Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-21 00:00:00

[PERSON] звернулася до Рогатинського районного суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. У позовній заяві зазначено, що 05 вересня 2014 року між нею і відповідачем по справі у виконавчому комітеті Бурштинської міської ради Галицького району Івано-Франківської області було зареєстровано шлюб, про що було зроблено актовий запис за №7. Від спільного проживання в шлюбі діти не народилися. Спільне проживання між нею та відповідачем по справі склалося невдало. В них відсутні спільні інтереси, більше року проживають окремо. Шлюб носить формальний характер. Примирення між ними неможливе. Просила шлюб розірвати. У судове засідання позивачка не прибула, направила на адресу суду письмове клопотання про слухання справи без її участі. Просила позов задовольнити, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище [PERSON]. Відповідач у судове засідання не прибув повторно і не повідомив суд про причини своєї неявки у судове засідання, хоча про день, час та місце слухання справи був повідомлений належним чином та у встановленому законом порядку. Суд, з письмової згоди позивачки по справі ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України. Небажання відповідача надавати докази в обґрунтування своїх заперечень проти позову, зокрема з причини ухилення від участі в судовому засіданні, дає суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає положенням ч.1 ст.224 ЦПК України. Суд, дослідивши та перевіривши всі докази в їх сукупності, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Як вбачається з свідоцтва про укладення шлюбу серія І-НМ №136599, виданого 05 вересня 2014 року виконавчим комітетом Бурштинської міської ради Галицькогорайону Івано-Франківської області, 05 вересня 2014 року було зареєстровано шлюб між [PERSON], [INFO] і [PERSON], [INFO], про що було зроблено актовий запис за №77. Після державної реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище [PERSON]. [PERSON], [INFO] зареєстрований в [INFO], що підтверджується довідкою, виданою виконавчим комітетом Лучинецької сільскої ради. Відповідно до вимог ст.112 СК України при розірванні шлюбу суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову. Бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Проголошена Конституцією України охорона сімї державою полягає в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. За ч.1 ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Дані положення закріплені у ст.55 Сімейного кодексу України. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність. Суд не зобовязаний призначати сторонам строк для примирення. Це робиться лише тоді, коли збереження шлюбу можливе на почуттях любові та поваги, підтримки один одного. Судом встановлено, що сторони припинили подружні стосунки, понад рік спільно не проживають, у позивачки наявне стійке волевиявлення, направлене на припинення сімейних відносин, неповнолітніх дітей на утриманні в подружжя немає. Викладені обставини свідчать, що подальше спільне проживання і збереження сім`ї неможливе, суперечитиме інтересам позивачки, що має істотне значення, а тому позов підлягає до задоволення. За ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачкою при пданні позову до суду оплачено судовий збір с сумі 640 грн. (шістсот сорок грн.), ці кошти є судовими витратами, документально підтверджені, а тому підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки.

Outcome: approved