Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-12 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до Прилісненської сільської ради Маневицького району Волинської області про визнання права власності на спадкове майно, вказавши, що вона являється спадкоємцем за законом на спадкове майно, що залишилося після смерті її батька [PERSON] , який помер [INFO] . Після смерті [PERSON] позивач у встановлений законом шестимісячний термін з моменту відкриття спадщини фактично прийняла спадщину, вступивши в управління та володіння спадковим майном, оскільки постійно проживала разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.Заяви про відмову від спадщини вона не подавала. Інших спадкоємців ні за законом, ні за заповітом на дане спадкове майно немає. Отримати свідоцтво про право власності на спадкове майно в позасудовому порядку позивач не має можливості. Посилаючись на зазначені обставини, просила суд визнати за нею в порядку спадкування за законом право власності на житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що знаходяться по [ADDRESS] , які належали [PERSON] . Позивач [PERSON] , представник відповідача - Прилісненської сільської ради Маневицького району Волинської області в судове засідання не з`явилися, будучи завчасно у встановленому законом порядку повідомленими про час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомили. Позивач [PERSON] подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Представник відповідача - Прилісненської сільської ради Маневицького району Волинської області подав до суду заяву, в якій вказав, що проти задоволення позовних вимог [PERSON] сільська рада не заперечує, просив розгляд справи проводити у його відсутності. Враховуючи те, що в справі є достатньо доказів для вирішення її по суті, суд ухвалив - розглядати справу у відсутності позивача [PERSON] та представника відповідача - Прилісненської сільської ради Маневицького району Волинської області. Проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення. Відповідно до ст. 524 Цивільного кодексу України (в редакції 1963 року) спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Згідно ст. 527 Цивільного кодексу України (в редакції 1963 року) спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті. Відповідно до ст. 529 Цивільного кодексу України (в редакції 1963 року) при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Згідно ст. 549 Цивільного кодексу України (в редакції 1963 року) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] являвся власником житлового будинку з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що знаходяться по [ADDRESS] , після реорганізації - с. Галузія Камінь-Каширського району Волинської області. [PERSON] помер [INFO] . Після його смерті позивач у встановлений законом шестимісячний термін з моменту відкриття спадщини фактично прийняла спадщину, вступивши в управління та володіння спадковим майном, оскільки постійно проживала разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.Заяви про відмову від спадщини вона не подавала. Інших спадкоємців ні за законом, ні за заповітом на дане спадкове майно немає. Отримати свідоцтво про право власності на спадкове майно в позасудовому порядку позивач не має можливості. Зазначені обставини не оспорюються сторонами, а також це встановлено з досліджених судом письмових доказів, зокрема, свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 2 серпня 1997 року, свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 1 листопада 1967 року, свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 10 червня 1989 року, витягу з погосподарської книги за 2016-2020 роки Прилісненської сільської ради Маневицького району Волинської області, довідки Прилісненської сільської ради Маневицького району Волинської області № 233 від 18 березня 2021 року, висновку про відповідність будинковолодіння по [ADDRESS] діючим будівельним, санітарним та пожежним нормам від 14 травня 2021 року, постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 302/02-31 від 5 квітня 2021 року, повідомлення Маневицької державної нотаріальної контори № 588/01-16 від 23 червня 2021 року. Аналізуючи зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що позивач [PERSON] , являючись спадкоємцем за законом на житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що знаходяться по [ADDRESS] , після реорганізації - с. Галузія Камінь-Каширського району Волинської області, які належали [PERSON] , фактично набула право власності на вказане спадкове майно. На даний час право власності на нього ніким не оспорюється, а тому є всі підстави для визнання права власності на це спадкове майно за [PERSON] .

Outcome: approved