Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-19 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Новгород-Сіверський м`ясокомбінат», обґрунтовуючи заявлені вимоги тим, що 17 березня 2011 року, згідно наказу №3 від 17.03.2011 року, її було прийнято на роботу до Товариства з обмеженою відповідальністю «Новгород- Сіверський м'ясокомбінат» (засновником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «ГРАНД ФІШ», ЄДРПОУ 34477246, м. Київ, вул. Семена Скляренка 9, 04073), на посаду бухгалтера. Наказом №37-1 від 01.04.2013 року позивача переведено на посаду заступника головного бухгалтера. 16 лютого 2015 року позивач звільнилася за згодою сторін - наказ №1 від 16.02.2015 року. Під час трудових відносин сторін, відповідачем несвоєчасно здійснювалась виплата заробітної плати, внаслідок чого - з липня 2014 року по день звільнення позивача утворилась заборгованіть по виплаті заробітної плати, у розмірі 38657 гривень 52 копійки. З приводу виплати заробітної плати позивач неодноразово зверталася до відповідача, але її вимоги було проігноровано. Також заробітна плата за відпрацьований позивачем з серпня 2013 року по червень 2014 року час виплачена лише 11 серпня 2014 року ( із великою затримкою), але компенсація за час затримки заробітної плати, згідно Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» - не виплачена. Розмір компенсації становить 2224 гривні 94 копійки. Також позивач зазначає, що грубим порушенням трудового законодавства відповідачем позивачу завдано моральну шкоду. В с у д о в о м у з а с і д а н н і : [PERSON] заявлені позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Також, в обґрунтування заявлених вимог про стягнення моральної шкоди, пояснила, що на протязі тривалого часу затримки відповідачем проведення розрахунку у родині позивача виникала нагальна потреба термінового лікування дитини та поховання близького родича. Відсутність коштів, за умови боргу відповідача та відмова відповідача у задоволенні прохання, з поясненням причин терміновості, провести розрахунок - викликали страждання позивача. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, але звернувся до суду з письмовим клопотанням про розгляд справи без участі представника відповідача. Також письмове звернення містить вказівку про повне визнання заявлених позивачем вимог та прохання задовольнити заявлені вимоги в повному обсязі. -2- Вислухавши пояснення позивача, дослідивши наявні у матеріалах справи докази та враховуючи встановлені фактичні обставини суд вважає, що заявлені позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню, виходячи з наступного: по справі судом встановлено, що позивач перебував у трудових відносинах з відповідачем, працюючи бухгалтером, а згодом - заступником головного бухгалтера. 16 лютого 2015 року трудові відносини між сторонами розірвано - позивач звільнилася за згодою сторін (наказ №1 від 16.02.2015 року). Під час трудових відносин сторін, в порушення вимог ст. 115 КЗпП України відповідачем несвоєчасно здійснювалась виплата заробітної плати, внаслідок чого - з липня 2014 року по день звільнення позивача утворилась заборгованість по виплаті заробітної плати, у розмірі 38657 гривень 52 копійки. З приводу виплати заробітної плати позивач неодноразово зверталася до відповідача, але її вимоги було проігноровано. В порушення вимог ст.116 КЗпП України, в день звільнення позивача відповідачем не виплачено всіх сум, що належать позивачу від підприємства ( відповідача по справі). На час судового розгляду розмір заборгованості становить 38657 гривень 52 копійки. За таких встановлених судом доказів заявлені вимоги про стягнення заборгованості по заробітній платі є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Обґрунтованими також є і вимоги про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, оскільки згідно з вимогами ст. 117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Розмір даного стягнення становить, станом на 23.03.2015 року, 6 472 гривні 80 копійок ( виходячи з положень затвердженого Постановою від 08 лютого 2012 року Кабінету Міністрів України №100 Порядку обчислення середньої заробітної плати, середньомісячна заробітна плата з метою виплати вихідної допомоги та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата. Згідно з п. 8 Порядку нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин. а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством. - на число календарних днів за цей період. Середьноденна заробітна плата позивача становить 269,70 грн, а кількість робочих днів за час прострочення розрахунку при звільненні, станом на 23.03.2015 року, становить 24 дні. Отже, середній заробіток за час затримки розрахунку, станом на 23.03.2015 року, становить 6 472, 80 грн. (269,70 грн. х 24 дні = 6 472,80 грн.). Крім цього, судом встановлено, що заробітна плата за відпрацьований позивачем з серпня 2013 року по червень 2014 року час виплачена лише 11 серпня 2014 року, але компенсація за час затримки заробітної плати, згідно Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» - не виплачена. Розмір компенсації становить 2224 гривні 94 копійки ( сума несвоєчасно виплаченої заробітної плати та коефіцієнти : серпень 2013 року -2 146,70 грн. (0.132), вересень 2013 року - 2 138,61 грн.(0.132), жовтень 2013 року -2 138,61 грн.(0,128), листопад 2013 року - 2 138,61 грн.(0,126), грудень 2013 року - 2 138,61 грн. (0,120), січень 2014 року -2212,38 грн.(0,118), лютий 2014 року - 2212,38 грн.(0,111), березень 2014 року -2212,38 грн.(0,087), квітень 2014 року - 212,38 грн.(0,053), травень 2014 року - 2 272,26 грн.(0,014), червень 2014 року - 2 815,71 грн.(0,004). Сума компенсації, відповідно: 283,36 грн., 282,30 грн., 273,74 грн., 269,46 грн., 256,63 грн., 261,05 грн., 245,57 грн., 198,48 грн., 117,26 грн.,31,81 грн. та 11,26 грн., а всього - 2 224 гривні 94 копійки). Також позивачем доведено обставини, на які позивач посилається як на підставу заявлених вимог про відшкодування моральної шкоди. Зокрема, позивачем доведено, що на -3- протязі часу затримки проведення розрахунку при звільненні у родині позивача виникали обумовлені тяжкою хворобою дитини та смертю близького родича позивача життєві труднощі - що потребувало фінансових витрат. Проте, всі звернення позивача щодо виконання відповідачем законодавства про працю - відповідачем проігноровано. За таких доказів, порушене право позивача підлягає судовому захисту шляхом ухвалення судового рішення про задоволення заявлених позовних вимог. З відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір. Виходячи з вищевикладеного, на підставі ст.ст. 116, 117, 237- 1 КЗпП України, Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» та

Outcome: approved