Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-10 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до ТОВ «Сільськогосподарське виробниче підприємство «АГРО-ДАК» про розірвання договорів оренди земельних ділянок. В обґрунтування позовних вимог позивачка посилається на те, що вона є власником чотирьох земельних ділянок, площами 2,02 га, 2,09 га, 0,96 га та 0,96 га, розташованих на території Пилипівської сільської ради Деражнянського району, цільовим призначенням яких є ведення товарного сільськогосподарського виробництва, відповідно до державних актів на право власності на земельні ділянки, серії ЯЕ, номер 032961, серії ЯЕ, номер 032960, серії ЯЕ, номер 032685, серії ЯЕ, номер 032684, виданих на підставі розпорядження Деражнянської райдержадміністрації від 26 січня 2008 року №27/2008-р. Згідно із договорами оренди від 25 травня 2013 року усі належні позивачці земельні ділянки були передані нею в оренду відповідачу строком на десять років. Відповідно до умов договорів відповідач зобов'язався сплачувати позивачці орендну плату у розмірі 5 відсотків від нормативної грошової оцінки кожної земельної ділянки не пізніше 15 грудня поточного року, проте вона стверджує, що станом на 31 грудня 2013 року така плата, у розмірі 1671 грн. 61 коп., ним не виплачена, що є істотним порушенням умов договорів оренди, а тому вона просить суд задовольнити її позов. В судовому засіданні представник позивачки позовні вимоги підтримав і просить їх задовольнити. Представник відповідача позову не визнав і пояснив, що 25 травня 2013 року між ТОВ «Сільськогосподарське виробниче підприємство «АГРО-ДАК» і позивачкою було укладено чотири договори оренди землі, відповідно до яких, на підставі актів прийому-передачі, земельні ділянки були прийняті у користування відповідачем. Однак приступити до ведення сільськогосподарських робіт відповідач не мав можливості у зв'язку із самовільним зайняттям їх ТОВ «Герром Інвест-Україна», що вплинуло на ведення сільськогосподарської діяльності відповідача, позбавивши його можливості одержання будь-яких доходів. Представник вказує, що у лютому 2014 року відповідач мав намір здійснити видачу орендної плати згідно з умовами договорів, однак отримав від позивачки відмову в її одержанні. Крім того, він посилається на те, що договір вважається розірваним з моменту отримання орендарем повідомлення орендодавця про відмову від договору, тому оскільки від позивачки жодного повідомлення про розірвання договорів оренди до на адресу відповідача не надходило, він просить відмовити в задоволенні позову. Вислухавши доводи представників сторін та дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню. Судом встановлено, що позивачка є власником чотирьох земельних ділянок, розташованих на території Пилипівської сільської ради Деражнянського району Хмельницької області, цільовим призначенням яких є ведення товарного сільськогосподарського виробництва: земельної ділянки, площею 2,02 га, відповідно до державного акта на право власності на земельну ділянку, серії ЯЕ, номер 032961; земельної ділянки, площею 2,09 га, відповідно до державного акта на право власності на земельну ділянку, серії ЯЕ, номер 032960; земельної ділянки, площею 0,96 га, відповідно до державного акта на право власності на земельну ділянку, серії ЯЕ, номер 032685; земельної ділянки, площею 0,96 га, відповідно до державного акта на право власності на земельну ділянку, серії ЯЕ, номер 032684. Всі вищенаведені державні акти були видані 7 листопада 2008 року відділом земельних ресурсів у Деражнянському районі на підставі розпорядження Деражнянської райдержадміністрації від 26 січня 2008 року №27/2008-р. З'ясовано і те, що 25 травня 2013 року між позивачкою як орендодавцем та відповідачем як орендарем були укладені договори оренди землі №№14, 15, 16, 17, відповідно до яких орендодавець передала орендарю належні їй земельні ділянки для вирощування сільськогосподарської продукції, строком на десять років. 31 липня 2013 року усі договори були зареєстровані реєстраційною службою Деражнянського районного управління юстиції: договір оренди №14, щодо земельної ділянки, площею 2,02 га - за номером 1939608; договір оренди №17, щодо земельної ділянки, площею 2,09 га - за номером 1760288; договір оренди №15, щодо земельної ділянки, площею 0,96 га - за номером 2168256; договір оренди №16, щодо земельної ділянки, площею 0,96 га - за номером 1966858. Відповідно до пунктів 9, 31 договорів оренди відповідач як орендар зобов'язався сплачувати позивачці як орендодавцю орендну плату за користування земельними ділянками в розмірі 5 відсотків від їх нормативної грошової оцінки у строк не пізніше 15 грудня поточного року, а також використовувати земельні ділянки за їх цільовим призначенням. Згідно з пунктами 39, 40 договорів оренди їхня дія припиняється шляхом їх розірвання за взаємною згодою сторін або за рішенням суду на вимогу однієї із сторін унаслідок невиконання іншою стороною обов'язків, передбачених договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом. Розірвання договорів оренди землі в односторонньому порядку не допускається. Відповідно до ст. 32 Закону України «Про оренду землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об'єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України. Згідно із ст. 24 цього Закону орендодавець має право вимагати від орендаря використання земельної ділянки за цільовим призначенням згідно з договором оренди; дотримання екологічної безпеки землекористування та збереження родючості ґрунтів, додержання державних стандартів, норм і правил; своєчасного внесення орендної плати. Відповідно до ст. 25 цього ж Закону орендар земельної ділянки зобов'язаний: приступати до використання земельної ділянки в строки, встановлені договором оренди землі, зареєстрованим в установленому законом порядку; виконувати встановлені щодо об'єкта оренди обмеження (обтяження) в обсязі, передбаченому законом або договором оренди землі; дотримуватися режиму використання земель природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, рекреаційного та історико-культурного призначення; у п'ятиденний строк після державної реєстрації договору оренди земельної ділянки державної або комунальної власності надати копію договору відповідному органу доходів і зборів. Згідно із ч.1 ст. 141 Земельного кодексу України підставами припинення права користування земельною ділянкою є: а) добровільна відмова від права користування земельною ділянкою; б) вилучення земельної ділянки у випадках, передбачених цим Кодексом; в) припинення діяльності релігійних організацій, державних чи комунальних підприємств, установ та організацій; г) використання земельної ділянки способами, які суперечать екологічним вимогам; ґ) використання земельної ділянки не за цільовим призначенням; д) систематична несплата земельного податку або орендної плати; е) набуття іншою особою права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, які розташовані на земельній ділянці; є) використання земельної ділянки у спосіб, що суперечить вимогам охорони культурної спадщини. З аналізу наведених норм законодавства, зокрема п. д) ч.1 ст. 141 Земельного кодексу України, вбачається, що підставою для розірвання договору оренди землі є систематична несплата земельного податку або орендної плати. Судом встановлено, що станом на 31 грудня 2013 року відповідачем допущено заборгованість по виплаті орендної плати позивачці за користування належно їй земельною ділянкою, площею 2,02 га, за період з 31 липня до 31 грудня 2013 року, у розмірі 669 грн. 78 коп., за користування земельною ділянкою, площею 2,09 га, за період з 22 липня до 31 грудня 2013 року, у розмірі 496 грн. 63 коп., за користування земельною ділянкою, площею 0,96 га, за період з 19 серпня до 31 грудня 2013 року, у розмірі 235 грн. 88 коп., за користування земельною ділянкою, площею 0,96 га, за період з 31 липня до 31 грудня 2013 року, у розмірі 269 грн. 32 коп., що в загальному склало 1671 грн. 61 коп. Отже, відповідачем порушено передбачені договорами оренди зобов'язання в частині виплати орендної плати позивачці лише за певний період 2013 року. Будь-яких належних та допустимих доказів, які б підтверджували систематичність несплати орендної плати відповідачем, позивачкою не надано, тому лише та обставина, що відповідач не провів виплату орендної плати за один рік, не є підставою для розірвання договорів оренди землі, оскільки не свідчить про систематичне порушення умов договору в частині несплати орендної плати. Підсумовуючи наведене, а також

Outcome: dismissed