Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-05 00:00:00

[PERSON] звернулася до Казанківського районного суду Миколаївської області з заявою про видачу обмежувального припису стосовно [PERSON] , в якій посилається на те, що вона з 2018 року та по теперішній час перебуває з останнім в фактичних шлюбних відносинах та проживає однією сім`єю без реєстрації шлюбу. Від фактичних шлюбних відносин мають спільну дитину [PERSON] , [INFO] . Починаючи з 2018 року життя заявника стало нестерпним, оскільки [PERSON] почав проявляти стосовно неї та їхньої малолітньої дитини безпідставну агресію, цькувати, погрожувати, психологічно тиснути. Виражається на їх адресу нецензурною лайкою, вживає алкогольні напої та веде аморальний спосіб життя, внаслідок чого почали виникати численні сварки, що породжували як психологічне, так і фізичне насильство як стосовно заявника, так і стосовно спільної малолітньої дитини. Оскільки життю заявника та малолітній дитині загрожує небезпека, вона була змушена звернутися до суду для винесення обмежувального припису відносно заінтересованої особи [PERSON] . За таких обставин, посилаючись на положення Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», заявник просила суд видати обмежувальний припис строком на 6 місяців стосовно [PERSON] , яким визначити заходи тимчасового обмеження його прав та покласти на нього обов`язки, а саме:\~заборонити наближатися на відстань ближче 100 м. до місця її проживання (перебування); заборонити переслідувати та в будь-який спосіб спілкуватися з нею, вести телефонні переговори, контактувати через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Ухвалою Казанківського районного суду Миколаївської області від 02.07.2021 року, заяву [PERSON] прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Заявник та заінтересовані особи\~до суду не з`явилися, були належним чином повідомленим судом про дату, час і місце розгляду справи, про причини неявки суду не повідомили. Від заінтересованої особи - Сектору поліцейської\~діяльності №1\~Відділення поліції\~№ 1\~Баштанського РВП\~ГУНП в\~Миколаївській області до суду надійшло клопотання, яким вони просили проводити розгляд справи без їх участі. Оскільки учасники справи у судове засідання не з`явились, відповідно до ч.2\~ст.247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали заяви, дійшов наступного висновку. Відповідно до\~статті 350-2 ЦПК України\~заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства або її представником у випадках, визначених Законом України\~«Про запобігання\~та протидію\~домашньому насильству» (далі - Закон). Статтею 1 Закону\~визначено значення термінів, які вживаються в\~законі, зокрема: домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала, а також погрози вчинення таких діянь; психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи; фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру. Частиною 2 статті 3\~\~Закону визначено вичерпний перелік осіб, на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству. Відповідно до пункту 2 частини 1\~статті 24 Закону\~до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству, серед іншого, належить обмежувальний припис стосовно кривдника. За пунктом 7 частини 1\~статті 1 Закону\~обмежувальний припис стосовно кривдника - це встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи. Частиною 3\~статті 26 цього Закону\~передбачено, що рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. У пункті 9 частини першої статті 1 згаданого Закону\~оцінка ризиків - це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи. Зважаючи на наведені правила\~Закону, видача обмежувального припису є заходом впливу на кривдника, який може вживатися лише в інтересах постраждалих осіб та у разі настання певних факторів та ризиків. Під час вирішення питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису суди мають встановлювати, яким формам домашнього насильства піддавався заявник, та оцінювати ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві. Такий висновок зробив Касаційний цивільний суд у складі Верховного Суду в постанові від 21 листопада 2018 року по справі № 756/2072/18. Так, звертаючись до суду з вимогами про видачу обмежувального припису щодо [PERSON] , заявник обґрунтовувала заявлені вимоги тим, що останній застосовував та застосовує до неї та їхньої спільної дитини насильницькі дії, погрожує, принижує та ображає нецензурною лайкою тощо. В той же час, з копії свідоцтва серії [NUMBER] від 03.03.2021 року, про народження [PERSON] , [INFO] вбачається, що в графі «Батько» вказаний [PERSON] . Будь-якої інформації про те, що батьком малолітньої дитини є [PERSON] , матеріали заяви не містять. З матеріалів справи вбачається, що заявником до органу поліції було подано заяви відносно [PERSON] від 02.09.2018 року №№ 5166, 2240; від 04.11.2019 року № 2472; від 12.08.2020 року № 1801; від 17.04.2021 року № 1595; від 29.06.2021 року № 2866; від 30.06.2021 року №№2872, 2879. При цьому, суд вважає, що звернення заявника до правоохоронних органів із вказаними заявами, без надання інших доказів вчинення [PERSON] протиправних дій, не можуть бути достатнім доказом для видання обмежувального примусу за правилами глави\~13\~розділу\~IV ЦПК України. Більш того,\~як вбачається\~з довідки\~канцелярії Казанківського\~районного суду\~Миколаївської області\~від 02.07.2021\~року,\~за період\~ 2020-2021\~років до\~суду не\~надходили на\~розгляд адміністративні\~матеріали відносно\~ [PERSON] \~за ст.173-2\~КУпАП. Також не знайшли свого підтвердження посилання заявниці про заподіяння їй тілесних ушкоджень [PERSON] , оскільки відповідних доказів на підтвердження цього нею не надано. Крім того,\~заявником не\~надано будь-яких\~доказів щодо\~того,\~що вона\~проживає з\~2018\~року по\~теперішній час\~з [PERSON] ,\~вони пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, та відповідно, на останнього поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству. Відповідно до частини 3 статті 26 Закону, рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. Згідно пункту 9 частини 1 статті 1\~Закону,\~оцінка ризиків\~це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи. Статтею 81 ЦПК України\~передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За змістом\~статті 89 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу. Таким чином, враховуючи, що суду не надано належних, достатніх та переконливих доказів для оцінки ризиків вчинення насильства заінтересованою особою відносно заявника, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, та того, що на заінтересовану особу поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству, суд приходить до висновку про відсутність підстав для видачі обмежувального припису.

Outcome: dismissed