Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-10 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про участь батька у додаткових витратах на неповнолітнього сина. Під час розгляду справи, позивач, після укладання шлюбу 15 лютого 2014 року змінила прізвище на [PERSON]. Свій позов обґрунтовує тим, що з 3 березня 2006 року по 24 січня 2012 року вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] Від шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO]. Після розірвання шлюбу дитина залишилася проживати з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач приймав участь у утриманні дитини, але не систематично та не у достатньому обсязі. Заочним рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 17 травня 2012 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі ? частини всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця і до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 1 березня 2012 року. Відповідач аліменти сплачує не в повному обсязі, в результаті чого в період з 1 березня 2012 року по 31 липня 2013 року утворилась заборгованість в сумі 6490 грн. 40 коп. Відповідно до ст. 185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Дитина страждає на гіпоксичне ураження головного мозку, що підтверджується відповідною довідкою. Для підтримання здоров'я дитини необхідне лікування , що тягне за собою додаткові витрати на медикаменти та періодичне оздоровлення у санаторно-курортних закладах. У зв'язку з тим, що у дитини загальне недорозвинення мовлення, необхідні постійні консультації та заняття з логопедом. На даний час нею витрачено 2702 грн. 33 коп. додаткових витрат на дитину, що викликані її хворобою. Просила суд зобов'язати відповідача брати участь у додаткових витратах на дитину - [PERSON]. в сумі 500 грн. щомісячно, стягнути з відповідача на її користь 2702 грн. 33 коп., понесених нею додаткових витрат на дитину та стягнути на її користь судові витрати. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю. Відповідач та його представник позов визнали частково, в частині стягнення з відповідача на користь позивача половину понесених позивачкою додаткових витрат на дитину в сумі 693 грн. 45 коп., посилаючись на те, що саме ця сума підтверджується доданими до справи доказами. В задоволені решти позовних вимог просили відмовити. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення виходячи з наступного. В судовому засіданні достовірно встановлено що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 3 березня 2006 року по 24 січня 2012 року. Від шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO]. Заочним рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 17 травня 2012 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання сина [PERSON] [INFO], в розмірі ? частини всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця і до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 1 березня 2012 року. Відповідно до ст. 185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні одного з батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв'язку із розвитком певних її здібностей, страждає на тяжку хворобу, є калікою. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними факторами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Такі особливі обставини будуть індивідуальними у кожному конкретному випадку. Доказами, що підтверджують наявність особливих обставин, що спричинили додаткові витрати на дитину, в даному випадку можуть бути висновки МСЕК, довідки медичних закладів та інші документи, що підтверджують відповідний стан здоров'я дитини (хвороба, каліцтво), і свідчать про необхідність додаткових витрат на лікування (на придбання ліків, спеціальний медичний догляд, санаторно-курортне лікування тощо). Як вбачається з медичної картки [PERSON], 8 квітня 2013 року йому був встановлений діагноз - затримка мовного розвитку. Як вбачається з виписки клініки «Новий зір» №15105/12 від 12 червня 2012 року [PERSON] необхідне постійне носіння окулярів з консультацією у невролога. Як вбачається з консультативного висновку неврологічної клініки доктора Яценко від 11 липня 2013 року, [PERSON] був встановлений діагноз гипоксично-ішемішечне враження головного мозку в перинатальному періоді. Як вбачається з витягу з протоколу засідання психолого-медико-педагогічної консультації від 15 травня 2013 року, [PERSON], [INFO], страждає системним недорозвиненням мовлення II-III р при затримці психічного розвитку, затримкою розвитку психічних процесів, пізнавальна діяльність на недостатньому рівні. Відповідно консультативного висновку КЗ «ЧОПНД» від 5 листопада 2013 року, [PERSON] перебував на лікуванні в КЗ «ЧОПНД» літом 2012 року. Як вбачається з довідки дитячого садка спеціального типу «Горобинка» від 19 вересня 2013 року, [PERSON], [INFO], дійсно відвідує дошкільний навчальний заклад (дитячий