Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-14 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вищезазначеним позовом, в якому просила розірвати шлюб з відповідачем. Обгрунтовуючи заявлені вимоги зазначила, що 03 липня 1983 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Антонівської сільської ради Сквирського району Київської області зареєстровано її шлюб з відповідачем, про що свідчить актовий запис № 12 в книзі реєстрації шлюбів. Від шлюбу народилося двоє дітей Юлія [INFO] та Ірина [INFO]. Разом з тим, сімейне життя не склалося через систематичне зловживання відповідачем алкогольних напоїв. Вважає, що шлюб існує лише формально, оскільки відносини з відповідачем уже тривалий час мають негативний характер. Подальше спільне життя та збереження шлюбу стало неможливим. Також зазначила, що з 2012 року сфактично припинилися шлюбні відносини та надання терміну на примирення є недоцільним. В судовове засідання позивач не з?явилася, про його проведення повідомлена належним чином. В матеріалах справи міститься заява позивача про розгляд справи у її відсутності. Відповідач в судове засідання не з?явився, про його проведення повідомлений належним чином. Відповідно до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, розглянувши матеріали справи в письмовому провадженні, шляхом повного та всебічно зясування обставин справи, обєктивно дослідивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, знаходить позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. 03 липня 1983 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Антонівської сільської ради Сквирського району Київської області зареєстровано шлюб між позивачем та відповідачем, про що зроблено актовий запис № 12. В подружжя народилося двоє дітей Юлія [INFO] та Ірина [INFO]. Під час судового засідання встановлено, що через систематичне зловживання відповідачем алкогольних напоїв шлюбні відносини припинилися з 2012 року та шлюб існує лише формально. Згідно ч.1 ст. 24 СК шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. \~\~За змістом ч.3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушення прав дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки,\~\~встановлені законом. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановлює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Виходячи з наведеного, судом встановлено, що подружжя спільного господарства не веде, від застосування заходів примирення позивач категорично відмовилися, оскільки шлюб існує лише формально та його збереження буде суперечити її інтересам. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення суд присуджує з другої сторони понесені нею судові витрати, а тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір в сумі 551 грн. 20 коп

Outcome: approved