Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-12 00:00:00

[PERSON] звернулася до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовною заявою до [PERSON], треті особи - Перша Сєвєродонецька державна нотаріальна контора, Приватний нотаріус Глаговська Олена Вікторівна, з урахуванням уточнення позовних вимог, про внесення змін до свідоцтва про право на спадщину за законом (номер у спадковому реєстрі 60703621, номер в реєстрі нотаріальних дій [NUMBER] від 25.05.2017 року), виданого на ім'я [PERSON] після смерті [PERSON], яка настала [INFO], зобов'язавши Першу Сєвєродонецьку державну нотаріальну контору видати нові свідоцтва про право на спадщину за законом, відповідно до яких право на спадкове майно після смерті [PERSON], який помер [INFO], мають [PERSON] та [PERSON] в рівних частках, а саме по 1/2 частині. В обґрунтування позовної заяви зазначено, [INFO] помер батько позивача - [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина на квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS]. Сторони є спадкоємцями за законом після померлого [PERSON] Позивач у шестимісячний строк звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. Вказану заяву було прийнято нотаріусом та 13.03.2017 року зареєстровано спадкову справу у реєстрі за №60363349. Після сплину шестимісячного строку позивач звернулася з проханням видати їй свідоцтво про право на спадщину та при перевірці спадкового реєстру було встановлено , що після смерті його батька у Першій Сєвєродонецькій державній нотаріальній конторі була заведена спадкова справа №59732773, зареєстрована 01.11.2016 року, та 25.05.2017 року було видано свідоцтво про право на спадщину з номером у спадковому реєстрі 60703621, з номером в реєстрі нотаріальних дій [NUMBER]. У зв'язку з викладеним нотаріусом позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину. Представники позивача та відповідача надали до суду заяви про розгляд справи без їх участі. Представник позивача підтримав позовні вимоги. Представник відповідача позовні вимоги не визнав та просив відмовити у задоволенні позову. У зв'язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку, що дана позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. У відповідності до ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Статтею 10 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. З матеріалів справи вбачається, що згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 27.04.1999 року [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO] Відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 09.10.2010 року [PERSON] після реєстрації шлюбу з [PERSON], яка відбулася 09.10.2010 року, змінила прізвище на [PERSON]. З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна №89232020 від 09.06.2017 року квартира, розташована за адресою: [ADDRESS], належала на праві приватної власності [PERSON], [INFO] та 25.05.2017 року внесено запис про набуття права приватної власності на вказану квартиру [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину, серія та номер: [NUMBER], виданого 25.05.2017 року державним нотаріусом Першої Сєвєродонецької нотаріальної контори [PERSON] У відповідності до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 20.02.2017 року [PERSON] помер [INFO]. 13.03.2017 року [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Сєвєродонецького міського нотаріального округу Глаговської О.В. з заявою про прийняття спадщини після померлого [INFO] батька - [PERSON]. Вказане підтверджується копією заяви від 13.03.2017 року № 61АА4992515. Спадкова справа зареєстрована у спадковому реєстрі 13.03.2017 року за №60363349, що підтверджується копією інформаційної довідки зі Спадкового реєстру. Крім того, з вказаної довідки вбачається, що 01.11.2016 року Першою Сєвєродонецькою державною нотаріальною конторою зареєстрована спадкова справа за №59732773 та 25.05.2017 року видане свідоцтво про право на спадщину №60703621, номер в реєстрі нотаріальних дій [NUMBER]. З огляду на викладене, [PERSON] постановою №94/02-31 від 08.06.2017 року було відмовлено у здійснення нотаріальної дії, а саме у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого [PERSON]. Вказана постанова наявна в матеріалах справи. Вирішуючи спір по суті суд виходив з наступного. Згідно із ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Зі ст. 1258 ЦК України вбачається, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Статтею 1961 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У відповідності до ч. 1, 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 1, 2 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно до ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається на ім'я кожного з них із зазначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Статтею 34 Закону України «Про нотаріат», видача свідоцтва про право на спадщину здійснюється нотаріусами. Відповідно до п. 4.14 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України від 22.02.2012 р., затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5 року при видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус обов'язково перевіряє: факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства, якщо має місце спадкування за законом, прийняття спадкоємцем спадщини у встановлений законом спосіб, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. На підтвердження цих обставин від спадкоємців витребовуються документи, які підтверджують вказані факти. Статтею 1300 ЦК України передбачено, що на вимогу одного із спадкоємців за рішенням суду можуть бути внесені зміни до свідоцтва про право на спадщину. У випадках, встановлених частинами першою і другою цієї статті, нотаріус видає спадкоємцям нові свідоцтва про право на спадщину. Як, роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п.23 постанови №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Аналізуючи викладене та приймаючи до уваги матеріали справи вбачається, що сторони у, передбачений ЦК України, шестимісячний строк звернулися до нотаріуса з заявами про прийняття спадщини після померлого [INFO] [PERSON] внаслідок чого мають рівні права на отримання свідоцтв про право на спадщину за законом. В результаті отримання відповідачем свідоцтва про право на спадщину за законом (номер у спадковому реєстрі 60703621, номер в реєстрі нотаріальних дій [NUMBER] від 25.05.2017 року) порушене право позивача на отримання спадщини за законом, а тому необхідно внести зміни до вказаного свідоцтва. З огляду на зазначене вбачається, що факти, викладені позивачем у позовній заяві в обґрунтування позовних вимог знайшли своє підтвердження письмовими доказами, наявними в матеріалах справи, є достовірними та обґрунтованими, сумніву у суду не викликають, а тому суд доходить висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідність їх задоволення.

Outcome: approved