Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-15 00:00:00

[PERSON] звернулася до Сєвєродонецького міського суду Луганської області із позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначає, що дану квартиру придбала 27.01.2021 року, на час укладання договору купівлі-продажу квартири, станом на 27.01.2021 р. у відчужуваній квартирі за вказаною адресою, були зареєстровані власниця - [PERSON] , [INFO] , та члени її родини, [PERSON] , [INFO] (далі - Відповідачі). Позивач вказує на те, що під час укладання договору купівлі-продажу квартири та державної реєстрації права власності, сторони домовились про те, що [PERSON] , та член її родини - [PERSON] зобов`язані знятися з реєстрації місця проживання за адресою: [ADDRESS] у строк до 01 лютого 2021 року, що закріплено у п.13 вищенаведеного договору купівлі-продажу квартири. Проте, всупереч умовам договору, на момент подання позову до суду, Відповідачі з реєстраційного обліку у квартирі, яка належить позивачеві на праві особистої приватної власності, не зняті, про що свідчить довідка Військово-цивільної адміністрації м. Сєвєродонецька Луганської області про склад сім`ї або зареєстрованих осіб у житловому приміщенні осіб від 02.02.2021 р. № 2544. Також позивач зазначає, що Відповідачі фактично не проживають в квартирі понад один рік з серпня 2014 року, про що складено Акт про не проживання у житловому приміщенні. Позивач звертає увагу на те, що придбала дану квартиру для особистого проживання та проживання членів своєї сім`ї. Однак, той факт, що в квартирі досі зареєстровані колишня власниця та члени її родини, заважають їй повноцінно користуватись квартирою. Реєстрація проживання Відповідачів у даній квартирі створює позивачеві перешкоди у вільному користуванні майном, а також в реалізації свого права власності у повній мірі, оскільки вона несе додаткові витрати зі сплати по рахункам за користування комунальними послугами, які розраховуються залежно від кількості зареєстрованих осіб. На підставі викладеного позивач просить суд визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням - а саме: квартирою, розташованою за адресою: [ADDRESS] . Позивач в судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, про причину неявки суд не повідомила. Відповідачі в судове засідання не з`явились, про день, час і місце судового засідання справи повідомлялись належним чином, надали заяву про розгляд справи без їх участі, в якій позовні вимоги визнали у повному обсязі. У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши позовну заяву та дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступне. Судом встановлено, що до копії договору купівлі-продажу квартири, посвідченого 27.01.2021 року приватним нотаріусом Сєвєродонецького нотаріального округу Луганської області Єпіфанцевою Н.В., зареєстрованого в реєстрі за № 137, копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 242005885 від 27.01.2021 року, наданого приватним нотаріусом Сєвєродонецького нотаріального округу Луганської області Єпіфанцевою Н.В., [PERSON] є власником квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до копії довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 02.02.2021 №2544, наданою Центром надання адміністративних послуг у м. Сєвєродонецьку, окрім позивача, у вказаному житловому будинку зареєстровані відповідачі [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та чоловік заявника - [PERSON] , [INFO] . Позивач стверджує, що відповідачі - [PERSON] та [PERSON] не проживають у вищевказаному житловому будинку, не приймають участі у сплаті за комунальні послуги, квартирою не користуються. Наведене також підтверджується власними письмовими заявами відповідачів, в яких вони визнали позовні вимоги в повному обсязі. Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно з ст. 47 Конституції України кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав і основних свобод людини, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Частиною 1 статті 319 ЦК України встановлено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. В силу ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до статті 150 Житлового кодексу України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Статтею 72 Житлового кодексу України визначено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно з правовою позицією Постанови Верховного суду України від 16.01.2012 року по справі №6-57цс11 за позовом про усунення перешкод у користуванні власністю у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред`явивши разом з тим одну з таких вимог: про позбавлення права власності на житлове приміщення; про позбавлення права користування житловим приміщенням; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою. Оскільки відповідачі не проживають за місцем їх реєстрації, тому суд вважає, що вони втратили право користування спірною квартирою. Таким чином, реєстрація відповідачів за адресою: [ADDRESS] , яка на праві власності належить позивачу [PERSON] , створює перешкоди у здійсненні нею права користування та розпорядження своїм майном, оскільки вона змушена сплачувати комунальні послуги за зареєстрованих відповідачів. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] обґрунтовані та підлягають задоволенню, оскільки у зазначеному випадку саме такий спосіб захисту дає можливість реального усунення порушення права власності.

Outcome: approved