Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-07 00:00:00

[PERSON] звернулася до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовом до [PERSON], третя особа Перша Сєвєродонецька державна нотаріальна контора, в якому просила про наступне: - встановити факт проживання однією сімєю [PERSON] з померлим [PERSON] понад пять років (з січня 2004 року до часу відкриття спадщини 20 жовтня 2016 року); - визнати [PERSON] спадкоємцем четвертої черги за законом; - визнати за [PERSON] право на спадкування за законом після смерті [PERSON] разом зі спадкоємицею першої черги [PERSON] на квартиру за адресою: [ADDRESS]. В обґрунтування позову позивач вказала, що з травня 1989 року по 20 жовтня 2016 року вона та [PERSON] проживали однією сімєю без реєстрації шлюбу у квартирі позивача за адресою [ADDRESS], вели спільне господарство та мали спільний бюджет. Також разом вони виховували синів позивача, вирішували побутові питання, разом як сім'я їздили на відпочинок, допомагали батькам як позивача, так і [PERSON] Оскільки спільних дітей в них не було, реєструвати шлюб вони не вважали за потрібне. Відповідач по справі є рідною дочкою померлого. 20 жовтня 2016 року внаслідок повторного внутрішньо мозкового крововиливу [PERSON] помер. Заповіту померлий не залишив. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина у вигляді двокімнатної квартири за адресою: [ADDRESS], яка належала померлому на підставі свідоцтва про право власності на житло від 29 листопада 2001 року № 423. З 2004 року у вказаній квартирі проживав син позивача з родиною. Позивач вказує, що вона здійснювала сплату комунальних платежів за обидві квартири, оскільки [PERSON] періодично був безробітним, мав мінливий, нерегулярний дохід. [PERSON] з 2002 року постійно хворів на неврологічні та кардіологічні хвороби, доволі часто перебував на стаціонарному лікуванні. Стан його здоровя вимагав постійного стороннього догляду, забезпечення належних умов життя, які забезпечувала позивач. У травні 2015 року [PERSON] переніс важку операцію, під час його перебування у лікарні та реабілітаційному періоді позивач була поруч, допомагала. 02 жовтня 2016 року у [PERSON] стався інсульт, була зроблена операція, але наступного дня стався другий інсульт та була зроблена друга операція, після чого була нерухома вся ліва частина тіла. Позивач постійно піклувалась про [PERSON], доглядала за ним, годувала, шукала гроші на лікування, купувала ліки та оплачувала обстеження та операції. Але, 20 жовтня 2016 року [PERSON] помер. Весь цей час позивач сама опікувалась [PERSON], оскільки його батьки вже давно померли, а дочка останні десять років проживала спочатку в м.Києві, а останні два роки у Німеччині. Організацію та всі витрати на поховання здійснювала позивач. Встановлення факту проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу позивачу необхідно для оформлення спадщини після смерті [PERSON] Представник відповідача надала суду письмові заперечення по справі, де вказала, що позовні вимоги [PERSON] визнає частково, а саме у частині щодо встановлення факту проживання однією сімєю [PERSON] з померлим [PERSON] у період з січня 2004 року по 20 жовтня 2016 року, а стосовно інших позовних вимог повністю заперечує, оскільки вони є незаконними та необґрунтованими з наступних причин. Представник відповідача вказала, що померлий [PERSON] був рідним батьком відповідача, але за життя не піклувався про свою рідну дочку. Померлий працював постійно, а коли офіційно не був працевлаштований, то підробляв тим, що робив ремонти, за які сплачували чималі гроші, а отже не потребував сторонньої матеріальної допомоги. Померлий не був ані безпорадним, ані людиною похилого віку, інвалідності не мав, не визнавався непрацездатним. Окрім того, позивач не самостійно сплатила за поховання [PERSON], а отримала від відповідача (дочки померлого) допомогу у розмірі 3250,00 грн., 1000 грн. від [PERSON] (двоюрідної племінниці померлого), а також від ПАТ «Укртелеком» 8 тисяч грн. Враховуючи, що спадкодавець до самої смерті працював, отримував заробітну плату, інвалідності не мав, на диспансерному обліку не перебував, лежачим не був, то він не перебував тривалий час у безпорадному стані. На підставі викладеного, просила відмовити у визнанні за позивачем права на спадкування за законом після смерті [PERSON] разом зі спадкоємицею першої черги [PERSON]. В судовому засіданні позивач підтримала позовну заяву. Під час допиту за правилами допиту свідків позивач [PERSON] пояснила, що з [PERSON] вони проживали разом з травня 1989 року до часу його смерті. Він працював в «Укрхіменерго», приносив додому заробітну плату приблизно з 1989 року по 1998 рік. Після його звільнення з «Укрхіменерго» він працював неофіційно, заробляв небагато. З 2002 року у нього була грижа, йому складно було ходити, часто у нього був тиск, він звертався до лікарень. У [PERSON] була пухлина, яку вони помітили за 3 роки до його смерті, внаслідок чого йому провели операцію. Коли [PERSON] був у лікарні, позивач купувала йому ліки, носила їжу, чергувала біля операційної кімнати. Інвалідності у [PERSON] не було. Відповідач [PERSON] та донька [PERSON] завжди допомагали з його лікуванням. До 30 вересня 2016 року [PERSON] ходив на роботу, а 02 жовтня 2016 року у нього стався інсульт. В квітні 2015 року [PERSON] був на стаціонарному лікуванні 3 дні. Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовну заяву з підстав, які викладені в позові. Представники відповідача в судовому засіданні заперечували проти задоволення позову з підстав, які викладені в письмових запереченнях проти позову. Допитана в якості свідка в судовому засіданні [PERSON] пояснила, що після розлучення [PERSON] з першою дружиною, він та [PERSON] жили разом однією сімєю. Два роки тому [PERSON] був на стаціонарному лікуванні в лікарні, при цьому [PERSON] доглядала за ним. До 2002 року у [PERSON] були складнощі з пошуком роботи, після цього [PERSON] працював в ПАТ «Укртелеком». Допитана в якості свідка в судовому засіданні [PERSON] пояснила, що з 1986 року вона проживає за адресою: [INFO]. В цьому ж будинку в квартирі № 23 з 1989 року [PERSON] та [PERSON] жили разом однією сімєю, вона неодноразово була у них в гостях. За два роки до смерті [PERSON] хворів, у нього була виявлена грижа хребту. Протягом цих двох років [PERSON] двічі був на стаціонарному лікуванні в лікарні і [PERSON] за ним доглядала. При цьому [PERSON] ходив на роботу. У 90-х роках 20-го сторіччя у [PERSON] та [PERSON] були певні матеріальні труднощі. Допитана в якості свідка в судовому засіданні [PERSON] пояснила, що протягом останніх 11 років вона проживає за адресою: [INFO]. В цьому ж будинку в квартирі № 23 протягом останніх 11 років [PERSON] та [PERSON] жили разом однією сімєю. Їй відомо, що [PERSON] була дуже терплячою жінкою, зокрема вона погашала кредити за [PERSON], терпіла його зловживання алкоголем, коли він лежав у лікарні доглядала за ним. Допитаний в якості свідка в судовому засіданні [PERSON] пояснив, що з 1972 року він проживає за адресою: [INFO]. В цьому ж будинку в квартирі № 23 з 1990 року [PERSON] та [PERSON] жили разом однією сімєю. [PERSON] постійно працював, зокрема в ПАТ «Укртелеком». Коли [PERSON] був на стаціонарному лікуванні, то [PERSON] доглядала за ним. Допитана в якості свідка в судовому засіданні [PERSON] пояснила, що вона знайома з [PERSON] і [PERSON] з 1989 року, зокрема їй відомо, що з 1989 року вони проживають разом однією сімєю. За її спостереженнями [PERSON] мав вигляд здорової людини. Допитаний в якості свідка в судовому засіданні [PERSON] пояснив, що він знайомий з [PERSON] по роботі з 1982 року. Йому відомо, що з 1990 року в будинку по проспекту Гвардійському, 51, в м. Сєвєродонецьку [PERSON] та [PERSON] жили разом однією сімєю. Іноді у них були фінансові труднощі, у звязку із чим він іноді давав гроші [PERSON] У вересні 2016 року [PERSON] почав почувати себе погано. Допитана в якості свідка в судовому засіданні [PERSON] пояснила, що з 1993 року вона знає [PERSON] і [PERSON], адже їх діти разом вчилися в школі, вони товаришували сімями. [PERSON] і [PERSON] жили разом в будинку по проспекту Гвардійському, 51, в м. Сєвєродонецьку однією сімєю. Останній час перед смертю [PERSON] багато хворів, іноді перебував в лікарнях і [PERSON] за ним доглядала. [PERSON] дійсно працював в ПАТ «Укртелеком». Допитана в якості свідка в судовому засіданні [PERSON] пояснила, що [PERSON] і [PERSON] були її однокласниками в школі. Їй відомо, що з 1989 року [PERSON] і [PERSON] жили разом однією сімєю, [PERSON] сприймав дітей [PERSON] як своїх. Два або три року тому [PERSON] лежав у лікарні, часто хворів, при цьому [PERSON] за ним доглядала. Допитана в якості свідка в судовому засіданні [PERSON] пояснила, що їй відомо про те, що [PERSON] і [PERSON] жили разом однією сімєю, адже вона часто бувала в гостях у матері [PERSON], куди також приходили [PERSON] і [PERSON] Допитаний в якості свідка в судовому засіданні [PERSON] пояснив, що він знайомий з [PERSON] зі шкільних років. Останні 20 років він та [PERSON] 2-3 рази на рік приїжджали один до одного в гості. Йому відомо, що протягом останніх щонайменше 25 років [PERSON] і [PERSON] жили разом однією сімєю в квартирі по проспекту Гвардійському в м. Сєвєродонецьку. [PERSON] іноді хворів, лежав в лікарнях, при цьому [PERSON] за ним доглядала. [PERSON] працював до останніх днів свого життя. Допитана в якості свідка в судовому засіданні [PERSON] пояснила, що їй відомо, що [PERSON] і [PERSON] жили разом однією сімєю. [PERSON] іноді скаржився на біль у спині, перебував на стаціонарному лікуванні. Останній час перед смертю [PERSON] мав поганий вигляд. Їй також відомо, що [PERSON] працював кабельщиком в телефонній компанії. Допитана в якості свідка в судовому засіданні [PERSON] пояснила, що [PERSON] є її подругою. [PERSON] і [PERSON] жили разом однією сімєю на протязі тривалого часу. [PERSON] часто хворів, вона часто бачила його в чергах в лікарні. [PERSON] працював в ПАТ «Укртелеком». Допитана в якості свідка в судовому засіданні [PERSON] пояснила, що [PERSON] є її двоюрідною племінницею. [PERSON] і [PERSON] жили разом однією сімєю з 1986 року. Їй також відомо, що [PERSON] працював в телефонній компанії. [PERSON] не був лежачою людиною, він іноді брав лікарняні, скаржився на біль, проте після закінчення лікарняного йшов працювати. Їй відомо, що [PERSON] двічі був на стаціонарному лікуванні. Допитана в якості свідка в судовому засіданні [PERSON] пояснила, що [PERSON] є її троюрідною сестрою. Їй відомо, що [PERSON] і [PERSON] жили разом однією сімєю з 1980-х років. Їй також відомо, що [PERSON] декілька разів був на стаціонарному лікуванні. Останній раз вона бачила [PERSON] восени 2016 року, він ходив на роботу та працював. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, допитавши свідків, суд встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. З матеріалів справи вбачається, що згідно з повторною копією свідоцтва про народження серії І-ВЛ № 372623, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Сєвєродонецького міського управління юстиції у Луганській області 21 жовтня 2014 року, [PERSON] народилась 01 листопада 1981 року, про що 10 листопада 1981 року складено відповідний актовий запис № 1689. Батьком записаний [PERSON], матірю [PERSON]. З довідки № 3664 від 28 листопада 2016 року, виданої Комунальним підприємством «Єдиний розрахунковий центр м. Сєвєродонецька» вбачається, що [PERSON] мешкає в [ADDRESS]. [PERSON], [INFO] проживала за даною адресою з [PERSON], [INFO] по день його смерті 20.10.2016 року та вели спільне господарство. Актом від 17 листопада 2016 року, який складено представниками КП «ЄРЦС» та затверджено директором КП «ЄРЦС», за адресою: [ADDRESS], встановлено, що [PERSON], [INFO] дійсно проживав за даною адресою без реєстрації з 1989 року по день смерті 20 жовтня 2016 року. [PERSON] помер 20 жовтня 2016 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ЕД № 494042, виданого Сєвєродонецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану [PERSON] територіального управління юстиції у Луганській області, про що 22 жовтня 2016 року складено відповідний актовий запис № 1757. Згідно договору-замовлення №4460 на організацію та проведення поховання [PERSON] замовником вказано [PERSON]. З копії свідоцтва про право власності на житло № 423 від 29 листопада 2001 року, виданого Управлінням житлово-комунального господарства міськвиконкому квартира за адресою: [ADDRESS] дійсно належить на праві приватної власності [PERSON]. Право власності зареєстровано у БТІ м.Сєвєродонецька за № 567 30 січня 2002 року. [PERSON] лікаря КУ «Сєвєродонецька міська багатопрофільна лікарня» від 14.03.2017 року № 528 підтверджується, що [PERSON] знаходився на стаціонарному лікуванні у відділеннях вказаного медичного закладу з 15.07.2002 по 05.08.2002, з 21.12.2012 по 27.12.2012, з 08.03.2015 по 11.03.2015, з 18.05.2015 по 05.06.2015, з 02.10.2016 по 20.10.2016. Догляд за хворим здійснювала [PERSON]. Довідкою про доходи та утримані податки від 14.07.2017 року, виданою ПАТ «Укртелеком», підтверджується, що в період з грудня 2014 року по жовтень 2016 року [PERSON] щомісячно отримував заробітну плату на вказаному підприємстві. В матеріалах справи також наявні копії товарних чеків на придбання ліків та проведених чисельних компютерних діагностик. 04 листопада 2016 року [PERSON] Анстасія Сергіївна звернулася до Першої Сєвєродонецької державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за законом після померлого батька [PERSON]. 