Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-19 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із заявою, заінтересована особа: Свалявська ДНК про встановлення факту, що має юридичне значення (факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини), посилаючись на те, що 14.10.2005 року померла мама позивача [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина на ? частину житлового будинку за адресою: м. Свалява, вул. А.Волошина, буд. 24, Закарпатської області. В мотивування вимог вказує на те, що заявник є спадкоємцем першої черги, інших спадкоємців не має, однак в Свалявській ДНК неможливо отримати свідоцтво про право на спадщину, оскільки відсутній факт спільного проживання з спадкодавцем та пропуском строку для прийняття спадщини. Заявник проживала з мамою [PERSON] у вищезазначеному будинку до самої смерті матері, проживає в будинку і по сьогоднішній день, має реєстрацію місця проживання за вищевказаною адресою, однак оскільки [PERSON] не зареєструвала своє місце проживання за адресою знаходження спадкового майна, заявник просить суд встановити факт постійного проживання [PERSON] разом зі спадкодавцем [PERSON] (померла 14.10.2005 року) в будинку № 24 по вул. А.Волошина в м. Свалява, Закарпатської області на час відкриття спадщини. Заявник в судове засідання не зявилася, подавши до суду письмову заяву (вх. № 4959 від 20.07.2018 року) про розгляд справи у її відсутності, вимоги підтримує в повному обсязі, просить заяву задовольнити. В судове засідання представник заінтересованої особи не зявилася, подавши до суду письмову заяву (вх. № 4365 від 26.06.2018 року) про розгляд справи у відсутності представника Свалявської ДНК. Дослідивши матеріали справи та доводи заяви, зважаючи на те, що учасниками справи заявлено клопотання про розгляд справи у їх відсутності, суд вирішує справу за наявними у справі матеріалами та доходить наступного висновку. Відповідно до ч.1 ст. 293 ЦПК України - окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п.5 ч.2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України - кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ч.1 ст. 95 ЦПК України - письмовими доказами є документи, які містять дані про обставини, які мають значення для правильного вирішення спору. Судом досліджено та перевірено в судовому засіданні докази, надані заявником [PERSON] на підтвердження заявлених вимог та на підставі яких, суд встановив: Відповідно ст. 1261 ЦК України - у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно свідоцтва про народження [PERSON], батьками зазначені: батько [PERSON], мати [PERSON], тобто позивач [PERSON] є дитиною спадкодавців. [PERSON] помер 03 грудня 1995 року, мати [PERSON] померла 14 жовтня 2005 року (копія свідоцтва про смерть серії І-ФМ № 137677, актовий запис № 159 від 15.10.2005 року, місце смерті м. Свалява, Закарпатської області). Відповідно до ч. 2 ст. 3 Сімейного кодексу України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Відповідно до ч.1 ст. 1221 ЦК України - місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Відповідно до ст. 1268 ЦК України - спадкоємець за\~заповітом чи\~за законом\~має право\~прийняти спадщину\~або не\~прийняти її.\~Спадкоємець,\~який постійно\~проживав разом\~із спадкодавцем\~на час\~відкриття спадщини,\~вважається таким,\~що прийняв\~спадщину,\~якщо протягом\~строку,\~встановленого ст.\~127\~ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно з ч. 1 ст.\~1296\~ЦК України - спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину (для того, щоб набути право на спадщину, спадкоємці за заповітом або за законом мають прийняти її у порядку та у строки, встановлені законом). Щодо спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори. Для тих спадкоємців, які не проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, єдиним виявом бажання прийняти спадщину є заява про це, подана до нотаріального органу (ч. 1 ст. 1269 ЦК України). Чинним законодавством не розкривається поняття постійного місця проживання фізичної особи, тому визнання цього факту розцінюється законом як встановлення факту, що має юридичне значення. Відповідно до ПОРЯДКУ вчинення нотаріальних дій нотаріусами України (затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5) підпункту 4.10 пункту 4 глави 10 розділу ІІ - видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, жодним строком не обмежена (спадкоємець, який прийняв спадщину, може звернутися за видачею свідоцтва протягом будь-якого часу після закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини. Особливе значення при цьому має факт постійного проживання спадкоємця на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем, який підтверджує фактичне прийняття спадщини і має бути доведений спадкоємцем. Відповідно до ч.2 ст.315 ЦПК України - у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Встановлення цього факту має для заявника юридичне значення, встановлюється [PERSON] з метою реалізації заявником права на отримання спадку. Згідно ч. 3 ст. 294 ЦПК України - справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених ЦПК України. Згідно ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. З огляду на вищенаведене, враховуючи, що строк звернення спадкоємця, який фактично прийняв спадщину до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини строком не обмежена, інших спадкоємців не має, спору про майнове або особисте немайнове право не існує, а встановити зазначений факт в позасудовому порядку неможливо, беручи до уваги те, що представник заінтересованої особи не надала заперечень проти заяви, суд вважає доведеним той факт, що [PERSON] на час смерті матері [PERSON] проживала разом з нею по день її смерті 14.10.2005 року за адресою: м. Свалява, вул. А.Волошина, буд. 24, Закарпатської області на час відкриття спадщини, а тому доходить висновку, що заява підставна, її слід задовольнити. Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 ч.1 Перехідних положень (розділ ХІІІ) - до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи: апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Outcome: approved