Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-14 00:00:00

[PERSON] звернулася до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовною заявою до [PERSON], треті особи [PERSON], Комунальне підприємство «Житлосервіс «Світанок» про визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: [ADDRESS]. В обґрунтування позовної заяви зазначено, що позивач є наймачем житлового приміщення, що розташоване за адресою: [ADDRESS]. У вказаній квартирі зареєстрований також син позивача - [PERSON], який у 2005 році пішов жити окремо. З того часу за місцем реєстрації не мешкає, комунальні послуги не сплачує. Особисті речі відповідача у квартирі відсутні. Усі обов'язки щодо сплати комунальних послуг лягли на позивача, оформити субсидію вона не може. З огляду на зазначене, позивач звернулася з даним позовом до суду. Учасники справи, належним чином повідомленні про дату, час та місце розгляду справи в судове засідання не зявилися. Позивач надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Причини неявки відповідача суду не відомі. Третя особа [PERSON] надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав. Причини неявки представника третьої особи КП «Житлосервіс «Світанок» суду не відомі. У звязку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку, що дана позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 47 Конституції України, кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Згідно ст. 71 ЖК України, громадянин може бути визнаний таким, що втратив право користування житловим приміщенням, якщо більше 6 місяців не проживає без поважних причин в спірній квартирі. У відповідності до ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Статтею 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням. Судом встановлено, що згідно копії ордеру на житлове приміщення №298 від 23.12.1996 року квартира, розташована за адресою: [ADDRESS], на підставі рішення виконкому №1946 від 26.11.1996 року видана [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] З довідки № 17580, виданої 16.01.2018 року Відділом адміністративних послуг Центру надання адміністративних послуг у м. Сєвєродонецьку, за адресою: [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] заявник, [PERSON] чоловік та [PERSON] син. Згідно акту про встановлення факту проживання /не проживання/ №120, затвердженого 18.01.2018 року директором Комунального підприємства «Єдиний розрахунковий центр м. Сєвєродонецька» [PERSON], встановлено, що у квартирі, розташованій за адресою: [ADDRESS], фактично проживають [PERSON] та [PERSON] Крім зазначених осіб з 2005 року по теперішній час у квартирі ніхто не мешкає. З огляду на викладене та враховуючи, що відповідач не проживає в спірній квартирі без поважних причин понад передбачені законодавством строки та втратив інтерес до житла, суд доходить висновку про обґрунтованість позовних вимог на необхідність їх задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: approved