Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-22 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON] з наступними вимогами: розірвати шлюб, укладений між нею і відповідачем та зареєстрований у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кузнецовського міського управління юстиції у Рівненській області 28 грудня 2013 року (відповідний актовий запис №254 від 28 грудня 2013 року); після розірвання шлюбу залишити їй прізвище чоловіка - [PERSON] ; після розірвання шлюбу залишити на її вихованні дитину - [PERSON] , [INFO] ,; стягнути з [PERSON] в її користь аліменти на утримання малолітньої дитини: дочки - [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 1300 (одна тисяча триста) грн. щомісячно, але не менше ніж 50 (п`ятдесят) відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня подання позову і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування заявлених вимог позивачка вказала, що з січня 2017 року і по даний час вона з відповідачем проживають окремо, шлюбні відносини не підтримують, спільного господарства та спільного бюджету не ведуть. Між ними наразі відсутнє будь-яке взаєморозуміння, відповідач має протилежні погляди на шлюб, сім`ю і взаємні обов`язки. Згідно з доводами [PERSON] відповідач не виконує сімейні обов`язки як подружжя та не забезпечує дотримання сімейних цінностей. Він перестав розуміти її, не розуміє сутності проблем, які виникають у їхній сім`ї, не підтримує моральну атмосферу в сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги та взаємодопомоги. Позивачка зазначила, що вона неодноразово намагалась наладити позитивну атмосферу в сім`ї, зберегти шлюб, проте відповідач її в цьому не підтримує. За таких обставин, [PERSON] не вбачає за можливе підтримувати в подальшому сімейні відносини із [PERSON] , оскільки це суперечитиме їхнім інтересам. Після розірвання шлюбу позивачка бажає надалі іменуватися прізвищем чоловіка - [PERSON] . Крім цього, вважає, що будь-яких перешкод для залишення дитини їй на виховання немає, так як на даний час вона має можливість забезпечити належні побутові умови для подальшого виховання малолітньої дитини. Однак самостійно утримувати малолітню дитину та забезпечувати їй належний матеріальний рівень проживання не має змоги. У зв`язку з чим була змушена вийти на роботу в ППФ «Імбекс Плюс». Водночас навчається на заочній формі навчання в Східноєвропейському національному університеті імені Лесі Українки. Разом з цим, позивачка вказала, що відповідач неналежно виконує покладений на нього чинним законодавством обов`язок утримувати та піклуватися про свою дитину, жодних коштів на її утримання не дає. На її неодноразові звернення не реагує, ухиляється від виконання своїх обов`язків. Угоди про добровільну сплату аліментів між ними не укладено. При цьому [PERSON] зазначила, що їй відомо, що наразі відповідач офіційно непрацевлаштований, має мінливі, тимчасові заробітки. Проте він має задовільний стан здоров`я, інших осіб, окрім їхньої спільної дитини, на утриманні не має. За таких обставин, позивачка вважає, що відповідач має можливість надавати кошти на утримання їхньої дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 1300 (одна тисяча триста) грн. щомісяця з дня подачі позову до суду до досягнення дитиною повноліття. Представник відповідача [PERSON] - адвокат Бірук О.В. подав до суду письмові заперечення проти позову [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини. Зокрема, представник відповідача зазначив, що позовні вимоги [PERSON] про розірвання шлюбу [PERSON] не заперечує та просить суд у цій частині позов задоволити та розірвати шлюб, укладений між ним і [PERSON] 28 грудня 2013 року, актовий запис №254 від 28 грудня 2013 року. На переконання представника відповідача, вимоги позивачки у частині стягнення з [PERSON] аліментів на утримання малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , підлягають частковому задоволенню, оскільки [PERSON] не надано достатніх, належних та допустимих доказів, які б в сукупності свідчили про наявність правових підстав для задоволення позову в частині стягнення аліментів в повному обсязі. В обґрунтування такої позиції адвокат Бірук О.В. вказав, що твердження позивачки про те, що відповідач неналежно виконує покладені на нього чинним законодавством обов`язки щодо утримання та піклування про свою дитину, жодних коштів на її утримання не дає, виходячи зі змісту положень ст.60 ЦПК України, є необгрунтованими та не доведені належними і допустимими доказами, які б прямо свідчили про невиконання [PERSON] обов`язків з утримання малолітньої дочки - [PERSON] та ненадання їй матеріальної допомоги. Згідно з доводами представника відповідача увесь час, починаючи з дня народження дочки - [PERSON] і по теперішній час, [PERSON] не припиняв її утримувати та матеріально забезпечувати, він постійно приймає участь у її вихованні, догляді за нею, намагається надати їй повноцінне батьківське піклування та турботу, прикладає зусилля у вирішенні повсякденних питань та проблем, незважаючи на те, що між ним та позивачкою припинені шлюбні відносини. На думку представника відповідача, позивачка намагається безпідставно, у своїх корисливих цілях, задля свого майнового інтересу завдати відповідачу шкоди та надати суду недостовірні відомості щодо невиконання відповідачем своїх обов`язків з утримання малолітньої дитини. При цьому адвокат Бірук О.В. просить суд звернути увагу на ту обставину, що відповідач безпосередньо утримує та приймає участь у вихованні дочки - [PERSON] , купує їй різний одяг, продукти харчування, сплачує за неї комунальні платежі за квартиру, в якій вона зареєстрована. Згідно з доводами представника [PERSON] відповідач надає допомогу позивачці на утримання дитини в розмірі 800 (вісімсот) грн., незважаючи на те, що у нього на теперішній час немає постійної роботи та доходу. Крім цього, [PERSON] пропонував позивачці виконувати свої зобов`язання щодо утримання дочки - [PERSON] в переважній більшості в натуральній формі (їжею, одягом, в подальшому оплатою навчання, лікування та відпочинку тощо). Проте позивачку не влаштовував такий спосіб утримання відповідачем дитини, вона вимагала встановити виключно грошову форму її забезпечення. Оскільки між сторонами не може бути досягнуто домовленості щодо порядку та способу виконання батьком дитини обов`язку з утримання малолітньої дитини, такий спосіб утримання можливо визначити лише за рішенням суду шляхом покладення на відповідача обов`язку сплачувати аліменти на утримання дитини. Представник відповідача також вказав, що у [PERSON] є ще син - [PERSON] , [INFO] , який проживає за адресою: [ADDRESS] разом із бувшою його дружиною - [PERSON] . Відповідно до виконавчого листа №690/550/13-ц, виданого Ватутінським міським судом Черкаської області з відповідача стягуються аліменти на утримання сина - [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 (одної четвертої) частини всіх видів його доходу кожного місяця, починаючи з 04 вересня 2013 року. Згідно з вказаним виконавчим листом [PERSON] сплачує [PERSON] щомісяця аліменти на утримання сина - [PERSON] в розмірі від 600 (шістсот) грн. до 800 (вісімсот) грн. Враховуючи ту обставину, що відповідач не має постійної роботи та доходу він не зміг вчасно сплачувати всієї суми нарахованих йому аліментів по вказаному виконавчому листу, в результаті чого в нього виникла заборгованість в розмірі 49826 (сорок дев`ять тисяч вісімсот двадцять шість) грн. щодо несплати аліментів на утримання сина - [PERSON] . Визнаючи позов [PERSON] частково в частині стягнення з відповідача в користь позивачки аліментів на утримання малолітньої дитини: дочки - [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі 800 (вісімсот) грн. щомісячно від дня пред`явлення позову до досягнення дитиною повноліття, представник [PERSON] просив суд врахувати матеріальне становище відповідача, зокрема, те, що він ніде офіційно не працює, але намагається шукати та виконувати під замовлення будь-яку роботу з метою отримання заробітку у формі грошових коштів, щоб їх в подальшому надавати позивачці та на утримання дочки і сина. Згідно з доводами адвоката [PERSON] відповідач отримує мінливий тимчасовий заробіток від виконання різних видів робіт (вантажника, підсобника на будівництві тощо), його доходи за останні два роки є незначними і не дають можливості сплачувати аліменти на утримання малолітньої дочки у розмірі 1300 (одна тисяча триста) грн. щомісячно. За останні 6 місяців 2017 року дохід [PERSON] складає 2500 (дві тисячі п`ятсот) грн. на місяць, що не дає йому об`єктивної можливості сплачувати аліменти на утримання малолітньої дочки у твердій грошовій сумі у розмірі 1300 (одна тисяча триста) грн. не тільки тому, що ця сума становить майже 50% суми заробітку відповідача, а й тому, що на утриманні відповідача перебуває ще одна дитина: син - [PERSON] . Разом з цим представник відповідача зазначив, що позивачка має постійну роботу в ППФ «Імбекс Плюс» та отримує мінімальну заробітну плату, яка на сьогодні становить 3200 (три тисячі двісті), тобто за шість місяців заробітна плата [PERSON] складає 19200 (дев`ятнадцять тисяч двісті) грн., що свідчить про те, що її матеріальне становище є значно кращим порівняно з матеріальним становищем відповідача, що має бути обов`язково враховано судом під час визначення розміру аліментів на утримання малолітньої дитини. Адвокат Бірук О.