Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-23 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом. В обґрунтування своїх вимог [PERSON] зазначила, що з 13 листопада 1999 року перебула в шлюбі з [PERSON] Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. За період шлюбу ними було придбано 29/50 часток житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель, що розташовані за адресою: [ADDRESS], які зареєстровані на ім'я [PERSON] Шлюбні відносини між ним припинені в грудні 2011 року, проте відповідач в добровільному порядку не бажає провести поділ майна, набутого ними під час шлюбу. Позивач зазначає, що з огляду на те, що дитина залишилась проживати разом з нею, її частка в спільному майні, відповідно до вимог ч.3 ст. 70 СК України, має бути збільшена. Посилаючись на вказані обставини, позивач в остаточних вимогах просила виділити їй в порядку поділу майна подружжя 58/150 часток житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель, що розташовані за адресою: [ADDRESS], відповідачу виділити 29/150 часток цього ж будинку. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав, зазначених у позові, просила виділити їй у власність в порядку поділу майна подружжя 58/150 часток житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель, що розташовані за адресою: [ADDRESS], а відповідачу виділити 29/150 часток цього ж будинку. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав. Відповідач [PERSON] належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив. Суд, вислухавши позивача та її представника, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, виходячи з наступного. Встановлено, що сторони перебували у шлюбі з 13 листопада 1999 року. /а.с. 4/ Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. /а.с.11/ Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 31 липня 2012 року шлюб між подружжям розірваний. /а.с. 64/ В період шлюбу подружжям придбано 29/50 часток житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель, що розташовані за адресою: [ADDRESS], які зареєстровані на ім'я [PERSON] /а.с. 12, 13/ Відповідно до вимог ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо), самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Положеннями ч.3 ст.368 ЦК України закріплено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст.70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї. За рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування. Тобто, законом чітко визначений перелік обставин, враховуючи які, суд може збільшити частку майна дружини/чоловіка. При цьому, з прямої вказівки закону випливає, що частка в праві на майно того з подружжя, з яким залишається дитина, може бути збільшена лише у разі, якщо розмір аліментів, які одержує дитина, є недостатнім для забезпечення її фізичного, духовного розвитку та лікування. Судом встановлено, що рішенням Харківського районного суду Харківської області від 31 липня 2012 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання їх малолітньої дитини [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку, але не менш 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 14 травня 2012 року. В судовому засіданні позивач [PERSON] зазначила, що [PERSON] щомісячно сплачує на утримання дитини аліменти в розмірі 1000 грн., заборгованості по аліментам не має. При цьому, доказів на підтвердження того, що аліменти на утримання дитини в зазначеному розмірі є недостатніми, позивач не надала. З огляду на наведене, суд приходить до висновку, що частки подружжя у спільному сумісному майні є рівними. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 88 ЦПК України пропорційно до розміру задоволених вимог.

Outcome: partial