Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-25 00:00:00

[PERSON] звернулася до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, в якому просить стягнути аліменти на утримання повнолітньої дитини у зв`язку із її навчанням. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що вона уклала шлюб з відповідачем, проте шлюб було розірвано. Сторони мають повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Повнолітня дитина проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні. На теперішній час [PERSON] є студентом третього курсу Комунального закладу «Лисичанський медичний коледж», спеціальність «Медсестринство». Спеціалізація «Лікувальна справа», форма навчання денна. Відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, не надає. На підставі викладеного позивач вимушена звернутися до суду з даним позовом. В судовому\~засіданні позивач\~присутня не\~була,\~надала заяву\~про розгляд\~справи без\~її участі та підтримала позовні вимоги. Відповідач в судове засідання не з`явився, про причину неявки суд не повідомив, про день, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином. Заяви про розгляд справи без його участі до суду не надходило, відзиву на позов від відповідача також не надходило. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не\~з`явився в\~судове засідання\~без поважних\~причин або\~без повідомлення\~причин; відповідач\~не подав\~відзив; позивач\~не заперечує\~проти такого\~вирішення справи. Позивач не заперечувала проти заочного розгляду справи за відсутності відповідача. У зв`язку з наведеним, суд вважав за можливе слухати справу за відсутністю відповідача, а матеріали, що є у справі, достатніми для цього, про що було постановлено ухвалу, яка відображена в протоколі судового засідання. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що згідно із копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 25 липня 2002 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Сєвєродонецького міського управління юстиції, [PERSON] народився [INFO] , про що зроблено відповідний актовий запис № 485. Батьком записаний [PERSON] , матір`ю [PERSON] . Відповідно до копії заочного рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 09 лютого 2015 року по цивільній справі № 428/8388/14-ц, розірвано шлюб\~між [PERSON] \~та [PERSON] ,\~зареєстрований 25.03.1997\~р.\~Сєвєродонецьким міським\~відділом РАГС\~Луганської області,\~актовий запис\~№ 214.\~Заочне рішення\~набрало законної\~сили 24\~березня 2015\~року. З копії судового наказу Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 22 січня 2020 року по цивільній справі № 428/306/20 вбачається, що стягнуто з [PERSON] , [INFO] , зареєстрованого за адресою: [ADDRESS] , аліменти на користь [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] , на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки від всіх видів доходу щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 13.01.2020 і до досягнення дитиною повноліття [INFO] . Судовий наказ набрав законної сили 22 січня 2020 року. Згідно із\~копією ухвали Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 10 лютого 2020 року по цивільній справі № 428/306/20 (провадження 2-во/428/13/20), виправлено описки, які були допущені в судовому наказі від 22 січня 2020 року по справі № 428/306/20. У тексті судового наказу від 22 січня 2020 року по справі № 428/306/20 замість дати народження [PERSON] « [INFO] » слід читати « [INFO] » та замість дати досягнення дитиною повноліття « [INFO] » слід читати « [INFO] ». Ухвала набрала законної сили 10 лютого 2020 року. Відповідно до копії довідки № 436, виданої Комунальним закладом «Лисичанський медичний коледж» від 25 жовтня 2019 року, [PERSON] є студентом третього курсу Комунального закладу «Лисичанський медичний коледж», спеціальність «Медсестринство». Спеціалізація «Лікувальна справа», форма навчання денна договірна. Навчається з 01.09.2017 по 28.06.2021, наказ про зарахування № 66/02 від 07.08.2017. Відповідно до ст. 199 Сімейного кодексу (надалі СК України) якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. З ст. 200 СК України вбачається, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного із батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Згідно із ст. 201 СК України до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189 - 192 і 194 - 197 цього Кодексу. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. З ч.\~2\~ст.\~184\~СК України вбачається, що розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу із дня подання такої заяви. В постанові Верховного Суду від 23 січня 2019 року по справі № 346/103/17 вказано, що при визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами. Таким чином, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. При встановленні потреби в утриманні повнолітньої дитини суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків із надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати. Той факт, що під час канікул повнолітня дитина не проходить навчання, не є підставою для звільнення від передбаченого статтею 199 СК України обов`язку батьків утримувати її, оскільки канікулярний час входить в період навчання. За змістом статті 199 СК України законодавцем визначено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дітей, які продовжують навчатись, тобто на весь період навчання, який охоплює період від вступу до закінчення чи відрахування з навчання. Суд вважає, що [PERSON] потребує матеріальної допомоги у зв`язку із навчанням, адже він продовжує навчання у медичному коледжі на денній формі навчання та у зв`язку із цим не працює. Доказів на користь протилежного до суду не надано. Суд також враховує, що сторонами не надано доказів наявності у відповідача інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, або наявності інших обставин, що мають істотне значення та можуть свідчити про неможливість надавання відповідачем матеріальної допомоги сину, який продовжує навчання. За таких обставин, враховуючи, що відповідач у добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на утримання своєї повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, а дитина потребує такої допомоги, суд вважає, що позов заявлено обґрунтовано, у зв`язку із чим позов підлягає задоволенню. При цьому визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 4000 гривень щомісячно є справедливим з огляду на встановлені судом обставини справи. Відповідно до підп. 3 п. 5 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд враховує, що позивач була звільнена від сплати судового збору за подання позову про стягнення аліментів. Згідно із ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інших положень щодо сплати судового збору відповідачем, в разі задоволення вимог позивача, звільненого від сплати судового збору, чинна редакція ЦПК України не містить. При цьому суд виходить із необхідності обов`язкового покладення на сторону, не на користь якої ухвалено судове рішення та яка не звільнена від сплати судового збору, зобов`язання щодо сплати судового збору, а також суд виходить з того, що кошти судового збору спрямовуються на забезпечення здійснення судочинства та функціонування органів судової влади (ч. 3 ст. 9 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»). У постанові Великої Палати Верховного Суду від 08.05.2019 по справі № 161/4985/17 зроблено висновок про те, що у разі задоволення позову позивача, звільненого від сплати судового збору, судовий збір стягується з відповідача на користь держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини заявлених до нього позовних вимог, якщо цього відповідача також не звільнено від сплати судового збору. Приймаючи до уваги вимоги ст. 141 ЦПК України та положення Закону України «Про судовий збір», суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 840 грн. 80 коп. Відповідно до ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved