Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-11 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до Живачівської сільської Тлумацького району Івано-Франківської області, розташованої в с. Живачів Тлумацького району Івано-Франківської області, про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті бабусі [PERSON] , яка померла [INFO] в порядку спадкової трансмісії. Свої вимоги обґрунтовувала тим, що вона несвоєчасно звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті бабусі [PERSON] , оскільки її батько [PERSON] , який помер [INFO] , не встиг особисто прийняти спадщину після смерті своєї матері (бабусі позивача) [PERSON] , яка померла [INFO] , а державний нотаріус, не перевіривши коло осіб, які мають право на спадщину після смерті [PERSON] (батько позивача) та його матері (бабусі позивача) [PERSON] , безпідставно прийняв від її матері [PERSON] , яка на той час вже була розлучена з померлим [PERSON] (батько позивача), заяву про прийняття спадщини, згідно ст.1276 ЦК України в порядку спадкової трансмісії. Крім того, нотаріусом їй не було своєчасно роз`яснено її право на звернення до суду з позовом про надання додаткового строку для прийняття спадщини не тільки після смерті її батька [PERSON] , а також і після смерті бабусі [PERSON] , оскільки вона своєчасно з заявою про прийняття спадщини після смерті бабусі не звернулася. Дані обставини вважає поважними, тобто такими, що з об`єктивних підстав завадили їй вчасно звернутися до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини в порядку спадкової трансмісії після смерті бабусі [PERSON] А тому, просила суд визначити їй додатковий строк для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини в порядку спадкової трансмісії після смерті бабусі [PERSON] . В підготовче судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, однак на адресу суду надіслала заяву, в якій просила проводити судові засідання без її участі. Представник відповідача - Живачівської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області в судове засідання не з`явився, однак до суду подав письмову заяву, в якій позов визнав та просив справу розглянути у його відсутності. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з таких підстав: Судом встановлено, що згідно копії Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ІФ № 015329 від 31.03.2005 року, який виданий на підставі розпорядження Тлумацької РДА № 470 від 04.10.2004 року та зареєстрований в Книзі записів державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010531101103, на праві власності належала земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована урочищі «Борсуки» в с. Живачів Тлумацького району Івано-Франківської області площею 1,1816 га Тлумацького району Івано-Франківської області (а.с. 15). Батько позивача [PERSON] народився [INFO] і його батьками були [PERSON] та [PERSON] (бабуся позивача), що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 20). Позивач [PERSON] народилася [INFO] і її батьками є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 18). 11.08.2012 року позивач [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] та після укладення шлюбу їй присвоєно прізвище « [PERSON] », що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с. 19). [INFO] [PERSON] (бабуся заявника) померла, що підтверджується копією повторного свідоцтва про смерть (а.с. 11). Ще за життя [PERSON] (бабуся позивача) склала заповіт, яким земельну ділянку площею 0,1901 га, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована в с. Живачів, урочище «Жидівське» Тлумацького району Івано-Франківської област, та земельну ділянку площею 1,1816 га, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована в с. Живачів, урочище «Борсуки» Тлумацького району Івано-Франківської області заповіла своєму синові [PERSON] (батько позивача), що підтверджується копією заповіту від 12.11.2005 року (а.с. 12). Дані відомості також підтверджуються копією Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 216604 від 12.11.2005 року, відповідно до якого заповіт [PERSON] , який посвідчено 12.11.2005 року приватним нотаріусом Тлумацького районного нотаріального округу Івано-Франківської області Вациком В.М. зареєстровано 12.11.2005 року за № 3061 (а.с. 13). [INFO] [PERSON] (батько позивача) помер, що підтверджується копією свідоцтва по смерть (а.с. 14). В силу ст. 1268 ЦК України (в редакції 2003 р.), спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або її не прийняти. Відповідно до ст.ст. 1268, 1269 ЦК України (в редакції 2003 р.), діями, які свідчать про прийняття спадщини вважається: постійне проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подача спадкоємцем у шестимісячний термін заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори. Після смерті батька [PERSON] позивач [PERSON] , на підставі рішення Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу від 04.12.2009 року, яким останній визначено додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за законом після смерті [PERSON] (батько заявника) (а.с.17), прийняла спадщину та отримала свідоцтво про право на спадщину за законом від 03.04.2010 року (а.с. 23). Дані обставини підтверджуються копією спадкової справи № 30/2010 від 16.01.2010 року, заведеної Другою криворізькою державною нотаріальною конторою ГТУЮ у Дніпропетровській області після смерті [PERSON] (батько позивача) (а.