18 січня 2017 року [PERSON] звернулася до Першої Сєвєродонецької державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за законом згідно із ст. 1264 ЦК України після померлого [PERSON]. Стосовно вимоги про визнання за позивачем права на спадкування разом із спадкоємцем першої черги, суд зазначає наступне. Відповідно до частин 2, 3 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. У відповідності до ч. 2 ст. 1259 ЦК України фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Відповідно до Постанови Пленуму ВСУ України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування. У п. 5.2. листа «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ зазначено, що черговість одержання права на спадкування може бути змінена шляхом укладення договору між спадкоємцями, які прийняли спадщину (ч. 1 ст. 1259 ЦК України), або на підставі рішення суду (ч. 2 ст. 1259 ЦК України). Судовий порядок зміни черговості застосовується на підставі задоволення позову спадкоємця наступних черг до спадкоємців тієї черги, які безпосередньо закликаються до спадкування. Право на предявлення позову про зміну черговості спадкування мають лише спадкоємці за законом. Підставами для задоволення такого позову є сукупність наступних юридичних фактів, встановлених у судовому порядку: 1) здійснення опіки на спадкодавцем, тобто надання йому нематеріальних послуг (спілкування, поради та консультації, поздоровлення зі святами); 2) матеріальне забезпечення спадкодавця; 3) надання будь-якої іншої допомоги спадкодавцеві, тобто такої допомоги, яка має матеріальне вираження, - прибирання квартири, приготування їжі, ремонт квартири; 4) тривалий час здійснення дій, визначених у пунктах 1-3; 5) безпорадний стан спадкодавця, тобто такий стан, під час якого особа неспроможна самостійно забезпечувати свої потреби, викликані похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом. Для задоволення позову необхідна наявність всіх пяти вищезазначених обставин. На підставі вищевикладених письмових доказів та показань свідків судом встановлено, що позивач [PERSON] та померлий 20 жовтня 2016 року [PERSON] дійсно проживали однією сім'єю понад пять років (з січня 2004 року), вели сумісне господарство, що також визнається представниками відповідача. Разом з тим, суд прийшов до висновку про те, що померлий [PERSON] не знаходився тривалий час в безпорадному стані, міг самостійно забезпечувати свої потреби, не був інвалідом, не мав каліцтва, до часу своєї смерті працював, щомісячно отримував заробітну плату. Факт піклування позивача про [PERSON] під час знаходження [PERSON] на стаціонарному лікуванні, на думку суду жодним чином не свідчить про тривалий безпорадний стан спадкодавця. По-перше, [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні протягом 2012-2016 років лише 5 разів по декілька днів, тобто стаціонарне лікування [PERSON] не носило тривалого та безперервного характеру. По-друге, піклування одного з фактичного подружжя за іншим з фактичного подружжя під час знаходження іншого з фактичного подружжя на стаціонарному лікуванні 1-2 рази на рік протягом 10-20 днів, на думку суду, відноситься до звичайних сімейних обовязків подружжя і не свідчить про тривале опікування безпорадною особою. Таким чином, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги про визнання за позивачем права на спадкування разом із спадкоємцем першої черги задоволенню не підлягають. Стосовно інших вимог про встановлення факту проживання однією сімєю [PERSON] з померлим [PERSON] понад пять років та про визнання [PERSON] спадкоємцем четвертої черги за законом суд зазначає, що вказані вимоги після відмови у задоволенні вимоги про визнання за позивачем права на спадкування разом із спадкоємцем першої черги не мають жодного правового значення для позивача. Задоволення цих вимог не призведе до виконання завдання цивільного судочинства щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних спадкових прав позивача. При цьому суд враховує, що згідно із поясненнями позивача вона та померлий [PERSON] за час їх сумісного проживання жодного нерухомого майна, автомобілів тощо не придбавали. Факт приватизації [PERSON] квартири в м. Сєвєродонецьку в 2001 році не впливає на зміст спірних правовідносин, адже вказана квартира згідно із п. 4. ч. 1 ст. 57 Сімейного кодексу України була його особистою приватною власністю. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд враховує, що у задоволенні позову відмовлено, в той час як відповідач або її представники не заявили про наявність у них документально підтверджених судових витрат. Отже, судові витрати, які підлягають розподілу, у цій справі відсутні. На підставі ч. 6 ст. 154 ЦПК України суд вважає за необхідне не скасовувати заходи забезпечення цього позову до набрання цим рішенням законної сили, проте розяснює відповідачу та її представникам, що суд після набрання судовим рішенням законної сили за їх заявою може постановити ухвалу про скасування заходів забезпечення позову.

Outcome: dismissed