Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-26 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з зазначеним позовом, обгрунтовуючи свої вимоги тим, що її бабуся [PERSON] згідно договору оренди землі від 27 грудня 2007 року надала ПП «Рассвет» в оренду належну їй на праві власності земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,8667га терміном на 15 років. Бабуся померла [INFO] й вона прийняла після неї спадщину, офіційно оформивши свої спадкові права у грудні 2014 року. Враховуючи перехід до неї права власності на зазначену земельну ділянку в порядку спадкування (п.40 договору оренди землі), нею до ПП «Рассвет» була подана заява про розірвання укладеного померлою спадкодавицею договору оренди землі, яку відповідач проігнорував. В зв'язку з цим, просить розірвати договір оренди землі від 27 грудня 2007 року, укладений [PERSON] з ПП «Рассвет», зареєстрований у відділі Держкомзему в Борзнянському районі 14.03.2008р, зобов'язати ПП «Рассвет» повернути їй дану земельну ділянку та стягнути з відповідача не виплачену їй орендну плату за 2008 - 20014 роки, а також понесені нею судові витрати по сплаті судового збору та на правову допомогу. Представник позивачки в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав і просить їх задовольнити з вищевказаних підстав, зазначивши, що [PERSON] має намір самостійно господарювати на земельній ділянці, а орендну плату від ПП «Рассвет» за 2008-2014 роки не отримувала, хоча підприємство фактично використовувало земельну ділянку. Стверджує, що позивачка сплатила йому кошти в сумі 2000 грн, на підтвердження чого він надав договір про надання правової допомоги та квитанцію до прибуткового касового ордеру. Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечив, зазначивши, що орендну плату за 2009 рік отримала мати позивачки. За решту років орендна плата не виплачувалася, оскільки за нею ніхто з спадкоємців не звертався. Також вважає недопустимим нарахування орендної плати за землю з врахуванням індексації. Також вважає не недопустимість виплат витрати на правову допомогу та відрядження представника позивачки. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився. Усвоїй заяві розгляд справи просить провести у його відсутність і щодо вирішення позовних вимог покладаєся на розсуд суду. Заслухавши пояснення представників позивачки та відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до слідуючого висновку. Як вбачається з матеріалів справи, між бабусею позивачки [PERSON] та ПП «Рассвет» 27 грудня 2007 року було укладено договір оренди землі, який зареєстрований у відділі Держкомзему у Борзнянському районі Чернігівської області за №040884200047 14 березня 2008 року. Відповідно до умов вказаного договору та акту приймання-передачі [PERSON] (орендодавець) передала ПП «Рассвет» (орендар) строком на 15 років у користування належну їй на підставі державного акту на право власності на землю серії [NUMBER] від 19.08.2005р. земельну ділянку (рілля) площею 1,8667 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Печівської сільської ради Борзнянського району Чернігівської області, а ПП «Рассвет» повинно було щорічно до кінця року (31 грудня) вносити орендну плату в розмірі 1,5% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що на час укладення договору складає 301,59 грн., з урахуванням індексів інфляції. [PERSON] померла [INFO] й спадкоємцем після неї є онука [PERSON] (позивачка по справі), якій 09 грудня 2014 року Борзнянською державною нотаріальною конторою було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на належну спадкодавиці земельну ділянку. Таким чином, до [PERSON] у відповідності до положень ч.1 ст.1225 ЦК України, п.«г» ч.1 ст.81 ЗК України перейшло право власності на зазначену земельну ділянку із збереженням її цільового призначення. Підставою для дострокового розірвання договору оренди землі [PERSON] зазначає перехід до неї права власності на земельну ділянку, як то передбачено п.40 умов договору. Згідно зі ст.ст.629, 651, 653 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами й розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. У разі розірвання договору в судовому порядку зобов'язання припиняється з моменту набрання рішенням суду про розірвання договору законної сили. Відповідно до ч.2 ст.792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом. В ст.31 Закону України «Про оренду землі» наведено перелік підстав для припинення договору оренди землі, а також зазначено, що він може бути припинений і в інших випадках, передбачених законом. Крім того, передбачено, що договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін; на вимогу однієї з сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом. Згідно з вимогами ч.4 ст.32 Закону України «Про оренду землі» перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи не є підставою для зміни умов або розірвання договору, якщо інше не передбачено договором оренди землі. Разом з тим, сторони в п.40 договору оренди землі погодили, що перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи є підставою для зміни умов або розірвання договору. Дана умова договору узгоджується з приписами ч.4 ст.32 Закону України «Про оренду землі». Право власності на належну [PERSON] земельну ділянку, як орендодавця за договором оренди землі від 27 грудня 2007 року, перейшло в порядку спадкування до позивачки [PERSON], яка після належного оформлення спадщини не має наміру продовжувати надавати в користування орендарю ПП «Рассвет» до закінчення строку дії договору (укладено на 15 років) вказану земельну ділянку, а відповідач у добровільному порядку вирішити спірне питання не бажає, проігнорувавши відповідну заяву позивачки від 11 червня 2015 року. Оскільки ПП «Рассвет» користувалося належною [PERSON] земельною ділянкою після її смерті, а тому в силу положень ст.ст.537, 1217-1223, 1261, 1296 ЦК України, ст.96 ЗК України, ст.25 Закону України «Про оренду землі» повинно було виплатити [PERSON] всю суму орендної плати після оформлення права на спадщину після померлої бабусі, тобто за 2008-2014 роки, виключивши виплату за 2009 рік, оскільки представник позивачки не заперечує отримання її за цей період матір'ю позивачки. Таким чином, враховуючи викладені обставини позовні вимоги [PERSON] про розірвання договору оренди землі та зобов'язання ПП «Рассвет» повернути їй спірну земельну ділянку є обґрунтованими і підлягають задоволенню. Згідно зі ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивачки слід стягнути судові витрати по сплаті судового збору в сумі 612,10 грн. Позивачка також просила стягнути з відповідача судові витрати по наданню правової допомоги ФОП [PERSON] в сумі 2000 грн, але ці її вимоги не підлягають задоволенню виходячи з наступного. Так, в обґрунтування понесених витрат за надання правової допомоги представником позивачки в судовому засіданні був наданий договір про надання юридичних послуг та розрахунок витрат від 08 червня 2015 року, акт прийому-передачі виконаних робіт та квитанцію до прибуткового касового ордера від 27 жовтня 2015 року про сплату 2000 грн. Однак, вказані документи були подані не особисто позивачкою, а її представником в самому кінці судового засідання, в самій позовній заяві вимоги про стягнення судових витрат відсутні, тому неможливо з'ясувати сам факт понесення позивачкою даних витрат. Також не підлягають стягненню з відповідача витрати на переїзд з м.Ніжина до м.Борзна представника позивачки. оскільки в самому наказі не вказаний номер справи, по якій він прибув в судове засідання, а також не зрозуміло, з якого розрахунку зроблено розмір добових. На підставі викладеного,

Outcome: partial