Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-29 00:00:00

[PERSON] звернулася до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовом до [PERSON], в якому із урахуванням уточнених позовних вимог просила про розірвання шлюбу та про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. В обґрунтування позову зазначила, що 15.03.2014 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Сторони мають неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO]. Спільне сімейне життя з відповідачем не склалося з причини різних поглядів на спосіб життя та відсутності взаєморозуміння і довір'я. Шлюбно-сімейні відносини припинені з квітня 2016 року. Спору щодо поділу спільного сумісного майна немає. Діти після розірвання шлюбу залишаються проживати із позивачем. Діти проживають разом з нею та знаходяться на її утриманні. Відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання дітей не надає. На підставі викладеного вона вимушена звернутися до суду з даним позовом. В судове засідання позивач не з'явилася, проте надала суду заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності та уточнила позовні вимоги шляхом виключення зі списку вимог вимоги про стягнення аліментів на утримання дружини. В судове засідання відповідач не з'явився, проте надав суду заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності та не заперечував проти задоволення позовних вимог. Строк для примирення йому не потрібен. У зв'язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. У Принципі 6 Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року зазначено, що дитина для повного та гармонічного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона повинна зростати у піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, в атмосфері любові, моральної та матеріальної забезпеченості. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, що була ратифікована Постановою Верховної Ради України N 789-XII від 27.02.1991 року, Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 СК України. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися в якості аліментів на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред'явлення позову. З матеріалів справи вбачається, що згідно із копією свідоцтва про шлюб серії І-ЕД № 177402, виданого 15 березня 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Сєвєродонецького міського управління юстиції у Луганській області, [PERSON] та [PERSON] 15 березня 2014 року зареєстрували шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 116. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу - [PERSON]. Згідно із копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 28 жовтня 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Сєвєродонецького міського управління юстиції у Луганській області, [PERSON] народився [INFO] року, про що зроблено відповідний актовий запис № 856. Батьком записаний [PERSON], матір'ю - [PERSON]. Згідно із копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 28 жовтня 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Сєвєродонецького міського управління юстиції у Луганській області, [PERSON] народився [INFO] року, про що зроблено відповідний актовий запис № 855. Батьком записаний [PERSON], матір'ю - [PERSON]. Згідно із копією довідки Селищного комітету сел. Воєводівка Сєвєродонецької міської ради, [PERSON], [INFO], проживає за адресою: [ADDRESS], і разом із нею за вказаною адресою проживають: син - [PERSON], [INFO], син - [PERSON], [INFO], батько - [PERSON], [INFO], мати - [PERSON], [INFO], брат - [PERSON], [INFO]. Згідно із копією довідки № 1/1966, виданої Управлінням праці та соціального захисту населення Сєвєродонецької міської ради від 21 червня 2016 року, [PERSON] має особовий рахунок № 426605 та значиться на обліку в Управлінні праці та соціального захисту населення Сєвєродонецької міської ради і отримує допомогу при народженні дитини. Період призначення допомоги з 01 вересня 2014 року по 30 жовтня 2017 року. Згідно із копією Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань № 22039512 від 22 червня 2016 року, записів щодо [PERSON] в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань не знайдено. Враховуючи те, що відповідач є батьком [PERSON], [PERSON], які є його неповнолітніми дітьми та залишаються проживати з позивачем, а також те, що фактичні взаємовідносини подружжя припинені, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, відповідач не бажає примиритися і строк для примирення йому не потрібен, суд вважає, що позов про розірвання шлюбу заявлено обґрунтовано, доводи, викладені позивачем на підтвердження своїх вимог знайшли своє обґрунтування в ході судового засідання, у зв'язку із чим позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Суд також зауважує, що розмір аліментів у вигляді 1/3 частки від усіх доходів відповідача на дітей є найбільш справедливим та таким, що враховує як право дітей на належне матеріальне утримання від батька, так і стан здоров'я батька, його вік та працездатність. Відповідно до підп. 3 п. 5 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Приймаючи до уваги вимоги ч. 3 ст. 88 ЦПК України та положення Закону України «Про судовий збір», суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 551 грн. 20 коп. за розгляд судом самостійної вимоги про стягнення аліментів. Також, суд на підставі ст. 88 ЦПК України вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму сплаченого позивачем судового збору за розгляд судом вимоги про розірвання шлюбу в розмірі 551 грн. 20 коп. (в межах установленого Законом розміру) У відповідності до ст. 367 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: approved