Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-12 00:00:00

\~ \~ \~ \~ [PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON] з вимогою стягнути з відповідача в її користь аліменти на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання: сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 (одної четвертої) частини усіх видів заробітку відповідача щомісячно до досягнення повнолітньою дитиною 23 років, за умови продовження навчання. В обгрунтування цих вимог позивачка зазначила наступні обставини. Між нею і відповідачем було укладено шлюб, який зареєстрований 20 липня 2001 року Кузнецовським РАГС Рівненської області. Від цього шлюбу [INFO] у них народився син [PERSON] . Вказаний шлюб розірвано, про що відділом реєстрації актів цивільного стану Кузнецовського міського управління юстиції у Рівненській області вчинено актовий запис №160 від 08 грудня 2005 року. Ухвалою Кузнецовського міського суду Рівненської області від 30 жовтня 2002 року на відповідача покладено обов`язок по виплаті аліментів в розмірі 1/4 (одної четвертої) частини заробітку (доходу) батька до досягнення дитиною повноліття, але не менше 1/2 (одної другої) неоподатковуваного мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з доводами [PERSON] станом на сьогодні на її повному утриманні знаходиться повнолітній син [PERSON] , котрий навчається за державним замовленням на ІІІ курсі денної форми навчання за спеціальністю «Теплоенергетика» в Львівському техніко-економічному коледжі Національного університету «Львівська політехніка». [PERSON] щоденно витрачає кошти на придбання засобів гігієни, сезонного одягу, медикаментів, продуктів харчування, підручників, канцелярського приладдя, оплату проїзду до місця навчання. Позивачка вказала, що нею придбаний ноутбук, рюкзак для ноутбука та миша, загальною вартістю 27497 (двадцять сім тисяч чотириста дев`яносто сім) грн. [PERSON] позбавлений можливості влаштуватись на підробіток, оскільки в денний час має заняття у коледжі. Окрім цього, повнолітній син перебуває на «Д» обліку у сімейного лікаря з діагнозами: хронічний гастродуоденіт, міопія слабкого ступеня, ДЖВШ. [PERSON] зазначила, що всі витрати по утриманню повнолітнього сина несе вона одна, проте працює прибиральником виробничих приміщень у відокремленому підрозділі «Рівненська АЕС» державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» і її заробітної плати в сумі 10000 (десять тисяч) грн. в місяць не вистачає на утримання сина. Згідно з обгрунтуваеннями позову відповідач в добровільному порядку не виконує батьківських обов`язків щодо утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, хоча є особою працездатного віку, інших дітей на утриманні не має, отримує постійний дохід, оскільки працює на посаді чергового помічника коменданта у військовій частині [NUMBER] . \~ \~ \~ \~Відповідач [PERSON] надав відзив на позов [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання. Зміст відзиву свідчить, що відповідач частково визнає позовні вимоги [PERSON] , а саме у наявності в їх спільного сина потреби в матеріальному утриманні батьками на період його навчання. Відповідач вказав, що твердження позивачки про його відмову від надання добровільної допомоги з утримання повнолітнього сина є цілком надуманими. Згідно з доводами [PERSON] він не відмовляється і ніколи не відмовлявся від утримання спільного сина, розуміє свій обов`язок по утриманню дитини і добровільно виконує його. Разом з цим [PERSON] вказав, що він не погоджується із розміром аліментів, який заявлений [PERSON] , та згідний сплачувати аліменти на утримання повнолітнього сина, що продовжує навчання, [PERSON] в розмірі 1/7 (одної сьомої) частки свого заробітку (доходу) до 01 березня 2022 року. Заперечуючи проти позову [PERSON] в частині розміру аліментів, відповідач зазначив у відзиві, що мінімальний гарантований державою розмір аліментів не встановлений для утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. Вважає, що при визначенні розміру аліментів на утримання повнолітнього сина має бути враховано, що він має статус учасника бойових дій, тому його син як дитина учасника бойових дій відповідно до ч.7 ст.12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» має можливість користуватися встановленими законодавством пільгами та отримувати державну цільову підтримку для здобуття професійної (професійно-технічної), фахової перед вищої та вищої освіти у державних та комунальних закладах освіти. Зокрема, його статус учасника бойових дій звільняє [PERSON] від оплати за проживання в гуртожитку, що підтверджується листом ВСП «Техніко-економічний фаховий коледж Національного університету «Львівська політехніка» №118 від 12 квітня 2021 року, а також дозволяє його сину отримувати соціальну стипендію, що підтверджується довідкою про доходи №177 від 05 жовтня 2020 року. Згідно з доводами [PERSON] повнолітній син [PERSON] не перебуває на повному утриманні позивачки, оскільки має власний дохід у вигляді соціальної стипендії та частково себе утримує самостійно. Окрім цього, відповідач пояснив, що до досягнення сином повноліття він стабільно (щомісячно) сплачував аліменти на його утримання в розмірі 1/4 (одної четвертої) частини всіх видів заробітку і не ухилявся від вказаного обов`язку щодо утримання дитини, в тому числі у період навчання з 01 вересня 2018 року до 28 вересня 2020 року. У відзиві [PERSON] також зазначив, що сезонний одяг, медикаменти, підручники (канцелярія) та проїзд до місця навчання не є щоденними витратами. Проїзд до місця навчання, судячи з наданих проїзних документів, здійснюється [PERSON] нерегулярно по вихідних днях. Покликаючись на довідку №890 від 05 жовтня 2020 року, відповідач вказав, що так як повнолітній син продовжує навчання до 01 березня 2022 року, то стягнення аліментів на його утримання за наявності обґрунтованих підстав можливе лише до 01 березня 2022 року, а не до досягнення 23 років. За таких обставин, враховуючи принцип рівності прав та обов`язків батьків щодо дитини, закріплений в ст.141 СК України, [PERSON] вважає, що запропонована ним сума аліментів в розмірі 1/7 (одної сьомої) частки від його доходу, яка буде становити 3633 (три тисячі шістсот тридцять три) грн. 29 коп., перевищує розмір мінімальної заробітної плати, встановленої станом на 01 січня 2021 року, буде достатньою для забезпечення необхідних потреб сина на період його навчання. \~ \~ \~ \~26 квітня 2021 року позивачка [PERSON] подала в суд заяву про збільшення позовних вимог, в якій зазначила, що 08 листопада 2020 року син сторін [PERSON] впав з висоти другого поверху і отримав травму у виді закритого компресійного перелому тіла хребця L1 I ступеня, закритий перелом куприка, що підтверджується випискою із медичної карти амбулаторного хворого №27858. У зв`язку з цим йому призначено лікування ЛФК, масаж спини, хода в корсеті впродовж 5 місяців. Із 08 листопада 2020 року до 16 листопада 2020 року син [PERSON] проходив амбулаторне лікування в КНП «Швидка медична допомога м.Львова». 16 листопада 2020 року його перевезено з лікарні м.Львова до м.Вараш та сплачено за надані послуги 5800 (п`ять тисяч вісімсот) грн., що підтверджується квитанцією від 16 листопада 2020 року. Із 16 листопада 2020 року до 15 грудня 2020 року [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні в травматологічному відділенні КНП Вараської міської ради «Вараська багатопрофільна лікарня», що підтверджується епікризом №2978. Позивачка вказала, що на лікування сина було витрачено приблизно 6000 (шість тисяч) грн. 20 квітня 2021 року йому встановлено третю групу інвалідності до 01 травня 2022 року і призначено лікування, що потребує чималих коштів, що підтверджується довідкою від 20 квітня 2021 року та індивідуальною програмою реабілітації інваліда №524. Згідно з доводами [PERSON] її заробітної плати недостатньо, щоб покрити всі витрати на навчання і лікування та подальшу реабілітацію сина. [PERSON] неспроможний влаштуватися на роботу, оскільки він навчається на денній формі навчання. Відповідач інших непрацездатних дітей не має, працює у військовій частині [NUMBER] та отримує достойну заробітну плату, ніякими хронічними захворюваннями не хворіє та фізичних вад не має. За таких обставин, позивачка вбачає підстави для збільшення розміру позовних вимог і просить суд стягнути з відповідача в її користь аліменти на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 (одної третьої) частини усіх видів його заробітку до досягнення дитиною 23 років за умови, що він буде продовжувати навчання. \~ \~ \~ \~У відзиві на заяву [PERSON] про збільшення позовних вимог [PERSON] зазначив такі заперечення. На переконання відповідача, відповідно до ч.1 ст.199 СК України батьки зобов`язані утримувати повнолітніх дітей у випадку, якщо у зв`язку з навчанням останні потребують матеріальної допомоги. Між фактом навчання і потребою в матеріальній допомозі, яка виникла внаслідок цього, існує правовий зв`язок. Верховний Суд у своїй постанові від 13 квітня 2021 року у справі №308/4214/18 вказав, що при визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Таким чином, логічним є висновок про те, що при визначенні розміру аліментів суд зобов`язаний врахувати лише те, що безпосередньо пов`язане з фактом навчання повнолітнього сина чи доньки. На думку [PERSON] , травмування [PERSON] , отриманого при падінні з висоти другого поверху, та його лікування у зв`язку з цим не має відношення до навчання повнолітнього сина та відповідно не породжує передбаченого законодавством його (відповідача) обов`язку щодо утримання [PERSON] на період лікування. Звернення позивачки із заявою про збільшення позовних вимог вважає нічим іншим, як безпідставним і необґрунтованим намаганням