Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-19 00:00:00

[PERSON] звернулася до [PERSON], третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - орган опіки та піклування Тернопільської районної державної адміністрації із позовом, який згодом уточнила, про надання дозволу на виготовлення проїзних документів та тимчасовий виїзд за кордон у Італію в період 01.07.2014 року по 31.08.2014 рік з метою відпочинку та оздоровлення, неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] без згоди батька [PERSON] В обґрунтування вимог позивач вказує, що з 07.09.2002 року вона перебувала у шлюбі з [PERSON], який було розірвано 24.02.2010 року. Від даного шлюбу у них народився син [PERSON], [INFO]. На даний час син проживає разом з нею та перебуває повністю на її утриманні. У період з 01.07.2014 року по 31.08.2014 рік року вона разом з сином бажають відпочити у Італії. У зв'язку з тим, що відповідач не надає згоди на виїзд сина за кордон у Італію з метою відпочинку, просить позов задовольнити. В судовому засідання позивачка позовні вимоги підтримала, зіславшись на доводи, викладені у заяві. Представник третьої особи - орган опіки та піклування Тернопільської районної державної адміністрації не заперечив щодо задоволення позову. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про день та час слухання справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Попередньо не повідомив суд про причини своєї неявки. Відповідно до вимог ст. 224 ЦПУ України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи Суд, заслухавши думку позивачки, яка не заперечує проти розгляду справи у відсутності відповідача, вважає за необхідне проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Судом встановлено, що з 2002 року [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 24.02.2010 року, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серія [NUMBER], виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського районного управління юстиції від 24.02.2010 року, про що зроблено актовий запис за №16. Від даного шлюбу у сторін народився син [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 20.06.2004 року, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області, про що зроблено актовий запис за №1186. На даний час, сторони по справі проживають окремо. Син [PERSON] проживає разом з матір'ю по [ADDRESS] та повністю перебуває на її утриманні, що підтверджується довідкою про склад сім'ї за №47 від 03.02.2014 року та довідкою за №48 від 13.02.2014 року, виданих Івачеводолішнівською сільською радою Тернопільського району. Позивачка [PERSON] працює у КС ''ТЕРНА'' з 24.03.2014 року на посаді головного бухгалтера та її посадових оклад становить 2175 грн., що стверджується довідкою КС «Терна» за 314ЕХ-27 від 11.06.2014 року. Згідно довідки Тернопільської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №4 Тернопільської міської ради Тернопільської області за №118 від 12.06.2014 року встановлено, що [PERSON], [INFO] навчається у 5-В класі Тернопільської загальноосвітної школи І-ІІІ ступенів №4. Позивачка бажає та має змогу забезпечити неповнолітньому синові [PERSON] відпочинок та оздоровлення у Італії на час літніх канікул у період з 01.07.2014 року по 31.08.2014 рік. Між сторонами не досягнуто згоди щодо виїзду дитини за кордон разом з матір'ю у Італію у період з 01.07.2014 року по 31.08.2014 рік. Суд, вивчивши матеріали справи, заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав. В силу вимог ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу,в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно із вимогами ст. 150 СК України, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. У відповідності до вимог ст.ст.7,155 Сімейного Кодексу України, дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, які встановлені Конституцією України, Конвенцією України та Конвенцією про права дитини, а батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Положення ст.6 Закону України «Про охорону дитинства» та ст.17, 31 Конвенції про права дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1989 року, визначають право дитини на відпочинок та охорону здоров'я. Вимоги статті 10 Конвенції про права дитини, передбачають право дитини залишати будь-яку країну, включаючи власну, і повертатися в свою країну. Відповідно до вимог ст. 3 вказаної Конвенції передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до вимог ст. 313 ЦК України , фізична особа , яка не досягла 16 років , має право на виїзд за межі України за згодою батьків , піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб , які уповноважені ними . Згідно з вимогами ст. 2 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України'', документами, що надають право на виїзд з України і в'їзд в Україну та посвідчують особу громадянина під час перебування за її межами, зокрема, є паспорт громадянина України для виїзду за кордон, проїзний документ дитини. Відповідно до вимог ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» за відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду. Вказано норма Закону повністю відображена в постанові Кабінету Міністрів України від 31.03.1995 року № 231 «Про затвердження Правил оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини , їх тимчасового затримання та вилучення». Проїзний документ дитини видається органом внутрішніх справ за місцем проживання. Положеннями п.2-2 Постанови Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 року № 57 ''Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України'' чітко визначено, що виїзд за межі України громадян, які не досягли 16 річного віку, у супроводі одного з батьків здійснюється у разі пред'явлення оригіналу або нотаріального посвідчення копії рішення суду про надання дозволу на виїзд за межі України громадянина , який не досяг 16 річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків . Згідно з вимогами п. 18 Правил оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, в редакції затвердженій Постановою Кабінету Міністрів України від 24.03.2004 року № 380, проїзний документ дитини, за наявності заперечень одного з батьків, може бути оформлений на підставі рішення суду. Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановленні обставини справи, приймаючи до уваги необхідність забезпечення інтересів неповнолітньої дитини, у тому числі, право на відпочинок, суд приходить до переконання, що позовні вимоги [PERSON] слід задовольнити та надати дозвіл [PERSON] або її офіційному представнику оформляти документи для тимчасового виїзду неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] без згоди батька [PERSON] в Італію в період 01.07.2014 року по 31.08.2014 року та виїзд неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] за межі України у Італію з метою відпочинку та оздоровлення, без згоди батька [PERSON], у супроводі матері в період 01.07.2014 року по 31.08.2014 року. При цьому, суд приймає до уваги той факт, що позивачка має можливість забезпечити сину рівень життя, достатній для його фізичного, інтелектуального, морального розвитку, а небажання відповідача надавати дозвіл на тимчасовий разовий виїзд дитини за кордон у Італію з метою відпочинку шкодить інтересам дитини. Вказаний виїзд сина за кордон у Італію є тимчасовий, разовий, з метою відпочинку у період з 01.07.2014 року по 31.08.2014 року. Батько не позбавлений можливості брати участь у вихованні сина та можливості особистого спілкування з ним. Згідно з вимогами ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідач у судове засідання не з'явився та не представлено суду жодних доказів щодо безпідставності вимог позивача. Крім того, з відповідача на користь позивача слід стягнути 243,60 грн. судового збору. На підставі наведеного,

Outcome: approved