overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-15 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із позовом про стягнення з [PERSON] - батька неповнолітньої дитини, аліментів на утримання останньої. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 04 листопада 2006 року зареєструвала шлюб з [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про шлюб, серії [NUMBER] видане відділом реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції м. Донецька, актовий запис № 847. Від даного шлюбу мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO] року, який знаходиться на повному її утриманні. Відповідач не вважає за потрібне утримувати свого неповнолітнього сина. На її неодноразові прохання та вимоги до відповідача про сплату аліментів на утримання його неповнолітньої дитини, він не звертає ніякої уваги, тому вона просила стягнути з останнього на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини зі всіх видів його заробітку, але не менш 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Позивач до судового засідання не з'явилась, надала суду заяву з проханням розглянути справу у її відсутності, а також просила задовольнити заявлені вимоги. Відповідач до судового засідання не з'явився, про місце, день та час розгляду справи був повідомлений. Суд, дослідив представлені докази, встановив наступне. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 04 листопада 2006 року. Від даного шлюбу мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON] його батьком є [PERSON] /а.с.5/. Згідно зі ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Оскільки між сторонами не досягнута домовленість про спосіб виконання одним з батьків обов'язку по утримуванню дітей, кошти на утримання останніх присуджуються в долі від доходу батька або у твердій грошовій сумі. При цьому, суд враховує наступні обставини: стан здоров'я дитини, яка здорова; матеріальне становище сторін; відсутність у відповідача непрацездатних батьків і інших утриманців. Враховуючи вищевикладене, відповідач може надавати матеріальну допомогу позивачу на утримання їх дитини, яка проживає з матір'ю. Таким чином, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання їхньої неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 з усіх видів доходу, щомісяця. Крім того, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача судовий збір у розмірі 243,60 грн. на користь держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-29 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із позовом у своїх інтересах та в інтересах малолітнього сина [PERSON] до Косівського районного відділу управління міністерства внутрішніх справ в Івано-Франківській області про витребовування майна з чужого незаконного володіння. На підставі наведеного, ст.391 ЦК України,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-04 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із уточненим позовом до Вільшаницької сільської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, посилаючись на те, що 8 листопада 2010 року померла її рідна сестра [PERSON], про що свідчить Свідоцтво про смерть, серії І-СГ № 231032 від 9 листопада 2010 року (актовий запис № 19), виданий Вільшаницькою сільською радою Самбірського району Львівської області. Позивачка зазначає, що її сестра була одружена, однак дітей у неї не було. Її чоловік [PERSON] помер 15 жовтня 1992 року. Спадкоємці першої черги за законом відсутні. До дня своєї смерті, сестра постійно проживала у власному будинку № 46 по вул. Горішній в с. Вільшаник Самбірського району Львівської області. 23 квітня 2009 року в Вільшаницькій сільській раді [PERSON] склала заповіт на онука позивачки [PERSON], однак, онук не прийняв дану спадщину і не претендує на неї. На даний час [PERSON], як сестра, являється єдиним спадкоємцем за законом другої черги спадкоємців. Спадковим майном є деревяний житловий будинок № 46 по вул. Горішній в с. Вільшаник Самбірського району Львівської області, та земельна ділянка біля будинку. Згідно довідки Вільшаницької сільської ради Самбірського району № 1215 від 19 липня 2018 року, на даний житловий будинок та земельну ділянку заборони та арешту нема. Як спадкоємець за законом, [PERSON] звернулась до приватного нотаріуса Самбірського районного нотаріального округу [PERSON] із заявою про прийняття спадщини. Листом за № 244/02-14 від 11 жовтня 2018 року позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, вказуючи на те, що нею пропущений шестимісячний термін прийняття спадщини, у звязку з чим рекомендовано звернутись, як спадкоємцю за захистом права в суд. У судовому засіданні представник позивачки [PERSON] підтримала заявлені вимоги, посилаючись на обставини зазначені у позові. Вільшаницька сільська\~рада подала\~до суду\~заяву,\~згідно якої\~повністю визнає\~позов,\~не заперечує проти його задоволення та просить розглянути справу у відсутності її представника. Суд, розглянувши справу в порядку ч. 4 ст. 206 ЦПК України, вважає, що позов підлягає до задоволення. При цьому суд виходить з того, що згідно цієї статті у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, якщо визнання позову не суперечить закону або не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Судом встановлено, що позивачкою пропущено строк для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини після смерті сестри [PERSON] з поважних причин, а тому їй слід визначити додатковий строк три місяці. З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку про те, що визнання позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому необхідно визначити [PERSON] додатковий строк три місяці, для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, після смерті сетри [PERSON], яка померла 8 листопада 2010 року.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-10 00:00:00

