Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-10 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до Ріпинецької сільської ради Бучацького району та третіх осіб [PERSON], Бучацької державної нотаріальної контори, відділу Держземагенства у Бучацькому районі про скасування рішення №269 від 23 жовтня 2013 року, яким надано дозвіл [PERSON] на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства площею 0,15 га за рахунок земель запасу в межах населеного пункту [ADDRESS], скасування п.2 рішення №339 від 08 липня 2014 року, яким відмовлено їй у наданні дозволу на складання технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки площею 0,15 га в натурі (на місцевості) за адресою с.Ріпинці «біля кладовища», та визнання за нею права на спадкове майно за заповітом, що залишилося після смерті [PERSON], який помер [INFO] року, а саме, на земельну ділянку площею 0,1335 га, призначену для ведення особистого селянського господарства, що розташована «біля кладовища» в с.Ріпинці Бучацького району Тернопільської області. Позовні вимоги обґрунтовувала тим, що [INFO] року в с.Ріпинці Бучацького району помер [PERSON], який за життя склав заповіт щодо усієї спадщини і призначив її своїм спадкоємцем. Після смерті спадкодавця залишилося спадкове майно, яке складається із житлового будинку з господарськими спорудами, земельних ділянок загальною площею 0,41 га, що знаходяться в с.Ріпинці Бучацького району та грошових вкладів. Право на грошові вклади [PERSON] успадкувала через державну нотаріальну контору, право на житловий будинок з господарськими спорудами було визнано рішенням Бучацького району 31 липня 2008 року. Спадщину вона прийняла, проживаючи у будинку і користуючись земельними ділянками, власником яких був [PERSON] Ріпинецька сільська рада своїм рішення за №32 від 31.12.1993 року передала ці земельні ділянки у власність [PERSON], а він, відповідно до заповіту, їй. Спадкодавець заповів їй три земельні ділянки, а саме, земельну ділянку на якій розташований житловий будинок з господарськими спорудами, земельну ділянку «біля кладовища» та земельну ділянку біля річки. Вона звернулася із заявою до Ріпинецької сільської ради про надання дозволу на складання технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж у межах населеного пункту, однак Ріпинецька сільська рада Бучацького району задовольнила її заяву частково і своїм рішенням за №339 п.1 від 08 липня 2014 року дала дозвіл на складання технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж у межах населеного пункту земельної ділянки площею 0,12 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) [ADDRESS] за рахунок земель житлової та громадської забудови. У наданні дозволу на складання технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки площею 0,15 га в натурі (на місцевості) за адресою с.Ріпинці Бучацького району «Біля кладовища», у зв'язку із відсутністю правовстановлюючих документів на дану земельну ділянку, їй відмовлено. 03 жовтня 2014 року від представника Ріпинецької сільської ради вона дізналася про те, що земельна ділянка, на яку вона має право як спадкоємець по заповіту, передана у власність [PERSON], а тому виникла необхідність встановити право на спадкове майно в судовому порядку. Позивачка та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали. Представник відповідача - Ріпинецької сільської ради Бучацького району в судовому засіданні позов не визнала, суду пояснила, що рішенням сільської ради Бучацького району від 23 жовтня 2013 року №269 надано дозвіл [PERSON] на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель запасу в межах населеного пункту [ADDRESS] в розмірі 0,15 га. Це та сама земельна ділянка, на яку претендує позивачка і, яка була передана спадкодавцю [PERSON] у приватну власність згідно рішення сільської ради від 31 грудня 1993 року. Сільська рада прийняла таке рішення тому, що позивачка протягом тривалого часу не оформляла право власності на спірну земельну ділянку. Представники третіх осіб в судове засідання не з`явилися, хоч належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи. Заслухавши осіб, які брали участь у справі, дослідивши письмові докази, суд встановив наступні обставини: 31 грудня 1993 року Ріпинецька сільська рада Бучацького району передала [PERSON] у приватну власність земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 0,36 га, в яку входить спірна земельна ділянка; [INFO] року помер [PERSON]; Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно у виді житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, земельних ділянок та грошових вкладів, яке належало йому на праві приватної власності; Після смерті спадкодавця відкрилась спадщина за заповітом, який був складений ним 28 вересня 2005 року і посвідчений секретарем Ріпинецької сільської ради Бучацького району, згідно якого, спадкодавець призначив спадкоємцем усього свого майна [PERSON]; Рішенням Ріпинецької сільської ради за №269 від 23 жовтня 2013 року надано дозвіл [PERSON] на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель запасу в межах населеного пункту [ADDRESS] (біля кладовища) в розмірі 0,15 га; Рішенням Бучацького районного суду від 31 липня 2014 року визнано за [PERSON] право на спадкове майно за заповітом після смерті [PERSON], на житловий будинок [ADDRESS] Рішенням Ріпинецької сільської ради за №339 від 08 липня 2014 року відмовлено [PERSON] у наданні дозволу на складання технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки площею 0,15 га в натурі (на місцевості) за адресою с.Ріпинці (біля кладовища) у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на дану земельну ділянку. Згідно кадастрового плану, складеного ПП «Земельні справи» у 2014 році за заявою [PERSON], площа спірної земельної ділянки 0,1335 га. Відповідно до положень ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Частиною 2 ст.6 Конституції України передбачено, що органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України. За встановлених обставин суд прийшов до переконання, що відповідач, приймаючи спірні рішення, порушив майнові права позивачки, оскільки позбавив її можливості на законних підставах оформити право власності на нерухоме майно, а тому позов є обгрунтованим і його слід задовольнити.

Outcome: approved