Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-01 00:00:00

[PERSON] звернулася до Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 29 листопада 2000 року між нею та [PERSON] було зареєстровано шлюб. В шлюбі народилося пятеро дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. 4 грудня 2012 року [PERSON] був засуджений Верхньодніпровським районним судом до 3 років позбавлення волі. З того часу фактично припинено шлюбні відносини між ними. Відповідач телефонує та погрожує позивачу, не приймає участі у вихованні та утриманні дітей. Тому позивач вважала неможливим збереження шлюбу. Спору про місце проживання дітей та поділ майна не має. У звязку з цим позивач просила суд розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем. В судовому засіданні позивач позов підтримала та просила суд задовольнити заявлені позовні вимоги, суду пояснила, що після того, як чоловік повернувся з місць позбавлення волі, вони не живуть разом, він постійно їй погрожує та застосовує фізичне насилля. Відповідач неодноразово судимий. Окрім того, він взагалі не цікавиться життям дітей, не надає жодної матеріальної допомоги на їх утримання. Позивач вважає, що збереження шлюбу не можливе. Спору про місце проживання дітей та про поділ майна не має. Після розірвання шлюбу бажала би відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи без його участі не надав. В порядку ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності прийшов до наступних висновків. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 29 листопада 2000 року відділом реєстрації актів цивільного стану Верхньодніпровського районного управління юстиції було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 114 (а.с. 5). У шлюбі народилося пятеро дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження (а.с. 6-9). Судом встановлено, що сторони не проживають разом з грудня 2012 року, стосунки не підтримують, не ведуть спільне господарство. Причинами припинення шлюбних відносин було те, що відповідач був засуджений до 3 років позбавлення волі та взаємне непорозуміння сторін та небажання зберегти шлюб. Згідно з ч.2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Фактичні взаємини подружжя свідчать, що між сторонами остаточно припинено шлюбні відносини і їх неможливо відновити, отже збереження шлюбу неможливе та суперечило б інтересам дружини. А тому вимоги позивача про розірвання шлюбу, укладеного між нею та відповідачем є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Спору про місце проживання дітей, які проживають разом з матірю, та поділ майна подружжя не має. Також на виконання вимог ст. 115 Сімейного кодексу України, суд вважає за необхідне надіслати копію рішення суду після набрання ним законної сили\~\~органу державної реєстрації актів цивільного стану для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. У звязку з надходженням від позивача заяви про відновлення їй дошлюбного прізвища, суд вважає за необхідне відновити їй дошлюбне прізвище «Сальнікова». Вирішуючи при ухваленні рішення питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд бере до уваги, що при зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. (а.с.1), який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved