Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-19 00:00:00

[PERSON] звернулася до Дергачівського районного суду Харківської області з позовом до [PERSON] , третя особа - Служба у справах дітей по Шевченківському району Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради про позбавлення батьківських прав. Ухвалою суду заяву [PERSON] задоволено; залучено до участі у справі як законного представника позивача, її матір - [PERSON] . В обґрунтування позовних вимог зазначено, що в 2005 році між батьками [PERSON] - [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб. [INFO] народилася дитина, позивач [PERSON] , про що в книзі реєстрації народжень зроблено відповідний актовий запис за №1117. 25.11.2009 сімейні стосунки між [PERSON] та [PERSON] припинилися та шлюб між ними було розірвано.Після розірвання шлюбу відповідач з позивачем, [PERSON] не спілкувався, її вихованням займалася мама, бабуся та дідусь.14.12.2010 набрало законної сили рішення суду про стягнення аліментів з [PERSON] , офіційно не працюючого, на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] .Однак, відповідач не виплачував навіть мінімальної матеріальної допомоги на утримання своєї доньки. Ніякої іншої допомоги на утримання позивача відповідач також не надавав і не надає, а загальна сума заборгованості по аліментах станом на вересень 2020 року становить 30501 грн. 27 коп. Позивач також зазначає, що за період свого зростання не відчувала та не відчуває від батька справжньої турботи: він не піклувався про фізичний і духовний розвиток, освіту. Відповідач жодним чином не був позбавлений інформації стосовно місця перебування позивача та з боку матері позивача ніколи не створювалися перешкоди у спілкуванні та прийманні його участі у вихованні. Відповідач не піклується про фізичний та духовний розвиток позивача, не спілкується з нею, не забезпечує необхідним харчуванням, медичним доглядом, не турбується про навчання у освітніх закладах.Вихованням та фактичним утриманням дитини майже займалася виключно мати [PERSON] . Таким чином, відповідач самоусунувся від виконання своїх обов`язків та порушив покладені на нього обов`язки з утримання дитини до досягнення нею повноліття, приймання участі у додаткових витратах на дитину. Позивач, [PERSON] , та законний представник, її матір - [PERSON] , надали суду заяву, вказавши, що підтримують позовні вимоги та просять суд їх задовольнити, розгляд справи просять провести у їх відсутність. Відповідач, [PERSON] в судове засідання повторно не з`явився, про день та час слухання справи повідомлявся своєчасно і належним чином. Будь яких заяв та клопотань від відповідача не надходило. Представник третьої особи, Служби у справах дітей по Шевченківському району Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради, в судове засідання не з?явився, повідомлявся своєчасно та належним чином. Директором Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради Малько О.П. надано суду письмовий висновок щодо розв`язання спору та письмові пояснення, відповідно до яких просять розглядати справу без участі їх представника. За загальним правилом частини першої статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. При цьому відповідно до частини четвертої названої статті Кодексу у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами. Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову з огляду на наступне. Так, в 2005 році між батьками позивач, [PERSON] - [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб. [INFO] народилася дитина, позивач [PERSON] , про що в книзі реєстрації народжень зроблено відповідний актовий запис за №1117, що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] . 25.11.2009 шлюб між [PERSON] та [PERSON] , про що в книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 597, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серія [NUMBER] . Позивач, [PERSON] звернулася до суду з позовом про позбавлення [PERSON] батьківських прав, та вказала, що за період свого зростання не відчувала та не відчуває від батька справжньої турботи: він не піклувався про фізичний і духовний розвиток, освіту. Відповідач жодним чином не був позбавлений інформації стосовно місця перебування позивача та з боку матері позивача ніколи не створювалися перешкоди у спілкуванні та прийманні його участі у вихованні. Відповідач не піклується про фізичний та духовний розвиток позивача, не спілкується з нею, не забезпечує необхідним харчуванням, медичним доглядом, не турбується про навчання у освітніх закладах.Вихованням та фактичним утриманням дитини майже займалася виключно мати [PERSON] . Тобто, відповідач самоусунувся від виконання своїх обов`язків та порушив покладені на нього обов`язки з утримання дитини до досягнення нею повноліття, приймання участі у додаткових витратах на дитину. Оскільки позивач є неповнолітньою особою, ухвалою Дергачівського районного суду Харківської області заяву [PERSON] було задоволено та залучено до участі у справі як законного представника позивача, її матір - [PERSON] . Департаментом служб у справах дітей Харківської міської ради було розглянуто питання щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітньої дочки, [PERSON] , [INFO] ,під час розгляду та вивчення наданих документів [PERSON] був запрошений до спеціаліста Департаменту служб для з`ясування його ставлення до зазначеного питання, але не з`явився та ніяких доказів щодо виконання ним батьківських обов`язків не надав.Неповнолітня [PERSON] та її матір, [PERSON] , повідомили, що після розірвання шлюбу [PERSON] не приймає участі у вихованні [PERSON] , не цікавиться її розвитком, не проявляє ніякого бажання спілкуватися з дитиною, не піклується про здоров`я, фізичний та духовний розвиток, матеріально не утримує. Спору між батьками щодо визначення місця проживання дочки не було. Після розірвання відносин [PERSON] залишилася проживати разом з матір`ю. Вихованням, забезпеченням належного догляду за здоров`ям дитини, її утриманням займається особисто матір [PERSON] . Згідно з довідкою, наданою адміністрацією «Харківський ліцей №89» ХМР, де навчається [PERSON] у 9-Б класі, дитиною опікується матір [PERSON] . Батько дитини, [PERSON] , жодного разу не відвідував навчальний заклад, не цікавився навчанням та розвитком [PERSON] . Згідно з довідкою, наданою адміністрацією КНП «Міська дитяча поліклініка №4» ХМР, де [PERSON] перебуває на обліку, догляд за дитиною та рекомендації лікарів здійснює мати, [PERSON] . Батько дитини, [PERSON] , станом здоров`я дочки не цікавився, до поліклініки з цього приводу не звертався. Згідно з розрахунком заборгованості по виплаті аліментів на утримання неповнолітньої дочки, [PERSON] , [INFO] , станом на 01.09.2020 заборгованість складає 30501,27 грн. [PERSON] з приводу встановлення йому порядку участі у вихованні неповнолітньої дочки, [PERSON] , [INFO] , та щодо усунення перешкод у спілкуванні з нею з боку матері дитини до Департаменту служб у справах дітей не звертався.Питання щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітньої дочки, [PERSON] , [INFO] , додатково було розглянуто на комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Харківської міської ради. Згідно зазначеного та відповідно до рекомендації комісії, в інтересах дитини, Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради, як представник органу опіки та піклування, вважає за доцільне позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітньої дочки, [PERSON] , [INFO] , згідно висновку від 24.03.2021 №212. Згідно ч. 2, 5 ст. 150, п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Згідно вимог ч.1, 2 ст.155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відповідно до ч.4 ст.155 СК України, ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладання на них відповідальності, встановлене законом. Згідно ч. 1, ч.2 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства», на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання та розвиток дитини. Батьки або особи, що їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати до самостійного життя та праці. За правилами ч.1 ст.164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Відповідно до роз`яснень пунктів 15, 16, 18 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати, як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Outcome: approved