садок) спеціального типу №35 «Горобинка» Черкаської міської ради з 3 вересня 2012 року. За період відвідування дитиною дошкільного навчального закладу батько [PERSON] ні разу не з'являвся в групі, не відвідував дитячі ранки, на батьківських зборах присутнім не був, з вихователями не спілкувався, не цікавиться життям сина. Участі у вихованні дитини не приймає. Відповідно довідки дитячого садка спеціального типу «Горобинка» від 5 листопада 2013 року, враховуючи психолого-педагогічний висновок засідання психолого-медико-педагогічної консультації від 15 травня 2013 року системне недорозвинення мовлення II-III р при затримці психічного розвитку, затримка розвитку психічних процесів, пізнавальна діяльність на недостатньому рівні), дитині потрібна допомога учителя-дефектолога. Згідно штатного розпису в дошкільному закладі посада учителя-дефектолога відсутня. Те, що дитина постійно хворіє та потребує лікування підтверджується також і медичною карткою [PERSON], [INFO]. Як вбачається з квитанцій від 16 травня 2013 року та 9 липня 2013 року позивачем за відвідування дитиною спеціалізованого дитячого садка №35 сплачено відповідно 60 грн. 85 коп. та 44 грн. 19 коп. Як вбачається з квитанції до прибуткового касового ордеру №32 від 25 червня 2013 року, позивачем за консультацію щодо дитини у невропатолога сплачено 250 грн., а відповідно до квитанції до прибуткового касового ордеру №36 від 11 липня 2013 за консультацію сплачено 450 грн. Як вбачається з квитанцій № 425 від 18 червня 2012 року та №1004 від 6 квітня 2012 року позивачем за придбання окулярів для дитини сплачено відповідно 492 грн. 05 коп. та 175 грн. Таким чином, участь у додаткових витратах на дитину є не правом, а обов'язком батька (матері) незалежно від сплати ним (нею) аліментів, і закон не передбачає можливості повного звільнення особи від участі в таких витратах, а обставини, що мають істотне значення, враховуються лише при визначенні судом розміру участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі виникнення спору. Враховуючи те, що вказані кошти були самостійно витрачені позивачем на лікування дитини, що пов'язане з її хронічними захворюваннями, вони є додатковими витратами на дитину, а тому суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивачки половину вартості лікування, оскільки обов'язки батьків на утримання дитини є рівними. Оскільки додаткові витрати позивача на дитину за період з 6 лютого 2012 року по 19 серпня 2013 року становлять 1472 грн. 09 коп. (60,85+44,19+250+450+492,05+175) з відповідача на її користь слід стягнути 736 грн. Суд не приймає як доказ додаткових витрат на дитину, надані позивачем квитанції на придбання ліків, оскільки з вказаних квитанцій не вбачається, хто саме придбав ці ліки та з якою метою, а тому витрати пов'язані з придбанням ліків не є додатковими витратами у розумінні ст. 185 СК України, які викликані особливими обставинами. У відповідності з п.18 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15. 05. 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у випадках стягнення додаткових витрат мова йде про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. Як вбачається з наданих позивачем доказів, дитина постійне хворіє, в зв'зку з чим потребує постійного лікарського нагляду та лікування. Якщо причина, що зумовила додаткові витрати, є тривалою (тяжка хвороба, каліцтво тощо) витрати фінансуються наперед (із зазначенням або без зазначення кінцевого терміну). У зв'язку з цим суд вважає, що [PERSON], [INFO], до досягнення ним повноліття потребує матеріальної допомоги, а відповідач зобов'язаний надавати таку допомогу, оскільки чинним законодавством передбачено, що обоє батьків зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Вважаючи стан здоров'я дитини та її хворобу, і відповідно потребу в додаткових витратах, що потребують постійного фінансування, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача необхідно стягувати додаткові витрати на дитину, що викликані особливими обставинами в сумі 300 грн. щомісячно, починаючи з дня набранням законної сили рішення суду і до виповнення дитиною повноліття,так як відповідач взмозі сплачувати саме таку суму аліментів, що буде відповідати засадам розумності, виваженості і справедливості. Даний висновок грунтується на матеріалах справи та приписах ч.2 ст.185 СК України. При цьому суд враховує матеріальний стан відповідача, який не має на утриманні неповнолітніх дітей та непрацездатних осіб, не працює, хоча є працездатним та фізично здоровим. Не може бути задоволення вимога позивача про стягнення з відповідача її користь судових витрат, оскільки нею не надано доказів понесення таких витрат. Оскільки позивача звільнено від сплати судового збору, його в сумі 229 грн. 40 коп. слід стягнути на користь держави з відповідача. На підставі ст.ст. 185 СК України, та

Outcome: partial