Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-11 00:00:00

[PERSON] звернулася до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, третя особа - КП «Єдиний розрахунковий центр м. Сєвєродонецька», посилаючись на наступне. [PERSON] зареєстрована в кімнаті, яка розташована за адресою: [ADDRESS]. В спірній кімнаті зареєстрований відповідач, колишній чоловік позивача, [PERSON], який з 2012 року там не проживає без поважних причин. У зв'язку із викладеним позивач просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування кімнатою [ADDRESS]. В судове засідання позивач не з'явилася, надала до суду заяву, в якій просила розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. В судове засідання представник третьої особи не з'явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, просив вирішити питання на розсуд суду. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Позивач не заперечувала проти розгляду справи за відсутності відповідача. У зв'язку з наведеним, суд вважає за можливе слухати справу за відсутністю відповідача, а матеріали, що є у справі, достатніми для цього. У зв'язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 47 Конституції України, кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Відповідно до ст. 71 ЖК України, громадянин може бути визнаний таким, що втратив право користування житловим приміщенням, якщо більше 6 місяців не проживає без поважних причин в спірній квартирі. Тимчасова відсутність особи повинна бути безперервною та, згідно загального правила, яке наведено вище, не перевищувати шести місяців. Тимчасова відсутність наймодавця, членів його родини не потребує згоди з боку інших членів родини. Не має значення й причина відсутності, якщо вона продовжувалася більш шести місяців. Суд має право визнати громадянина втратившим право на житло, якщо доведено, що він не користується цим житловим приміщенням більше шести місяців. Відповідно до ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до копії ордеру на житлову площу в гуртожитку, виданого Сєвєродонецькою міською радою серія п № 9 від 29.03.2010 року, кімната [ADDRESS] видана кімнатонаймачу, [PERSON] (позивач по справі). Ордер виданий на підставі особистої заяви [PERSON] та на підставі рішення виконкому № 485 від 23.03.2010 року. Згідно із довідкою № 1740 від 23.06.2016 року, виданої КП «Єдиний розрахунковий центр м. Сєвєродонецька», за адресою: [ADDRESS], проживає [PERSON], [INFO], (позивач по справі), [PERSON], [INFO], (відповідач по справі), [PERSON], [INFO], (син позивача), [PERSON], [INFO], (син позивача). Відповідно до копії Акту, затвердженого КП «Єдиний розрахунковий центр м. Сєвєродонецька» від 23.06.2016 року, відповідач [PERSON] не проживає за місцем реєстрації в кімнаті [ADDRESS] з 2012 року. Таким чином, враховуючи, що відповідач [PERSON] за місцем реєстрації не проживає з 2012 року без поважних причин, тобто більше шести місяців, суд прийшов до висновку про те, що позовні вимоги позивача стосовно визнання [PERSON] таким, що втратив право користування кімнатою [ADDRESS], є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved