Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-17 00:00:00

[PERSON] звернулася до Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області з позовом до Верхівцевської міської ради про визнання права власності. В обґрунтування позову посилається на те, що 8 грудня 2011 року помер її чоловік [PERSON]. Вони зареєстрували шлюб 5 серпня 1978 року. На день смерті [PERSON] залишилося спадкове майно, яке складається з житлового будинку з господарськими спорудами та будівлями за адресою: пров. ІІІ Совєтський, буд. 17, м.Верхівцеве Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, який належав йому на підставі договору дарування від 3 вересня 1980 року. [PERSON] старий будинок, який був подарований, зруйнував та побудував новий будинок до 5 серпня 1992 року, проте не ввів його в експлуатацію та не зареєстрував право власності на це майно. У звязку з чим правовстановлюючі документи на будинок відсутні. Після смерті чоловіка позивач звернулася до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, проте їй було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно. У звязку з чим позивач не має можливості зареєструвати право власності на це спадкове майно, а тому просила суд визнати за нею право власності на садибний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: пров. ІІІ Дніпровський (Совєтський), буд. 17, м.Верхівцеве Верхньодніпровського району Дніпропетровської області в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] В судове засідання позивач не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, подала заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримала. Представник відповідача в судове засідання не зявився, про час та місце розгляд справи повідомлений належним чином, подав заяву про розгляд справи без його участі. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, приватний нотаріус Верхньодніпровського районного нотаріального округу [PERSON] про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, КП «Верхньодніпровське БТІ», в судовому засіданні суду пояснила, що до БТІ звернулася спадкоємець [PERSON] За матеріалами архівної справи було встановлено, що [PERSON] набув право власності на будинок за договором дарування, проте потім на цьому місці побудував новий будинок ще в 1984 році, проте право власності на це майно оформлено не було. Він звертався з метою проведення технічної інвентаризації цього майна, було складено технічний паспорт, проте з метою оформлення права власності він більше не звертався. Будь-яких інших звернень щодо цього майна не було. Суд, вислухавши пояснення представника третьої особи, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків. Судом встановлено такі обставини та відповідні їм правовідносини. 3 вересня 1980 року [PERSON] на підставі договору дарування набув право власності на жиловий будинок за адресою: ІІІ Радянський провулок, 17 м. Верхівцеве Верхньодніпровського району Дніпропетровської області (а.с.10-11). Потім за цією адресою на місці старого будинку в 1984 році він побудував новий будинок, що підтверджується дозволом на проведення робіт № 3/31 Верхівцевської міської ради (а.с.13) та іншими документами в матеріалах справи (а.с.15-19). Проте право власності на будинок не було зареєстровано, що підтверджується матеріалами інвентарної справи та інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 19 квітня 2017 року, згідно з якою право власності на це нерухоме майно ні за ким не зареєстровано (а.с.31). 8 грудня 2011 року [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.7). Після його смерті, його дружина, [PERSON], звернулася до нотаріуса з метою оформлення спадкових прав та отримання свідоцтва про право на спадщину, проте постановою нотаріуса від 21 березня 2017 року їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, а саме на житловий будинок за адресою: ІІІ Советський провулок, 17 м. Верхівцеве Верхньодніпровського району Дніпропетровської області у звязку з тим, що надані документи не підтверджують право власності спадкодавця на майно (а.с.9). Відповідно до п. 16 додатку № 1 Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР від 31 січня 1966 року свідоцтва про право власності на будинки (домоволодіння), які видані виконкомами місцевих Рад депутатів трудящих або органами комунального господарства на підставі рішень виконкомів є правовстановлюючими документами, на підставі яких проводиться реєстрація будинків. Згідно з п. 4 Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР від 31 січня 1966 року реєстрації підлягають всі будинки і домоволодіння в межах міст і селищ міського типу УРСР, що належать місцевим Радам депутатів трудящих, державним, кооперативним і громадським установам, підприємствам і організаціям, а також ті будинки і домоволодіння, які належать громадянам на праві особистої власності. Будинки, що підлягають реєстрації, повинні бути закінчені будівництвом і прийняті в експлуатацію за актом, затвердженим виконкомом місцевої Ради депутатів трудящих. Виникнення права власності згідно з даною Інструкцією не залежало від державної реєстрації. Відповідно до п. 3.1 наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 24 червня 2011 року № 91 «Про затвердження Порядку прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, громадських будинків I та II категорій складності, які збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт, і проведення технічного обстеження їх будівельних конструкцій та інженерних мереж документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 5 серпня 1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів та правил, зокрема для потреб державної реєстрації права власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації. Отже, судом встановлено, що [PERSON] за життя побудував будинок на підставі дозволу на будівництво, на земельній ділянці, яка належала йому. У відповідності до вимог чинного законодавства житловий будинок за адресою: ІІІ Советський провулок, 17 м. Верхівцеве Верхньодніпровського району Дніпропетровської області є таким, що відповідає вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів та правил, що підтверджується складеним технічним паспортом за результатами технічної інвентаризації (а.с.16-19). Таким чином, суд приходить до висновку, що [PERSON] фактично був власником житлового будинку садибного типу за адресою: ІІІ Советський провулок, 17 м. Верхівцеве Верхньодніпровського району Дніпропетровської області. Відповідно до розпорядження Верхівцевської міської ради № 8 від 2 лютого 2016 року провулок Совєтський ІІІ в м.Верхівцеве було перейменовано на провулок ІІІ Дніпровський (а.с.20). Згідно з довідкою Верхівцевської міської ради № 366 від 22 березня 2017 року земельна ділянка за адресою ІІІ провулок Дніпровський м.Верхівцеве не приватизована (а.с.22). Згідно з матеріалами спадкової справи після смерті [PERSON] єдиним спадкоємцем, що прийняв спадщину є його дружина [PERSON] Інші спадкоємці за законом або заповітом із заявами про прийняття спадщини до нотаріуса не зверталися. Малолітніх, неповнолітніх, недієздатних спадкоємців або ж спадкоємців цивільна дієздатність яких обмежена після смерті [PERSON] не встановлено. Таким чином єдиним спадкоємцем, що має право на спадкування житлового будинку садибного типу за адресою: пров. ІІІ Дніпровський (Совєтський), буд. 17, м.Верхівцеве Верхньодніпровського району Дніпропетровської області після смерті [PERSON] є [PERSON], яка прийняла спадщину, звернувшись до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Відповідно до ст. ст.\~1216,\~1218 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Оскільки судом встановлено, що на день смерті [PERSON] мав у власності житловий будинок садибного типу за адресою: пров. ІІІ Дніпровський (Совєтський), буд. 17, м.Верхівцеве Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, проте не оформив право власності у встановленому законом порядку, [PERSON] прийняла спадщину, суд вважає, що до позивача перейшло право власності на це майно, а тому заявлені позовні вимоги є законними та обґрунтованими, отже позов підлягає задоволенню. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved