Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-04 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з даним позовом. Позивач обґрунтовувала позов тим, що [INFO] померла її бабуся [PERSON] . Вона є її спадкоємцем відповідно до ст. 529 ЦК УРСР 1963 р., оскільки батько позивача та син [PERSON] - [PERSON] помер [INFO] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на земельну частку (пай), площею 5,17 умовних кадастрових гектарів, що належала [PERSON] на підставі сертифікату СМ № 0053543, яку [PERSON] прийняла після її смерті відповідно до ст. 549 ЦК УРСР 1963 р., оскільки вступила у володіння майном [PERSON] , обробляла присадибну ділянку та доглядала за будинком померлої. Однак, коли вона звернулася до нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину після смерті бабусі на земельну частку (пай), що належала померлій [PERSON] , нотаріус відмовила їй у видачі відповідно свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на спадкове майно. Оскільки сертифікат відсутній, вона не може оформити спадщину після померлої бабусі на земельну частку (пай), тому і просить визнати за нею право на зазначену земельну частку (пай) в порядку спадкування. В судове засідання позивач не з`явилася, але надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач подав заяву, у якій просив розглянути справу без участі представника, не заперечує проти позову. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, так як розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем, а відповідно до ч. 4 ст. 206 цього кодексу у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідач визнав позов на стадії підготовчого провадження у справі, зазначивши про це в окремій письмовій заяві, а тому перевіривши та дослідивши письмові докази і матеріали справи, суд за результатами підготовчого провадження ухвалює рішення про задоволення позову з наступних підстав. Так, судом встановлено, що бабуся позивача - [PERSON] померла [INFO] у смт. Шалигине Глухівського району Сумської області, а батько позивача - [PERSON] помер [INFO] в с. Сопич Глухівського району Сумської області (а.с. 6-8). Згідно довідки Відділу у Глухівському районі Головного управління Держгеокадастру у Сумській області від 01.10.2020 р., [PERSON] на підставі розпорядження голови Глухівської райдержадміністрації № 226 від 31.05.1996 року було видано сертифікат на право на земельну (частку) пай СМ № 0053543 та зареєстровано у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видаються Глухівською районною державною адміністрацією членам САПТЗТ «Сопич» за № 543 від 18.06.1996 р. Розмір земельної частки (пай) складав 5,17 умовних кадастрових гектар. Сертифікат на право на земельну частку (пай0 видавався тільки на руки власнику і в архіві відділу не зберігається (а.с. 13). Пленум Верховного Суду України у п. 24 своєї Постанови від 16.04. 2004 року №7 «Про Практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних спорів» визначено, що сертифікати про право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акта про право власності на землю. Член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта про право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і вразі його смерті успадкування права на земельну частку (пай) здійснюється за нормами ЦК України, зокрема, коли особа із різних причин не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. Враховуючи, що померла [PERSON] за життя була включена в списки осіб, які мають право на земельну частку (пай), отримала сертифікат на право на земельну частку (пай), площею 5,17 умовних кадастрових гектара, то вона набула право, яке позивач може успадкувати після її смерті. Відповідно до довідок виконкому Сопицької сільської ради, останнє місце проживання [PERSON] , померлої [INFO] було с. Потапівка Глухівського району Сумської області. На день смерті [PERSON] була зареєстрована одна. Заповіт від імені [PERSON] Сопицькою сільською радою не посвідчувався. Після смерті [PERSON] на протязі шести місяців [PERSON] вступила у володіння майном, що залишилось після її смерті, шляхом догляду за будинком, а саме проведення поточного ремонту та посіву присадибної ділянки (а.с. 17, 18). Згідно ст. 529 ЦК УРСР від 1963 р., при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої чергиналежить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю. Згідно ст. 548 ЦК УРСР від 1963 р., для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв, а відповідно до ст. 549 цього ж кодексу, діями, що свідчать про прийняття спадщини є дії, що свідчать про фактичний вступ в управління або володіння спадковим майном. За інформацією нотаріальної контори, після смерті [PERSON] спадкова справа не заводилась, заповіт відсутній (а.с. 15, 16). Згідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1266 цього Кодексу. Статтею 328 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Однією з таких підстав є спадкування майна, в тому числі за заповітом або за законом відповідно до ст. 1217 ЦК України. У відповідності до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини, відповідно до ст. 1218 ЦК України, входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Тому, враховуючи, що після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, в тому числі на земельну частку (пай), яка належала померлій [PERSON] , спадкоємцем за законом є [PERSON] , сертифікат на право на земельну частку (пай) втрачений, і вказана обставина перешкоджає позивачу оформити спадщину в нотаріальній конторі згідно, а також з урахуванням того, що відповідач визнає позов, і будь-яких доказів на спростування обставин зазначених у позові не надано, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про визнання за нею права в порядку спадкування після смерті [PERSON] на земельну частку (пай), яка належала померлій [PERSON] , є законними, і підлягають задоволенню. На підставі викладеного та відповідно до ст. ст. 529, 548, 549 ЦК УРСР (від 1963 р.), ст.ст. 15, 16, 328, 1216, 1217, 1218, 1223, 1225, 1233 1268 ЦК України,

Outcome: approved