Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-03 00:00:00

[PERSON] звернулася до Михайлівського районного суду Запорізької області з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав. Позов мотивований тим, що вона являється рідною матір'ю [PERSON], 1992 року народження. В період з 2009 року по 2013 рік, її син [PERSON] проживав однією сім'єю без реєстрації шлюбу разом з [PERSON]. В цей період часу у них народилась дочка - [PERSON], [INFO]. Дитина проживає разом з позивачем. Мати дитини - [PERSON] матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, її місцезнаходження не відоме. [PERSON] з дитиною не спілкується, не піклується про їх фізичний і духовний розвиток, не сприяє засвоєнню нею загально визначених норм моралі, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, тобто ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Таким чином, відповідач на протязі тривалого часу, без жодних поважних причин та об'єктивних перешкод, свідомо нехтує батьківством та умисно ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, однак надала суду заяву, що містить клопотання про розгляд справи за її відсутності, на позові наполягає. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, відзив не подала, про дату, час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила. За таких обставин, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів, в порядку статей 280, 281 ЦПК України. В судове засідання представник третьої особи Орган опіки та піклування в особі служби у справах дітей Михайлівської районної державної адміністраціїне з'явився, але надав суду заяву про розгляд справи без його участі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, з урахуванням відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, згідно свідоцтва про народження, виданого 22 листопада 2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Михайлівського районного управління юстиції Запорізької області, [PERSON] є матір'ю [PERSON], [INFO], про що в книзі реєстрації народжень 22 листопада 2011 року зроблено відповідний запис № 161 (а.с. 8). Відомості про батька дітей записані відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України, що підтверджуються повними витягами з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження від 22 листопада 2011 року (а.с. 9). Згідно довідки виданою виконавчим комітетом Михайлівської селищної ради Михайлівського району Запорізької області № 5477 від 28 листопада 2018 року, [PERSON], 1961 року народження проживає за адресою: [ADDRESS], разом з нею проживають: онука [PERSON], 2011 року народження, дочка [PERSON], 1982 року народження, син [PERSON], 1992 року народження, дочка [PERSON], 1991 року народження, онука [PERSON], 2004 року народження (а.с.11). Відповідно до довідки характеристики виданої депутатом Михайлівської селищної ради [PERSON], за час проживання на території Михайлівської селищної ради [PERSON] зарекомендувала себе позитивно. По характеру спокійна, врівноважена. Завжди ввічлива привітна, працьовита. Займається підсобним господарством, спиртні напої та наркотичні речовини не вживає. Приводів до правоохоронних органів ніколи не мала. Відгуки мешканців села щодо способу життя її та сім'ї лише позитивні (а.с. 11). Згідно характеристики виданої депутатом Михайлівської селищної ради [PERSON], за час проживання на території Михайлівської селищної ради [PERSON] зарекомендувала себе позитивно. По характеру спокійна, врівноважена. Завжди ввічлива привітна, працьовита. Займається підсобним господарством, спиртні напої та наркотичні речовини не вживає. Приводів до правоохоронних органів ніколи не мала. Відгуки мешканців села щодо способу життя її та сім'ї лише позитивні (а.с. 11). Відповідно до характеристики, [PERSON] навчається у 1-А класі КЗ «Михайлівській навчально-виховний комплекс І-ІІ ступенів» дошкільний навчальний заклад-загальноосвітня школа» Михайлівської районної ради Запорізької області. Фізично розвинена дівчина. Має навчальні досягнення середнього рівня. Належить до тієї категорії учнів, які не повною мірою використовують свій потенціал. Потребує постійного контролю, не завжди виявляє зацікавленості до навчання. Батьки [PERSON] не приділяють належну увагу вихованню дитини, не приходять до школи на прохання вчителя, не відвідують батьківські збори, жодного разу не поцікавилися справами дочки у школі. Бабуся [PERSON] переживає і цікавиться навчанням і вихованням онуки, ходить на батьківські збори, приводить до школи і забирає її після занять. [PERSON] в школі і вдома завжди охайно одягнена. Вона знаходиться у належних умовах, має своє робоче місце для навчання, а також місце для сну та відпочинку і ігор (а.с. 12). Згідно висновку Михайлівської районної державної адміністрації від 18.01.2019 року № 02-34/0039, у зв'язку з тим, що мати не займається вихованням дитини, не цікавиться її життям, станом здоров'я, фізичним та духовним розвитком, не утримує матеріально, орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно її малолітньої дитини - [PERSON], [INFO] (а.с.29). Приписами ст. 150 СК України встановлено, що батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечувати здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину, а передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Згідно з частиною 4 статті 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до вимог п. 2 частини 1 статті 164 СК України батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 16 своєї постанови № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негайно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Відповідно ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов'язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Обставини матеріального забезпечення, соціально-побутові умови проживання і особисті якості відповідача з'ясовувалися службою у справах дітей та судом. Так, судом встановлено, що відповідачка вихованням дитини не займається, коштів на її утримання не надає. Характер поведінки відповідачки, її особистості та інші конкретні обставини вимагають позбавлення батьківських прав і не свідчать про наявність підстав збереження батьківських прав з відмовою в позові і попередженням відповідача про необхідність зміни її ставлення до виховання дитини; відсутні підстави для надання переваги інтересам відповідача, а не дитини, яка саме в цей час, з урахуванням віку, потребує захисту своїх прав. Головною метою позбавлення батьківських прав при вирішенні цієї справи, суд вважає захист саме інтересів дитини і стимулювання матері щодо належного виконання своїх обов'язків, оскільки позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав та інтересів малолітньої дитини, і водночас, санкція за протиправну винну поведінку. Відповідно до ч. 1 ст. 19 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, держава вживає усіх необхідних заходів з метою захисту дитини від відсутності піклування або недбалого ставлення до неї з боку батьків. Згідно ч.1,2 ст. 27 вказаної Конвенції, кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Отже, позбавлення відповідача батьківських прав на даний момент, приймаючи до уваги конкретні обставини справи, враховуючи свідоме нехтування матір'ю своїми батьківськими обов'язками, що знайшло підтвердження під час розгляду справи, на думку суду є єдиним можливим засобом забезпечення дитини спокійного життя, гармонічного виховання в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, як того вимагає ст. 150 СК України. На підставі вищевикладеного, враховуючи, що [PERSON] маючи можливість виконувати свої обов'язки відносно своєї дитини, не вчиняє відповідних дій, свідомо ухиляється від виконання обов'язків по вихованню дитини, а саме: не проявляє до неї ніякої батьківської турботи, не займається її вихованням, не спілкується з нею в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не піклується про її фізичний та духовний розвиток, не надає матеріальної допомоги на її утримання, що підтверджує ухилення відповідача від виконання обов'язків, суд приходить до висновку про необхідність задовольнити позовні вимоги. При цьому, застосовуючи такий крайній захід, як позбавлення батьківських прав, суд також враховує, що у разі зміни обставин, що стали підставою для позбавлення [PERSON] батьківських прав, вона має право бути поновленою у батьківських правах відносно своєї дитини відповідно до положень ст. 169 СК України.

Outcome: approved