Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-11 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначала, що 12 липня 2003 року у Відділі реєстрації актів громадянського стану Фрунзенського районного управління юстиції м. Харкова зареєструвала шлюбу з відповідачем, актовий запис № 263. Від подружнього життя 23 листопада 2003 року народилися сини - [PERSON] та [PERSON], які проживають разом з нею та на утримання яких відповідач надає матеріальну допомогу за їхньою спільною домовленістю. Проте, через відсутність взаєморозуміння та спільних поглядів на життя, із [PERSON] виникали конфлікти і сварки, що негативно впливало на сімейні відносини. З 2004 року шлюбні відносини з відповідачем припинені, мешкають окремо, спільне господарство не ведуть, майновий спір відсутній. Позивач вказувала, що діти після розірвання шлюбу залишаться мешкати разом з нею та виявила бажання надалі іменуватися прізвищем «Секішова». Посилаючись на вказані обставини, позивач просила розірвати шлюб, укладений з відповідачем. [PERSON], належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилась, через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності, якою позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити та зазначила, що з 2004 року мешкають з відповідачем окремо, спільне господарство не ведуть. Вимоги щодо покладення на відповідача витрат, повязаних з оформленням розірвання шлюбу в органах РАГС, просила не розглядати. [PERSON], належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності та визнання позову, якою зазначив, що з 2004 року мешкають із [PERSON] окремо, спільне господарство не ведуть. Враховуючи, що розгляд справи відбувався за відсутності сторін, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 12 липня 2003 року у Відділі реєстрації актів громадянського стану Фрунзенського районного управління юстиції м. Харкова [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за № 263. Після одруження [PERSON] присвоєно прізвище «Секішова» (Свідоцтво про одруження 1-ВЛ № 170975). 23 листопада 2003 року народилися [PERSON] та [PERSON], батьками яких в Свідоцтві про народження Серії 1-ВЛ № 001131 від 07 червня 2005 року і Свідоцтві про народження Серії 1-ВЛ № 001132 від 07 червня 2005 року, відповідно, записано сторін по справі [PERSON] та [PERSON] Статтею 51 Конституції України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Встановлено, що з 2004 року сторони не підтримують шлюбні відносини, мешкають окремо, спільне господарство не ведуть, майновий спір відсутній. Діти після розірвання шлюбу залишаться мешкати разом з матір'ю - [PERSON] Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судовим розглядом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. За змістом ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем. Частиною четвертою статті 174 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. З огляду на наведене, суд вважає позовні вимоги [PERSON] обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved