Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-29 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON], про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У позові вказувала, що 24.05.2003 року у виконавчому комітеті Мигівської сільської ради зареєструвала шлюб з [PERSON], актовий запис №14. У шлюбі народилося двоє дітей: дочка - [PERSON], [INFO] та дочка - [PERSON], [INFO], які проживають з нею, знаходяться на її повному матеріальному утриманні. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дітей, добровільно сплачувати аліменти відмовляється, а тому змушена звернутись до суду з даним позовом. [PERSON] у даний час офіційно не працює, але має тимчасові заробітки, може працювати і повинен надавати допомогу на утримання дітей, але він майже зовсім не дбає про утримання дітей. Інколи дає по 10 грн., а решту коштів використовує на свої потреби, вдома не ночує. Вона ставить питання про визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі і вважає, що сума має бути визначена така, щоб це була дійсно допомога в утриманні дітей. Просила стягувати з [PERSON] на її користь аліменти на утримання дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі по 800,00 грн. на кожну дитину щомісячно, починаючи з дня подачі даного позову і до досягнення дітьми повноліття. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявилася, в адресованій суду заяві просила справу розглядати за її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю. Не заперечує щодо винесення заочного рішення по справі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, будучи належно повідомленим про місце, день та годину слухання справи, причини неявки суду не повідомив. Оскільки позивач не заперечує проти винесення заочного рішення по справі, то суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, прийшов до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з таких підстав. Судом установлено, що [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 24.05.2003 року, що підтверджується копією свідоцтва про одруження серія 1-МИ №061531 від 24.05.2003 року, виданого виконавчим комітетом Мигівської сільської ради Вижницького району Чернівецької області. У шлюбі народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями повторних свідоцтв про їх народження серія 1-МИ №136158 від 27.10.2003 року та серія 1-МИ №076888 від 27.05.2008 року, виданих виконавчим комітетом Мигівської сільської ради Вижницького району Чернівецької області. Неповнолітні діти [PERSON] та [PERSON] проживають з позивачем та знаходяться на її утриманні, що підтверджується в суді належними доказами: довідкою виконавчого комітету Мигівської сільської ради Вижницького району Чернівецької області №4140 від 16.11.2016 року. Відповідач належної допомоги на утримання дітей не надає. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Стаття 184 ч.1 СК України передбачає, що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Частина 2 цієї ж статті вказує, що розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Таким чином з наданих позивачем доказів Судом установлено, що відповідач не надає матеріальної допомоги добровільно позивачу на утримання неповнолітніх дітей, офіційно не працює, є здоровим, працездатним чоловіком, на утриманні інших неповнолітніх дітей та непрацездатних батьків немає, а тому позов є обґрунтованим, але підлягає до часткового задоволення із стягненням з відповідача аліментів у межах прожиткового мінімуму для дітей віком від 6 до 18 років, встановленого ст.7 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2016 рік» (з 1 грудня 1689,00 грн.), та з урахуванням реальної можливості сплати аліментів відповідачем, оскільки сума у 800,00 грн. на місяць на кожну дитину може бути значною та завідомо непосильною для нього. Це підтверджено дослідженими в суді належними доказами, доказів протилежного позивачем суду не надано. Виходячи з наведеного, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення із стягненням з відповідача в дохід держави судового збору відповідно до вимог ч.3 ст.88 ЦПК України. На підставі ст.ст.180-182, 184, 191 СК України,

Outcome: partial