Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-25 00:00:00

[PERSON] звернулася до Придніпровського районного суду м. Черкаси з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 07 жовтня 2000 року вона з відповідачем уклала шлюб, який зареєстровано Черкаським райвідділом ДРАЦС Черкаської області, про що зроблено відповідний актовий запис № 1302. За час подружнього життя у них народився син [PERSON], [INFO], який проживає разом з матірю. Також вказує, що на даний момент в суді знаходиться справа щодо розірвання між ними шлюбу. Відповідач добровільно відмовляється надавати кошти на утримання дитини. Крім того, він працює на ПАТ «Азот» м. Черкаси на посаді заступника начальника цеху та отримує гідну заробітну плату. На підставі викладеного, просить суд, - стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % встановленого законом мінімуму, починаючи з 14 листопада 2016 року та продовжувати до повнолітня дитини. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала та пояснила, що з вересня 2016 року вони припинили спільно проживати. Відповідач надає кошти на утримання сина лише після неодноразових нагадувань та прохань, хоча сам добре знає про те, що [PERSON] займається баскетболом, їздить на змагання, що потребує значних матеріальних затрат. Крім того, зазначила, що у сина проблеми із зором і він постійно потребує лікування, а тому 1/3 частини заробітку (доходу) відповідача буде цілком достатньою для утримання дитини і саме в такому розмірі відповідач зможе сплачувати кошти, враховуючи розмір його доходів та відсутність інших утрмиманців. Не погодилась на запропонований відповідачем розмір аліментів в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно. В судовому засіданні відповідач [PERSON] частково визнав заявлені позовні вимоги та пояснив, що спору щодо дитини між сторонами немає. Також зазначив, що від дитини він не відмовляється, буде піклуватися про неї, допомагати та матеріально утримувати. Крім того вказав, що заробітну плату на підприємстві де він працює дають нерегулярно та не у повному розмірі, а тому погодився сплачувати аліменти в меншому розмірі, ніж заявила позивач, а саме, - 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно. Заслухавши думку позивача та відповідача, дослідивши письмові матеріали справи і докази в їх сукупності, на підставі повного, обєктивного та всебічного дослідження, суд приходить до наступного: встановлено, що 07 жовтня 2000 року сторони зареєстрували шлюб у Черкаському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, про що складено відповідний актовий запис № 1302, що підтверджується даними свідоцтва про шлюб ([PERSON] І-СР № 135406). За даними свідоцтва про народження ([PERSON] І-СР № 327938) сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], батьком дитини записаний відповідач. В судовому засіданні також встановлено, що сторони разом не проживають з вересня 2016 року і їхня спільна дитина проживає з матірю та знаходяться на її утриманні. На даний час [PERSON] не має можливості самостійно утримувати неповнолітню дитину. За даними довідки про отримані доходи № 0-28-0.7-9205/15-16 від 13 грудня 2016 року вбачається, що [PERSON] працює в управлінні Держгеокадастру у Черкаському районі Черкаської області на посаді головного спеціаліста та за вересень - листопад 2016 року включно їй нарахована заробітна плата 16035,05 грн. Під час розгляду справи відповідач зазначив, що він не відмовляється від дитини, бажає і має наміри надавати матеріальну допомогу на її утримання. Також встановлено, що [PERSON] працює на посаді заступника начальника цеху ПАТ «Азот» та отримав дохід за період вересень - листопад 2016 року включно у розмірі 42032,68 грн., про що свідчать дані довідки про доходи № 759 від 13 грудня 2016 року. Крім того, до суду відповідачем не надано жодних підтверджень щодо неможливості ним утримувати дитину у розмірі, який заявлено позивачем, тобто 1/3 частини всіх його заробітку (доходу). Відповідач не є інвалідом, працездатний, інших утриманців немає, від спілкування та виховання дитини, яка проживає із матір»ю, а також від її утримання, - не відмовляється. Спору про батьківство дитини також немає. Як передбачено ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до положень ст.ст. 10, 11, 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Докази надаються сторонами та іншими особами, що беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ч. ч. 2, 3 ст. 58 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч.2 ст. 59 ЦПК України). Аліменти це обовязок утримання у визначених законом випадках одним членом сімї інших, які потребують цього. Згідно із ч. 1 ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. За положеннями ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обовязки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обовязків щодо дитини. Згідно із ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Також, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення (ст. 182 СК України). Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом (ч. 1 ст. 183 СК України). Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону (ст. 184 СК України). За положеннями ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. При визначенні розміру аліментів враховуються такі доходи платника аліментів як: основна заробітна плата, усі види доплат і надбавок до заробітної плати, премії та винагороди, пенсії, стипендії, допомоги по безробіттю, дивіденди та інші доходи, що передбачені Постановою Кабінету Міністрів України від 26 лютого 1993 року №146 Про перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб. Таким чином, зясувавши обставини справи, заслухавши пояснення сторін, судом не встановлено підтверджуючих даних, які б свідчили про неможливість відповідача сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO] в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно. Також, і сам відповідач не надав жодних переконливих, належних та допустимих доказів в обгрунтування своїх заперечень проти заявлених позовних вимог. Крім того, суд враховує те, що здійснення батьками своїх прав та виконання обов»язків, в т.ч. щодо утримання, мають грунтуватися на повазі до прав дититни та її людської гідності; батьки зобов»язані піклуватися про здоров»я дитини, її фізичний духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійноно життя. На основі повно і всебічно зясованих обставин, на які посилався позивач, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний звязок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про можливість задоволення позовних вимог у повному обсязі. Рішення про стягнення аліментів в частині виплати за один місяць підлягає до негайного виконання (ч. 1 ст. 367 ЦПК України). Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, Закону України Про судовий збір з відповідача в дохід держави необхідно стягнути судові витрати в розмірі 551 грн. 20 коп. На підставі викладеного та

Outcome: approved