Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-19 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON] про виділ внатурі частини житлового будинку. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася та подала до суду заяву про розгляд справи без її участі. Свої позовні вимоги мотивувала тим, що в 1989 року вона одружилася з відповідачем. В шлюбі ними було побудовано житловий будинок з господарськими спорудами і будівлями на земельній ділянці розміром 0,25 га, яка призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку. 30.01.2013 рішенням Косівського районного суду шлюб між ними було розірвано. Пізніше вона звернулась до суду про поділ спільного майна подружжя і 16.04.2013 року Косівським районним судом було винесено рішення згідно з яким суд визнав за нею право особистої приватної власності на ? будинку, що знаходиться в [ADDRESS]. На підставі даного рішення, вона звернулася до Смоднянської сільської ради про присвоєння частині будинку окремої поштової адреси і 31.10.2013 року сільська рада винесла рішення, яким було присвоєно половині житлового будинку поштову адресу в [ADDRESS]. Після шлюбу між ними виник спір про порядок користування і володіння будинком з господарськими спорудами, але на даний момент після проведення експертизи, чітко вказаний варіант володіння ідеальними частками майно. Просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився та подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій не заперечив щодо задоволення позову та згідний на поділ майна у відповідності до висновку експерта. Суд вивчивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягають до задоволення із наступних підстав: В судовому засіданні встановлено, що сторони у справі з 1989 року по 30.01.2013 року перебували в зареєстрованому шлюбі та за час перебування у шлюбі побудували житловий будинок в [ADDRESS] . Копією рішення Косівського районного суду від 30.01.2013 року підтверджується те. що шлюб між сторонами розірвано (а.с. 8). З копії рішення Косівського районного суду видно, що за позивачкою [PERSON] було визнано право власності на ? будинку розташованого в [ADDRESS] (а.с. 7). Копією рішення Смоднянської сільської ради від 31.10.2013 року підтверджується те, що половині будинку, який належить [PERSON] [ADDRESS], присвоєно номер [ADDRESS] (а.с. 9). Висновком експерта № 006/БТ-14 вказаний можливий варіант поділу житлового будинку в [ADDRESS], [ADDRESS], з яким сторони погодились і не заперечують стосовного даного виділу кожному ідеальної частки ( а.с. 35-51). Відповідно до ст. 60 СК України майно набуте подружжям за час шлюбу належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Відповідно до ст. 358 ч.3 ЦК України співвласник має право на надання йому в окреме володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Також ч.1 ст. 364 ЦК України передбачено те. що співвласник має право на виділ в натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Згідно ч.1 ст. 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділено в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. На підставі наведеного, ст.ст.60, 69-72 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 358, 364, 367, 368, 372 ЦК України та

Outcome: approved