Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-13 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із позовом до відповідача [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що їй на праві власності належить квартира [ADDRESS]. У вказаній квартирі зареєстрований її син [PERSON], який з лютого 2015 року в квартирі не проживає, оплату за комунальні та інші послуги не вносить, а тому позивач просить суд визнати відповідача [PERSON] таким, що втратив право на користування житловим приміщенням - квартирою [ADDRESS] Позивач та її представник позовні вимоги підтримали, просили їх задовільнити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився з невідомої на те суду причини, хоча про день та час судового засідання повідомлявся належним чином, заперечень проти позову, а також заяв про відкладення розгляду справи чи розгляд справи за його відсутності не подав. Тому, суд в порядку ч.4 ст. 169 ЦПК України вирішує справу на підставі наявних в ній даних, доказів і постановляє заочне рішення. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON] підтвердила той факт, що відповідач [PERSON]за адресою: [ADDRESS] не проживає з лютого 2015 року. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив наступні обставини. Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, номер витягу 73956722, сформованого 25 листопада 2016 року Тернопільською міською радою, житло, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], належить на праві приватної власності [PERSON] на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 25 листопада 2016 року. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 24 лютого 2017 року (потворне), виданого Тернопільським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, матір'ю [PERSON] є [PERSON]. Як вбачається з акту, складеного 05 грудня 2016 року комісією в складі представників ТОВ «СОВР 1», квартира [ADDRESS] належить на праві приватної власності [PERSON],, яка зареєстрована і проживає у вказаній квартирі. [PERSON] також зареєстрований у вказаній квартирі. Обстеженням квартири, проведеним за згодою [PERSON], встановлено, що [PERSON] в квартирі не проживає, його особисті речі (одяг та інші) в квартирі відсутні. Зі слів [PERSON], присутніх при обстеженні її сусідів [PERSON] (прож. [ADDRESS]), [PERSON] (прож. [ADDRESS]) вбачається, що [PERSON] не проживає за обстеженою адресою більше року. Частиною 2 ст.386 ЦК України передбачено, що власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчиненню нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. З проаналізованих в судовому засіданні матеріалів справи вбачається, що [PERSON] більше одного року без поважної причини відсутній по місцю проживання за адресою: Відповідач не здійснює оплату комунальних послуг за вже вказаною адресою, його особистих речей у приміщенні будинку немає. За вказаних обставин, суд вважає, що позивачем доведений факт не проживання відповідача за адресою: житловим будинком за адресою: квартира [ADDRESS] понад один рік, без поважних причин, а тому має місце порушення останнім житлових прав позивача, які підлягають захисту шляхом задоволення позовних вимог та визнання [PERSON] таким, що втратив право на користування житловим приміщенням - квартирою [ADDRESS] В силу ст.88 ЦПК України із відповідача [PERSON] слід стягнути в користь позивача судовий збір.

Outcome: approved