стягнути з нього в свою користь якомога більшу суму коштів. Вказана заява є фактично поданням окремого позову з іншими підставами позову, що виключає можливість розгляду поданої позивачкою заяви в якості збільшення розміру позовних вимог. Підставою позову про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, є саме навчання повнолітньої дитини. В той час, як підставою подання заяви позивачки про збільшення позовних вимог є лікування повнолітньої дитини. За своєю суттю заява [PERSON] про збільшення позовних вимог є позовною заявою про відшкодування додаткових витрат на дитину. Верховний Суд у постанові у справі №622/373/16-ц від 29 січня 2018 року роз`яснив, що на відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину (ст.185 СК України), правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (ст.ст.199, 200, 201 цього Кодексу). У визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами. Тому у випадках, коли дитина потребує матеріальної допомоги у зв`язку з навчанням до досягнення нею двадцяти трьох років, правила ст.185 СК України (додаткові витрати на дитину) не застосовуються, зазначені правовідносини регулюються ст.199 цього Кодексу (утримання дитини, яка продовжує навчання). Вказана норма закону розповсюджує обов`язок батьків надавати утримання повнолітнім дітям на випадки, коли дитина продовжує навчання та вимагає у зв`язку з цим матеріальної допомоги. Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Зазначене кореспондується із положеннями п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів. Потреба повнолітнього сина [PERSON] у матеріальній допомозі, яка виникла у зв`язку з травмуванням та подальшим лікуванням, не є тим юридичним фактом, який породжує обов`язок батьків утримувати свого повнололітнього сина, який продовжує навчання. Згідно з доводами [PERSON] поданням такої заяви позивачка просить суд не про збільшення позовних вимог, а під виглядом аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання, просить суд стягнути з нього додаткові витрати, понесені нею на лікування сина. На думку відповідача, під збільшенням або зменшенням розміру позовних вимог слід розуміти відповідно збільшення або зменшення кількісних показників за тією ж самою вимогою, яку було заявлено в позовній заяві. Збільшено (чи зменшено) може бути лише розмір вимог майнового характеру. Під збільшенням розміру позовних вимог не може розумітися заявлення ще однієї чи кількох вимог додатково до викладених у позовній заяві. Вважає неправомірним під виглядом збільшення розміру позовних вимог висувати нові вимоги, які не були зазначені у тексті позовної заяви. При цьому [PERSON] вказав, що він категорично не погоджується з розміром аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання, зазначеним позивачкою, та на сьогодні згоден допомагати матеріально своєму повнолітньому синові [PERSON] у розмірі 1/7 (одної сьомої) частки від заробітку (доходу) щомісяця. \~ \~ \~ \~У судовому засіданні позивачка [PERSON] повністю підтримала заявлені позовні вимоги з врахуванням заяви про їх збільшення та просила суд стягнути з [PERSON] аліменти на утримання повнолітнього сина, що продовжує навчання [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 (одної третьої) частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи з дня подачі позову до досягнення дитиною 23 років за умови, що він буде продовжувати навчання. В обгрунтування заявлених вимог позивачка зазначила, що відповідач протягом вісімнадцяти років не цікавився своїм сином, не приймав участі у його вихованні, розвитку, навчанні та лікуванні. До досягнення [PERSON] повноліття на його утримання [PERSON] сплачував аліменти відповідно до рішення суду. Згідно з доводами [PERSON] її повнолітній син потребує матеріальної допомоги з боку свого батька відповідача у зв`язку з необхідністю продовження навчання та за станом свого здоров`я, яке погіршилось у зв`язку із травмою після падіння з висоти. Про травму [PERSON] для [PERSON] не розповідала, оскільки вважає, що відповідач повинен сам проявляти ініціативу та цікавитися життям свого повнолітнього сина. Позивачка пояснила, що [PERSON] перебуває на диспансерному обліку у зв`язку з хворобою очей і дискінезією жовчевивідних шляхів. Після отриманої травми закритого компресійного перелому тіла хребця L1 I ступеня, закритого перелому куприка він упродовж 1 місяця лікувався стаціонарно і в подальшому амбулаторно. На теперішній час повнолітній син пересувається самостійно, але не може ходити протягом тривалого часу. Має болі в попереку, в голові і нижніх кінцівках. Йому встановлено ІІІ групу інвалідності строком на один рік. За станом здоров`я [PERSON] перебуває під наглядом травматолога і невропатолога, потребує стаціонарного лікування двічі на рік, а також дороговартісного лікування та реабілітації протягом тривалого періоду часу. Окрім цього, він має потреби в належному харчуванні, придбанні одягу, взуття та канцелярського приладдя. [PERSON] вказала, що вона за власні кошти придбала у торговому центрі м.