В. визнав, що відповідач від виконання різних сезонних робіт, робіт під замовлення отримує нерегулярний та мінливий дохід, тому позивачкою обґрунтовано визначено необхідність встановлення розміру аліментів на утримання малолітньої дитини саме в твердій грошовій сумі. Однак [PERSON] не погоджується з розміром аліментів у сумі 1300 (одна тисяча триста) грн. щомісячно, який позивачка хоче стягнути з нього. На переконання представника відповідача, цей розмір аліментів є необґрунтовано завеликим, виходячи з матеріального становища відповідача, наявності в нього на утриманні сина - [PERSON] , [INFO] , та враховуючи матеріальний стан позивачки, як одержувача аліментів. З огляду на ці обставини представник [PERSON] вважає, що в даному випадку обґрунтованим, розумним та справедливим розміром аліментів на утримання малолітньої дитини: дочки - [PERSON] , [INFO] , до досягнення нею повноліття буде тверда грошова сума 800 (вісімсот) грн. щомісячно. В судовому засіданні позивачка повністю підтримала свої позовні вимоги та просила суд розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кузнецовського міського управління юстиції у Рівненській області 28 грудня 2013 року та стягнути з відповідача в її користь аліменти на утримання малолітньої дитини: дочки - [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 1300 (одна тисяча триста) грн., щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня подання позову і до досягнення дитиною повноліття, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище чоловіка - [PERSON] та залишити малолітню дитину - [PERSON] , [INFO] , на її вихованні. [PERSON] пояснила суду, що з січня 2017 року сімейні відносини між нею і відповідачем погіршилися, у присутності малолітньої дитини часто виникали сварки та конфлікти через відсутність взаєморозуміння подружжя, що є недопустимим. Відтоді вони фактично проживають окремо, шлюбні відносини вони не підтримують, спільного господарства та бюджету не ведуть. Враховуючи дані обставини, позивачка не вбачає за можливе зберегти шлюб із відповідачем, оскільки це суперечить їхнім інтересам. При цьому вважає за належне після розірвання шлюбу залишити прізвище - [PERSON] , щоб було спільне із прізвищем їх малолітньої дитини, а малолітню дочку - [PERSON] , [INFO] , - залишити їй на виховання. В обґрунтування заявлених позовних вимог про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини [PERSON] вказала, що [PERSON] неналежно виконує свій батьківський обов`язок щодо матеріального забезпечення малолітньої дочки - [PERSON] , [INFO] . На момент пред`явлення нею позову відповідач не сплачував їй жодних коштів. Позивачка пояснила, що вона не перешкоджає [PERSON] брати участь у вихованні малолітньої дитини та спілкуванні з нею. Через 2 (два) місяці малолітня дочка - [PERSON] , [INFO] , проживала разом із відповідачем протягом двох-чотирьох днів. У квітні та травні 2018 року малолітня дитина перебула у бабусі. Із пояснень [PERSON] також слідує, що під час її перебування на сесії, малолітня дочка перебувала зі своїм батьком - [PERSON] протягом одного тижня. У цей період часу вона хворіла. У липні 2018 року малолітня дитина також проживала разом із відповідачем протягом одного тижня, згодом ще упродовж чотирьох днів та перебувала на вихідних у своєї бабусі, яка купила їй плаття та іграшки. Після цього, як зазначила позивачка, малолітня дочка - [PERSON] , [INFO] , не хоче повертатися додому. Вважає, що це викликано тим, що батько та бабуся балують малолітню дитину, а вдома їй необхідно дотримуватись режиму дня та вчасно лягати спати. Вказала, що вона належним чином здійснює виховання своєї малолітньої дитини, її не травмує, із іншим чоловіком разом не проживає і відносин не підтримує. Згідно з доводами [PERSON] малолітня дитина потребує матеріальної допомоги з боку свого батька - відповідача. На теперішній час її витрати на малолітню дочку в місяць складаються із плати за харчування в дитячому садку в розмірі 1500 (одна тисяча п`ятсот) грн., витрат на розвиток дитини (книжки, іграшки) в розмірі 500 (п`ятсот) грн., на придбання одягу в розмірі 500 (п`ятсот) грн., на придбання ліків у розмірі 500 (п`ятсот) грн. У подальшому під час судового розгляду справи позивачка просила суд стягнути з відповідача в її користь аліменти на утримання малолітньої дочки - [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 (одна тисяча) грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Відповідач у судовому засіданні повністю визнав позовні вимоги [PERSON] про розірвання шлюбу та просив шлюб, укладений між ним і позивачкою та зареєстрований у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кузнецовського міського управління юстиції у Рівненській області 28 грудня 2013 року, - розірвати. При цьому [PERSON] заперечив проти залишення позивачкою після розірвання шлюбу прізвища - [PERSON] та зазначив, що він як батько малолітньої дитини має право у будь-який час брати участь у вихованні малолітньої дочки - [PERSON] , [INFO] . Відповідач вказав, що з червня 2017 року до теперішнього часу він із [PERSON] фактично спільно не проживає та не підтримує з нею шлюбних відносин. Позовні вимоги в частині стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини [PERSON] визнав частково та зазначив, що він згідний сплачувати в користь позивачки аліменти на утримання малолітньої дочки - [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі 800 (вісімсот) - 1000 (одна тисяча) грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Таку свою позицію відповідач обґрунтовував рівністю прав та обов`язків обох батьків щодо виховання та утримання малолітньої дитини. Окрім цього, [PERSON] пояснив, що після подачі [PERSON] цього позову до суду він перебував на заробітках приблизно протягом двох місяців з 01 жовтня 2017 року до 25 грудня 2017 року. Після цього він не їздив на заробітки за межі України. Зі слів відповідача слідує, що всі св`ята, зокрема, Різдво, день народження дитини, він перебував зі своєю малолітньою дитиною - [PERSON] , [INFO] . Порівну із [PERSON] ніс витрати щодо організації таких свят. У вільний час завжди був із дитиною. Забирав її до себе на проживання, коли позивачка не могла бути з дитиною, бо їздила на сесію. Згідно з поясненнями [PERSON] він не давав коштів позивачці, оскільки купував малолітній дитині одяг, розвиваючі компоненти, продукти харчування, водив її на атракціони та лікував під час її хвороби у період спільного з ним проживання. Із малолітньою дочкою він підтримує доброзичливі відносини, вона завжди йде до нього проживати з хорошим настроєм. Проти матері дитину не намовляв, лише пояснював, що її батьком не є інший чоловік, з яким проживає позивачка. При вирішенні спору в частині стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини відповідач просив суд врахувати його матеріальний стан. Пояснив, що регулярного заробітку він не має, оскільки підробляє по можливості за межами України, та на виконання рішення Ватутінського міського суду Черкаської області від 21 жовтня 2013 року сплачує в користь [PERSON] аліменти на утримання сина - [PERSON] , [INFO] , який проживає разом з матір`ю у м.Київ, у розмірі 1/4 (одної четвертої) частини всіх видів доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з 04 вересня 2013 року. На теперішній час заборгованість по вказаних аліментах погасив. Представник органу опіки та піклування - [PERSON] , надаючи пояснення в судовому засіданні, пояснила, що рішенням виконавчого комітету Вараської міської ради Рівненської області №97 від 17 травня 2018 року було затверджено висновок щодо участі батька [PERSON] у вихованні малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , відповідно до ч.5 ст.19 СК України на підставі відомостей обстеження умов проживання батьків. Зокрема, під час вивчення умов проживання позивачки за адресою: [ADDRESS] встановлено, що санітарний стан квартири задовільний, у квартирі створено належні умови для проживання, навчання та виховання малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] . Малолітня дитина сторін має місце для сну, відпочинку, гри, занять за інтересами, її забезпечено у достатній кількості продуктами харчування, предметами гігієни, іграшками та книгами. Під час вивчення умов проживання [PERSON] у комісії зауважень щодо умов її проживання разом із матір`ю - [PERSON] не виникло. Позивачка займається навчанням та вихованням малолітньої дитини, здійснює її матеріальне забезпечення, піклується про життя і здоров`я малолітньої дитини, характеризується лише з позитивної сторони, не веде аморальний спосіб життя, не вживає алкогольні напої. Обставин, які б свідчили про створення [PERSON] перешкод у спілкуванні батька (відповідача) із малолітньою дочкою, не встановлено. Позивачка не перешкоджає відповідачу брати участь у вихованні малолітньої дитини та в спілкуванні з нею. За результатами вивчення умов проживання сім`ї позивачки було складено акт №79 від 16 травня 2018 року. Згідно з поясненнями представника виконавчого комітету Вараської міської ради Рівненської області провести обстеження умов проживання батька малолітньої дитини не представилось можливим через його відсутність у м.Вараш Рівненської області. Проте із телефонної розмови з відповідачем 16 травня 2018 року було встановлено, що він любить свою дочку - [PERSON] і бажає з нею спілкуватись, підтримувати регулярні особисті стосунки, брати участь у її вихованні. Окрім цього, [PERSON] вважає, що необхідності у визначенні способу його участі у вихованні та спілкуванні з малолітньою дитиною немає, так як між ним і позивачкою [PERSON] спору щодо даного питання не існує. За результатами розгляду комісією з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Вараської міської ради Рівненської області питання про надання висновку щодо визначення способу участі [PERSON] у вихованні малолітньої дитини - [PERSON] було рекомендовано виконавчому комітету Вараської міської ради Рівненської області затвердити висновок щодо участі батька - [PERSON] у вихованні малолітньої дитини - [PERSON] таким чином: [PERSON] і [PERSON] вирішувати питання щодо участі батька у вихованні малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , за взаємною згодою у зв`язку з відсутністю між ними спору. На переконання представника органу опіки та піклування, у даному випадку малолітню дитину - [PERSON] , [INFO] , необхідно залишити на виховання її матері, з якою вона спільно проживає. При цьому зауважила, що фактично спір між сторонами щодо їх участі у вихованні малолітньої дитини - відсутній, це питання вони вирішують обопільно за взаємною згодою. Відповідач володіє інформацією про свою дитину, позивачка правильно формує ставлення малолітньої дитини до свого батька. Представник відповідача - адвокат Бірук О.В. та третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - [PERSON] на продовження розгляду справи не з`явилися, будучи належним чином викликаними судом у судове засідання. 23 серпня 2018 року від представника [PERSON] - адвоката Бірука О.В. у суд надійшло письмове клопотання про розгляд даної справи без його участі. З`ясувавши доводи сторін, представника органу опіки та піклування, суд дослідив і оцінив письмові докази, наявні в матеріалах справи, в цілому і кожен доказ окремо на предмет їх належності, допустимості, достовірності, а також достатності і взаємного зв`язку у їх сукупності, та прийшов до висновку, що позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини підлягає частковому задоволенню. Такий висновок суду грунтується на наступних встановлених фактичних обставинах і нормах сімейного права, що підлягають застосуванню в даному випадку. Із свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кузнецовського міського управління юстиції у Рівненській області 28 грудня 2013 року, слідує, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 28 грудня 2013 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кузнецовського міського управління юстиції у Рівненській області, про що 28 грудня 2013 року складено відповідний актовий запис №254. В період цього шлюбу [INFO] у сторін народилася дитина: дочка - [PERSON] , яка на момент вирішення спору є малолітньою. Наведена обставина підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кузнецовського міського управління юстиції у Рівненській області 18 лютого 2015 року (відповідний актовий запис №80 від 18 лютого 2015 року). Зі змісту позову та пояснень сторін, наданих в судовому засіданні, судом встановлено, що спільне життя між подружжям [PERSON] та [PERSON] не склалось через відсутність взаєморозуміння, між ними виникали сварки, у зв`язку з чим сторони тривалий період часу фактично проживають окремо, шлюбні відносини не підтримують, спільного господарства та бюджету не ведуть. На теперішній час примирення подружжя не наступило. Наведені обставини свідчать, що сім`я [PERSON] та [PERSON] фактично не існує, подальше шлюбне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим, так як це суперечить інтересам обох сторін. Отже, зазначені фактичні обставини доводять обґрунтованість позовних вимог [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги [PERSON] про стягання аліментів на утримання малолітньої дитини аргументовані неналежним виконанням відповідачем покладених на нього чинним законодавством обов`язку утримувати та піклуватися про свою малолітню дитину, ненаданням коштів на її утримання, задовільним станом здоров`я відповідача та тим, що інших осіб, окрім їхньої