Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-27 00:00:00

[PERSON] звернулася до відповідача з позовом про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, в якому вказала, що з відповідачем [PERSON] перебуває у зареєстрованому шлюбі з 30 грудня 2015 року. Від шлюбу мають малолітню дитину [PERSON], [INFO], яка проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Тому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO], у розмірі 50% від усіх видів заробітку, але не менше 1500 грн. щомісячно, починаючи з дня подання позову і до досягнення дитиною повноліття. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та пояснила, що відповідач надає незначну допомогу на утримання дитини, якої не вистачає, і лише в жовтні надав допомогу в розмірі 986 грн. На утримання дитини вона витрачає близько 2000-2500 гривень, тому просить стягнути з відповідача 1500 гривень аліментів. Відповідач [PERSON]І в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання дитини у розмірі 1500 гривень. Крім того пояснив, що надає допомогу на утримання дитини добровільно близько 600 гривень на місяць, у жовтні надав 986 грн., коли у нього зявляються гроші, тоді він і допомагає. Зазначив, що може сплачувати аліменти тільки у розмірі 400 гривень, оскільки на даний час має нерегулярний дохід на теперішній час він офіційно не працює, у вересні звільнився з магазину «Фокстрот», де працював, через те, що його не влаштовувала зарплата у розмірі 2000 грн., зараз він працює неофіційно на будівництві. Також зазначив, що на обліку у центрі зайнятості він не перебуває, інвалідом не являється, хронічними захворюваннями не страждає, інших утриманців не має. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні було встановлено, що позивачка [PERSON] перебуває з відповідачем [PERSON] у зареєстрованому шлюбі з 30 грудня 2015 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія № І-ЖС №166464, видане 30.12.2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Бердянську Бердянського міськрайонного управління юстиції у Запорізькій області. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO] (свідоцтво серія І-ЖС №312730 видане 11.05.2016 року Орджонікідзевським районним у місті Запоріжжя відділом державної реєстрації актів цивільног стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області), яка проживає з позивачкою [PERSON] (довідка вуличного комітету № 1 м.Бердянськ від 11.08.2016р.). Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. На підставі ч. 1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. \~\~\~\~ Згідно п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той з них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність у останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, інші обставини, що мають значення. Відповідно до ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~У відповідності до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] добровільно надає матеріальну допомогу на утримання дитини, але не регулярно та даної допомоги недостатньо для фізичного та духовного розвитку дитини, має нерегулярний дохід, оскільки з 01.09.2016 р. офіційно не працює, але за його поясненнями має щомісячний підробіток, інших утриманців не має. Враховуючи обов'язок обох батьків утримувати свою дитину та з урахуванням прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років, яки на даний час становить 1228 гривень згідно ст.7 Закону України «Про Державний бюджет на 2016 рік», суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги частково, стягнувши з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 800 грн. щомісячно. Відповідно до ч. 2 ст. 88 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, тому з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп. На підставі викладеного та

Outcome: partial