overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-26 00:00:00

[PERSON] звернулася до Рівненського міського суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги обґрунтовує тим, що перебуває у шлюбі з [PERSON], зареєстрованому 29 серпня 2013 року відділом РАЦС РС Рівненського міського управління юстиції, актовий запис № 1148. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні. Причиною звернення до суду є те, що між нею та відповідачем припинилися шлюбні відносини, сім'я існує формально та відновлення шлюбних стосунків між ними не можливе, а тому просила шлюб розірвати. В судовому засіданні позивачка підтримала позов в межах доводів позовної заяви та просила задовольнити. Крім того пояснила, що з січня 2015 року проживають окремо. Втратила до відповідача будь-які почуття . Відповідач, будучи попередженим про день, час та місце слухання справи належним чином , в судове засідання не з'явився повторно. З заявою про розгляд справи в його відсутність не звертався, причину неявки суду не повідомив. Письмових заперечень на позов не подав. За наведених обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача на підставі наявних у справі матеріалів з постановленням заочного рішення відповідно до ст.ст. 224-228 ЦПК України, про що не заперечує позивач. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши письмові матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку що позовна заява підлягає до задоволення. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 29 серпня 2013 року відділом РАЦС РС Рівненського міського управління юстиції, актовий запис № 1148, розірвати. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Судом встановлено, що подружні стосунки припинені з січня 2015 р . і по даний час не відновлювалися. Проживають окремо. Сторони втратили почуття любові, між ними відсутнє взаєморозуміння. Примирення не можливе оскільки взаємної волі сторін на спільне проживання немає. За таких обставин, суд прийшов до висновку, що позовна заява підлягає до задоволення, так як подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам подружжя та неповнолітніх дітей. Шлюб розірвати. На підставі викладеного, ст..ст. ст.ст. 110, 112, 115, 160 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-07 00:00:00

[PERSON] звернулася до Рівненського міського суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги обґрунтовує тим, що перебуває у шлюбі з відповідачем , який зареєстрований15.09.1989 року відділом ЗАГС м.Рівне, актовий запис № 1614. Від шлюбу мають двох повнолітніх дітей: [PERSON], [PERSON]. В шлюбі прожили 28 років, однак так і не змогли побудувати міцні сімейні відносини. Неодноразово намагалися говорити один з одним про їхні сімейні проблеми, однак ніяких результатів це не дало. Прийшла до висновку, що подальше збереження шлюбу і спільне проживання з відповідачем є неможливим. Просила шлюб, зареєстрований 15 вересня 1989 року відділом ЗАГС м.Рівне, актовий запис № 1614, між [PERSON] та [PERSON] - розірвати. Позивачка [PERSON] подала до суду письмову заяву згідно якої просила справу розглядати без її участі, позов підтримала, просила задовольнити повністю . Відповідач [PERSON] подав до суду письмову заяву згідно якої просив справу розглядати без його участі, позовні вимоги визнав, не заперечив проти його задоволення та розірвання шлюбу. Дослідивши письмові матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку що позовна заява підлягає до задоволення. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, зареєстрованому 15 вересня 1989 року відділом ЗАГС м.Рівне, актовий запис № 1614. Від шлюбу діти повнолітні. Відповідно до ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Відповідно до ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що подружні стосунки між сторонами припинені та не відновлювалися. Сторони втратили почуття любові, між ними відсутнє взаєморозуміння. Примирення не можливе оскільки взаємної волі сторін на спільне проживання немає. За таких обставин, суд прийшов до висновку, що позовна заява підлягає до задоволення, так як подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам подружжя, а тому шлюб слід розірвати. Відповідно до ст. 141СК України, понесені позивачкою [PERSON] судові витрати по оплаті судового збору в сумі 640,00 грн. підлягають до стягнення з відповідача на її користь. На підставі викладеного, ст.ст. 55, 110, 112, 115,160 СК України

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-26 00:00:00

[PERSON] звернулася до Рівненського міського суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги обгрнутовує тим, що з відповідачем перебуває у шлюбі, зареєстрованому 24.12.1999 р. відділом РАГС м.Рівне, актовий запис № 1655. Від шлюбу мають дітей: дочку [PERSON], [INFO], дочку [PERSON], [INFO]. Нормальні подружні стосунки в них не склалися через різні погляди на життя. Спільне господарство між ними не ведеться. Просила шлюб розірвати. В судовому засіданні позивачка підтримала позовну заяву в межах доводів позову. Пояснила, що сімейні відносини припинені більше року, живуть в різних кімната. Втратила до відповідача почуття любові, примирення між ними не можливе. Просила позов задовольнити: шлюб розірвати. Відповідач в судовому засіданні позоні вимоги визнав повністю. Пояснив, що в сім'ї постійно виникають сварки. Примирення неможливе. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи та оцінивши доази в їх сукупності. суд прийшов до висновку що позовна заява підлягає до задоволення. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 24.12.1999 р. шлюбі відділом РАГС м.Рівне, актовий запис № 1655. Від шлюбу мають дітей: дочку [PERSON], [INFO], дочку [PERSON], [INFO]. Судом встановлено, що подружні стосунки припинені та не відновлювалися. Виходячи з достовірно встановлених обставин, суд прийшов до висновку, що сімейні відносини погіршилися, а в подальшому і припинилися з вини обох з подружжя. Між сторонами відсутні почуття любові, поваги, взаєморозуміння. Примирення не можливе оскільки взаємної волі сторін на спільне проживання немає. За таких обставин, суд прийшов до висновку, що позовна заява підлягає до задоволення, так як подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу супечетимите інтересам подружжя, та неповнолітніх дітей. Шлюб розірвати. На підставі вищевикладеного, ст.ст. 110, 112, 115 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-01 00:00:00

[PERSON] звернулася до Рівненського міського суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дітей. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 08.09.2007 року уклала шлюб з [PERSON], який зареєстрували у відділі ДРАЦС Рівненського міського управління юстиції, актовий запис № 1604. Від шлюбу народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Сімейне життя з відповідачем не склалося, у них різні погляди на сімейне життя, на ведення домашнього господарства, на суспільно-моральні цінності, на роль чоловіка у сімї. Часто виникають скандали. Кожен з них веде окремо своє господарство, має свій бюджет. Стали один для одного чужими, не проживають разом з червня 2015 року. Виховує дітей сама, їхній батько участі у вихованні не приймає, допомоги жодної не надає. Неодноразово вживала заходи для примирення та збереження сімї, проте вони були безуспішними. Просила шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвати, неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] залишити на проживанні з матірю [PERSON]. Позивач подала до суду заяву з проханням розглядати справу у її відсутність. Позов підтримує повністю, просить задовольнити, шлюб розірвати, дітей залишити проживати з нею. Відповідач подав до суду заяву з проханням проводити судове засідання в його відсутність. Позов визна, в повному обємі, не заперечив проти розірвання шлюбу та залишення дітей з матірю. Дослідивши письмові матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку що позовна заява підлягає до задоволення. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, зареєстрованому 08.09.2007 року відділом РАЦС Рівненського міського управління юстиціїі, актовий запис № 1604. Від шлюбу мають двох дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Судом встановлено, що подружні стосунки припинені з червня 2015 року та не відновлювалися. Між сторонами відсутні взаємні почуття любові, поваги, взаєморозуміння. Примирення не можливе оскільки взаємної волі сторін на спільне проживання немає. За таких обставин, суд прийшов до висновку, що позовна заява підлягає до задоволення, так як подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам подружжя, неповнолітніх дітей, тому шлюб слід розірвати. На підставі вищевикладеного, ст.ст. 110, 112, 115, 160 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-18 00:00:00

[PERSON] звернулася до Рівненського міського суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Просила стягнути з [PERSON], 04.09.1987р.н., уродженця [INFO], на її користь аліменти на утримання дитини - [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частка всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду, до повноліття дитини . Свої вимоги обґрунтовує тим, що перебуває у зареєстрованому 25.10.2010р. Колківською сільською радою Дубровицького району Рівненської області шлюбі з [PERSON], актовий запис № 12. Від цього шлюбу мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. З травня 2016 р. проживають окремо, з цього часу відповідач не надає матеріальної допомоги на у тримання сина . В судовому засіданні позивачка [PERSON] підтримала позовнузаяву в межах її доводів . Просила позов задовольнити. Додатково пояснила, що на даний час шлюб розірвано, проте рішення суду не набрало законної сили. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав. Пояснив, що він працює, а тому аліменти можуть бути стягнуті в частці від його заробітку. Не заперечив проти його задоволення. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку що позовна заява підлягає до задоволення. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, зареєстрованому 25.10.2010р. Колківською сільською радою Дубровииького району Рівненської області шлюбі з [PERSON], актовий запис № 12. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. Відповідно до вимог ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Оцінивши в сукупності достовірно встановлені судом докази та обставини відповідно до ст.182 СК України, суд прийшов до висновку, що підлягають до стягнення з відповідача аліменти на утримання дитини за рішенням суду у частці, в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 20.11.2017 р. до повноліття дитини . Рішення суду в частині стягнення аліментів на дитину у межах суми платежу за один місяць - допустити до негайного виконання. Судові витрати підлягають до стягнення з відповідача. На підставі викладеного, ст.ст. 180, 182, 191 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-29 00:00:00

[PERSON] звернулася до Рівненського міського суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Просила стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO] в розмірі 1167 грн.. 00 коп., щомісячно, починаючи з 15.04.2016 року і до досягнення дитиною повноліття. В попередньому судовому засіданні позивачка підтримала позовну заяву та просила її задовольнити Відповідач в попередньому судовому засіданні визнав позов не заперечив проти його задоволення. Встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 14 травня 2015 року відділом ДРАЦС РС Рівненського міського управління юстиції, актовий запис № 475. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], актовий запис № 2802 зареєстрований відділом ДРАЦС Рівненського міського управління юстиції. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України (далі - СК України) батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В ч. 2 ст. 180 СК України визначено, що за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. Згідно ч. З ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Ч. 2 ст. 182 СК України передбачено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. У звязку з визнання відповідачем позовної заяви , суд на підставі ч.1 ст. 174 ЦПК прийшов до висновку про ухвалення рішення в попередньому судовому засіданні та задоволенню позовних вимог. Задоволення позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, а захищає права малолітньої особи щодо її утримання. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-07 00:00:00

[PERSON] звернулася до Рівненського міського суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 06 вересня 2012р. між нею та відповідачем [PERSON], було укладено шлюб, зареєстрований 06.09.2012р. у відділі ДРАЦС Рівненського міського управління юстиції, актовий запис № 991. Від шлюбу мають двох дітей: доньку [PERSON] [INFO] та сина - [PERSON] [INFO] На сьогоднішній день шлюб офіційно не розірвано, проте, спільного господарства не здійснюють, подружні відносини припинені з травня 2017р. Позивачка перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьохрічного віку, щомісячні соціальні виплати складають 860,00грн., тому не має можливості утримувати двох неповнолітніх дітей. Відповідач ухиляється від покладеного на нього у відповідності до ст. 180 Сімейного кодексу України обов'язку утримувати свою дитину. Аліменти відповідач нікому не платить. Просила стягнути аліменти на утримання дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] з [PERSON], в розмірі 1/2 частки від його заробітку, щомісячно, починаючи із дня пред'явлення позову і до досягнення дітьми повноліття. Позивачка подала до суду заяву з проханням справу розглянути в її відсутність, позов підтримала та просила задовольнити повністю. Відповідач подав до суду заяву з проханням справу розглядати в його відсутність, позов визнає та не заперечує проти його задоволення. Дослідивши письмові матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку що позовна заява підлягає до задоволення. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, зареєстрованому 06.09.2012р. відділом ДРАЦС Рівненського міського управління юстиції, актовий запис № 991. З оглянутих судом свідоцтв про народження дітей вбачається, що батьками неповнолітніх: [PERSON], [INFO], актовий запис № 249, зареєстрований відділом ДРАЦС Рівненського міського управління юстиції; [PERSON], [INFO], актовий запис № 2536, зареєстрований Рівненським міським відділом ДРАЦС ГТУЮ у Рівненській області є [PERSON], [PERSON]. Відповідно до вимог ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Оцінивши в сукупності достовірно встановлені судом докази та обставини відповідно до ст.182 СК України, суд прийшов до висновку, що підлягають до стягнення аліменти на утримання дітей за рішенням суду у частці, в розмірі 1/2 частки всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісячно, починаючи з 31.07.2017 р. до повноліття дітей . Судові витрати підлягають до стягнення з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-28 00:00:00

[PERSON] звернулася до Рівненського міського суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Свої вимоги обгрунтовує тим, що 16 листопада 2007 року уклала шлюб з [PERSON] . Від спільного проживання в шлюбі мають малолітню дитину -[PERSON], [INFO]. Відповідно до вимог Сімейного кодексу України батьки зобов'язанні утримувати своїх дітей. Відповідач має постійне місце роботи. Інших дітей у відповідача немає, стягнень за виконавчими документами не проводиться. Визначаючи розмір аліментів у частині від заробітку виходила з того, що відповідач має постійне місце роботи та має можливість сплачувати аліменти. Просила стягнути з [PERSON] (ідентифікаційний № [NUMBER]) на її користь, аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO] в розмірі ? частини заробітку (доходу), але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з моменту подачі заяви до суду та до досягнення дитиною повноліття. До судового засідання позивачка подала заяву з проханням розглядати справу в її відсутність, позов підтримує та просить задовольнити в повному обємі. Не заперечила проти постановлення заочного рішення. Відповідач будучи належним чином повідомленим про день, час та місце слухання справи, в судове засідання не зявився повторно. З заявою з проханням слухати справу за його відсутності до суду не звертався, письмових заперечень на позов не подав. З заявою щодо розгляду справу в його відсутність не звертався. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача на підставі наявних у справі матеріалів з постановленням заочного рішення відповідно до ст.ст. 224-228 ЦПК України, про що не заперечила позивачка. Дослідивши письмові матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку що позовна заява підлягає до задоволення. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі, який розірвано рішенням Рівненського міського суду від 23.09.2014р. З оглянутого судом свідоцтва про народження вбачається, що батьками неповнолітньої [PERSON], 25.07.2012р. народження є [PERSON], [PERSON], актовий запис № 2023, зареєстрований відділом ДРАЦС Рівненського міського управління юстиції. Відповідно до вимог ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Оцінивши в сукупності достовірно встановлені судом докази та обставини відповідно до ст.182 СК України, суд прийшов до висновку, що підлягають до стягнення аліменти на утримання дитини за рішенням суду у частці, у розмірі ? усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 08.07.2016 року і до досягнення дитиною повноліття, згідно ст. 183 СК України. Судові витрати підлягають до стягнення з відповідача. На підставі викладеного ст.ст. 180, 182, СК України, Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року „Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-28 00:00:00

[PERSON] звернулася до Рівненського міського суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Свої вимоги обґрунтовує тим, що [PERSON], будучи батьком неповнолітнього [PERSON], [INFO] народження, не надає коштів на його утримання, проживає окремо від них, не приймає участі у вихованні дитини. Просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина в розмірі 50 грн. , щомісячно до повноліття дитини з дня подачі позову до суду. В судовому засіданні позивачка підтримала позов в межах його доводів та просила задовольнити. Відповідач позов визнав, не заперечив проти задоволення. Просив врахувати, що він тривалий час не працює, доходів немає. Заслухавши пояснення позивачки, відповідача, дослідивши письмові матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позовна заява підлягає до задоволення. Судом встановлено, що батьками неповнолітнього [PERSON], [INFO] є [PERSON] та [PERSON], актовий запис № 660 від 14.03.2011р. зареєстрований відділом РАЦС Рівненського міського управління юстиції. Неповнолітній [PERSON] зареєстрований та проживає за місцем реєстрації та проживання матері: [ADDRESS]. Батьки не перебувають у шлюбі. Відповідно до вимог ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.1 ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідачем не надано суду доказів того, що він має постійний дохід від заробітку, доказів добровільного утримання дитини не надано. Оцінивши достовірно встановлені докази в сукупності, суд прийшов до висновку, що відповідач не надає коштів на утримання дитини, має не регулярний дохід, тому аліменти підлягають до стягнення за рішенням суду в твердій грошовій сумі . Оцінивши в сукупності достовірно встановлені судом докази, суд прийшов до висновку, що підлягають до стягнення аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі 50 ( п'ятдесят) грн., щомісячно, починаючи з 18.03.2014 р. і до повноліття дитини. Судові витрати підлягають до стягнення з відповідача в прибуток держави. На підставі викладеного, ст.ст.109, 141, 180, 184 СК України,

Outcome: approved