с. 75-122), з якої вбачається, що [PERSON] (позивач) є єдиним спадкоємцем в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] , яка прийняла спадщину, інших спадкоємців в порядку спадкування за законом чи за заповітом немає. Відповідно до довідок Живачівської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області [PERSON] з часу народження [INFO] до дня смерті була зареєстрована і проживала одна в с. Живачів Тлумацького району Івано-Франківської області. Після її смерті в управління спадковим майном, а саме земельною ділянкою в урочищі «Жидівськке» площею 0,1901 га та в урочищі «Борсуки» площею 1,1816 га увійшов її син [PERSON] , згідно заповіту. З дня смерті [PERSON] , який помер [INFO] , в управління спадковим майном увійшла його дочка [PERSON] (позивач) (а.с. 21, 22). Нормами ст. 1276 ЦК України встановлено, що якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов`язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія). Право на прийняття спадщини у цьому випадку здійснюється на загальних підставах протягом строку, що залишився. Якщо строк, що залишився, менший як три місяці, він подовжується до трьох місяців. Постановою державного нотаріуса Другої криворізької державної нотаріальної контори Биканова Р.І. позивачу [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після померлого [INFO] батька [PERSON] , який в свою чергу, був спадкоємцем своєї померлої [INFO] матері [PERSON] , яка залишила заповіт від 12.11.2005 року, у зв`язку з неможливістю встановити факт прийняття спадщини [PERSON] після його померлої [INFO] матері [PERSON] , а також у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на земельні ділянки. В постанові вказано, що [PERSON] , який помер [INFO] не встиг особисто прийняти спадщину матері, яка померла [INFO] , але його колишня дружина [PERSON] , подала заяву про прийняття спадщини згідно ст. 1276 ЦК України в порядку спадкової трансмісії, в якій зазначила, що вона приймає спадщину, яку [PERSON] не встиг прийняти після померлої матері [PERSON] . При цьому на день подачі заяви [PERSON] була вже розлучена з [PERSON] , а спадкоємці першої черги не подали заяву при прийняття спадщини в порядку спадкової трансмісії (а.с. 10). Позивач пропустила шестимісячний строк для прийняття спадщини в порядку спадкової трансмісії після смерті бабусі [PERSON] , оскільки державний нотаріус, не перевіривши коло осіб, які мають право на спадщину після смерті [PERSON] (батько позивача) та його матері (бабусі позивача) [PERSON] , безпідставно прийняв від її матері [PERSON] , яка на той час вже була розлучена з померлим [PERSON] (батько позивача), заяву про прийняття спадщини, згідно ст.1276 ЦК України в порядку спадкової трансмісії. Крім того, нотаріусом їй не було своєчасно роз`яснено її право на звернення до суду з позовом про надання додаткового строку для прийняття спадщини . Звернувшись до Тлумацької державної нотаріальної контори Івано-Франківської області, позивач отримала відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, а саме на спадкове майно, яке залишилось після смерті [PERSON] у зв`язку з тим, що позивач [PERSON] пропустила шестимісячний термін для прийняття спадщини, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії, виданою державним нотаріусом Тлумацької державної нотаріальної контори Івано-Франківської області Васильєвою Н.М. за № 320/02-31 від 17.05.2019 року (а.с. 8). Відповідно до копії спадкової справи № 413/2007 від 12.09.2007 року, заведеної Тлумацькою державною нотаріальною конторою Івано-Франківської області після смерті [PERSON] (бабуся позивача) (а.с. 55-73), спадщину, а саме: житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходяться по [ADDRESS] , земельну ділянку в розмірі 1,1816 га, згідно Державного акту на право влсновті на землю серії ІФ № 015329, земельну ділянку в розмірі 0,1901, згідно Державного акту на право власності на землю серії ІФ № 007069 та грошові вклади з усіма процентними нарахуваннями у філії Тлумацького Ощадного банку № 6349/015 по рахунках №№8065, 91551001201 та компенсаційні нарахування до цих же рахунків, прийняв [PERSON] (дядько позивача), 1966 р.н. Згідно повідомлення державного нотаріуса Тлумацької державної нотаріальної контори Івано-Франківської області Васильєвої Н.М. спадкова справа після смерті [PERSON] , який помер [INFO] (точна дата смерті невідома), останнє місце проживання якого було [ADDRESS] , згідно алфавітних книг обліку спадкових справ за період з 2008 року по 2019 рік в Тлумацькій державній нотаріальній конторі Івано-Франківській області, не заводилася (а.с. 154). Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Суд вважає, що позивач пропустила строк для звернення в нотаріальну контору з метою прийняття спадщини в порядку спадкової трансмісії після смерті бабусі [PERSON] з поважних причин. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Оскільки таке становище має місце по даній справі, суд вважає встановленими обставини, викладені позивачем в позовній заяві на обгрунтування своїх вимог. У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Враховуючи вищенаведене, позивачу слід визначити додатковий строк, достатній для подання ним в нотаріальну контору заяви про прийняття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. При такому вирішенні позову, враховуючи те, що представник відповідача визнав позов до початку розгляду справи по суті, позивачу слід повернути 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а саме 384,20 грн. На підставі ст.ст. 1233, 1234, 1235, 1268, 1269, 1270, 1272, 1276 ЦК України,

Outcome: partial