Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-31 00:00:00

[PERSON] звернулася до Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області з позовом до Малоолександрівської сільської ради про визнання права власності. В обґрунтування позовних вимог, зазначено, що [INFO] року помер батько позивача -[PERSON]. [INFO] року померла мати позивача - [PERSON]. За життя на підставі свідоцтва про право власності батьку належав будинок в [ADDRESS] після його смерті, мати позивача, [PERSON], звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини та отримала свідоцтво про право на спадщину за законом, але не зареєструвала право власності у відповідності до законодавства, що діяло на той час. Після смерті матері позивач також звернулася до нотаріуса з метою оформлення спадкових прав на житловий будинок, проте нотаріус відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з тим, що право власності спадкодавця на спадкове майно не було зареєстровано у встановленому законом порядку. На підставі вищевикладеного [PERSON] просила суд визнати за нею право власності на житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті матері, [PERSON] В судовому засіданні позивач позов підтримала та просила суд задовольнити заявлені позовні вимоги з підстав, зазначених у позові. Суду пояснила, що вона є єдиною спадкоємицею після смерті матері, чому право власності мати не зареєструвала не відомо, земельна ділянка для обслуговування будинку не приватизована. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав заяву про розгляд справи без його участі та про визнання позову. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, комунальне підприємство «Верхньодніпровське БТІ», в судовому засіданні пояснила, що згідно з даних реєстру право власності на будинок по [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON] Після його смерті до БТІ зверталася [PERSON] з метою отримання витягу про зареєстроване право власності для оформлення спадкових прав. Відомо, що [PERSON] отримала свідоцтво про право на спадщину після смерті чоловіка, проте це свідоцтво і право власності на спадкове майно з невідомих причин не зареєструвала, тобто взагалі не зверталася до БТІ для реєстрації права власності. В 2008 році також було проведено технічну інвентаризацію цього будинку та встановлено, що будинок побудовано ще в 1967 році і цього часу ніяких перебудов та переобладнань не було, самовільних будівель не має. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, державний нотаріус Верхньодніпровської державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, подала заяву про розгляд справи без їх участі. Суд, вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків. Судом встановлені такі обставини та відповідні їм правовідносини. 1 квітня 2009 року [PERSON] отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом, а саме на житловий будинок площею 28,4 кв.м., загальною площею 55 кв.м. в [ADDRESS] після смерті чоловіка - [PERSON] (а.с.12). Право власності на житловий будинок не було зареєстровано, що підтверджується інформаційною з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 4 квітня 2016 року (а.с.50). Згідно зі ст. 1299 Цивільного кодексу України (в редакції, що діяла на момент виникнення правовідносин, якщо у складі спадщини, яку прийняв спадкоємець, є нерухоме майно, спадкоємець зобов'язаний зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна (стаття 182 цього Кодексу). Відповідно до ч. 4 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» [PERSON] отримала право зареєструвати своє право власності у визначеному порядку, проте не зробила цього, що не є підставою для припинення права власності на майно. Таким чином, судом встановлено, що за життя, [PERSON] набула право власності на житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, розташованих за адресою: [ADDRESS] з підстав, не заборонених законом, проте не оформила право власності на нього що у відповідності до ст. 346 Цивільного кодексу України не є підставою для припинення права власності на майно. Наявність житлового будинку садибного типу та господарських будівель та споруд за адресою: [ADDRESS] підтверджується технічним паспортом КП «Верхньодніпровське БТІ» від 9 серпня 2008 року (а.с.57-59) та звітом про незалежну оцінку вартості майна від 20 квітня 2016 року (а.с.14). [INFO] року [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.10). Після її смерті до нотаріуса з метою оформлення спадкових прав звернулася її донька - [PERSON] (а.с.30). Проте постановою державного нотаріуса Верхньодніпровської державної нотаріальної контори від 4 квітня 2016 року [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з тим, що право власності на спадкове майно, а саме на житловий будинок з господарчими та побутовими спорудами та будівлями за адресою: [ADDRESS] не було зареєстровано за спадкодавцем, [PERSON] (а.с.5). Згідно з довідкою Малоолександрівської сільської ради № 222 від 21 березня 2016 року заповіти від імені [PERSON] не посвідчувалися (а.с.13). Відповідно до довідки Малоолександрівської сільської ради № 223 від 21 березня 2016 року на момент своєї смерті [PERSON] була зареєстрована та проживала за адресою: [ADDRESS] одна (а.с.13). Отже, інших спадкоємців, окрім [PERSON], після смерті [PERSON] не встановлено. Відповідно до ст. ст. 1216, 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Враховуючи те, що [PERSON] за життя набула право власності на житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, розташованих за адресою: [ADDRESS] з підстав не заборонених законом, позивач, [PERSON], прийняла спадщину після смерті матері, звернувшись у визначений законом строк до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, а її право власності на спадкове майно, як спадкоємця, не визнається, суд вважає заявлені позовні вимоги законними та обґрунтованими, а тому позов підлягає задоволенню. Така позиція узгоджується з позицією Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, яка викладена в листі від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування». На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved