overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-10 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що сторони проживали єдиною сім»єю без реєстрації шлюбу з 2012 року, від спільного проживання сторони мають сина [PERSON], [INFO].. Малолітня дитина проживає та знаходиться на утриманні позивачки, грошових коштів на утримання сина, відповідач., як батько дитини, не надає та в добровільному порядку відмовляється надавати. На даний час їх сім»я розпалась, сторони проживають окремо. Позивачка прохає стягнути з [PERSON]. на її користь аліменти в розмірі 1/4 частки від всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму на утримання неповнолітньої дитини [PERSON]., до його повноліття. Заявою до суду позивачка [PERSON] прохає справу розглядати у її відсутності, позовні вимоги підтримує, прохає позов задовольнити. Відповідач [PERSON]. заявою до суду прохає справу розглядати без його участі, позовні вимоги визнає повністю. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, в зв'язку з неявкою сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд вирішив за можливе розглянути справу у відсутність сторін, на підставі наявних у справі доказів. Суд, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об»єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв»язок доказів у їх сукупності, вважає позовні вимоги правомірними, так як батьком дитини являється відповідач по справі, що підтверджується свідоцтвом про народження дитини, і він взмозі сплачувати аліменти в заявленому позивачкою розмірі. У відповідності до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що малолітня дитина проживає разом з позивачкою та знаходиться на повному її утриманні. Згідно ст.180, ст. 181 Сімейного Кодексу України батьки зобов»язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, інших аліментних виплат не має. Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу по утриманню неповнолітньої дитини, а тому на підставі ст.ст. 180, 181, Сімейного Кодексу України позовні вимоги [PERSON] лягають задоволенню повністю.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-18 00:00:00

[PERSON]. звернулася до суду з вищезазначеним позовом. Свій позов, обґрунтовує тим, що відповідач її батько , а третя особа - мати .Шлюб між батьками розірваний 28.09.2004 року. Зараз вона навчається в Криворізькому коледжі Національного авіаційного університету на денному відділенні і термін навчання з 01.09.2012 року по 30.06.2016 року Вона навчається на денній формі навчання та не має можливості влаштуватися на роботу, щоб самостійно отримувати заробіток , і повністю знаходиться на утриманні матері .Тому вона просить стягнути аліменти щомісячно з відповідача на її користь в розмірі ? частки з усіх видів доходу з моменту пред'явлення позову і до закінчення нею навчання. У судовому засіданні позивач підтримала свої вимоги та вказала суду ,що мати не може забезпечити нормальний рівень її проживання та навчання , так як знаходиться в скрутному матеріальному стані. Вона отримує стипендію в розмірі 380 грн, проживає у гуртожитку ,за який треба сплачувати, вона не має можливості кожен день їздити на навчання з Тернівського району,де проживає мати в Центрально-Міський район , де розташований коледж. Середній розмір заробітної плати матері складає 1230 гривень, На даний момент відповідач працює, але має нерегулярний, мінливий дохід, який отримує з різних джерел. Не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач до залу суду не з'явився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, про причину неявки до суду не повідомив. За таких обставин суд вважає за можливе постановити заочне рішення і проти цього позивач не заперечувала. Третя особа [PERSON] позов підтримала в повному обсязі. Вислухавши позивача , третю особу , вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню . Судом встановлено, що [PERSON] народилася [INFO], у свідоцтві про її народження батьком вказаний відповідач , а матір'ю -третя особа. Позивач навчається в Криворізькому коледжі Національного авіаційного університету-вищому навчальному закладу 11 рівня акредитації ,на денному відділенні - тимчасово зареєстрована в гуртожитку коледжу. Термін навчання з 01.09.2012 року до 30..06.2016 року. Відповідно до інформаційної довідки [PERSON] тимчасово зареєстрована в гуртожитку коледжу №10 за адресою :[ADDRESS] з 26.11.2012 року по 01.07.2016 року. Матір - [PERSON] зареєстрована за адресою : [ADDRESS] . Відповідно до ст. 199 Сімейного Кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно ст. ст. 182, 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням, зокрема, таких обставин, як стан здоров'я та матеріальне становище дитини та платника аліментів. Все вищевикладене дає суду підстави вважати, що відповідач може надавати матеріальну допомогу на утримання доньки [PERSON] , що продовжує навчання у розмірі ? частині від заробітку (доходу ) щомісячно. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-20 00:00:00

[PERSON]. звернулася до суду з вищезазначеним позовом. Свій позов, обґрунтовує тим, що з відповідачем в 2006 році вона розірвала шлюб . Від шлюбних стосунків мають доньку [PERSON] ,[INFO]. До повноліття доньки відповідач сплачував аліменти. Зараз донька навчається в Державному вищому навчальному закладі «Національний гірничий університет» на факультеті інформаційнх технологій за держбюджетом,отримує стипендію у розмірі 700.грн Донька мешкає в м. Дніпропетровську та проживає в гуртожитку і сплачує за гуртожиток.. Строк навчання з 01.09.2015 року по 30.06.2019 року. Донька повністю знаходиться на її утриманні Їй одній важко самій утримувати дитину. Відповідач працює офіційно і отримує заробітну плату у сумі близько 10 тисяч гривень і може надавати матеріальну допомогу,оскільки інших непрацездатних осіб та неповнолітніх дітей не має. Тому вона просить стягнути аліменти щомісячно з відповідача на її користь в розмірі ? частки з усіх видів доходу на утримання доньки [PERSON] щомісячно до закінчення навчання донькою-30 червня 2019 року,але не більше ніж до досягнення донькою 23 років. У судове засідання позивач не зявилася надала суду письмову заяву про розгляд позову без її участі ,позовні вимоги підтримує повністю. Тртя особа [PERSON] до залу суду не зявилася про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином ,правом участі в судовому засіданні не скористалася. Відповідач [PERSON] проти вимог позву не заперечував. Вислухавши відповідача , вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю. Судом встановлено, що [PERSON] народилася 27 червня 1998 року, у свідоцтві про її народження батьком вказаний відповідач , а матірю позивач. [PERSON] є студентом Дніпропетровського Державного вищого навчального закладу «Національний гірничий університет». Навчається на факультеті інформаційних технологій за держбюджетом. Термін навчання з 01.09.2015 року до 30..06.2019 рокуКошовей І.О. проживає у гуртожитку в м. Дніпро та сплачує за гуртожиток . Відповідач офіційно працює та має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітньої доньки.Позивач також працює ПАТ ПГЗК,в цеху технічного транспорту ,черговою . Відповідно до ст. 199 Сімейного Кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно ст. ст. 182, 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням, зокрема, таких обставин, як стан здоровя та матеріальне становище дитини та платника аліментів. Все вищевикладене дає суду підстави вважати, що відповідач може надавати матеріальну допомогу на утримання доньки [PERSON] , що продовжує навчання у розмірі ? частині від заробітку (доходу ) щомісячно. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-23 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вищезазначеним позовом. Свої вимоги мотивує тим, що [PERSON] є батьком неповнолітніх [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. На даний час діти перебувають на утриманні позивачки, власних коштів позивачці не вистачає, щоб забезпечити належний розвиток і матеріальне забезпечення дітей. Відповідач матеріальної допомоги у добровільному порядку не надає, чим ставить у скрутне матеріальне положення позивача. Тому позивач звернувся до суду та просить стягнути аліменти на утримання неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] у розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку відповідача щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку з дня подачі заяви до досягнення ними повноліття. В судове засідання позивачка не з'явилася, надавши заяву про розгляд справи без її участі, свій позов підтримала повністю. В судове засідання відповідач не з'явився, надавши суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає у повному обсязі. Дослідивши докази по справі, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги витікають із сімейних правовідносин і підлягають задоволенню в повному обсязі з таких підстав. Відповідно до копій свідоцтва про народження, [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] в графі «батько» вказаний [PERSON]. /а.с.5-6/. Відповідно до свідоцтва про шлюб 28 лютого 2009 року був зареєстрований шлюб між сторонами виконкомом Довжицької сільської ради Охтирського району Сумської області, у книзі реєстрації шлюбу зроблений відповідний актовий запис №01, після чого позивачка змінила прізвище на [PERSON] /а.с.4/. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст.182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Таким чином, суд вважає за можливе позов задовольнити i стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку відповідача щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку. Також суд вважає за необхідне стягнути з відповідача судовий збір на користь держави в розмiрi 243 гривні 60 копійок. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-19 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вищезазначеним позовом. Свої вимоги мотивує тим, що з 07.10.2016 року вона перебуває з відповідачем у шлюбі, від якого є малолітня донька [PERSON], [INFO]. [PERSON] не систематично надає матеріальну допомогу на утримання дитини, у звязку з чим позивач просить суд стягнути з нього аліменти у примусовому порядку. Крім того, відповідач сплачує аліменти на користь третьої особи [PERSON] на утримання їхньої з відповідачем доньки. Сторони у судове засідання не зявилися, надавши заяви про розгляд справи за їх відсутності. Згідно заяв, позивач просить суд стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/6 частини його заробітку, відповідач та третя особа проти цього не заперечують (а.с.23-25). Оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без участі сторін, суд, у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, вважає можливим заслухати справу на підставі наявних доказів, без фіксування судового засідання звукозаписувальними технічними засобами. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Як встановлено судом, 07.10.2016 року сторони уклали шлюб, зареєстрований Нікопольським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області за актовим записом № 447 (а.с.6). 15.02.2017 року у них народилася донька [PERSON], на утримання якої відповідач не систематично та в недостатньому розмірі надає матеріальну допомогу (а.с.7) За рішенням Нікопольського міськрайонного суду з [PERSON] стягуються аліменти на користь [PERSON] на утримання їхньої дитини Софії, [INFO] (а.с.12). Суд, даючи оцінку доказам, наявним у матеріалах справи, дійшов висновку про те, що [PERSON] має обовязок і можливість надавати допомогу на утримання своєї доньки [PERSON], однак у добровільному порядку від надання такої допомоги ухиляється. За таких обставин суд вважає необхідним стягнути аліменти в примусовому порядку. Також, на підставі ст. 141 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідача 704,80 грн. судового збору на користь держави. \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-23 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вищезазначеним позовом, у якому просить розірвати шлюб з [PERSON], який був зареєстрований 07 серпня 2010 року Петропавлівською сільською радою Куп'янського району Харківської області, актовий запис № 07. Позивачка, посилаючись на наступні обставини, пояснила, що причинами розірвання шлюбу є повне непорозуміння між ними по загальним питанням подружнього життя, що приводить до частих сварок, чого вона не бажає. [PERSON] вважає, що відновлення подружнього життя між нею та відповідачем неможливе. Майнового спору та спору про місце проживання дітей немає. У судове засідання позивачка не з'явилася, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує в повному обсязі, після розірвання шлюбу просила залишити прізвище «[PERSON]». Відповідач у судове засідання не з'явився, надав до суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, на розірвання шлюбу згодний. В судовому засіданні встановлено, що шлюб між сторонами зареєстрований 07 серпня 2010 року Петропавлівською сільською радою Куп'янського району Харківської області, актовий запис № 07 (а.с.6). Від шлюбу вони мають двох неповнолітніх дітей, про свідчать свідоцтва про народження [PERSON] та [PERSON] (а.с.8,9). В матеріалах справи міститься квитанція від 25.12.2013р. про сплату 100 грн. за надання правової допомоги адвокатом (а.с.10). У суда не викликає сумніву, що подружжя шлюбно-сімейних відносин не підтримують, не бажають поновити стосунки та зберегти сім'ю. Як зазначено в ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, якщо визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права і свободи інших осіб. Згідно ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Вивчивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до ч.8 ст. 235 ЦПК України у рішенні про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-24 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вищезазначеним позовом, у якому просить розірвати шлюб з [PERSON], який був зареєстрований 07 серпня 2010 року Петропавлівською сільською радою Куп'янського району Харківської області, актовий запис № 07. Позивачка, посилаючись на наступні обставини, пояснила, що причинами розірвання шлюбу є повне непорозуміння між ними по загальним питанням подружнього життя, що приводить до частих сварок, чого вона не бажає. [PERSON] вважає, що відновлення подружнього життя між нею та відповідачем неможливе. Майнового спору та спору про місце проживання дітей немає. У судове засідання позивачка не з'явилася, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує в повному обсязі, після розірвання шлюбу просила залишити прізвище [PERSON] Відповідач у судове засідання не з'явився, надав до суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, на розірвання шлюбу згодний. В судовому засіданні встановлено, що шлюб між сторонами зареєстрований 07 серпня 2010 року Петропавлівською сільською радою Куп'янського району Харківської області, актовий запис № 07 (а.с.6). Від шлюбу вони мають двох неповнолітніх дітей, про свідчать свідоцтва про народження [PERSON] та [PERSON] (а.с.8,9). В матеріалах справи міститься квитанція від 25.12.2013р. про сплату 100 грн. за надання правової допомоги адвокатом (а.с.10). У суда не викликає сумніву, що подружжя шлюбно-сімейних відносин не підтримують, не бажають поновити стосунки та зберегти сім'ю. Як зазначено в ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, якщо визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права і свободи інших осіб. Згідно ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Вивчивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до ч.8 ст. 235 ЦПК України у рішенні про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-04 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вищезазначеним позовом, який уточнювала в частині зміни прізвища, посилаючись на такі обставини. З 03.06.1995 року вона перебуває з [PERSON] у шлюбі, від якого є донька [PERSON], [INFO]. Подружнє життя з відповідачем не склалося через нерозуміння один одного, різні характери, протилежні погляди на сімейне життя, у звязку з чим між ними часто виникали сварки та суперечки. З травня 2014 року сторони припинили подружнє життя та ведення спільного господарства, кожен живе своїм життям. Позивач твердо вирішила, що сімю зберегти неможливо. Оскільки подальше збереження сімї суперечить її інтересам, [PERSON] просить суд шлюб розірвати, та повернути їй дошлюбне прізвище. Сторони у судове засідання не зявилися, надавши заяви про розгляд справи за їх відсутності. Згідно заяв, позивач позовні вимоги підтримує у повному обсязі, на їх задоволенні наполягає, відповідач проти розірвання шлюбу не заперечує (а.с.10,21). Суд вважає можливим слухати справу на підставі наявних доказів, без фіксування судового засідання звукозаписувальними технічними засобами, що передбачено ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. На підставі ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено у судовому засіданні, 03.06.1995 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, зареєстрований у Відділі реєстрації актів громадянського стану виконкому Нікопольської міської ради Дніпропетровської області за актовим записом № 365 (а.с.7). Після укладення шлюбу [PERSON] було присвоєно прізвище «Карпетченко». Від шлюбу є малолітня донька [PERSON], [INFO] (а.с.6). З травня 2014 року внаслідок відсутності взаєморозуміння, несумісності характерів та поглядів на сімейне життя, права та обовязки подружжя, сторони припинили шлюбні відносини, і після того їх поновлювати не намагалися. Шлюб носить формальний характер. Дитина проживає з матірю. Спори щодо поділу майна подружжя, визначення місця проживання дитини наразі не заявлені. За таких обставин суд вважає, що збереження сімї недоцільне, суперечить інтересам подружжя, а тому шлюб необхідно розірвати. Позовна заява оплачена судовим збором (а.с.1).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-14 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вищезазначеною заявою, в якій просила надати їй, як особі, яка досягла шістнадцятирічного віку, право на шлюб з [PERSON], [INFO], уродженцем смт. Печеніги, Печенізького району, Харківської області. В обґрунтування заяви посилалася на те, що вона вагітна від [PERSON], строк вагітності 6-7 тижнів. В судовому засіданні заявниця повністю підтримала свої вимоги. Заінтересована особа - [PERSON] та представник заінтересованої особи [PERSON] за довіреністю - [PERSON], проти задоволення заяви не заперечували. Заінтересована особа - Відділ державної реєстрації актів цивільного стану по місту Чугуєву, Чугуївському та Печенізькому районах Головного територіального управління юстиції у Харківській області в судове засідання не з'явився, про дату та час розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, причини неявки не повідомив. Заслухавши пояснення заявниці, заінтересованих осіб, дослідивши матеріали справи та проаналізувавши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, з наступних підстав. Відповідно до частини 1 статті 23 та частини 1 статті 22 Сімейного кодексу України право на шлюб мають особи, які досягли шлюбного віку, тобто вісімнадцяти років. Заявниця [PERSON] народилася [INFO] року, що підтверджується паспортом громадянина України з безконтактним електронним носієм, [NUMBER], орган видачі - 6349, дата оформлення - 20 жовтня 2017 року (а.с. 5) та свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим завідуючим відділом запису актів громадянського стану Печенізького відділу реєстрації актів громадянського стану Харківської області 17 липня 2001 року (а.с. 10). Отже, станом на день звернення до суду заявниці виповнилось повних 16 років, тобто вона не досягла шлюбного віку. Разом з тим, за рішенням суду особі, яка досягла шістнадцяти років, в порядку частини 2 статті 23 Сімейного кодексу України може бути надано право на укладення шлюбу, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. Як вбачається з матеріалів справи, згідно з довідкою Комунального закладу охорони здоров'я «Чугуївська центральна районна лікарня імені М.І. Кононенка» від 13 листопада 2017 року [PERSON] поставлено діагноз - вагітність 7 тижнів (а.с. 7). У судовому засіданні заявниця та представник заінтересованої особи [PERSON] пояснили, що заявниця [PERSON] та [PERSON] є батьками цієї дитини та бажають її народження, у зв'язку з чим, суд дійшов висновку, що укладення шлюбу між ними за наявності спільного бажання відповідає інтересам заявниці. На підставі вищевикладеного, суд вважає заяву [PERSON] обґрунтованою та, розглянувши справу в порядку частини 3 статті 234 Цивільного процесуального кодексу України, задовольняє її.

Outcome: approved