спільної малолітньої дитини на його утриманні немає. При вирішенні спору сторін у цій частині суд врахував такі обставини. Згідно з довідкою відділу реєстрації виконавчого комітету Вараської міської ради Рівненської області №2608/04 від 28 вересня 2017 року місце проживання малолітньої дитини сторін - [PERSON] , [INFO] , зареєстровано за місце проживання її батька - відповідача [PERSON] у квартирі [ADDRESS] . Проте фактично [PERSON] , [INFO] , переважно проживає разом із своєю матір`ю - позивачкою [PERSON] у квартирі [ADDRESS] , що встановлено із пояснень сторін, наданих безпосередньо суду в судовому засіданні, та висновку щодо участі батька [PERSON] , у вихованні малолітньої дитини [PERSON] , затвердженого рішенням виконавчого комітету Вараської міської ради Рівненської області №97 від 17 травня 2018 року. Довідка управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Вараської міської ради Рівненської області №1472 від 28 вересня 2017 року свідчить, що позивачка отримувала щомісячну одноразову допомогу при народженні 1-єї дитини в розмірі 860 (вісімсот шістдесят) грн. та всього за період часу з квітня 2017 року до вересня 2017 року - в розмірі 5160 (п`ять тисяч сто шістдесят) грн. З довідки ТзОВ «Імбекс Плюс» №П0000000001 від 29 вересня 2017 року встановлено, що [PERSON] працює в ТзОВ «Імбекс Плюс» на посаді касира торговельного залу з 26 вересня 2014 року та на даний момент згідно наказу №22 від 01 квітня 2015 року знаходиться по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з 06 квітня 2015 року по [INFO] . Дохід за період з 01 березня 2017 року по 31 серпня 2017 року склав 00 (нуль) грн. Як слідує з довідки про доходи №24, виданої ТзОВ «Імбекс Плюс» 16 квітня 2018 року, за період з 01 квітня 2017 року по 31 березня 2018 року позивачка отримала дохід в розмірі 5968 (п`ять тисяч дев`ятсот шістдесят вісім) грн. Згідно з довідкою ТзОВ «Імбекс Плюс» №П0000000005/49 від 16 серпня 2018 року [PERSON] працює в ТзОВ «Імбекс Плюс» з 26 вересня 2014 року та на даний момент займає посаду продавець продовольчих товарів. Сукупний дохід позивачки за період з 01 квітня 2018 року по 31 липня 2018 року склав 15786 (п`ятнадцять тисяч сімсот вісімдесят шість) грн. 31 коп., з яких утримано 3078 (три тисячі сімдесят вісім) грн. 32 коп. Договір про навчання (підготовку, перепідготовку, підвищення кваліфікації) на умовах повного відшкодування витрат №2 (Б) 2013-2018 від 23 серпня 2013 року свідчить, що [PERSON] є замовником освітньої послуги - навчання в Східноєвропейському національному університеті імені Лесі Українки, а саме: за освітньо-кваліфікаційним рівнем - бакалавр, напрямом підготовки (спеціальністю) - біологія, формою навчання - заочна, строком надання освітньої послуги - 5 років. Датою відрахування замовника у зв`язку із закінченням навчання є 30 червня 2018 року. Загальна вартість освітньої послуги на момент укладення договору становить 24750 (двадцять чотири тисячі сімсот п`ятдесят) грн. Оплата здійснюється посеместрово - не пізніше 25 серпня і 01 лютого відповідного року - в розмірі 2475 (дві тисячі чотириста сімдесят п`ять) грн. У судовому засіданні відповідачем визнано, що він не надавав позивачці коштів на утримання малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] . Матеріальне забезпечення малолітньої дочки здійснює у період її спільного з ним проживання. Судом встановлено, що на утриманні [PERSON] , окрім малолітньої дочки - [PERSON] , [INFO] , перебуває малолітній син - [PERSON] , [INFO] . Наведена обставина підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим повторно 03 травня 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Солом`янського районного управління юстиції у м.Києві, актовий запис №3853 від 30 грудня 2010 року. Заочним рішенням Ватутінського міського суду Черкаської області від 21 жовтня 2013 року позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітню дитину задоволено повністю, стягнуто з [PERSON] в користь [PERSON] аліменти на утримання малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 (одної четвертої) частини всіх видів доходу відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, кожного місяця, починаючи з дня подачі заяви до суду, тобто з 04 вересня 2013 року і до повноліття дитини. Із пояснень сторін, наданих безпосередньо суду в судовому засіданні, встановлено, що відповідач за віком і станом здоров`я працездатний, постійного місця роботи та регулярного заробітку не має, займається підробітками, виконує різні види робіт за замовленням та отримує нерегулярний, мінливий дохід. [PERSON] і [PERSON] у судовому засіданні визнали факт об`єктивної можливості відповідача сплачувати аліменти на утримання малолітньої дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 (одна тисяча) грн. Таким чином, вказані обставини, які визнані сторонами, з врахуванням відсутності у суду обґрунтованого сумніву щодо їх достовірності та добровільності їх визнання, відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України не підлягають доказуванню. При розгляді даної цивільної справи суд також врахував рішення виконавчого комітету Вараської міської ради Рівненської області №97 від 17 травня 2018 року, яким затверджено висновок щодо участі [PERSON] у вихованні малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом з матір`ю - [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Так згідно з вказаним висновком орган опіки та піклування вважає за доцільне [PERSON] і [PERSON] вирішувати питання щодо участі батька у вихованні дитини - [PERSON] , [INFO] , за взаємною згодою, у зв`язку із відсутністю спору між ними. Вказаний висновок виконавчого комітету Вараської міської ради Рівненської області є обґрунтованим. Так, із пояснень сторін, наданих ними у судовому засіданні, встановлено, що їх малолітня дитина - [PERSON] , [INFO] , переважно проживає разом із матір`ю - позивачкою [PERSON] , яка здійснює її виховання. Проте періодично за згодою обох сторін їх малолітня дочка проживає разом із батьком - відповідачем [PERSON] , який безперешкодно виховує її та спілкується з нею. Вирішуючи питання розірвання шлюбу сторін, стягнення з відповідача в користь позивачки аліментів на утримання малолітньої дитини та залишення малолітньої дитини на виховання матері суд застосував наступні норми права. Згідно з ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.ч.3, 4 ст.56 СМК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Частиною 3 ст.105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно з ст.112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Статтею 113 СК України гарантовано, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Частиною 1 ст.151 СК України визначено, що батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Згідно з ст.153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Частинами 1, 2, 3 ст.157 СК України встановлено, що питання виховання дитини вирішується батьками спільно, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою цієї статті. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Слідуючи вимогам ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з ч.1 ст.184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Частиною 1 ст.191 СК України визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Отже, з наведених підстав, суд вирішив розірвати шлюб, укладений між [PERSON] і [PERSON] , оскільки вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, так як суперечить інтересам обох сторін, які не бажають збереження цього шлюбу. Після розірвання вказаного шлюбу позивачці за її вибором слід залишити право надалі іменуватися зміненим прізвищем - [PERSON] . В цій частині заперечення відповідача проти позову - безпідставні, так яквідповідно до ст.113 СК України [PERSON] має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище - [PERSON] . Реалізація вказаного права позивачкою від згоди її колишнього чоловіка - [PERSON] не залежить. Малолітню дитину сторін - дочку: [PERSON] , [INFO] , з врахуванням її віку, взаємовідносин із батьками та періодичної відсутності її батька за місцем проживання, що зумовлено характером виконуваних ним робіт, необхідно залишити на вихованні її матері - [PERSON] з правом безперешкодного спілкування із малолітньою дитиною та прийняття участі в її вихованні батька, який проживає окремо, - [PERSON] . Окрім цього, з врахуванням встановлених та визнаних сторонами обставин щодо їх матеріального становища, матеріального становища їх малолітньої дитини та перебування на утриманні відповідача малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , суд вбачає наявність законних підстав для стягнення з [PERSON] в користь [PERSON] аліментів на утримання малолітньої дитини: дочки - [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі у розмірі 1000 (одна тисяча) грн. щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову до досягнення малолітньою дитиною повноліття. Враховуючи наведені обставини, на підставі ч.1 ст.24, ч.ч.3, 4 ст.56, ч.2 ст.104, ч.3 ст.105, ч.1 ст.110, ст.ст.112, 113, ч.1 ст.151, ст.ст.153, 157, 180, ч.3 ст.181, ст.ст.182, 184, ч.1 ст.191 СК України,

Outcome: approved