Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-22 00:00:00

[PERSON] звернулася до Малиновського районного суду м. Одеси із заявою про встановлення факту родинних відносин між нею та її матірю [PERSON], яка померла 14.08.1997 року та визначення частокквартири. Свої заявлені вимоги, з урахуванням уточнених, [PERSON] обґрунтувала наступним. 14.08.1997 року померла мати позивачки, [PERSON]. Вказаний факт підтверджено Актовим записом І-ЖД №258087 від 15.08.1997р., відділу РАЦС Жовтневої адміністрації виконкому Одеської міськради народних депутатів. Після смерті матері відкрилася спадщина у вигляді 1/3 частини квартири [ADDRESS]. Позивачка вказує, що вона фактично прийняла спадщину, тому що є співвласником квартири та проживає в [INFO] з 1996 року. В ордері № 600, виданому виконкомом Центральної районної ради народних депутатів м. Одеси, вказано, що її сім'я складається з трьох осіб: її, [PERSON], її чоловіка, [PERSON] та її матері [PERSON]. Повідомленням КП «Бюро технічної інвентаризації» Одеської міської ради підтверджується факт того, що право власності на квартиру [ADDRESS] належить [PERSON]. [PERSON] та [PERSON] на правах спільної сумісної власності. Проте, у нотаріальній конторі їй відмовили у видачі Свідоцтва про право на спадщину, у зв'язку з тим, що в її Свідоцтві про народження №1148326, виданому Бюро ЗАГС Ширяївського району у червні 1939 року, прізвище матері записано як [PERSON], а не [PERSON]. ЇЇ мати, у дівоцтві [PERSON], двічі вступала до шлюбу, цим і пояснюються відмінності у відомостях в її свідоцтві про народження та свідоцтві про смерть матері. Свідоцтво про шлюб матері не збереглося у неї. Відсутнє воно і в Ширяївському відділі РАЦС, і у обласних архівах, до яких вона зверталася. Відсутність актового запису про шлюб [PERSON] з другим чоловіком [PERSON] підтверджується відповіддю Реєстраційної служби Відділу ДРАЦС ГУЮ в Одеській області №10544/08.1-1-08 віл 23.42.2014р. Позивачка вказує, що «Шевчук» [PERSON] це прізвище після другого шлюбу її матері. В свідоцтві про народження заявниці, 1939 року за № 1148326, виданому Бюро ЗАГС Ширяївського району, прізвище її матері записано як «Петькова». Дівоче прізвище матері «Бевз» [PERSON],. Оскільки її покійна матір двічі вступала до шлюбу, тому прізвища заявниці у свідоцтві про народження та прізвище її матері у свідоцтві про смерть відрізняються. Крім того, позивачка вказує, що 25 липня 2014 року помер її чоловік [PERSON]. Після смерті її чоловіка, відкрилася спадщина у вигляді 1/3 частини тієї ж квартири [ADDRESS]. Проте їй було відмовлено нотаріусом у видачі Свідоцтва про право на спадщину, у звязку з тим, що в Свідоцтві про право власності на житло не зазначені частки, які належать кожному з них, а вказано, що квартира належить на праві сумісної власності. У звязку з цим, [PERSON] просить встановити факт родинних відносин, а саме, що вона, [PERSON], є донькою [PERSON], померлої 14.08.1997 року та визначити частки квартири [ADDRESS], які належали при житті її чоловіку, їй та її матері. Представник заявниці [PERSON] надав в судове засідання заяву про підтримання заявлених уточнених вимог, просив суд їх задовольнити. Зацікавлена особа надала заяву до суду про розгляд справи без її участі. Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку наданим доказам, суд прийшов до наступного. В судовому засіданні встановлено, що згідно свідоцтва про народження заявниці [PERSON], [INFO], виданого Бюро ЗАГС Ширяївського району, актовий запис №1148326, в графі «Матір» вказано «Петькова Марія Федорівна», а в графі «Батько» - «Петьков Олександр Григорович».(а.с. 9) Дівоче прізвище матері [PERSON] «Бевз» [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим повторно 21.12.1951 року Бюро ЗАГС Ширяївського району Одеської області. (а.с. 8) [PERSON] була двічі одружена, але свідоцтво про шлюб не збереглося. 14.08.1997 року, мати заявниці - [PERSON] померла, про що свідчить свідоцтво про смерть від 15.08.1997року, видане Відділом реєстрації актів громадського стану Жовтневої райадміністрації виконкому Одеської міськради народних депутатів, актовий запис №6383.(а.с.7) Після смерті матері відкрилася спадщина у вигляді 1/3 частини квартири [ADDRESS]. Позивачка фактично прийняла спадщину, тому що є співвласником квартири та проживає в [INFO] з 1996 року. Проте, отримати свідоцтво на спадшину позивачка не може, оскільки листом нотаріуса, її було повідомлено, що в прізвищі її матері є розбіжності та запропоновано їй у звязку з вказаним, звернутись до суду. (а.с.43). Як вбачається з довідки, наданої КП «БТІ» ОМР від 18.02.2015р. № 452453.93, станом на 31.12.2012 року, згідно матеріалів інвентаризаційної справи і записів в реєстраційній книзі 178пр., стор. 87, р. №132, право власності на квартиру [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON], [PERSON], [PERSON] на правах спільної сумісної власності на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого Управлінням житлово-комунального господарства міськвиконкому Одеської міської Ради народних депутатів 25.10.1996 року №3-8649. (а.с. 5) Згідно ордеру №600, серії ЦР від 08.12.1987 року, виданого на підставі рішення виконкому Центральної районної ради народних депутатів м. Одеси, на імя гр. [PERSON] на право заняття двохкімнатної квартири [ADDRESS] ([PERSON]) в м. Одесі, сімя заявниці складається з трьох осіб: її, [PERSON], її чоловіка, [PERSON] та її [PERSON](а.с. 45) Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. На підставі викладеного, суд вважає, що зазначення різних прізвищ матері заявниці: у свідоцтві про смерть «Шевчук» [PERSON], та у свідоцтві про народження [PERSON], в якому мати зазначена, як «Петькова» [PERSON], повязано із втратою документів про укладення другого шлюбу матірю заявниці. Враховуючи такі обставини, як наявність у заявника оригіналів зазначених документів, а саме свідоцтва про народження «Бевз» [PERSON], збіг імені, по-батькові [PERSON] у документах про народження [PERSON]О, де в графі мати зазначено «Петькова» [PERSON], ордеру на отримання квартири, суд приходить до висновку щодо необхідності встановлення факту родинних відносин, а саме, що заявник [PERSON] є донькою [PERSON], що передбачено п.1 ч.1 ст. 256 ЦПК України. Щодо вимоги заявника про зазначення часток квартири, суд приходить до висновку про таке. 25.07.2014 року помер чоловік позивачки, [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про смерть.(а.с.46). Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді 1/3 частини квартири [ADDRESS]. Позивачка звернулася з заявою до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідно до п.4.15, 4.18 глави 10 Порядку вчинення\~нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженою\~наказом Міністерства\~Юстиції України, який затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012р. №296/5\~та зареєстрований в Міністерстві юстиції України 22.02.2012р. за № 282/20595, видача\~ свідоцтва\~про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна\~спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.\~ \~\~\~ \~За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів, нотаріус\~роз'яснює йому процедуру\~вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Згідно постановинотаріуса, до державного нотаріуса Сьомої одеської державної нотаріальної контори, звернулась з заявою гр. [PERSON] про прийняття спадщини за № 1903 та про видачусвідоцтва про право на спадщину за законом, стосовно майна її чоловіка [PERSON], який помер 25 липня 2014 року. Із матеріалів спадкової справи вбачається, що до складу спадкового майна входить 1/3 частка квартири під №5, розташованої по вулиці Іцхака Рабіна №61 в місті Одесі. Проте, в наданому [PERSON] Свідоцтві про право власності на квартиру під №5, розташовану в місті Одесі по вулиці Іцхака Рабіна №61 на імя [PERSON], [PERSON] та [PERSON], не зазначені частки, які належать кожному з них, тобто квартира належить їм на праві спільної сумісної власності. На цей час такий договір про виділ у натурі частки з нерухомого спільного майна, посвідчити неможливо, в звязку з тим, що в зазначеній квартирі двоє з власників, а саме: [PERSON] померла 14серпня 1997 року, [PERSON] помер 25 липня 2014 року, а тому нотаріусом заявниці було відмовлено в видачі свідоцтва про право власності на спадщину за законом на 1/3 частки квартири. (а.с.4). У звязку з вказаним, заявниця не має можливості визначити частки квартири, яка належала [PERSON] та [PERSON] при їх житті та отримати щодо вказаного документи з визначенням часток квартири і надати їх нотаріусу для оформлення свідоцтва про право на\~спадщину. Відповідно до ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Згідно зі ст. 357 ЦК України, частки в сумісній власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом. Статтею 368 ЦК України передбачено, що спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Відповідно до вимог ст. 370 ЦК України, співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Статтею 372 ЦК України зазначено, що майно, яке є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. Згідно Свідоцтві про право власності на житло, квартира належить на праві сумісної власності [PERSON], [PERSON] і [PERSON].(а.с.44). Оскільки, в свідоцтві про право власності на житло не зазначені частки, які належать кожному з власників квартири, а вказано лише, що квартира належить на праві сумісної власності [PERSON], [PERSON] і [PERSON], суд вважає за можливе задовольнити вимогу про зазначення часток. Таким чином, суд приходить до висновку про задоволення заявлених вимог у повному обсягу.

Outcome: approved