Львів, у магазині «Алло» необхідні повнолітньому синові для навчання ноутбук, рюкзак для ноутбука і мишу. Також оплатила транспортування [PERSON] після одержання ним травми із м.Львів до м.Вараш та його лікування. У наданих суду поясненнях позивачка зазначила, що за станом здоров`я з листопада 2020 року до теперішнього часу повнолітній син навчається дистанційно. Проте в подальшому у зв`язку з продовженням навчання до 01 березня 2022 року [PERSON] буде нести витрати на проїзд до місця навчання, копіювання необхідних навчальних матеріалів та на інші потреби, зумовленні навчанням у Львівському техніко-економічному коледжі Національного університету «Львівська політехніка». Заявлені позовні вимоги [PERSON] також мотивувала недостатністю її заробітку для забезпечення повнолітнього сина, що продовжує навчання, усім необхідним. Згідно з доводами позивачки вона не в змозі самостійно забезпечити повноцінне життя і навчання [PERSON] у зв`язку із погіршенням його стану здоров`я та витратами на лікування. За таких обставин, [PERSON] наполягала на визначенні розміру аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, у частці від заробітку (доходу) відповідача 1/3 (одної третьої) частини. Із пояснень позивачки також слідує, що вона не має інших утриманців, окрім [PERSON] , останній як дитина учасника бойових дій користується рядом пільг, зокрема, отримує соціальну стипендію в розмірі 950 (дев`ятсот п`ятдесят) грн. і безоплатно користується гуртожитком. \~ \~ \~ \~Представник позивачки адвокат Басюк М.Ю. в судовому засіданні підтримав позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання, з врахуванням їх збільшення, зазначивши про їх обґрунтованість. Згідно з доводами представника позивачки [PERSON] отримує дохід в середньому розмірі 10000 (десять тисяч) грн., із цієї суми на свого повнолітнього сина вона щомісячно витрачає 8000 (вісім тисяч) грн. За таких обставин, з огляду на те, що відповідач згоден сплачувати на утримання сина лише 3000 (три тисячі) грн. щомісяця, сторони опиняться в нерівних умовах щодо виконання своїх обов`язків з утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. При цьому представник позивачки зазначив, що повнолітній син сторін здобуває вищу освіту на денній формі навчання безоплатно і не оплачує проживання у гуртожитку, так як користується пільгою батька учасника бойових дій. Адвокат [PERSON] також визнав, що [PERSON] як дитина учасника бойових дій має право на безкоштовне оздоровлення у санаторіях, безоплатне користування інтернетом та безоплатне забезпечення книгами. На теперішній час [PERSON] за станом свого здоров`я навчається дистанційно, оскільки у період навчання отримав травму. У період перебування в лікарні та лікування він був звільнений від навчання. Йому встановлена ІІІ група інвалідності. У зв`язку з цим повнолітній син сторін потребує лікування та реабілітації (сеансів масажу, відвідування плавального басейну та оздоровлення в санаторіях). Представник позивачки пояснив, що для [PERSON] на його потреби, пов`язані із продовженням навчання, [PERSON] придбала ноутбук, вартістю 25499 (двадцять п`ять тисяч чотириста дев`яносто дев`ять) грн., а також у 2020 році несла витрати, зумовлені його проїздом до місця навчання. \~ \~ \~ \~Відповідач [PERSON] в судовому засіданні частково визнав позовні вимоги [PERSON] , зазначивши, що він згідний сплачувати аліменти в користь позивачки на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/7 (одної сьомої) частини від свого заробітку (доходу) щомісячно до закінчення повнолітнім сином навчання. Вважає цей розмір аліментів достатнім для належного забезпечення потреб повнолітнього сина, викликаних продовженням навчання, з врахуванням можливості позивачки надавати йому матеріальну допомогу та рівності обов`язків сторін. [PERSON] вказав про необґрунтованість вимог [PERSON] стосовно визначеного нею розміру аліментів. Вважає їх недоведеними з огляду на ненадання нею доказів понесених витрат на навчання [PERSON] . Окрім цього, відповідач просив суд при вирішенні даного спору врахувати, що після повернення із зони АТО у період із 2015 року до 2017 року він проживав разом із [PERSON] та сином [PERSON] в одній квартирі і забезпечував останнього всім необхідним. Також пояснив, що позивачка працює у відокремленому підрозділі «Рівненська АЕС» державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом», де профспілкова організація забезпечує працівників та їх дітей путівками в санаторії. \~ \~ \~ \~Представник відповідача адвокат Волощук П.С. в судовому засіданні зазначив, що він повністю підтримує заперечення [PERSON] проти позову [PERSON] у даній цивільній справі, які викладені письмово. На переконання представника відповідача, в даному випадку аліменти на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання, мають стягуватися з метою покриття витрат, безпосередньо пов`язаних із навчанням, зокрема, вартість навчання, проїзд до місця навчання та проживання. Згідно з доводами адвоката Волощука П.С. повнолітній син сторін не оплачує навчання і проживання, оскільки користується пільгами, як дитина учасника бойових дій [PERSON] . Окрім цього, представник відповідача вказав, що травма була отримана [PERSON] у стані алкогольного сп`яніння та не пов`язана з його навчанням. \~ \~ \~ \~Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору [PERSON] в судове засідання не з`явився, 13 травня 2021 року подав в суд письмове клопотання про розгляд справи без його участі. Зміст вказаного клопотання свідчить, що [PERSON] підтримує позовні вимоги в повному обсязі та просить суд стягувати щомісячно з [PERSON] в користь [PERSON] аліменти на його утримання в розмірі 1/3 (одної третьої) частки усіх видів заробітку відповідача до досягнення 23-річного віку за умови продовження навчання. З`ясувавши обставини, на які покликаються сторони, їх представники та третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, дослідивши і оцінивши надані докази, суд прийшов до висновку, що позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, підлягає частковому задоволенню. Розмір аліментів, що підлягають стягненню з відповідача в користь позивачки на утримання повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , має становити 1/5 (одну п`яту) частину усіх видів заробітку відповідача щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову\~з 26 жовтня 2020 року до 01 березня 2022 року, тобто до закінчення дитиною навчання. \~ \~ \~ \~Зазначений висновок суду ґрунтується на наступних підставах та нормах права. \~ \~ \~ \~ [PERSON] народився [INFO] . Його батьками є сторони у справі: [PERSON] і [PERSON] . Наведені обставини підтверджуються свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим відділом реєстрації актів громадянського стану Кузнецовського міського управління юстиції Рівненської області 07 жовтня 2002 року. \~ \~ \~ \~Ухвалою Кузнецовського міського суду Рівненської області від 30 жовтня 2002 року у справі №2-892/02 стягнуто з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 (одної четвертої) частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 1/2 неоподаткованого мінімуму доходів громадян, починаючи з 10 жовтня 2002 року і до його повноліття. \~ \~ \~ \~Вказані аліменти, як слідує з листа військової частини [NUMBER] Національної гвардії України №109 від 14 вересня 2020 року, стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] згідно виконавчого листа Кузнецовського міського суду Рівненської області №б/н від 31 жовтня 2002 року по справі №2-892/2002 року по 28 вересня 2020 року в зв`язку з досягненням дитиною повноліття, заборгованість відсутня. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Згідно з довідкою Львівського техніко-економічного коледжу Національного університету «Львівська політехніка» №890 від 05 жовтня 2020 року повнолітній син сторін [PERSON] , [INFO] , навчається у Львіському техніко-економічному коледжі Національного університету «Львівська політехніка» на ІІІ курсі денної форми навчання за спеціальністю «Теплоенергетика» за державним замовленням. Термін навчання триває з 01 вересня 2018 року до 01 березня 2022 року. З 01 вересня 2018 року [PERSON] проживав у гуртожитку коледжу за адресою: [ADDRESS] , та відповідно до п.5 ст.5 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» звільнений від оплати за проживання в гуртожитку. Ці обставини підтверджуються листом відокремленого структурного підрозділу «Техніко-економічний фаховий коледж Національного університету «Львівська політехніка» №108 від 12 квітня 2021 року. Довідка комунального некомерційного підприємства Вараської міської ради «Вараський центр первинної медичної допомоги» від 12 жовтня 2020 року свідчить, що [PERSON] , [INFO] , знаходиться на «Д» обліку в сімейного лікаря з діагнозом: хронічний гастродуоденіт, ДЖВШ, міопія сл.ст. У період з 08 листопада 2020 року до 16 листопада 2020 року [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні в КНП КЛШМД м.