Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-24 00:00:00

[PERSON] звернулася\~до Дворічанського\~районного суду\~Харківської області\~з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/3 частки від його заробітку (доходу), обґрунтовуючи свої вимоги тим, що вони з відповідачем перебувають в зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітню дитину доньку [PERSON] , [INFO] . На даний час сім`я фактично розпалась, донька проживає з позивачкою та знаходиться повністю на її утриманні. [PERSON] не працює, знаходиться у декретній відпустці, коштів на утримання дитини не вистачає. Відповідач добровільно не надає допомоги на утримання дитини, хоча має таку можливість. Позивачка [PERSON] \~у судове\~засідання не\~з`явилася,\~надала заяву,\~в якій\~підтримала позовні\~вимоги в\~повному обсязі,просила справу розглянути в її відсутність, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про дату,\~час та\~місце слухання\~справи повідомлявся\~своєчасно і\~належним чином, про\~що свідчить\~рекомендоване повідомлення\~про вручення\~останньому поштового\~відправлення,\~яке він отримав 13.08.2020 «особисто». При цьому від [PERSON] до суду\~не надійшло\~відзиву на\~позовну заяву\~чи будь-яких\~заперечень,\~а також\~повідомлення про\~іншу адресу,\~клопотання про\~відкладення судового\~розгляду також\~не заявлялося. Відповідно до ч. 3 ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. На підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без поважних причин, без повідомлення причин та не подав відзив, а позивач не заперечує проти вирішення справи, тому відповідно до ч. 1 ст. 281 ЦПК України суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Судом встановлені\~такі факти\~та відповідні\~їм правовідносини. [PERSON] народилася [INFO] . У свідоцтві\~про народження\~серії [NUMBER] \~від 08\~листопада 2017\~рокубатьком зазначений [PERSON] , матір`ю [PERSON] (а. с. 7). Згідно з довідкою про склад сім`ї від 27.07.2020 № 02-29/598, виданої виконавчим комітетом Кам`янської сільської ради Дворічанського району Харківської області, [PERSON] зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] , донька [PERSON] проживає разом з нею (а. с. 4). Відповідач добровільно не надає допомогу на утримання доньки, дитина знаходиться на повному утриманні матері. Згідно зі ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, кошти на утримання дітей (аліменти) можуть присуджуватися за рішенням суду у частці від доходу їх батька або у твердій грошовій сумі. На підставі ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини та платника аліментів, наявність у нього інших дітей, непрацездатних батьків та інші обставини, що мають істотне значення. При цьому, мінімальний гарантованийрозмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З урахуванням всіх обставин справи, стану здоров`я та матеріального становища дитини та платника аліментів, суд визначає цю частку у розмірі 1/3 частки усіх видів заробітку щомісяця, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, присуджуючи аліменти, згідно з ч. 1 ст. 191 СК України, від дня пред`явлення позову. Відповідно до ч. 3 ст. 129 Конституції України, суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права. Основними засадами судочинства є, зокрема, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 2 ЦПК України, однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є верховенство права. Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 10 ЦПК України, суд при розгляді справ керується принципом верховенства права. Згідно з ч. ч. 1 4 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. На підставі ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Частиною 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно зі ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Під час судового розгляду даної справи позивачем були надані належні, допустимі, достовірні та достатні докази на підтвердження своїх позовних вимог, на підставі яких судом встановлені обставини та факти, що обґрунтовують вказані вимоги. Відповідачем, всупереч вимог ст. ст. 12, 13, 81 ЦПК України, належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів наявності підстав для відмови в задоволенні позовних вимог позивача не надано і в матеріалах справи не міститься. Доводи позивача, викладені в позові, відповідачем і матеріалами справи не спростовуються. За таких обставин справи, суд всебічно та повно з`ясував обставини, на які посилався позивач як на підставу своїх вимог, оцінив докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів окремо кожного, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, приходить до висновку про задоволення позову. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача судовий збір в дохід держави. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved