Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-12 00:00:00

[PERSON] звернулася до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому зазначила, що 13.07.2002 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Спільне сімейне життя з відповідачем не склалося з причини різних поглядів на спосіб життя та відсутності взаєморозуміння і довіря. Шлюбно-сімейні відносини припинені з 07 травня 2017 року. Спору щодо поділу спільного сумісного майна не має. Дитина після розірвання шлюбу залишається проживати із відповідачем. В судове засідання позивач не зявилася, проте надала суду заяву, в якій просила розірвати шлюб між нею та відповідачем. В судове засідання відповідач не зявився, проте надав суду заяву, в якій позов визнав, проти розірвання шлюбу не заперечував. У звязку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. З матеріалів справи судом встановлено, що згідно з свідоцтвом про шлюб серії 1-ЕД № 023145, виданого повторно 04 квітня 2006 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Кремінського районного управління юстиції Луганської області, сторони з 13 липня 2002 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, актовий запис № 02. Також, з матеріалів справи вбачається, що сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Ухвалою Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 12.10.2017 року сторонам надано строк для примирення тривалістю один місяць, тобто до 13 листопада 2017 року. В судовому засіданні 13 листопада 2017 року судом зясовано, що сторони не примирилися. З позовної заяви та доданих до неї матеріалів вбачається, що фактичні взаємовідносини подружжя припинені, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, адже з 07 травня 2017 року сторони разом не проживають, сумісного господарства не ведуть, відносин, які притаманні шлюбному союзу чоловіка та жінки, не підтримують. Неповнолітня дитина після розірвання шлюбу залишається проживати з відповідачем. За таких обставин, виходячи із принципу добровільності шлюбу, суд вважає, що позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Понесення позивачем судових витрат підтверджується квитанцією № 6 від 08.08.2017 року про сплату судового збору в сумі 640 грн. 00 коп., у звязку із чим суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача вказану суму судових витрат.

Outcome: approved