримки. Відповідно до ст. 24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу жінки та чоловіка не допускається. Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 56 Сімейного Кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 110 Сімейного Кодекс України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним з подружжя. У відповідності до положень ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З огляду на наведене, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. На підставі викладеного,

Outcome: approved