[PERSON] звернулася в суді із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 11 березня 2005 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Луцького міського управління юстиції Волинської області, актовий запис № 260. Позивач у судове засідання не з'явилася, подала на адресу суду заяву, якою просила справу розглянути у її відсутності по наявних у ній матеріалах, позов підтримала в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився, подав на адресу суду заяву, якою просив справу розглянути у його відсутності по наявних у ній матеріалах, щодо задоволення позову не заперечив. Дослідивши та оцінивши подані докази прийшов до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення з врахуванням наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі із 11 березня 2005 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] від 11 березня 2005 року (а.с. 3). У шлюбі в подружжя народився син - [PERSON], [INFO] (а.с.4). Відповідно до статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.3, 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження - є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність. В судовому засіданні встановлено, що сторони проживають окремо один від одного, не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільного господарства, не займаються спільним вихованням дитини, яка проживає разом із позивачем, а тому їх шлюб існує формально, між сторонами припинили існувати почуття взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки. При таких обставинах, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам неповнолітньої дитини, а тому шлюб слід розірвати. На підставі вищевикладеного та ст.ст. 110-112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-07 00:00:00

[PERSON] звернулася в суді із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 13 жовтня 2010 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Луцького міського управління юстиції Волинської області, актовий запис № 1606. Позивач у судове засідання не з'явилася, подала на адресу суду заяву, якою просила справу розглянути у її відсутності по наявних у ній матеріалах, позов підтримала в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився, подав на адресу суду заяву, якою просив справу розглянути у його відсутності по наявних у ній матеріалах, щодо задоволення позову не заперечив. Дослідивши та оцінивши подані докази прийшов до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення з врахуванням наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі із 13 жовтня 2010 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] від 13 жовтня 2006 року (а.с. 3). У шлюбі в подружжя народився син - [PERSON],[INFO] та донька - [PERSON], [INFO] (а.с.4-5). Відповідно до статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.3, 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження - є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність. В судовому засіданні встановлено, що сторони проживають окремо один від одного, не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільного господарства, не займаються спільним вихованням дітей, які проживають разом із позивачем, а тому їх шлюб існує формально, між сторонами припинили існувати почуття взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки. При таких обставинах, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам неповнолітніх дітей, а тому шлюб слід розірвати. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача в користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп. На підставі вищевикладеного та ст.ст. 110-112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-01 00:00:00

[PERSON] звернулася в суді із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 20 квітня 2001 року Журавниківською сільською радою Горохівського району Волинської області, актовий запис № 02. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, подала на адресу суду заяву, якою просила справу розглянути у її відсутності по наявних у ній матеріалах, позов підтримала в повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, подав на адресу суду заяву, якою просив справу розглянути у його відсутності по наявних у ній матеріалах, щодо задоволення позову не заперечив. Дослідивши та оцінивши подані докази прийшов до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення з врахуванням наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі із 20.04.2001 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] від 20.04.2001 року (а.с. 3). У шлюбі в подружжя народилася донька - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 15.04.2004 року (а.с.4). Відповідно до статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.3, 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження - є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність. В судовому засіданні встановлено, що сторони проживають окремо один від одного, не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільного господарства, не займаються спільним вихованням дитини, яка проживає разом із позивачем, а тому їх шлюб існує формально, між сторонами припинили існувати почуття взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки. При таких обставинах, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам неповнолітньої дитини, а тому шлюб слід розірвати. На підставі вищевикладеного та ст.ст. 110-112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-25 00:00:00

[PERSON] звернулася в суді із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 31 жовтня 2009 року в відділі реєстрації актів цивільного стану Млинівського районного управління юстиції Рівненської області за актовим записом № 89. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала повністю, просила їх задовольнити. Відповідач у судовому засіданні позов визнав. Заслухавши думку осіб, які беруть участь у справі, дослідивши та оцінивши подані докази прийшов до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення з врахуванням наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі із 31 жовтня 2009 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 31 жовтня 2009 року (а.с. 7). У шлюбі в подружжя народилася дочка - [PERSON], [INFO] народження, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 15 січня 2011року (а.с. 8). Відповідно до статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.3, 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження - є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність. В судовому засіданні встановлено, що сторони проживають окремо один від одного, не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільного господарства, не займаються спільним вихованням дитини, яка проживає разом із позивачем, а тому їх шлюб існує формально, між сторонами припинили існувати почуття взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки. При таких обставинах, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам неповнолітньої дитини, а тому шлюб слід розірвати. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача в користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп. На підставі вищевикладеного та ст.ст. 110-112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-27 00:00:00

[PERSON] звернулася в суді із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, укладений 25 березня 2013 року і зареєстрований у Ворочинській сільській раді Рожищенського району Волинської області актовий запис № 2. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, подала на адресу суду заяву, якою просила справу розглянути у її відсутності по наявних у ній матеріалах, позов підтримала в повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, подав на адресу суду заяву, якою просив справу розглянути у його відсутності по наявних у ній матеріалах, щодо задоволення позову не заперечив. Дослідивши та оцінивши подані докази прийшов до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення з врахуванням наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі із 22.03.2013 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 22.03.2013 (а.с. 3). У шлюбі в подружжя народився син - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-ЕГ № 175739 від 08 травня 2013 року (а.с.4). Відповідно до статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.3, 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження - є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність. В судовому засіданні встановлено, що сторони проживають окремо один від одного, не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільного господарства, не займаються спільним вихованням дитини, яка проживає разом із позивачем, а тому їх шлюб існує формально, між сторонами припинили існувати почуття взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки. При таких обставинах, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам неповнолітньої дитини, а тому шлюб слід розірвати. На підставі вищевикладеного та ст.ст. 110-112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-14 00:00:00

