Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-27 00:00:00

[PERSON] звернулася до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська із позовною заявою до [PERSON] у якій просить суд визнати відповідача, таким, що втратив право користування житлом в квартирі [ADDRESS]. Обґрунтовуючи такі позовні вимоги [PERSON] зазначає, що вона є власницею квартири [ADDRESS], на підставі договору купівлі-продажу від 10 квітня 2013 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON], та зареєстрованого в реєстрі за № 410. Також її право власності підтверджується витягом з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. В спірній квартирі зареєстровані вона, її сестра [PERSON], та невідома їй особа [PERSON], 1963 року народження. Те, що в квартирі зареєстрований [PERSON], 1963 р.н., вона дізналася нещодавно, коли отримала довідку про склад сім'ї. При укладенні договору купівлі-продажу, попередня власниця квартири не повідомила її, що в квартирі зареєстрована стороння людина. Вона звернулася до сусідів, та з'ясувалося, що дійсно в цій квартирі колись проживав [PERSON], але з липня 2005 року вони його не бачили. Про відповідне було складено акт від 29.07.2014 року. [PERSON] не являється членом її сім'ї і його реєстрація у квартирі, яка належить їй на праві приватної власності, порушує її права. Вона змушена сплачувати за відповідача комунальні послуги, що порушує її право на вільне користування своїм майном. Домовитися з відповідачем про його добровільне зняття з реєстрації вона не може, так як я з ним не знайома та їй не відомо його місцезнаходження. За таких обставин вона вимушена звернутися до суду за захистом своїх прав. В судове засідання позивачка та її представник не з'явилися, позивач завчасно сповістила про неявку та можливість розгляду справи за її відсутності. Просила позов задовольнити та не заперечувала проти заочного розгляду й вирішення справи. [PERSON] в судове засідання не з'явився, повідомлявся належним чином про місце та час розгляду справи, про причини неявки не повідомив, заперечень проти позову не надав, свого представника до суду не направив, на підставі чого з урахуванням згоди позивача, відповідно до ст. 224 ЦПК України, справа підлягає розглядові судом з ухваленням даного рішення заочно. Треті особи в судове засідання не з'явилися, повідомлялися належним чином про місце та час судового засідання, заперечень проти позову надано не було. Суд, вивчивши матеріали справи і дослідивши зібрані письмові докази, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Позивачка є одноосібною власницею квартири [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу від 10.04.2013 року посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстровим № 410, (а.с. 5). Право власності за позивачкою на цю квартиру зареєстровано в Державному реєстрі прав на нерухоме майно 10.04.2013 року, номер запису - 611997 (а.с. 6). Згідно довідки житлової організації - Комунального підприємства «Житлово-комунальна контора» Дніпропетровської обласної ради від 12.08.2014 року, у квартирі за адресою: [ADDRESS], окрім позивачки також зареєстровані гр. [PERSON] та [PERSON], 1963 року народження. Згідно з актом від 29 липня 2014 року складеного мешканцями будинку [ADDRESS] (а.с. 7), відповідач [PERSON] у вищевказаній квартирі не мешкає з липня 2005 року та його речей у квартирі немає. Отже, встановлені обставини вказуються на те, що відповідач не проживає у квартирі, не бере участі в оплаті комунальних платежів, має інше житло, у добровільному порядку не бажає знятися з реєстраційного обліку. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Частиною 2 ст. 405 ЦК України визначено, що член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. З урахуванням викладеного, враховуючи, що відповідачем не надано доказів на підтвердження поважності причин відсутності за місцем реєстрації протягом більше ніж один рік, суд вважає, що позовні вимоги законні, обґрунтовані, тому підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місяця проживання особи здійснюється, зокрема, на підставі судового рішення, що набрало законної сили про позбавлення права користування житловим приміщенням. Згідно із ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню із відповідача на користь позивача.

Outcome: approved