Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-24 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до Черкаської міської ради, [PERSON] про визнання права власності на майно в порядку спадкування за заповітом. Свій позов обґрунтовує тим, що вона має намір оформити право власності на спадкове майно-квартиру [ADDRESS], яка на праві власності належала спадкодавцям згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 27 версеня 2012 року, а саме: ? частина - [PERSON], яка померла [INFO] та ? частина - [PERSON], який помер [INFO]. Після першого одруження позивачка змінила прізвище з «[PERSON]» на «[PERSON]». 15 жовтня 2014 року [PERSON] заповів їй ? частину квартири [ADDRESS], що підтверджується заповітом, посвідченим Приватним нотаріусом Черкасткого міського нотаріального округу [PERSON] 15 жовтня 2014 року [PERSON] заповів їй ? частину квартири [ADDRESS], що підтверджується заповітом, посвідченим Приватним нотаріусом Черкасткого міського нотаріального округу [PERSON] 20 лютого 2009 року вона уклала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище на [PERSON]. Під час звернення до нотаріуса їй було відмовлено у видачі свідоцтва на право власності на спадкове майно (квартиру), оскільки нею не було подано нотаріусу правовстановлюючі документи. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 12 червня 2014 року у справі за позовом [PERSON] до Черкаської міської ради, третя особа - [PERSON] про визнання права власності на майно в порядку спадкування за заповітом позовні вимоги [PERSON] задоволені. Визнано за [PERSON] право власності на спадкове майно за заповітом - квартиру [ADDRESS]. Рішенням апеляційного суду Черкаської області від 9 жовтня 2014 року апеляційна скарга [PERSON] задоволена частково. Рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 12 червня 2014 року скасоване. Позовні вимоги [PERSON] до Черкаської міської ради, третя особа: [PERSON] задоволені частково. Визнано за [PERSON] право власності на ? частину квартиру [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] В задоволенні позовних вимог [PERSON] до Черкаської міської ради про визнання права власності на ? частину квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] відмовлено, оскільки на час подання позову до суду була відсутня мотивована постанова нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії відносно вказаної частини спадкового майна, а було лише роз'яснення про можливість вирішення означеного вище питання в судовому порядку, що не відповідало вимогам Постанови Пленуму ВСУ №7 від 30 травня 2008 року та листа Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року Після цього її представник [PERSON] повторно звернувся до приватного нотаріуса Черкаського міського нотаріального округу з приводу отримання свідоцтва на право на спадщину за заповітом на ? частину квартири [ADDRESS] після смерті [PERSON] 22 жовтня 2014 року нотаріусом було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Просить суд визнати за нею право власності на ? частину квартири [ADDRESS] після смерті [PERSON] Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Представник Черкаської міської ради в судовому засіданні проти задоволення позову не заперечувала, справу просила розглянути у відсутність представника Черкаської міської ради. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася з невідомих суду причин, хоча про час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд вважає що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного. Як вбачається з дубліката свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 27 вересня 2012 року, квартира [ADDRESS] належить в рівних частинах [PERSON] та [PERSON] Як вбачається з свідоцтва про народження [PERSON], вона народилася [INFO]. 19 жовтня 2002 року вона уклала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище на [PERSON]. 22 травня 2007 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Після розірвання шлюбу [PERSON] відновлено прізвище [PERSON]. 20 лютого 2009 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище на [PERSON]. Відповідно заповіту від 15 жовтня 2004 року, посвідченого [PERSON], приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу, [PERSON] заповів належну йому ? частину квартири [ADDRESS] [PERSON] [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть. Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 12 червня 2014 року у справі за позовом [PERSON] до Черкаської міської ради, третя особа - [PERSON] про визнання права власності на майно в порядку спадкування за заповітом позовні вимоги [PERSON] задоволені. Визнано за [PERSON] право власності на спадкове майно за заповітом - квартиру [ADDRESS]. Рішенням апеляційного суду Черкаської області від 9 жовтня 2014 року апеляційна скарга [PERSON] задоволена частково. Рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 12 червня 2014 року скасоване. Позовні вимоги [PERSON] до Черкаської міської ради, третя особа: [PERSON] задоволені частково. Визнано за [PERSON] право власності на ? частину квартиру [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] В задоволенні позовних вимог [PERSON] до Черкаської міської ради про визнання права власності на ? частину квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] відмовлено. Відповідно до ч.3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини. В рішенні від 9 жовтня 2014 року апеляційний суд Черкаської області вказує на те, що з роз'яснень вчинення нотаріальних дій вбачається, що [PERSON] зверталась до приватного нотаріуса Науменка Т.М. із заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON] З даного приводу приватним нотаріусом була заведена спадкова справа №319/2012. Проте, вмотивованої постанови нотаріуса про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину [PERSON] не отримала. Долучене до справи роз'яснення нотаріуса, надане [PERSON], є лише запорукою уникнення певних непорозумінь, а не процесуальним документом щодо відмови нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину. Пленум Верховного суду України в п.23 Постанови «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30 травня 2008 року роз'яснив, що за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Листом Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних ц і кримінальних справ №24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року роз'яснено, що у разі якщо відсутність умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину не підтверджена належними доказами, а саме відмовою нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину, це може бути підставою для відмови у позові. Відповідно до п.3.1. Роз'яснень, що містяться у листі Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних ц і кримінальних справ №24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втирати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК). Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.1 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до ч.1 ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно п.23 постанови пленуму Верхового суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно листа Міністерства юстиції України від 21 травня 2005 року, у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не була проведена і правовстановлюючий документ відсутній, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного його власника (спадкоємця) повинно вирішуватися в судовому порядку. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 22 жовтня 2014 року приватний нотаріус Черкаського міського нотаріального округу Науменко Т.М. відмовила [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на ? частину квартири [ADDRESS] після померлого [PERSON] В постанові про відмову у вчиненні нотаріальної дії нотаріус вказує на те, що підпунктом 4.15 глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Мінюсту від 22.02.2012 року № 296/5 передбачено, що видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві. Для оформлення спадщини спадкоємцю необхідно було подати нотаріусу оригінал правовстановлюючого документа на нерухоме майно. Проте спадкоємцем правовстановлюючі документи щодо належності нерухомого майна спадкодавцеві не були подані. Враховуючи вищевикладене, у зв'язку з відсутністю у спадкоємця оригіналу правовстановлюючого документа на нерухоме майно, йому необхідно звернутися до суду за визнанням права власності на спадкове майно в судовому порядку з подальшою його реєстрацією у відповідних органах на підставі рішення суду. Враховуючи те, що [PERSON] прийняла спадщину після смерті [PERSON], який помер [INFO], є спадкоємцем за заповітом, але не може отримати свідоцтво про право власності на все спадкове майно, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на частину квартиру, суд вважає за можливе визнати за [PERSON] в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] право власності на ? частину квартири [ADDRESS]. На підставі викладеного, ст.ст. 1218, 1223, 1297 ЦК України,

Outcome: approved