[PERSON] звернулася в суді із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свій позов мотивує тим, що 23 січня 2010 року уклала шлюб із відповідачем, однак сімейне життя не склалося. Від шлюбу є донька [PERSON], [INFO], яка проживає з нею та перебуває на її утриманні. Просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований в Кримненській сільській раді Старовижівського району, за актовим записом № 1. Позивач у судове засідання не з'явилася, подала суду заяву, якою просила розгляд справи провести за її відсутності по наявних у ній матеріалах, позов підтримала в повному обсязі, не заперечила проти ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з'явився, хоча повідомлявся належним чином про дату, час та місце розгляду справи. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України суд ухвалює рішення в порядку заочного розгляду справи. Суд дослідивши та оцінивши подані докази прийшов до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення з врахуванням наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі із 23 січня 2010 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 23 січня 2010 року (а.с. 4 ). У шлюбі в подружжя народилася донька [PERSON], [INFO] (а.с. 6). Відповідно до статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.3, 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження - є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність. В судовому засіданні встановлено, що сторони не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільного господарства, не займаються спільним вихованням дитини, а тому їх шлюб існує формально, між сторонами припинили існувати почуття взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки. При таких обставинах, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам неповнолітньої дитини, а тому шлюб слід розірвати. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача в користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп. На підставі вищевикладеного та ст.ст. 110-112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-10 00:00:00

[PERSON] звернулася в суді із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свій позов мотивує тим, що з 24 листопада 2002 року уклала шлюб з відповідачем, який зареєстрували у відділі РАЦС м.Луцька. [INFO] року народився син [PERSON], а [INFO] року народився син [PERSON]. Спільне сімейне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними. Фактично сімейні стосунки припинені, вважає, що зберегти сім'ю уже не можливо, а тому просить розірвати шлюб укладений з відповідачем, дітей залишити проживати разом із нею. В судовому засіданні позивач заявила клопотання про залишення позовної вимоги щодо визначення місця проживання дітей без розгляду, просила розірвати лише шлюб. Ухвалою Луцького міськрайонного суду від 11 листопада 2014 року позовну вимогу щодо визначення місця проживання дітей залишено без розгляду. Відповідач у судовому засіданні позов визнав, просив шлюб розірвати. Заслухавши думку осіб, які беруть участь у справі, дослідивши та оцінивши подані докази, суд дійшов висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення з врахуванням наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі із 24 листопада 2002 року, що підтверджується повторним свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 10 липня 2014 року (а.с. 4). У шлюбі в подружжя народилися діти: син - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями повторних свідоцтва про народження (а.с. 5-6). Відповідно до статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.3, 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження - є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність. В судовому засіданні встановлено, що сторони проживають окремо один від одного, не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільного господарства, а тому їх шлюб існує формально, між сторонами припинили існувати почуття взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки. При таких обставинах, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам неповнолітніх дітей, а тому шлюб слід розірвати. На підставі вищевикладеного та ст.ст. 110-112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-21 00:00:00

[PERSON] звернулася в суді із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свій позов мотивує тим, що сімейне життя з відповідачем не склалося. Від шлюбу є донька [PERSON], [INFO], яка проживає з нею та перебуває на її утриманні. Просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований в книзі реєстрації шлюбів за актовим записом № 124. Позивач у судове засідання не з'явилася, подала суду заяву, якою просила розгляд справи провести за її відсутності по наявних у ній матеріалах, позов підтримала в повному обсязі, не заперечила проти ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з'явився, хоча повідомлявся належним чином про дату, час та місце розгляду справи через оголошення в газеті «Волинь нова» від 16.08.2014 року, №90, сторінка 15. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України суд ухвалює рішення в порядку заочного розгляду справи. Суд дослідивши та оцінивши подані докази прийшов до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення з врахуванням наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі із 04 лютого 2007 року, що підтверджується повторним свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 08 квітня 2014 року (а.с. 4 ). У шлюбі в подружжя народилася донька [PERSON], [INFO] (а.с. 4). Відповідно до статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.3, 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження - є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність. В судовому засіданні встановлено, що сторони не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільного господарства, не займаються спільним вихованням дитини, а тому їх шлюб існує формально, між сторонами припинили існувати почуття взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки. При таких обставинах, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам неповнолітньої дитини, а тому шлюб слід розірвати. На підставі вищевикладеного та ст.ст. 110-112 СК України,

Outcome: approved