Львова у зв`язку з невиробничою, побутовою травмою, отриманою 08 листопада 2020 року внаслідок падіння з висоти 2 поверху. Йому встановлено діагноз: закритий компресійний перелом тіла хребця L1 I ступеня, закритий перелом куприка, алкогольне сп`яніння (етанол крові 1,92 проміле). При прийнятті набряк, болючість у ділянці попереку, напруження м`язів поперека, рухи тулубом обмежені. Отримував НПЗП, проводилась ЛФК. При виписці біль у спині послабився, рухи тулубом полегшилися, ходить у корсеті. Продовжує хворіти. Лікувальні і трудові рекомендації: амбулаторний нагляд ортопеда-травматолога, ЛФК, масаж спини, хода в корсеті впродовж 5 місяців. Дані обставини підтверджуються випискою із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №27858 від 14 листопада 2020 року. Рішенням ЛКК комунального некомерційного підприємства Вараської міської ради «Вараська багатопрофільна лікарня» №641 від 03 грудня 2020 року підтверджується діагноз [PERSON] : компресійний перелом І-го поперекового хребця (травма 08 листопада 2020 року), в зв`язку з чим він знаходився на стаціонарному лікуванні з 16 листопада 2020 року. За таких обставин, з 08 листопада 2020 року по 16 листопада 2020 року [PERSON] був звільнений від занять в навчальному закладі Львіському техніко-економічному коледжі Національного університету «Львівська політехніка», як встановлено з виданого КНП «КЛШМД м.Львова» контрольного талону до довідки №218 від 16 листопада 2020 року. Із епікризу №2978, виданого комунальним некомерційним підприємством Вараської міської ради «Вараська багатопрофільна лікарня» слідує, що [PERSON] хворіє з 08 листопада 2020 року, коли отримав травму хребта при падінні з висоти 2 поверху. Лікувався стаціонарно в КНП КЛШМД м.Львова з 08 листопада 2020 року по 16 листопада 2020 року, з незначним покращенням направлений по місцю проживання для подальшого лікування. Госпіталізований для подальшого лікування в травматологічне відділення. Лікувався в травматологічному відділенні комунального некомерційного підприємства Вараської міської ради «Вараська багатопрофільна лікарня» з 16 листопада 2020 року по 15 грудня 2020 року. Підтверджено діагноз: закритий компресійний перелом тіла хребця L1 I ступеня, закритий перелом куприка. Об`єктивні дані: рухи в хребті обмежені, болючі. При пальпації біль в ділянці попереково-крижового відділу хребта. Лікування: анальгін, димедрол, декспро, кальцемін, ЛФК. Об`єктивний стан на час виписки: задовільний, болі зменшились, рухи покращились. Продовжує хворіти. Рекомендації при виписці: нагляд травматолога поліклініки. Відповідно до висновку лікаря-рентгенолога ТОВ «ГЕМО ЛУЦЬК» Романчук Н.О. за даними МСКТ поперекового відділу хребта у [PERSON] виявлено: КТ-ознаки консолідуючого перелому тіла хребця L1, передня кутова ангуляція куприка, дифузний помірно виражений остеопороз ПКВХ, нерівномірне випинання МХД на вищевказаних рівнях, лівобічний сколіоз ПКВХ І ст. Згідно із заключенням лікаря КНП ВМР «Вараська багатопрофільна лікарня» Васільєвої М.О. від 12 березня 2021 року за даними стимуляційної ЕНМГ нижніх кінцівок у [PERSON] виявлено ознаки ураження нервових корінців на рівні L4-L5-S1 зліва, амплітуди біопотенціалів дистальних нервів та м`язів нижніх кінцівок є достатніми. Зазначене заключення лікаря не є клінічним діагнозом та потребує консультації лікуючого лікаря. Рішення ЛКК комунального некомерційного підприємства Вараської міської ради «Вараська багатопрофільна лікарня» №182 від 24 березня 2021 року свідчить, що [PERSON] має діагноз: консолідуючий компресійний перелом тіла L1, післятравматичний остеохондроз, знаходився на стаціонарному лікуванні (з 08 листопада 2020 року до 16 листопада 2020 року; з 16 листопада 2020 року до 15 грудня 2020 року) та амбулаторному лікуванні по даний час, продовжує хворіти. Консультаційним висновком спеціаліста комунального підприємства «Рівненська обласна клінічна лікарня» Рівненської обласної ради №1488 від 31 березня 2021 року підтверджується діагноз [PERSON] : остеохондроз Th11-L2, консолідований перелом тіла L1 першого ступеня, болевий синдром, помірне порушення стато-динамічної функції хребта. Згідно з консультаційним висновком спеціаліста комунального підприємства «Рівненська обласна клінічна лікарня» Рівненської обласної ради №1488 від 31 березня 2021 року [PERSON] встановлено діагноз: п/травматичний остеохондроз хребта у сегменті Th12-L2, свіжо-консолідований з ознаками неповної перебудови кісткової мозолі, компресійний перелом L1 І ст., люмбалізація хребця S1 Spina biSida S1 з постійним ниючим болевим, м`язево-топічним синдромом, помірно виражене порушення стато-динамічної функції хребта. Вказані консультаційні висновки спеціаліста комунального підприємства «Рівненська обласна клінічна лікарня» Рівненської обласної ради №1488 від 31 березня 2021 року не містять будь-яких рекомендацій. \~ \~ \~ \~Довідка до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААБ №809642, видана 20 квітня 2021 року Варашською міжрайонною МСЕК обласного центру медико-соціальної експертизи Міністерства охорони здоров`я України на підставі акта огляду МСЕК №83 від 20 квітня 2021 року та виписка з акта огляду медико-соціальною експертною комісією до вказаної довідки серії 12 ААБ №809642 свідчать, що [PERSON] встановлено третю групу інвалідності, пов`язану із загальним захворюванням з ураженням опорно-рухового апарату, з 20 квітня 2021 року на строк до 01 травня 