Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-04 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до Романівської сільської ради про визнання незаконним рішення Романівської сільської ради №326 від 22.09.2013р. «Про затвердження межі між присадибними ділянками [PERSON] та [PERSON], мешканок с. Романів» з покликанням на те, що вона будучи власником житлового будинку по [ADDRESS] та користувачем присадибної земельної ділянки, 23.03.2011р. звернулась до відповідача з заявою про встановлення меж між її присадибною земельною ділянкою та земельною ділянкою [PERSON] Дане питання було розглянуто 28.03.2011р. на місцевості з визначенням межі між ділянками, яка була прямою та відповідала планам обміру присадиб 1958р. випуску, а також встановлено 4 межові знаки. Відповідно до рішення Романівської сільської ради №226 від 28.09.2012р., яким позивачці надано дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою та зобов'язано погодити технічну документацію на земельну ділянку, орієнтовною пл. 0,18га., нею було замовлено та виготовлено технічну документацію, відповідно до кадастрового та збірного планів якої межа земельної ділянки [PERSON] із земельною ділянкою [PERSON] також характеризується прямою та рівною лінією. Попри це, 07.06.2013р. [PERSON] було встановлено огорожу на межі зазначених земельних ділянок, яку розміщено з частковим виходом на територію позивача [PERSON], а оскаржуваним рішенням Романівської сільської ради №326 від 22.09.2013р. затверджено межу між присадибними ділянками суміжних землекористувачів [PERSON] та [PERSON], «по існуючій межі», без посилання на конкретний абрис, план чи схему земельної ділянки, що не відповідає існуючій протягом десятиліть межі, крім цього фактично зменшує площу земельної ділянки відведеної [PERSON] та порушує її права. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] та [PERSON] повністю підтримав заявлений позов, покликаючись на мотиви зазначені в позовній заяві зазначили, що відповідно до копії абрису встановлення межі між присадибними ділянками [PERSON] та [PERSON] від 18.04.2011р., на якому відображено межові знаки №№1-7, межові знаки №№6 і7 утворюють пряму лінію межі. Крім цього, рішенням Романівської сільської ради від 01.04.1994р. [PERSON] передано у власність земельну ділянку 0,14га., тоді як згідно зведеного плану земельних ділянок, що ліг в основу оскаржуваного рішення, остання використовує земельну ділянку площею 0,16га, що свідчить про безпідставне збільшення площі її земельної ділянки в тому числі і за рахунок захоплення частини земельної ділянки позивачки. Представник Романівської сільської ради пред'явлений позов заперечив та пояснив, що спір за межу триває давно, оскільки за матеріалами аерофотозйомки проведеної у 1958р., з врахуванням закладеної похибки, яка складає біля 2-х метрів на місцевості, межа одна, а фактично інша. Сільська рада неодноразово виходила на місцевість і за результатами розгляду даного питання на сесії сільської ради було вирішено затвердити межу по існуючій межі. В судовому засіданні [PERSON] та її представник позов заперечили та зазначили, що межа, яка затверджена рішенням Романівської сільської ради №326 від 22.09.2013р. існує понад 70 років і ніхто її не змінював. При заміні старої штахетної огорожі у 2001р. була здійснена її заміна по старій межі та межових стовпах за погодженням представника Романівської сільської ради та [PERSON], яка будь-яких заперечень на той час не мала. Вважають, що оскаржуване рішення Романівської сільської ради є законним і підстав для його скасування немає. Вислухавши доводи сторін та пояснення свідків, проаналізувавши обставини та матеріали справи, суд вважає, що в задоволенні позову [PERSON] до Романівської сільської ради слід відмовити виходячи з наступного. За змістом ч.2 ст. 152 ЗК України, власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою. Відповідно до ч.5 ст.158 ЗК України у разі незгоди власників землі або землекористувачів з рішенням органів місцевого самоврядування, органу виконавчої влади з питань земельних ресурсів спір вирішується судом. Відповідно до вимог ст.ст. 10 та 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення і щодо яких у сторін виникає спір. З огляду свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 24.-2.2009р. [PERSON] на праві приватної власності належить житловий будинок з господарськими прибудовами по [ADDRESS]. Згідно листа Романівської сільської ради №531 від 03.10.2013р. правовстановлюючі документи, які б підтверджували право користування земельними ділянками [PERSON] в сільській раді відсутні. Рішенням Романівської сільської ради №226 від 28.09.2012р. [PERSON] надано дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, орієнтовною площею 0,18га із земель населеного пункту с. Романів. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є користувачами суміжних земельних ділянок, призначених для будівництва та обслуговування житлового будинку та ведення присадибного господарства, що знаходяться [ADDRESS] Відповідно до рішення Романівської сільської ради №326 від 22.09.2013р. «Про затвердження межі між присадибними ділянками [PERSON] та [PERSON], мешканок с. Романів» межу між присадибними земельними ділянками суміжних землекористувачів [PERSON] та [PERSON] затверджено по існуючій межі. В судове засідання стороною позивачки представлено Витяг з рішення 26 сесії 21 скликання Романівської сільської ради народних депутатів від 01.04.1994р. відповідно до якого [PERSON] передано безкоштовно у приватну власність земельні ділянки для ведення особистого підсобного господарства заг. пл. 0,77га з яких: у власність 0,14га. та в постійне користування 0,63га. Поряд з цим в судовому засіданні було з'ясовано, що до земельної ділянки [PERSON] була долучена інша земельна ділянка, розташована по довжині її земельної ділянки, що була придбана останньою. Крім цього записи про площі таких земельних ділянок вносились відповідно до відомостей які були отримані в результаті ліквідації колгоспів Свідок [PERSON] ствердив, що в період його перебування на посаді сільського голови, а саме з 1990-2006р.р., у 1999-2000р.р. при заміні старих штахет між земельними ділянками [PERSON] та [PERSON], було зрізано старі межові стовпи і на їх місці, по цій же межі, в присутності земельної комісії сільської ради та сторін, встановлено нову огорожу. При виготовленні документації із землеустрою, проектна організація з сільською радою не контактувала, а відтак документація була виготовлена у двох варіантах: по існуючих межах і проектна лінія. В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що в 2001р. огорожа [PERSON] нахилилася в сторону [PERSON] і його було замінено на нову огорожу по цій же межі, що стояла стара. 18.04.2011р. за участі сторін та представників сільської ради межа була погоджена та встановлено стовпці. Площа земельної ділянки [PERSON] була збільшена за рахунок доручення до неї іншої земельної ділянки, яка була придбана останньою. В судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON] та [PERSON] пояснили, що межа між земельними ділянками [PERSON] та [PERSON] була рівною, однак з часом, коли паркан по ній був завалений, [PERSON], приблизно у 2003р., огорожа була відновлена однак вже по новій межі зі зміщенням в сторону земельної ділянки [PERSON] з приводу чого між ними неодноразово виникали конфлікти. В судове засідання стороною позивача представлено абриси встановлення меж земельних ділянок [PERSON] та [PERSON] від 28.03.2011р. та від 18.04.2011р. з істотними невідповідностями їх розмірів. В судовому засіданні представником відповідача надано пояснення що такі проміри встановлювались за допомогою механічної рулетки, що допускає певну похибку в таких замірах, а від так покликання позивача та такий доказ в підтвердженні своїх позовних вимог судом не розцінюється як належний. З огляду технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) виготовленої на замовлення [PERSON] та зокрема кадастрового плану земельної ділянки та зведеного кадастрового плану земельної ділянки вбачається, що проектна організація при обмірах земельних ділянок [PERSON] та [PERSON] зазначила існуючу межу, яка затверджена оскаржуваним рішенням Романівської сільської ради №326 від 22.09.2013р. та вказала проектну лінію межі між земельними ділянками. Покликання сторони позивача на схему аерофотозйомки 1958р. суд не може вважати переконливим доказом виходячи з того, що схема складена в масштабі 1:2000 для визначення меж населеного пункту і похибка в такому масштабі складає 1мм - 2 метри. Позивачем в судовому засіданні не надано жодного доказу зменшення площі своєї земельної ділянки в наслідок зміни конфігурації межі між господарствами [PERSON] та [PERSON] Таким чином, дослідивши наявні у справі докази виходячи з меж заявлених позовних вимог, з'ясувавши обставини, на які посилалися сторони, як на підставу своїх вимог і заперечень, оцінивши належним чином зібрані по справі докази кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв'язок у сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до Романівської сільської ради про визнання незаконним рішення Романівської сільської ради №326 від 22.09.2013р. є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Outcome: dismissed