Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-03 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON], третя особа орган опіки та піклування при Єрківській селищній раді Катеринопільського району Черкаської області про позбавлення батьківських прав відповідача відносно його неповнолітньої доньки [PERSON]. В обґрунтування своїх вимог зазначає, що вона та відповідач [PERSON] являються батьками неповнолітньої [PERSON], [INFO].н. Відповідач неодноразово змінював своє ім'я та прізвище. [PERSON] тривалий час не виконує своїх обов`язків по відношенню до доньки з березня 2009 року: не утримує її матеріально, не цікавиться здоров`ям, її розвитком, навіть не телефонує. Рішенням Звенигородського районного суду від 25.03.2009р. з відповідача на користь позивачки стягнуто аліменти на утримання доньки, які відповідачем не сплачувалися, внаслідок чого виникла заборгованість у розмірі 19827,59грн. Під час судового розгляду позивачка та її представник позов підтримали та просили його задовольнити. Позивачка пояснила, що відповідач з 2011 року жодного разу не відвідував дитину. Жодного разу не телефонуав, зі святами не вітав, життям дитини не цікавився і зустрітися не намагався. Відповідач має значну заборгованість по аліментам на утримання дитини. Вказала, що відповідач неодноразово змінював своє ім'я та прізвище, внаслідо чого вона вимушена була змінювати по-батькові та прізвище доньки. На даний час дитина проживає разом з нею і не має до відповідача жодних почуттів. Відповідач в судове засідання тричі не з'явився, був належним чином повідомлений, причин неявки не повідомив. Представник третьої особи Органу опіки і піклування при Єрківській селищній раді Катеринопільського району Черкаської області надав через канцелярію суду заяву про розгляд справи без їх участі, позов підтримав.. Свідок [PERSON] вказала, що вона є подругою позивачки з дитинства. Відповідача вона бачила лише один раз. Вона часто спілкується з позивачкою і її донькою та не чула щоб вони казали про спілкування з відповідачем. Дитина про батька не згадує. Свідок [PERSON] вказала, що вона є сусідкою позивачки. Відповідача жодного разу не бачила. Дитину батько не відвідує, перешкод у спілкуванні з нею йому не чинять. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ч. 4 ст. 169 та ст. 224 ЦПК України. Суд, заслухавши пояснення позивачки, покази свідків, вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи, приходить до наступних висновків. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON] народилася [INFO]. і її батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 8). Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого повторно прізвиче та по-батькові [PERSON] зазначено як «[INFO]» і її батьками є [PERSON] та [PERSON]. Така зміна була здійснена у зв'язку зі зміною її батьком свого прізвища та імені. Рішенням Звенигородського районного суду від 25.03.2009р. з відповідача на користь позивачки стягнуто аліменти на утримання доньки в розмірі ? частини всих доходів відповідача. Рішенням Звенигородського районного суду від 13.02.2017р. прізвище та по-батькові дитини було змінено на «[INFO]» та «[INFO]» відповідно та внесені зміни до свідоцтва про народження. Згідно довідки-розрахунку Звенигородського міськрайонного відділу ДВС від 30.11.2016р. №19370 розмір заборгованості зі сплати аліментів відповідача становить 19827,59грн. Відповідно до довідки виконавчого комітету Єрківської селищної ради від 25.11.2016р. неповнолітня [PERSON] проживає разом з мамою та бабусею у смт. Єрки. У відповідності до службової характеристики наданої ТОВ «Укрпродакорд ОР» [PERSON] характеризується позитивно. У відповідності до статті 150 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Аналогічні обов'язки батьків передбачені у статті 12 Закону України «Про охорону дитинства». У статті 164 Сімейного кодексу України визначено вичерпний перелік підстав для позбавлення батьківських прав особи, в тому числі у разі ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини та у разі, коли батьки є хронічними алкоголіками або наркоманами. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов'язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов'язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава позбавлення батьківських прав, можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Пунктом 15 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав» від 30.03.2007 року визначено, що позбавлення батьківських прав ( тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують , та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. При вирішенні питання щодо позбавлення батьківських прав необхідно впевнитися не лише в невиконанні батьків обов'язків по вихованню, а також встановити, що батьки ухиляються від їх виконання свідомо, тобто, що вони систематично, незважаючи на всі заходи попередження та впливу, продовжують не виконувати свої батьківські обов'язки. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Позбавлення батьківських прав відноситься до крайньої міри відповідальності, а це означає, що застосовується ця міра судом тоді, коли всі інші засоби впливу виявилися безрезультатними. Ст. 6 Декларації прав дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою та відповідальністю своїх батьків і у всякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості, малолітня дитина не повинна крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір'ю. Переважне право батьків перед іншими особами на особисте виховання дитини, на те, щоб малолітня дитина проживала з ними закріплено і в положеннях ст.ст.151, 160,163 СК України. У рішенні Європейського суду від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України» зазначено, що при позбавленні батьківських прав суди повинні враховувати, що розірвання сімейних зв'язків означає позбавлення дитини її коріння, а це можна виправдати лише за виняткових обставин. Відповідне рішення має підкріплюватися достатньо переконливими і зваженими аргументами на захист інтересів дитини. В судовому засіданні встановлено, що відповідач є особою, яка ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків. Відповідно до положень статей 10 та 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог. Позивачкою доведено, що поведінка відповідача відносно їх неповнолітної дитини є свідомим нехтуванням ними своїми батьківськими обов'язками. Орган опіки та піклування, надав висновок про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав. З огляду на наведене суд, враховуючи характер поведінки відповідача та його ставлення до дитини, а також враховуючи висновок органу опіки та піклування , приходить до висновку, що під час розгляду справи встановлено обставин, які є беззаперечними підставами для позбавлення відповідача батьківських прав, у зв'язку з чим, слід позов задовольнити. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного та

Outcome: approved