Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-05 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання повнолітньої дитини [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини всіх видів його доходів, починаючи з 05.07.2015 року і до закінчення її навчання. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що в шлюбі з відповідачем народилася донька, [PERSON], [INFO], яка на даний час навчається на 2-му курсі відділення лабораторної діагностики Рівненського державного базового медичного коледжу на платній формі навчання. Період навчання складає з 01.09.2014 року по 30.06.2016 року і його вартість складає 14 800 грн., по 7 400 грн. за кожний рік навчання. Враховуючи те, що розмір її заробітної плати є недостатнім для утримання доньки та оплати її навчання, а відповідач відмовляється від добровільної матеріальної допомоги дитині, тому просить стягнути з нього аліменти на повнолітню дитину, яка продовжує навчання, у заявленому розмірі. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, подала до суду заяву, згідно якої позовні вимоги підтримує, просить розгляд справи проводити у її відсутності та щодо ухвалення заочного рішення не заперечує /а.с. 21/. Будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, заяв та заперечень до суду не подав. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У зв'язку з цим, на підставі ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, відповідно до положень ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд дійшов наступного висновку. Згідно ст. 199 СК України, якщо повнолітні діти продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до абз. 1 п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу Укра¬їни при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 р. обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які про¬довжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчан¬ня), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Судом встановлено, що сторони по справі перебували в зареєстрованому шлюбі і мають спільну дитину: [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвом про народження серії І-ЕГ № 008997, актовий запис № 21, виданого Дідичівською сільською радою Ківерцівського району Волинської області, в якому батьком дитини вказаний відповідач [PERSON] /а.с. 13/, свідоцтвом про розірвання шлюбу серії І-ЕГ № 007178, виданого 01.03.2006 року Відділом РАЦС Ківерцівського РУЮ, згідно якого сторони по справі розірвали шлюб 01.03.2006 року /а.с. 14/. Згідно довідки про склад сімї № 965 від 01.07.2015 року, виданої Олицькою селищною радою, [PERSON] проживає разом з матірю, [PERSON] /а.с. 4/. Як вбачається з договору № 76 від 12.08.2014 року «про навчання фахівця з вищою освітою (платна форма)» /а.с. 7-8/, довідки Рівненського державного базового медичного коледжу № 597 від 16.06.2015 року /а.с. 11/, [PERSON] є студентом 2-го курсу, відділення лабораторної діагностики Рівненського державного базового медичного коледжу, І-ІІ рівня акредитації, денної форми навчання. Період навчання з 01.09.2014 року по 30.06.2016 року платної форми без стипендії. Вирішуючи питання про розмір аліментів, які необхідно стягувати з відповідача, суд виходить з того, що згідно ст. 200 СК України, аліменти на повнолітніх дочку, сина визначається у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. В свою чергу, згідно ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує, зокрема, стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Разом з тим, згідно ч. 2 ст. 200 СК України, при визначенні розміру аліментів на одного з батьків, суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків. Судом також встановлено, що позивач [PERSON] працює інструктором з праці у ВОПЛ № 2 смт. Олика і розмір її заробітної плати за січень-червень 2015 року складає 7 898, 45 грн. /а.с. 5/. Відомостей про роботу відповідача [PERSON] суду надано не було. Відповідно до пенсійного посвідчення серії ААИ №769275, [PERSON] має третю групу інвалідності загального захворювання /а.с. 6/. Згідно ч. 1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Частиною 3 ст. 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Враховуючи, що відповідач матеріальної допомоги на навчання доньки не надає, а тому з [PERSON] слід стягувати аліменти в користь позивача на утримання повнолітньої доньки [PERSON], яка продовжує навчання в розмірі 1/3 всіх видів його доходу. Згідно ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Як вбачається з позовної заяв [PERSON], позов було предявлено в суд 16.07.2015 року, тоді як позивач просить стягувати аліменти з відповідача починаючи з 05.07.2015 року. Відтак позовна вимога в цій частині до задоволення не підлягає, і початком стягнення аліментів має бути 16.07.2015 року. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної вимоги. Тому судовий збір, розмір якого у відповідності до ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» складає 243, 60 грн., підлягає стягненню з відповідача в дохід держави для зарахування до спеціального фонду державного бюджету України. На підставі ст. 367 ЦПК України, суд може допустити негайне виконання у справах про стягнення аліментів у межах суми платежів за один місяць.

Outcome: partial