2022 року у зв`язку з діагнозом: п/травматичний остеохондроз хребта в сегменті Th12-L2, свіжоконсолідований перелом тіла L1, помірне порушення стато-динамічної функції хребта. При цьому за висновком МСЕК [PERSON] може продовжувати навчання в коледжі, за станом його здоров`я для відновлення працездатності йому рекомендовано лікування у невролога, травматолога, стаціонарне лікування у ВБЛ (2 рази в рік) та санаторно-курортне лікування. \~ \~ \~ \~Із індивідуальної програми реабілітації інваліда №524 від 20 квітня 2021 року, виданої Варашською міжрайонною МСЕК обласного центру медико-соціальної експертизи Міністерства охорони здоров`я України строком до квітня 2022 року, слідує, що [PERSON] має такі обмеження життєдіяльності: до самообслуговування, до пересування, до трудової діяльності, до навчання, до професійного навчання та потребує реабілітаційних заходів протягом 2021 р. 2022 р.: стаціонарного лікування ВБЛ 2 рази в рік, відновної терапії 1 раз в рік, профілактичних заходів і санаторно-курортного лікування 1 раз у рік, медичного спостереження «Д» у невролога, консультування з фізичної реабілітації протягом 2021-2022 року, лікувального масажу 2 рази в рік, лікувальної фізкультури, з трудової реабілітації продовження навчання в Львівському техніко-економічному коледжі. Реабілітаційний потенціал середній. Мета реабілітації часткове відновлення обмеження життєдіяльності, часткове відновлення соціально-побутового стану, часткове відновлення професійної та трудової діяльності. \~ \~ \~ \~На підставі заяви позивачки [PERSON] від 12 листопада 2020 року [PERSON] з 12 листопада 2020 року переведено на дистанційну форму навчання у зв`язку з хворобою, що підтверджується витягом з наказу директора Львівського техніко-економічного коледжу Національного університету «Львівська політехніка» Л.В.Іванець №35-л від 20 листопада 2020 року. Довідка Львівського техніко-економічного коледжу Національного університету «Львівська політехніка» про доходи №177 від 05 жовтня 2020 року свідчить, що студент денного відділення групи Т-31 Тригуба А.А. у Львівському техніко-економічному коледжі Національного університету «Львівська політехніка» у період часу із квітня 2020 року до вересня 2020 року одержав стипендію в загальному розмірі 5505 (п`ять тисяч п`ятсот п`ять) грн. 54 коп. Згідно з довідкою ВСП «Техніко-економічний фаховий коледж Національного університету «Львівська політехніка» про доходи №91 від 11 травня 2021 року студент денного відділення групи Т-31 Тригуба А.А. у ВСП «Техніко-економічний фаховий коледж НУ «Львівська політехніка» отримав стипендію, сукупний розмір якої за період часу із листопада 2020 року до квітня 2021 року включно становить 5678 (п`ять тисяч шістсот сімдесят вісім) грн. 20 коп. \~ \~ \~ \~З 19 березня 2021 року до 19 квітня 2021 року [PERSON] відвідував плавальний басейн, що підтверджується абонементом-перепусткою №775, що видано відокремленим підрозділом «Рівненська АЕС» державного підприємства Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом». З огляду на стан здоров`я та матеріальне становище [PERSON] потребує матеріальної допомоги з боку своїх батьків. Із довідки про доходи №3362 від 29 вересня 2020 року, виданої відокремленим підрозділом «Рівненська АЕС» державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом», встановлено, що [PERSON] з 01 жовтня 2013 року працює прибиральником виробничих приміщень у підрозділі ЦДтаРАВ відокремленого підрозділу «Рівненська АЕС» державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом», сукупний розмір її доходу за період з березня 2020 року до серпня 2020 року включно становить 82421 (вісімдесят дві тисячі чотириста двадцять одна) грн. 78 коп. та до сплати 66349 (шістдесят шість тисяч триста сорок дев`ять) грн. 55 коп. \~ \~ \~ \~Згідно з поясненнями позивачки вона добровільно утримує повнолітнього сина, який продовжує навчання, [PERSON] та в міру своєї можливості надає йому матеріальну допомогу. Судом встановлено, що місце проживання [PERSON] і [PERSON] зареєстровано за однією адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідками відділу реєстрації виконавчого комітету Вараської міської ради Рівненської області №3802-03 від 05 жовтня 2020 року та №2014*03 від 12 травня 2021 року. Додані [PERSON] до заяви про збільшення позовних вимог фіскальні чеки свідчать про здійснення позивачкою витрат на придбання ліків і медичних препаратів у період часу з 09 листопада 2020 року до 01 квітня 2021 року. \~ \~ \~ \~Згідно з квитанцією фізичної особи-підприємця [PERSON] від 16 листопада 2020 року, [PERSON] оплатила послуги перевезення із м.Львів до м.Вараш в сумі 5800 (п`ять тисяч вісімсот) грн. згідно з угодою №137 від 16 листопада 2020 року. Додані [PERSON] до позовної заяви документи вказують на те, що 28 серпня 2020 року позивачкою було придбано ноутбук, вартістю 25499 (двадцять п`ять тисяч чотириста дев`яносто дев`ять) грн, що підтверджується фіскальним чеком магазину «Алло» ТОВ «АЛЛО» від 28 серпня 2020 року, а також рюкзак і мишу для ноутбука, загальною вартістю 1998 (одна тисяча дев`ятсот дев`яносто вісім) грн., згідно з фіскальним чеком магазину «COMFY» ТОВ «Комфі Трейд» від 28 серпня 2020 року. Проїзні документи АСК «Експрес» ГГ №496148, ГГ №496145, ГГ №496146, ГГ №496147, підтверджують витрати [PERSON] , здійснені на його проїзд поїздом до місця навчання і до місця проживання в лютому і березні 2020 року. Проте вказані докази є неналежними та підлягають відхиленню, оскільки стосуються утримання [PERSON] до досягнення ним повноліття до [INFO] . \~ \~ \~ \~Відповідач [PERSON] є учасником бойових дій, що підтверджується посвідченням серії [NUMBER] , виданим Головним управлінням Національної гвардії України 15 квітня 2015 року. \~ \~ \~ \~Довідка про безпосередню участь особи в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України №133, видана військовою частиною [NUMBER] Національної гвардії України 19 листопада 2014 року, підтверджує, що прапорщик [PERSON] дійсно в період з 24 вересня 2014 року по 07 листопада 2014 року безпосередньо брав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі/районах проведення антитерористичної операції базовий табір м.Слов`янськ Донецька область. \~ \~ \~ \~Довідки військової частини [NUMBER] Національної гвардії України №43 від 07 квітня 2021 року і №44 від 08 квітня 2021 року свідчать, що [PERSON] працює у військовій частині [NUMBER] Національної гвардії України на посаді чергового помічника коменданта та сукупний розмір отриманого ним грошового забезпечення за період із січня 2020 року до грудня 2020 року включно становить 305196 (триста п`ять тисяч сто дев`яносто шість) грн. 12 коп. Отже, за станом свого здоров`я та матеріальним становищем відповідач, який не має інших утриманців, спроможний утримувати повнолітнього сина, який продовжує навчання, [PERSON] . Однак [PERSON] не виконує свого батьківського обов`язку, матеріальної допомоги [PERSON] не надає. \~ \~ \~ \~Визначаючи розмір аліментів, який в даному випадку підлягає стягненню з відповідача в користь позивачки на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання, суд врахував стан здоров`я і матеріальне становище [PERSON] , стан здоров`я і матеріальне становище його батьків сторін у справі, рівність їх обов`язків щодо утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, відсутність інших утриманців, а також наявність у [PERSON] пільг як дитини учасника бойових дій. \~ \~ \~ \~Частинами 7-9 ст.12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» передбачено, що держава забезпечує учасникам бойових дій та їх дітям, у тому числі дітям, які навчаються за денною формою навчання у закладах професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої освіти, - до закінчення такими дітьми закладів освіти, але не довше ніж до досягнення ними 23 років, державну цільову підтримку для здобуття професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої освіти у державних та комунальних закладах освіти. Державна цільова підтримка для здобуття професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої освіти надається у вигляді: повної або часткової оплати навчання за рахунок коштів державного та місцевих бюджетів; пільгових довгострокових кредитів для здобуття освіти; соціальної стипендії; безоплатного забезпечення підручниками; безоплатного доступу до мережі Інтернет, систем баз даних в закладах освіти; безоплатного проживання в гуртожитку; інших заходів, затверджених Кабінетом Міністрів України. Порядок та умови надання державної цільової підтримки для здобуття професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої освіти зазначеним категоріям громадян визначаються Кабінетом Міністрів України. \~ \~ \~ \~При вирішенні даного спору суд також застосував ч.1 ст.191, ст.ст.199-201 СК України. Так, ч.1 ст.191 СК України визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно з ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Статтею 201 СК України передбачено до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу. З наведених підстав, позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, сина: [PERSON] , [INFO] , слід задоволити частково, а саме: стягнути з [PERSON] в користь [PERSON] аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/5 (одної п`ятої) частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову\~ з 26 жовтня 2020 року до закінчення дитиною навчання до 01 березня 2022 року. \~ \~ \~ \~Підстави для задоволення іншої частини позовних вимог [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, відсутні, тому в їх задоволенні необхідно відмовити. Враховуючи наведене, на підставі ст.ст.182, 199-201,\~ч.1 ст.191 СК України,

Outcome: approved