Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-18 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до Черешенської сільської ради Вижницького району, [PERSON], Відділу Держземагентства у Вижницькому районі, про визнання права власності на спадкове майно за заповітом. В позові вказувала, що 14.08.2013 року померла [PERSON] Після її смерті в с.Черешенька Вижницького району відкрилась спадщина у вигляді земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (паю), площею 0,5271 га, розташованої на сільської ради, яка належала спадкодавцю на підставі розпорядження Вижницької районної державної адміністрації від 03.08.2003 року №314, додатку до нього - списку власників сертифікатів на право на земельну частку (пай) Черешенської сільської ради, які отримують державні акти на право власності на землю, а також Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЧВ №048884 від 23.10.2003 року. За життя 27.09.2002 року [PERSON] склала заповіт щодо передачі належної їй на момент смерті земельної частки (паю) згідно сертифіката серії ЧВ №0111579, їй, [PERSON] Заповіт складено та посвідчено Багнянською сільською радою 27.09.2002 року. Інших спадкоємців у померлої ні за законом ні за заповітом, а також осіб, які б мали обов'язкову частку у спадщині немає. Посилалася на те, що вона вчасно, в шестимісячний термін з дня смерті [PERSON] прийняла вказану спадщину, оскільки звернулася до державної нотаріальної контори із заявою про прийняття вказаної спадщини. Однак у видачі свідоцтва про право на вказану спадщину в нотаріальному порядку їй було відмовлено, згідно постанови нотаріуса №1237/02-31 від 18.12.2014 року, не надані правовстановлюючі документи щодо належності майна спадкодавцеві, а саме, що згідно заповіту спадкодавцем було заповідано сертифікат на земельну частку пай, а не земельну ділянку, яка належала спадкодавцеві на підставі Державного акту. Отже виконати даний заповіт не вбачається можливим. Відповідно до заповіту від 27.09.2002 року [PERSON] заповіла їй земельну частку (пай) згідно сертифіката серії ЧВ №0111579, який знаходиться в користуванні СТОВ «Україна» розміром 1,40 в умовних кадастрових гектарах. Згідно списку громадян - членів КСП «Україна», які є додатком до державного акту на право колективної власності на землю КСП «Україна», [PERSON] отримала сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЧВ №0111579 на 1,40 умовних кадастрових гектарів. Розпаювання земель колективної власності КСП «Україна» проводилось відповідно до Указів Президента України №666/94 від 10.11.1994 року та №720/95 від 08.08.1995 року. Відповідно до технічної документації по виготовленню державних актів на право власності на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва власникам сертифікатів на право на земельну частку (пай) із земель пайового фонду КСП «Україна» на території Черешенської сільської ради Вижницького району, затвердженої розпорядженням Вижницької райдержадміністрації №314 від 03.10.2003 року, [PERSON] взамін сертифіката серії ЧВ №0111579 було передано у власність земельна ділянка (пай) із земель пайового фонду КСП «Україна» площею 0,53 га (площа заокруглена). А 23.10.2003 року на цю, уточненим розміром 0,5271 га земельну ділянку цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (пай), кадастровим номером 7320585500:01:001:0144 [PERSON] було виготовлено державний акт на право власності на земельну ділянку серія ЧВ №048884 від 23.10.2003 року. Однак змін у заповіт [PERSON] не внесла. Просила визнати за нею, як спадкоємцем за заповітом, право власності на спадкове майно після смерті [PERSON], померлої 14.08.2013 року, яке складається із земельної ділянки площею 0,5271 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (пай), кадастровим номером 7320585500:01:001:0144, оформленої згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЧВ №048884 від 23.10. 2003 року. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, будучи належно повідомленою про місце, день та годину слухання справи, в адресованій суду заяві просила справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримує повністю. У випадку неявки відповідачів не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] та представники відповідачів - Чорногузівської сільської ради Вижницького району, Відділу Держземагентства у Вижницькому районі в судове засідання не з'явилися, будучи належно повідомленими про місце, день та годину слухання справи, про причини неявки суд не повідомили. Суд вважає, що необхідно ухвалити заочне рішення по справі на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Судом встановлено, що 14.08.2013 року померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія І-МИ №120222 від 14.08.2013 року, виданого виконавчим комітетом Багнянської сільської ради Вижницького району. