Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-15 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з заявою, в якій просить встановити факт, що земельна ділянка площею 1, 67 га, яка надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташована на території Більської сільської ради Котелевського району Полтавської області, яка належить [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 10.12.2010 року, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 011054500031, з кадастровим номером [NUMBER], має дійсно кадастровий номер [NUMBER]. Обгрунтовуючи звернення до суду тим, що усунення протиріччя між даними, що містяться в Державному земельному кадастрі про земельну ділянку та Державному акті на право власності на земельну ділянку серія [NUMBER] від 10.12.2010 року в частині інформації про кадастровий номер земельної ділянки перешкоджають вчинення власником землі правочинів, зокрема проведення реєстрації речових прав на землю в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Звернувшись до відділу Держгеокадастру у Котелевському районі Полтавської області з метою усунення помилки в державному акті [PERSON] отримала відмову, оскільки відділ Держгеокадастру позбавлений можливості усунути помилку (а.с. 8). У відкрите судове засідання заявниця [PERSON] не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася в установленому законом порядку. [PERSON] надала до суду заяву від 16.02.2017 року, в якій просить розгляд справи провести без її участі (а.с. 21). У відкритому судовому засіданні представник заявника [PERSON], яка діє на підставі довіреності від 16.12.2016 року пояснила суду, що на даний час існують розбіжності в кадастровому номері земельної ділянки. Розбіжності що містяться в Державному земельному кадастрі про земельну ділянку та Державному акті на право власності на земельну ділянку серія [NUMBER] від 10.12.2010 року в частині інформації про кадастровий номер земельної ділянки перешкоджають вчинення власником землі правочинів, зокрема проведення реєстрації речових прав на землю в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. При цьому заявниця [PERSON] вимушена з даним питанням звернутися до суду, щоб встановити факт, що має юридичне значення, уточнивши що встановлення факту стосується лише кадастрового номеру. Представник заінтересованої особи - відділ Держгеокадастру у Котелевському районі Полтавської області в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений в установленому законом порядку. Відділ Держгеокадастру у Котелевському районі Полтавської області надіслав до суду листа від 14.02.2017 року, в якому просять судовий розгляд провести без участі представника відділу Держгеокадастру, зазначивши що у прийнятті рішення покладаються на розсуд суду. (а.с. 20). Суд, системно дослідивши матеріали цивільної справи в їх сукупності, вивчивши правові норми, які регулюють дані правовідносини, заслухавши пояснення представника заявниці, приходить до переконання, що заяву слід задовольнити повністю з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Державна реєстрація земельної ділянки проведена в Державному земельному кадастрі 16.01.2017р., що підтверджується інформацією, яка наведена у Витязі з ДЗК про земельну ділянку № НВ-5305182192017 від 16.01.2017р (а.с. 9-11). Відділом Держгеокадастру у Котелевському районі Полтавської області було проведено перевірку відомостей про дану земельну ділянку в ході якої встановлено, що в Національній кадастровій системі під кадастровим номером [NUMBER] зареєстровано інша земельна ділянка, яка перебуває у власності іншої особи. У зв'язку з наведеним земельній ділянці [PERSON] присвоєно інший кадастровий номер, а саме - [NUMBER]. Вказані обставини підтверджуються інформацією наданою Відділом Держгеокадастру у Котелевському районі Полтавської області в листі від 20.01.2017р.за № 31-28-0.4-98/15-17 (а.с.8). Факт присвоєння земельній ділянці кадастрового номеру [NUMBER] підтверджується також Витягом з ДЗК про земельну ділянку № НВ-5305182192017 від 16.01.2017р. у якому зазначено, що земельна ділянка, яка належить [PERSON] на підставі Державного акту серія [NUMBER] від 10.12.2010р., площею 1,6709 га, яка надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташована на території Більської сільської ради Котелевського району Полтавської області має кадастровий номер [NUMBER] (а.с. 9-11). Відповідно до змісту повідомлення відділу Держгеокадастру у Котелевському районі Полтавської області від 20.01.2016 року зазначено що у зв'язку з набранням чинності з 01.01.2013 року Закону України «Про державний земельний кадастр» та постанови КМУ від 17.10.2012 року № 1051 «Про затвердження Порядку ведення Державного земельного кадастру» відділ Держгеокадастру у Котелевському районі Полтавської області позбавлений можливості вносити виправлення до державних актів на право приватної власності (а.с. 8). Відповідно до ст.1 Закону України «Про Державний земельний кадастр» кадастровий номер земельної ділянки - індивідуальна, що не повторюється на всій території України, послідовність цифр та знаків, яка присвоюється земельній ділянці під час її державної реєстрації і зберігається за нею протягом усього часу існування. Відповідно до ст.1 Закону України «Про Державний земельний кадастр» кадастровий квартал - компактна територія, що визначається з метою раціональної організації кадастрової нумерації та межі якої, як правило, збігаються з природними або штучними межами (річками, струмками, каналами, лісосмугами, вулицями, шляхами, інженерними спорудами, огорожами, фасадами будівель, лінійними спорудами тощо); Згідно статті 79-1 Земельного кодексу України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об'єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Виходячи із змісту вимог ч. 2 ст. 256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Вирішуючи дану заяву по суті, суд враховує всі обставини і оцінює всі отримані докази з точки зору справедливості, добросовісності закріплених в ст. 3 ч. 1 п. п. 5, 6 Цивільного кодексу України та неприпустимості позбавлення особи права на судовий захист, відповідно до вимог ст. 234 ЦПК України шляхом підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; - чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; - заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. У суду не має підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість того, що земельна ділянка площею 1 , 67 га, яка надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташована на території Більської сільської ради Котелевського району Полтавської області, з кадастровим номером [NUMBER], має дійсно кадастровий номер [NUMBER], і протиставлюваних, зворотних доказів суду не надано. Помилка допущена в присвоєнні кадастрового номера підтверджується витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку за № НВ-5305182192017 від 16.01.2017р. (а.с. 9-11); повідомленням Держгеокадастру у Котелевському районі Полтавської області від 20.01.2017 року (а.с.8). Відповідно до вимог ст. 235 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. На підставі викладеного,

Outcome: approved