Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-19 00:00:00

[PERSON] звернулася до Новоайдарського районного суду з даним позовом до виконавчого комітету [PERSON] сільської ради Новоайдарського району Луганської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування, третя особа: приватний нотаріус Новоайдарського районного нотаріального округу Луганської області [PERSON] В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 24.09.2009 року помер її дядько [PERSON]. Після його смерті залишилось спадкове майно до складу якого входить земельна ділянка №262, площею 5,9303 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, та земельна ділянка №299, площею 0,4651 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовані на території [PERSON] сільської ради Новоайдарського району Луганської області. При зверненні позивача до приватного нотаріуса Новоайдарського районного нотаріального округу Луганської області [PERSON] з метою отримання свідоцтва про право на спадщину, їй відмовили, посилаючись на те, що у неї відсутні правовстановлюючі документи на земельні ділянки. \~ \~На підставі вищенаведеного, [PERSON] просила суд визнати за нею право власності на спадкове майно після [PERSON] в порядку спадкування за законом. \~ \~Позивач\~ [PERSON] у\~ судове засідання не зявилася, надала суду письмову заяву, у якій просила розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Новоайдарського району Луганської області [PERSON] у судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнала, не заперечувала проти їх задоволення. Третя особа приватний нотаріус Новоайдарського районного нотаріального округу Луганської області [PERSON] у судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, заперечень з приводу позовних вимог до суду не надала. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, оскільки вони обґрунтовані і підтверджуються дослідженими у судовому засіданні доказами. Судовим розглядом встановлено, що 24.09.2009 року помер дядько позивача [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.9). Після його смерті залишилось спадкове майно до складу якого входить земельна ділянка №262, площею 5,9303 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, та земельна ділянка №299, площею 0,4651 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовані на території [PERSON] сільської ради Новоайдарського району Луганської області (а.с.14). [PERSON] вважається такою, що спадщину після [PERSON] прийняла, оскільки на день його смерті проживала та була зареєстрована з ним за однією адресою (а.с.28). Приватним нотаріусом Новоайдарського районного нотаріального округу Луганської області [PERSON] заведено спадкову справу №16/2017, що підтверджується копією витяга про реєстрацію в Спадковому реєстрі (а.с.34) та копією спадкової справи (а.с.28-42). Факт того, що [PERSON], який помер 24.09.2009 р., є рідним дядьком [PERSON], [INFO], підтверджується копією рішення Новоайдарського районного суду Луганської області від 16.03.2017 р. (а.с.11-12) та копією ухвали від 04.07.2017 р. (а.с.13). При зверненні позивача до приватного нотаріуса Новоайдарського районного нотаріального округу Луганської області [PERSON] з метою отримання свідоцтва про право на спадщину, їй відмовили, посилаючись на те, що у неї відсутні правовстановлюючі документи на земельні ділянки, що підтверджується копією постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії (а.с.16). Відсутність у спадкоємця свідоцтва про право на спадщину не може бути підставою для відмови у відкритті провадження у справі (п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування»). Тому спадкоємець, який прийняв спадщину, може звернутися за одержанням свідоцтва в будь-який час після закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини. Неодержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину не позбавляє його права на спадкування. Відповідно до роз'яснення Пленуму Верховного Суду України в п.23 постанови №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. В той же час, згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», при розгляді справ даної категорії слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи, наявність в матеріалах спадкової справи повідомлення нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Відповідно до п. г ч. 1 ст. 81 ЗК України, громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Відповідно до ч. 1 ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 2 ст. 1220 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи. Відповідно до ст. 1221 ЦК України, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Відповідно до ст. 1265 ЦК України, у п'яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Відповідно до ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно ч. 3 ст. 1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Судовим розглядом встановлено, що позивач прийняла спадщину після смерті [PERSON], доведено відсутність в неї можливості в нотаріальному порядку оформити право на спадщину, яка залишилась, що є підставою для звернення до суду за захистом права в судовому порядку шляхом його визнання, що відповідає положенням ст. 16 ЦК України (2004 р.), також встановлено, що визнання за позивачем права власності на спадкове майно не порушує інтереси інших осіб. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що факти, викладені позивачем в позовній заяві в обґрунтування позовних вимог, підтверджені письмовими доказами, сумніву у їх достовірності суд не має, визнання права власності на спадкове майно не порушує прав чи інтересів будь-яких інших осіб. Представник відповідача та третя особа заперечень з приводу позовних вимог до суду не надали. Позивач наданими суду доказами, довела, що вона має право на спадщину за законом після померлого [PERSON], у зв'язку з чим, позовні вимоги підлягають задоволенню шляхом визнання за [PERSON] права власності на спадкове майно в судовому порядку. Висновки суду підтверджуються письмовими доказами, дослідженими у судовому засіданні. На підставі ст. ст. 1218, 1220, 1221, 1225, 1265, 1296 ЦК України, ст. 81 Земельного кодексу України,

Outcome: approved