Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-27 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з зазначеним позовом та просила визнати за [PERSON] право власності на 1/4 частину квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], який помер [INFO]. Свої вимоги мотивує тим, що [PERSON] належала ј частина спірної квартири на підставі свідоцтва про право власності, виданого 19.11.1997 Органом приватизації Жовтневої райдержадміністрації в м. Києві на підставі розпорядження від 19.11.1997 № 2378. За час життя, [PERSON] 27.02.2015 було складено заповіт, посвідчений Мотовилівськослобідською сільською радою, за яким все майно заповів [PERSON] [INFO] помер [PERSON] з яким позивач проживала разом, як чоловік і дружина без реєстрації шлюбу більше 10 років та який був зареєстрований в [ADDRESS]. Зазначає, що після смерті [PERSON], П'ятою Київською нотаріальною конторою була відкрита спадкова справа № 557/2015. Спадкоємцями є його діти - [PERSON] та [PERSON]. Вказує, що рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 18.05.2016 в задоволенні позовних вимог [PERSON] про визнання заповіту нікчемним було відмовлено. Дане рішення було залишено без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва та ухвалою Вищого спеціалізованого суду відхилено касаційну скаргу. Позивач звернулася до П'ятої Київської нотаріальної контори про отримання свідоцтва про право на спадщину, однак постановою нотаріуса № 2637/02-31 було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на спадщину за заповітом у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на право власності на квартиру. Зазначає, що право власності на спірну квартиру зареєстроване в рівних частках між [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], однак інформація до Державного реєстру прав на нерухоме майно відносно [PERSON] не внесена. Враховуючи вищевикладене, представник позивача просив позов задовольнити. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив задовольнити останні з наведених вище підстав. Представник відповідача в судовому засіданні заперечувала проти позовних вимог та просила відмовити в задоволенні останніх. Представник Головного територіального управління юстиції в м. Києві в судове засідання не з'явився, проте як вбачається з матеріалів справи, до суду подані пояснення по суті позову та прохання про проведення розгляду справи за його відсутності та ухвалення рішення відповідно до діючого законодавства. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду повідомлена належним чином, про причини неявки суд до відома не поставила. 04.12.2017 згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, вищезазначену справу було передано до провадження головуючому судді Букіній О.М. Ухвалою суду від 07.12.2017 позовну заяву було залишено без руху та надано позивачеві строк для усунення недоліків. 15.01.2018 на адресу суду надійшла заява про усунення недоліків. Ухвалою суду від 05.02.2018 в справі відкрито провадження та призначено справу до розгляду в підготовчому засіданні за правилами загального позовного провадження. 05.02.2018 судом здійснено запит до нотаріальної контори щодо надання спадкової справи. 25.04.2018 закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду по суті. Заслухавши представника позивача та представника відповідача, дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 19.11.1997 Органом приватизації Жовтневої райдержадміністрації в м. Києві на підставі розпорядження від 19.11.1997 № 2378 та зареєстрованого в Бюро 26.12.1997 за реєстровим № 3627, право власності на квартиру [ADDRESS] зареєстроване за [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в рівних долях. (а.с.12) Як вбачається з матеріалів спадкової справи, 27.02.2015 [PERSON] було складено заповіт, яким все своє майно останній заповів [PERSON] та який був посвідчений секретарем Мотовилівськослобідською сільською радою Фастівського району Київської області Омельченко Н.А., зареєстровано в реєстрі № 48. (а.с.101). [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть останнього. (а.с.9). Після смерті [PERSON] П'ятою Київською нотаріальною конторою була відкрита спадкова справа № 577/2015. Як вбачається з матеріалів спадкової справи, 20.08.2015 [PERSON] до П'ятої Київської нотаріальної контори подано заяву про прийняття спадщини після померлого [PERSON] в порядку спадкування за заповітом (а.с.91) 29.08.2015 [PERSON] та [PERSON] до П'ятої Київської нотаріальної контори подано заяву про прийняття спадщини після померлого [PERSON] в порядку спадкування за законом (а.с.106,111) Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Як вбачається з матеріалів спадкової справи, [PERSON] було подано до суду позовну заяву до [PERSON] про встановлення нікчемності заповіту, однак рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 18.05.2016 в задоволенні позовних вимог було відмовлено. Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 20.07.2016 рішення суду першої інстанції залишено без зміни (а.с.129,130). Відповідно до ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Як вбачається з матеріалів справи, позивач у встановлений законом строк звернулася до П'ятої Київської нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, а саме: ј частини квартири [ADDRESS] та автомобіля маркиVOLKSWAGEN. (а.с. 123) 15.09.2016 позивачу було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом, а саме на автомобіль маркиVOLKSWAGEN, який належав [PERSON] на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER], видане МРЕВ - 6 ДАШ ГУ УМВС України в м. Києві 15.02.2015 та зареєстровано в реєстрі № 3-411. (а.с.134) Разом з тим, постановою державного нотаріуса № 2637/02-31 від 15.09.2016 [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на спадщину за заповітом у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на право власності на квартиру (а.с. 137-138). У відповідності до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року N 7 «Про судову практику у справах про спадкування», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Стаття 1222 Цивільного кодексу України передбачає, що спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Статтею 1296 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видасться кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Таким чином, суд погоджується з доводами позивача про те, що за відсутністю правовстановлюючого документу на спірну квартиру остання має право звернення до суду з даним позовом до відповідача, як одного із спадкоємців, який подав заяву про прийняття спадщини в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] Разом з цим, доводи відповідача про те, що у нього відсутній оригінал правовустановлюючого документу на спірну квартиру не є правовою підставою для відмови у задоволенні даного позову. З огляду на викладене вище, приймаючи до уваги відсутність у позивача правовстановлюючого документу на спірну квартиру, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача, а тому вважає за можливе визнати за [PERSON] право власності на 1/4 частину квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], який помер [INFO]. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2481, 70 грн. Враховуючи наведене вище, позов [PERSON] підлягає задоволенню.

Outcome: approved