Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-27 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до Острівської сільської ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - [PERSON] , [PERSON] , про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що [INFO] помер її дід [PERSON] , який постійно проживав і перебував на реєстраційному обліку в [ADDRESS] . За вищевказаною адресою на день смерті і шість місяців після смерті [PERSON] проживала та перебувала на реєстраційному обліку його дружина та баба позивача - [PERSON] , яка [INFO] померла й за вказаною адресою відкрилася спадщина. [PERSON] та [PERSON] 16 травня 2003 року кожен склали заповіти, якими все своє майно, з чого б воно не складалося і де б воно не знаходилось і все те, на що вони за законом матимуть право заповіли своєму сину [PERSON] [INFO] раптово помер батько позивача - [PERSON] , який постійно проживав і перебував на реєстраційному обліку в [ADDRESS] . За вищевказаною адресою на день смерті батька проживала та перебувала на реєстраційному обліку його донька - [PERSON] . Остання не подала заяву про прийняття спадщини у визначений законом строк, оскільки вважала, що її батько, [PERSON] , як єдиний спадкоємець за заповітами від 16 травня 2003 року прийняв спадщину після смерті [PERSON] та [PERSON] . Проте, звернувшись до приватного нотаріуса м. Тернополя, та зробивши витяги про реєстрацію в Спадковому реєстрі, позивачу стало відомо, що померлий [PERSON] не прийняв спадщини ні після смерті свого батька [PERSON] , ні після смерті матері - [PERSON] [PERSON] звертає увагу, що не подала заяву про прийняття спадщини у визначений законом строку, оскільки вважала, що її батько [PERSON] як спадкоємець за заповітом, або ж за законом, прийняв спадщину після смерті діда і баби. Відтак, позивач вважає, що ці обставини є поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини та просить суд визначити їй додатковий строк у два місяці, який починає перебігати з моменту набрання рішенням суду законної сили, для подання заяви про прийняття спадщини після смерті баби [PERSON] , яка померла [INFO] . Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 27 вересня 2019 року відкрито провадження у справі за позовом [PERSON] до Острівської сільської ради, про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Постановлено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження. В ході проведення підготовчого судового засідання судом в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, залучено [PERSON] та [PERSON] . Позивач [PERSON] та її представник, адвокат Демкович Ю.Й. в судовому засіданні позовні вимоги підтримали з підстав, викладених у позовній заяві, просили задовольнити. Треті особи , які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - [PERSON] (дружина померлого [PERSON] ), [PERSON] (дочка померлого [PERSON] ) в судовому засіданні позовні вимоги визнали, не заперечили щодо їх задоволення. Представник відповідача Острівської сільської ради в судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Позов підтримує. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Заслухавши позивача та його представника, третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, ознайомившись із заявою представника відповідача, перевіривши та оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд встановив наступне. 11 червня 1955 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, про що свідчить свідоцтво про одруження серії [NUMBER] , видане 26 липня 1961 року Микулинецьким ЗАГС Тернопільської області. [INFO] народився [PERSON] , батьками якого є: [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Тернопільським районним бюро ЗАГС. Як вбачається із свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданого 15 серпня 1994 року Великоберезовицькою селищною радою Тернопільського району Тернопільської області, 15 серпня 1994 року [PERSON] зареєстрував шлюб із [PERSON] , у зв`язку з чим остання змінила прізвище на « [PERSON] ». Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 27 грудня 1994 року Великоберезовицькою селищною радою Тернопільського району Тернопільської області, [INFO] народилась [PERSON] , її батьками вказані: батько [PERSON] , мати [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 12 березня 1997 року Великоберезовицькою селищною радою Тернопільського району Тернопільської області, [INFO] народилась [PERSON] , її батьками вказані: батько [PERSON] , мати [PERSON] . [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Острівською сільською радою Тернопільського району Тернопільської області. За життя, 16 травня 2003 року [PERSON] склав заповіт, посвідчений секретарем виконкому Острівської сільської ради, згідно якого все своє майно, з чого б воно не складалося і де б воно не знаходилось і все те, на що він за законом матиме право, заповів своєму сину [PERSON] . Як слідує із свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 08 лютого 2013 року Острівською сільською радою Тернопільського району Тернопільської області, [INFO] [PERSON] померла. З життя, 16 травня 2003 року [PERSON] також склала заповіт, посвідчений секретарем виконкому Острівської сільської ради, згідно якого все своє майно, з чого б воно не складалося і де б воно не знаходилось і все те на що вона за законом матиме право, заповіла своєму сину [PERSON] . Згідно із свідоцтвом про право особистої власності на жилий будинок, виданим Виконавчим комітетом Тернопільської районної Ради народних депутатів Тернопільської області Української PCP (реєстраційний № 269 від 30 грудня 1989 року), жилий будинок за адресою: [ADDRESS] належить на праві особистої власності [PERSON] . На будинковолодіння за вищевказаною адресою БТІ виготовлено технічний паспорт від 15 лютого 1990 року. Згідно із свідоцтвом про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат), виданого Острівською сільською Радою 04 червня 2002 року (Серія TP-XV № [NUMBER] ), [PERSON] має право на пайовий фонд майна колективного сільськогосподарського підприємства с/г TOB «Острівське». Відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку, виданого Тернопільською райдержадміністрацією (Серія ЯА № 007965), [PERSON] на підставі розпорядження голови Тернопільської райдержадміністрації від 12 жовтня 2004 року № 726 є одноосібним власником земельної ділянки площею 1,52 га у межах згідно з планом, земельна ділянка розташована на території Острівської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області. Як вбачається з довідки, виданою Острівською сільською радою № 1924 від 13 листопада 2015 року, за адресою: [ADDRESS] на день смерті і 6 місяців після смерті [PERSON] проживала та перебувала на реєстраційному обліку його дружина [PERSON] . Згідно довідки № 828 від 08 серпня 2019 року, виданої Острівською сільською радою, [PERSON] , який помер [INFO] на день смерті постійно проживав і перебував на реєстраційному обліку в [ADDRESS] . На день смерті [PERSON] , який помер [INFO] , на реєстраційному обліку перебували: [PERSON] - дочка, 1994 року народження. Відповідно до довідки № 829 від 08 серпня 2019 року, виданої Острівською сільською радою, [PERSON] , яка померла [INFO] на день смерті постійно проживала і перебувала на реєстраційному обліку в [ADDRESS] . На день смерті на реєстраційному обліку померла перебувала сама. Зі змісту інформаційних довідок зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 57211109, № 57211229 від 14 серпня 2019 року вбачається, що після смерті спадкодавців [PERSON] та [PERSON] спадкові справи не заводилися, як і не видавалися свідоцтва про право на спадщину. Згідно Витягу про реєстрацію у Спадковому реєстрі від 14 серпня 2019 року, наданого приватним нотаріусом Демкович Ю.Л., після смерті спадкодавця [PERSON] заведено спадкову справу № 11/2019. Відтак, проаналізувавши вищенаведене, суд приходить до висновку, що до виниклих правовідносин слід застосувати наступні норми матеріального права. У силу вимог частини 1 статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно із роз`ясненнями, викладеними у Постанові Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22 грудня 1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», до правовідносин, що виникли раніше, застосовується діюче на той час законодавство. Пунктом 1 Постанови №7 Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» визначено, що відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР (далі - ЦК УРСР). Стаття 524 ЦК УРСР визначає, що спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінене заповітом. Відповідно до статті 525 ЦК УРСР часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу. Статтею 534 ЦК УРСР передбачено, що кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям. Заповідач може у заповіті позбавити права спадкоємства одного, кількох або всіх спадкоємців за законом. [INFO] помер дід позивача, [PERSON] , який постійно проживав і перебував на реєстраційному обліку в [ADDRESS] , яким було складено заповітне розпорядження, де єдиним спадкоємцем визначеного заповітом майна є батько позивача - [PERSON] , проте останній не звертався до нотаріуса з приводу відкриття спадкової справи після смерті батька [PERSON] . Відтак, у даному випадку має місце спадкування за законом. Частиною 1 статті 529 ЦК УРСР передбачено, що при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. У силу частини 1 статті 548 ЦК УРСР, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Частина друга даної статті передбачає, що прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Змістом частини 1 статті 549 ЦК УРСР визначено дії, що свідчать про прийняття спадщини. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. [PERSON] вступила у володіння спадковим майном та успадкували усе майно, яке належало її померлому чоловіку [PERSON] . На момент смерті [PERSON] [INFO] проживала і перебувала на реєстраційному обліку в [ADDRESS] одна. Оскільки [PERSON] був спадкоємцем за заповітом і проживав разом із спадкодавцем, позивач вважала, що він прийняв спадщину, а тому, як спадкоємець відповідної черги не подавала до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, як цього вимагає стаття 1270 ЦК України, а також не відмовлялася від прийняття спадщини. Так, відповідно до частини 1 статті 1265 ЦК України у п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Частиною першою статті 1272 ЦК України встановлено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, відповідно до якої, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу (шість місяців з часу відкриття спадщини), не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Проте, відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно із частиною 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до роз`яснень п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. В ході розгляду справи судом встановлено, що [PERSON] не подала заяву про прийняття спадщини у визначений законом строк, оскільки вважала, що її батько, [PERSON] , як спадкоємець за заповітом або ж за законом, прийняв спадщину. Однак, після пропуску шестимісячного строку на прийняття спадщини їй стало відомо, що з невідомих причин її батько, [PERSON] , не є спадкоємцем майна [PERSON] , і про факт неприйняття спадщини її батьком [PERSON] не знала протягом строку для прийняття спадщини, а тому нею пропущений строк для прийняття спадщини з поважної причини. При цьому суд враховує характер взаємовідносин сторін, а саме те, що орган місцевого самоврядування не оспорює права позивача на прийняття спадщини, як і не заперечують щодо цього треті особи. Враховуючи те, що в законі не міститься визначення поняття поважності причин пропущення строку для прийняття спадщини і їх поважність повинна визначатися судом у кожному випадку, виходячи з конкретних обставин справи та характеру взаємовідносин сторін, суд приходить до переконання, що позивач з поважних причин пропустила строк для подання заяви про прийняття спадщини. За таких обставин, позов [PERSON] підлягає до задоволення шляхом визначення позивачу додаткового строку у два місяці, який починає перебігати з моменту набрання рішення суду законної сили, для подання заяви про прийняття спадщини після смерті баби [PERSON] , яка померла [INFO] .

Outcome: approved