Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-19 00:00:00

[PERSON] звернулася до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовною заявою до [PERSON] про позбавлення батьківських прав, третя особа - Служба у справах дітей Вознесенської районної державної адміністрації Миколаївської області, посилаючись на наступне. 27 жовтня 2007 року сторони зареєстрували шлюб, проте, шлюб було розірвано. Сторони мають неповнолітніх дітей: дочку - [PERSON], [INFO], сина - [PERSON], [INFO]. Батько дітей їх вихованням та утриманням не займається. До серпня 2014 року вона проживала в Луганській області м. Стаханов (нині Кадіївка). У зв'язку з проведенням АТО на території Луганської області, з метою уникнення загрози від збройного конфлікту та захисту свого життя і життя дочки [PERSON], вимушено переїхала до Миколаївської області, де проживає в с. Щербані Вознесенського району. В травні 2015 року у неї народився син [PERSON]. Вони є внутрішньо переміщеними особами. Фактично сім'я з відповідачем розпалася ще у 2010 році. Він пішов з сім'ї, перестав цікавитися життям своєї дочки, не надавав коштів на її утримання. Позивач намагалася зберегти сім'ю, але навіть після початку збройного конфлікту на Сході, що спричинило вимушене переміщення, навіть після народження сина [PERSON], відповідач не проявив батьківських почуттів та відповідальності по відношенню до своїх дітей. Ще під час вагітності він остаточно покинув сім'ю. Останній раз вона бачила його у вересні 2014 року. З того часу він жодного разу не цікавився життям своїх дітей. Діти постійно проживають з нею. В даний час має намір створити нову сім'ю і новий чоловік опікується дітьми як рідними і має бажання їх усиновити. Він же допомагає забезпечувати дітей усім необхідним для зростання і розвитку, оскільки відповідач свого обов'язку щодо утримання неповнолітніх дітей не виконує. Після переміщення до Миколаївської області з 2015 року дочка навчається у Щербанівській ЗОШ І-ІІІ ступенів ім. М.М. Рябошапки, де підтверджують, що дитина проживає з матір'ю, вихованням її займається мати. Відповідач навчанням дочки ніколи не займався і не цікавився. Батько життям своїх дітей взагалі не цікавиться, не відвідує їх, не телефонує, жодним чином про них не піклується. Відповідач свідомо нехтує своїми обов'язками. З наведеного зрозуміло, що батько повністю втратив зв'язок зі своїми дітьми. Позивач вважає, що за таких обставин, коли відповідач свідомо не виконує своїх батьківських обов'язків по вихованню дітей, не піклується про дітей та матеріально їх не забезпечує, не спілкується з дітьми в обсязі, необхідному для їх нормального самоусвідомлення, не виявляє інтересу до їх внутрішнього світу, взагалі не цікавиться своїми дітьми, є можливим та доцільним позбавити його батьківських прав відносно неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO], і неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Враховуючи вищевказане та той факт, що відповідач [PERSON] самоухилився від виконання батьківських обов'язків щодо неповнолітніх дітей: дочки - [PERSON], [INFO], сина - [PERSON], [INFO], не усвідомлює відповідальності за виховання своїх дітей, враховуючи інтереси дітей, необхідність умов виховання на належному рівні, [PERSON] просить позбавити батьківських прав [PERSON] стосовно його неповнолітніх дітей: дочки - [PERSON], [INFO], сина - [PERSON], [INFO], та з урахування уточнених позовних вимог, стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 600 (шістсот) грн. 00 коп. щомісячно на кожну дитину до досягнення дітьми повноліття. В судове засіданні позивач не з'явилася, проте надала письмову заяву про розгляд справи без її участі, уточнені позовні вимоги підтримала з підстав, які викладені у позові. В судове засідання відповідач не з'явився, про причину неявки суд не повідомив, про день, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином. Зави про розгляд справи без його участі не надходило. В судове засідання представник третьої особи не з'явилася, проте надала письмову заяву про розгляд справи без її участі, не заперечувала проти задоволення уточнених позовних вимог. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Позивач не заперечувала проти розгляду справи за відсутності відповідача. У зв'язку з наведеним, суд вважає за можливе слухати справу за відсутністю відповідача, а матеріали, що є у справі, достатніми для цього. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. З матеріалів справи вбачається, що згідно із копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого 27 жовтня 2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Стахановського міського управління юстиції Луганської області, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 27 жовтня 2007 року, про що зроблено відповідний актовий запис № 696. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу - [PERSON]. Згідно із копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 30 травня 2008 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Стахановського міського управління юстиції Луганської області, [PERSON] народилася [INFO], про що зроблено відповідний актовий запис № 364. При цьому, батьком дитини записаний [PERSON], а матір'ю - [PERSON]. Згідно із копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 02 червня 2015 року Щербанівською сільською радою Вознесенського району Миколаївської області, [PERSON] народився [INFO], про що зроблено відповідний актовий запис № 10. При цьому, батьком дитини записаний [PERSON], а матір'ю - [PERSON]. Згідно із характеристикою учениці 1 класу, виданою Щербанівською загальноосвітньою школою І-ІІІ ступенів ім. М.М. Рябошапки Вознесенської районної ради Миколаївської області [PERSON], [INFO], від 23 травня 2016 року, [PERSON] навчається в школі з 01.09.2015 року. Зарекомендувала себе як старанна, уважна учениця. Має навчальні досягнення достатнього рівня. На уроках працює активно. Має добрий загальний розвиток. Любить читати. Користується авторитетом в колективі. Неформальний лідер. До доручень ставить відповідально. Мати, [PERSON], цікавиться навчанням дитини та відповідально ставиться до її виховання в сім'ї. Відгукується на прохання класного керівника, регулярно відвідує школу, батьківські збори, приділяє належну увагу вихованню дитини. Згідно із довідкою № 1626, виданою Щербанівською сільською радою Вознесенського району Миколаївської області від 17.10.2016 року, в житловому будинку, який розташований за адресою: [ADDRESS], зареєстровані: позивач - [PERSON], діти позивача - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Згідно із Актом про проживання № 1795, виданою Щербанівською сільською радою Вознесенського району Миколаївської області від 07.11.2016 року, в житловому будинку, який розташований за адресою: [ADDRESS], мешкають: позивач - [PERSON], діти позивача - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Від батька дітей [PERSON] ніякої матеріальної допомоги не отримує, у вихованні дітей участі не приймає. Згідно із копією рішення Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 23 грудня 2016 року, розірвано шлюб, зареєстрований між [PERSON] та [PERSON] 27.10.2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Стахановського міського управління юстиції Луганської області, актовий запис № 696. Рішення набрало законної сили 04.01.2017 року. Згідно із висновком органу опіки та піклування Вознесенської районної державної адміністрації Миколаївської області про позбавлення батьківських прав № 69/02-06 від 27.01.2017 року, відповідач [PERSON], [INFO], повністю ухилився від виконання батьківських обов'язків, не займається вихованням та утриманням своїх неповнолітніх дітей, не усвідомлює всієї відповідальності за них, не враховує інтереси дітей, необхідність умов виховання на належному рівні. У зв'язку із викладеним Орган опіки та піклування Вознесенської районної державної адміністрації Миколаївської області просить позбавити батьківських прав [PERSON], [INFO], стосовно його неповнолітніх дітей: дочки - [PERSON], [INFO], сина - [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я або навчальний заклад, в якому вона перебуває, орган опіки і піклування, прокурор, а також сама дитина, що досягла чотирнадцяти років. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. У Принципі 6 Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року зазначено, що дитина для повного та гармонічного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона повинна зростати у піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, в атмосфері любові, моральної та матеріальної забезпеченості. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, що була ратифікована Постановою Верховної Ради України N 789-XII від 27.02.1991 року, Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до Постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 року № 3 ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 СК України. Згідно із ч. 1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред'явлення позову. Враховуючи те, що відповідач [PERSON] не займається вихованням і матеріальним утриманням неповнолітніх дітей: дочки - [PERSON], [INFO], сина - [PERSON], [INFO], ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей, не піклується про фізичний і духовний розвиток дітей, суд вважає, що позов слід задовольнити, а [PERSON] слід позбавити батьківських прав стосовно його неповнолітніх дітей: дочки - [PERSON], [INFO], сина - [PERSON], [INFO], та стягнути з нього на користь позивача аліменти в твердій грошовій сумі, адже у суду відсутні будь-які відомості про наявність регулярного доходу відповідача. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Понесення позивачем судових витрат підтверджується квитанцією № 72 від 13.10.2016 року про сплату судового збору в сумі 551 грн. 20 коп., у зв'язку із чим суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача вказану суму судових витрат. У відповідності до ст. 367 ЦПК України, суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved