Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-17 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вищезазначеним позовом, який мотивує тим, що їй на праві приватної власності належить житловий будинок [ADDRESS] . У будинку проживають та зареєстровані її донька [PERSON] та її сини- [PERSON] , який є інвалідом 2 групи,та [PERSON] а також колишній чоловік останньої - [PERSON] . На даний час відповідач [PERSON] проживає в будинку, веде себе агресивно, безпідставно вчиняє сварки, бійки, руйнує майно, погрожує. Оскільки, відповідач [PERSON] не є членом сім`ї позивача та подальше проживання разом з ним стало нестерпним, позивач звернулася до суду з вказаним позовом. 24.09.2018 ухвалою суду позовну заяву було залишено без руху. Після усунення недоліків ухвалою суду від 22.10.2018 відкрито провадження у справі заправилами загального позовного провадження. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала та просила задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи повідоммлявся. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину від 28.02.1985 позивачу [PERSON] на праві приватної власності належить житловий будинок [ADDRESS] . Відповідно до інформаційної довідки з Реєстру територіальної громади м.Харкова відповідач [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Як вбачається з матеріалів справи, а саме з копії сторінок паспорта [PERSON] , шлюб між нею та відповідачем розірвано 15.09.2010, актовий запис № 259. Відповідно до заяви позивача [PERSON] на адресу Начальника Основ`янського відділу поліції ГУНП в Харківській області, остання звертається з проханням прийняти заходи щодо відповідача [PERSON] , оскільки той погрожує їй фізичною розправою. Відповідно до заяви [PERSON] на адресу Начальника Основ`янського відділу поліції ГУНП в Харківській області, остання звертається з проханням прийняти заходи щодо відповідача [PERSON] , оскільки той оскільки той чинить домашнє насильство. Відповідно до висновку фахівця з питань судово-медичної експертизи № 633 від 11.06.2018 у [PERSON] мали місце тілесні ушкодження на лівій руці та лівій нозі. Ці ушкодження утворилися від травматичної дії тупих твердих предметів, за механізмом удар або удар-стиснення. За ступенем тяжкості тілесні ушкодження відносяться до легких тілесних ушкоджень. Освідувана заявила, що 10.06.2018, близько 10-00 години, у домоволодінні за місцем мешкання [PERSON] дерев`яною палкою довжиною приблизно 1,5 м., діаметром приблизно 5-7 см, наніс удари в ділянку лівого ліктя та лівого стегна. Рішенням Червонозаводського районного суду м.Харкова від 12.07.2019 видано обмежувальний припис стосовно відповідача [PERSON] . Встановлено наступні заходи тимчасового обмеження його прав строком на 6 місяців-заборонено в будь якому способі контактувати з [PERSON] та позивачем [PERSON] ; заборонено наближатися на визначену відстань до місця проживання [PERSON] та позивача [PERSON] . В судовому засіданні було досліджено відеозапис, під час перегляду якого представник позивача зазначила, що відповідач [PERSON] продовжує чинити сварки, нецензурно лаятися на адресу позивача, яка є інвалідом 2 групи, та членів її родини, ніде не працює, харчується за її рахунок. Вказані обставини [PERSON] також підтвердила в судовому засіданні під час її допиту в якості свідка. Згідно ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 157 ЖК УРСР членів сім`ї власника жилого будинку (квартири) може бути виселено у випадках, передбачених частиною першою статті 116 цього Кодексу. Виселення провадиться у судовому порядку без надання іншого жилого приміщення. Згідно ст. 116 цього Кодексу якщо наймач, члени його сім`ї або інші особи, які проживають разом з ним, систематично руйнують чи псують жиле приміщення, або використовують його не за призначенням, або систематичним порушенням правил соціалістичного співжиття роблять неможливим для інших проживання із ними в одній квартирі чи в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними, виселення винних на вимогу наймодавця або інших заінтересованих осіб провадиться без надання іншого жилого приміщення. Відповідно до частини четвертої статті 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. За клопотанням представника позивача [PERSON] судом було витребувано з канцелярії Червонозаводського районного суду м.Харкова адміністративні матеріали відносно відповідача [PERSON] . Так, згідно постанови судді Червонозаводського районного суду м.Харкова від 14.03.2016 встановлено, що 23.01.2016 близько 17 години 30 хвилин громадянин [PERSON] в [ADDRESS] , вчинив сімейну сварку зі своєю дружиною [PERSON] , в ході якої виражався нецензурною лайкою та погрожував фізичною розправою. За даним фактом [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП і накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 51 (п`ятдесяти однієї) грн. 00 коп. Постановою судді Червонозаводського районного суду м.Харкова від 17.03.2016 встановлено, що 01.01.2016 близько 16.00 години [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , вчинив сімейну сварку зі своєю колишньої дружиною [PERSON] , під час якої висловлювався нецензурною лайкою. За даним фактом [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді громадських робіт на строк тридцять годин. Також, постановою судді Червонозаводського районного суду м.Харкова від 17.03.2016 встановлено, що 02.01.2016 близько 08.00 години [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , вчинив сімейну сварку зі своєю колишньої дружиною, під час якої висловлювався нецензурною лайкою. За даним фактом [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді громадських робіт на строк тридцять годин. Постановою судді Червонозаводського районного суду м.Харкова від 12.06.2019 встановлено, що 27.03.2019 року о 12:00 год., [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , вчинив відносно своєї дружини [PERSON] домашнє насильство, а саме умисні дії психологічного характеру, що полягали у висловлюванні в її сторону нецензурною лайкою. За даним фактом [PERSON] визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі 170 (сто сімдесят гривень) гривень. Постановою судді Червонозаводського районного суду м.Харкова від 12.07.2019 встановлено, що 2726.04.2019 року о 08:00 год., [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, вчинив відносно своєї колишньої дружини [PERSON] домашнє насильство, що полягало у висловлюванні в її сторону нецензурною лайкою. За даним фактом [PERSON] визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі 340 (триста сорок) гривень. Таким чином, судом встановлено, що відповідач [PERSON] , який не є членом сім`ї позивача [PERSON] чинить перешкоди останній у здійсненні нею права користування та розпоряджання будинком [ADDRESS] , який належить позивачу на праві приватної власності, своїми систематичними діями відповідач робить неможливим проживання з ним у вказаному будинку, а тому підлягає виселенню. Що стосується вимоги про зобов`язання зняти відповідача з реєстраційного обліку, то в цій частині в позові слід відмовити, оскільки згідно ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» - зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення про виселення. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує в порядку ст. 141 ЦПК України.

Outcome: partial