Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-15 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. Позов мотивує тим, що 29.10.2011 р. вона уклала шлюб з [PERSON], який зареєстрований у відділі ДРАЦу по місту Ужгороду Ужгородського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області за актовим записом № 473. Від шлюбу у них є неповнолітній син [PERSON], [INFO], який на даний момент проживає з нею. Останній час вони з відповідачем подружнім життям не живуть, спільного господарства та побуту не ведуть, матеріально один одного не підтримують. За час перебування в шлюбі вони часто розходилися. Через відсутність взаємоповаги один до одного, у них неприязні стосунки, за весь цей час майже не спілкуються. Через постійні сварки, внаслідок того, що кожний із них має різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства їх шлюб розпався. Відповідач не бере належної участі в утриманні та забезпеченні їхнього сина, відмовляється добровільно сплачувати аліменти, а також брати участь у його вихованні. Постійного офіційного місця роботи відповідач не має, однак влаштований на роботу без оформлення та має непогані доходи. На даний момент вона не працює, їй допомагають її батьки, але коштів не вистачає на утримання сина. Зважаючи на те що дохід відповідача є не стабільним, офіційного місця роботи він не має, аліменти слід стягувати у твердій грошовій сумі. Просить розірвати шлюб та стягувати з [PERSON] аліменти на її користь для утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], по 2000 грн. щомісяця до досягнення ним повноліття, залишити їй прізвище після розірвання шлюбу Салай. Позивачка в судове засідання не зявилася, так як подала до суду заяву в якій просить розглянути справу без її участі та за участі її представника, позовні вимоги підтримує. Представник позивачки в судовому засідання позовні вимоги підтримав посилаючись на викладені в позовній заяві обставини і просить позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні не заперечив щодо розірвання шлюбу укладеного з позивачкою, щодо позовних вимог про стягнення аліментів заперечив та пояснив, що згідний про стягнення з нього аліментів на утримання їхнього сина в розмірі 1000 грн. Заслухавши пояснення представника позивачки та відповідача, дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково виходячи з наступного. Згідно ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сімєю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обовязків подружжя. Релігійний обряд шлюбу не є підставою для виникнення у жінки та чоловіка прав та обовязків подружжя, крім випадків, коли релігійний обряд шлюбу відбувся до створення або відновлення органів державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч. 1 ст. 24 , ст. 25 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, жінка та чоловік можуть одночасно перебувати лише в одному шлюбі, жінка та чоловік мають право на повторний шлюб лише після припинення попереднього шлюбу, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Статтею 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого звязку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. З даної норми слідує, що кожен із подружжя має право на припинення шлюбних відносин і таке право не залежить від бажань іншого з подружжя. За правилами ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу згідно якої позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Статтею 111 СК України передбачено, що суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. У пункті 10 постанови Пленум Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» № 11 від 21.12.2007 р. розяснено, що передбачене ч. 1 ст. 111 СК вжиття судом заходів щодо примирення подружжя застосовується у випадку відсутності згоди одного з них на розірвання шлюбу за ініціативою однієї зі сторін або суду у формі відкладення розгляду справи слуханням та надання сторонам строку на примирення (ч. 5 ст. 191 ЦПК). Судам слід використовувати надану законом можливість відкласти розгляд справи для примирення подружжя, особливо за наявності неповнолітніх дітей. При визначенні строку на примирення суд заслуховує думку сторін та враховує конкретні обставини справи. Відповідно до ст. 112 СК України, під час розгляду справи про розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що 29.10.2011 р. між сторонами було укладено шлюб, який зареєстровано у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Ужгороду Ужгородського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області за актовим записом № 473. Від даного шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], батьком в свідоцтві про народження якого значиться відповідач, а мати позивачка. Сторони втратили почуття поваги, довіри та любові один до одного. Про це свідчать ті обставини, що позивачка і відповідач сімейних стосунків не підтримують. Позивачка наполягає на розірванні шлюбу і не бажає з відповідачем спільно проживати, останній в судовому засіданні проти розірвання шлюбу не заперечив. Наведене дозволяє суду зробити висновок про те, що цей шлюб існує лише формально і подальше його збереження суперечить інтересам сторін. Суд вживав заходи для збереження сімї, однак наданий сторонам строк для примирення позитивного результату не дав. Малолітній син сторін проживає з позивачкою та перебуває на її вихованні. Відповідно до Конвенції ООН про права дітей від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 р. № 789-XІІ) дитина, з огляду на її фізичну й розумову незрілість вимагає спеціального захисту й турботи, включаючи належний правовий захист, як до так і після народження. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, частин 7, 8 ст. 7 СК України, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей. Згідно з ч. 2 ст. 51 Конституції України та ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Пунктом 17\~Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~звернуто увагу суддів на те, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3\~ст. 181 СК\~аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно. У разі виїзду одного з батьків на постійне проживання в державу, з якою Україна не має договору про правову допомогу, аліменти стягуються відповідно до вимог частин 5-7\~ст. 181 СК. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2\~ст. 182 СК. При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч. 3\~ст. 70 Закону України від 21.04.1999 р. № 606-XIV «Про виконавче провадження»\~він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи. Порядок стягнення аліментів визначено у\~ст. 74 Закону «Про виконавче провадження», а також у статтях\~194-197,\~274 СК. Зважаючи на вказані вимоги закону аліменти на утримання дитини присуджуються у частці від заробітку (доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі визначальним при визначенні способу стягнення аліментів є те чи платник аліментів має постійний, стабільний заробіток (дохід) чи навпаки такий його дохід є нерегулярним, мінливим, частина такого виплачується в натурі, тощо. Як вбачається із матеріалів справи та сторонами не оспорюється, що відповідач на час розгляду справи офіційно не працює та постійного (сталого) доходу не має. При визначенні розміру аліментів суд враховує майновий стан позивачки, яка сама виховує малолітню дитину, майновий стан відповідача, який є особою працездатного віку, відсутність у нього постійного місця праці, де заробіток його носить нерегулярний (мінливий) характер, а також відсутність у відповідача інших аліментних зобовязань та відсутність істотних причин, які б перешкоджали йому працювати та заробляти кошти, часткове визнання ним позову у цій частині вимог. А тому, суд вважає, що вимоги позивачки в частині стягнення аліментів слід задовольнити частково і стягнути з відповідача на її користь аліменти в розмірі 1300 грн. щомісячно на утримання дитини. Беручи до уваги, що згідно Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років з 1 січня 2017 року становить 1355 грн., така сума аліментів, на думку суду, повинна забезпечити дитину хоча б найнеобхіднішим. Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених законом. Доказів того, що відповідач має можливість сплачувати аліменти в розмірі 2000 грн. щомісячно позивачка суду не надала. Розмір аліментів визначений судом відповідатиме принципам розумності та справедливості. При цьому суд зазначає, що сторони не позбавлені права в подальшому, відповідно до положень ст. 192 СК України, ставити питання про зміну розміру аліментів. За правилами ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць (п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України). Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Беручи до уваги наведене, вимоги позивачки в частині відновлення її дошлюбного прізвища Салай слід задовольнити. У відповідності до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів (п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», зі змінами від 01.09.2015 р.). Виходячи з наведеного, з відповідача підлягає стягненню на користь позивачки сплачений нею судовий збір у сумі 551.2 грн. за вимогу про розірвання шлюбу та судовий збір у сумі 551.2 грн. в дохід держави за вимогу про стягнення аліментів.

Outcome: partial