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої входить: земельна ділянка площею 0,5271 га, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Черешенської сільської ради Вижницького району, кадастровий номер 7320585500:01:001:0144, яка належала їй на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЧВ №048884, виданого 23.10.2003 року Вижницькою РДА, зареєстрованого за №96, що підтверджується копією державного акту. Згідно листа Відділу Держземагентства у Вижницькому районі від 03.06.2015 року №31-28-0.2-1868/2-15, нормативна грошова оцінка земельної ділянки згідно державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЧВ №048884, реєстраційний №96 від 23.10.2003 року, площею 0,5271 га, кадастровий номер 7320585500:01:001:0144 на території Черешенської сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, виданого [PERSON] (померла 14.08.2013 року), становить 10042,44 грн. 27.09.2002 року від імені [PERSON] складено заповіт, згідно якого земельну частку (пай), згідно сертифіката серії ЧВ №0111579, який знаходиться в користуванні СТОВ «Україна» розміром 1,40 в умовних кадастрових гектара заповідала [PERSON]. Заповіт посвідчений секретарем виконавчого комітету Багнянської сільської ради 27.09.2002 року та зареєстрований в реєстрі за №26 і станом на 15.07.2014 року не змінювався і не скасовувався, що підтверджується його копією. Позивач [PERSON] народилася 24.02.1986 року в смт. Берегомет Вижницького району, що підтверджується копією паспорта серія КР 803740 від 11.07.2003 року, виданого Вижницьким РВ УМВС України в Чернівецькій області. Позивач, як спадкоємець за заповітом спадщину прийняла, що підтверджується матеріалами спадкової справи №320/2013 р., заведеної 15.11.2013 року у Вижницькій державній нотаріальній конторі до майна померлої 14.08.2013 року [PERSON]. Спадкоємців за законом та осіб, які б мали право на обовязкову частку у спадщині після смерті [PERSON] немає. Згідно матеріалів спадкової справи іншим спадкоємцем за заповітом від 29.06.2000 року після смерті [PERSON] є [PERSON], який 05.03.2014 року отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями та спорудами розташований в с. Багна по вул. Головна, 148, що підтверджується матеріалами спадкової справи. У видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 0,5271 га, що розташована на території Черешенської сільської ради Вижницького району [PERSON] державним нотаріусом відмовлено у звязку з тим, що згідно заповіту спадкодавець заповідав Сертифікат на земельну частку (пай), а не на земельну ділянку належну спадкодавцеві на підставі Державного акту. Отже виконати даний заповіт не вбачається можливим. Вказані обставини підтверджуються копією постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії №1237/02-31 від 18.12.2014 року, винесеною державним нотаріусом Вижницької державної нотаріальної контори. Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Відповідно до п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Однією з таких підстав є успадкування прав на майно, в тому числі за заповітом відповідно до ст.1217 ЦК України. У відповідності до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Пунктом 10 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» розяснено, що відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Відповідно до ч.1 ст.1235 ЦК України, заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Правилами ст.1268 ЦК України встановлено, що прийнята спадщина визнається власністю спадкоємця. Таким чином позивачем доведено, що спадкодавець [PERSON] за життя оформила державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЧВ №048884, виданого 23.10.2003 року, однак не отримала його оригіналу на руки та змін до заповіту від 27.09.2002 року не внесла. Згідно ст.3 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.01.2013 року права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно до ст.16 вказаного Закону державна реєстрація прав проводиться на підставі заяви власника, іншого правонабувача, сторони правочину, за яким виникло право, уповноваженої ними особи або державного кадастрового реєстратора у випадках, передбачених цим Законом. Згідно вимог ст.19 вищезазначеного Закону державна реєстрація прав проводиться на підставі: 1) договорів, укладених у порядку, встановленому законом; 2) свідоцтв про право власності на нерухоме майно, виданих відповідно до вимог цього Закону; 3) свідоцтв про право власності, виданих органами приватизації наймачам житлових приміщень у державному та комунальному житловому фонді; 4) державних актів на право власності або постійного користування на земельну ділянку у випадках, встановлених законом; 5) рішень судів, що набрали законної сили. Згідно до п.п.9 п.27 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, документами, що підтверджують виникнення, перехід та припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно є: державний акт на право власності на земельну ділянку або на право постійного користування земельною ділянкою. Враховуючи зазначені вимоги закону, а також з урахуванням наведених вище досліджених судом доказів, суд вважає, що на підставі сертифіката серії ЧВ №0111579 земельна частка (пай), яка знаходиться в користуванні СТОВ «Україна» розміром 1,40 в умовних кадастрових гектарах [PERSON] 23.10.2003 року видано державний акт на право власності на земельну ділянку серія ЧВ №048884, згідно якого земельна ділянка площею 0,5271 га, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Черешенської сільської ради Вижницького району, кадастровий номер 7320585500:01:001:0144 належала [PERSON], позивач прийняла спадщину після її смерті, а тому її позовна вимога про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом на вказану земельну ділянку є обґрунтованою і підлягає задоволенню в повному обємі. На підставі ст.ст.182, 328, 392, 1217, 1218, 1225, 1235, 1268-1270 ЦК України,

Outcome: approved