Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-10 00:00:00

[PERSON] звернулася до Слов'янського міськрайонного суду Донецької області з позовом до Словянської міської ради Донецької області про скасування державного акта на право власності на землю та визнання права власності на земельну ділянку, обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що вона, на підставі Договору купівлі-продажу, на праві приватної власності, є власником житлового будинку № 69 по вул. Харківській у м. Словянську Донецької області та земельної ділянки. У 2001 році Позивач приватизувала земельну ділянку та отримала державний акт на право приватної власності на землю серія IV-ДН\~№ 170748. У 2018 році вона звернулася за отриманням кадастрового номеру, так як під час приватизації земельної ділянки у 2001 році кадастрові номери не присвоювалися. Під час виготовлення технічної документації з землеустрою зясувалось, що дійсні розміри земельної ділянки є меншими за розміри вказані в державному акті, фактичний розмір земельної ділянки становить 0,1700 га, у державному акті 0,1788 га. У звязку з розбіжностями, присвоїти кадастровий номер належної їй земельної ділянки не можливо. Внести зміни до державного акту є неможливим, так як по-перше, державний акт, як правовстановлюючий документ, вже скасовано, по-друге, нормативні акти, які регламентували процедуру видачі та заповнення державного акту втратили чинність. За наведених обставин, враховуючи, що видача дубліката чи внесення виправлень до державного акта чинним законодавством не передбачено, позивач була вимушена звернутися до суду із даним позовом. Просить суд скасувати державний акт на право приватної власності на землю серія: IV-ДН\~№ 170748, зареєстрований в книзі записів державних актів за № 11310, виданий Словянською міської радою народних депутатів 25 жовтня 2001 року про передачу [PERSON], у приватну власність земельну ділянку, площею 0,1788 га, з яких 0,1000 га для обслуговування житлового будинку, 0,0788 га для ведення особистого підсобного господарства по вулиці Харківській у м. Словянськ Донецької області. Позивач [PERSON]М, належним чином повідомлена про місце, дату та час розгляду справи, у судове засідання не зявився. 10 січня 2019 року надала до суду Заяву, в якій просила справу розглянути за її відсутності, позов просила задовольнити (а.с.26). Представник відповідача - Словянської міської ради Донецької області, належним чином повідомлений про місце, дату та час розгляду справи, у судове засідання не з'явився. 03 січня 2019 року надав до суду Клопотання, в якому просив справу розглянути без участі представника Відповідача, рішення ухвалити на розсуд суду, з урахуванням наявних у справі доказів (а.с.25). Судом на підставі ч.2 ст. 247 ЦПК, у зв'язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Згідно зі\~ст. 16 Цивільного кодексу України,\~способом захисту цивільних прав є визнання права. У судовому засіданні встановлено, що відповідно до Договору купівлі - продажу, посвідченого приватним нотаріусом Словянського міського нотаріального округу Донецької області 26 липня 2001 року, [PERSON] є власником житлового будинку з відповідними до нього господарчими та побутовими будівлями та спорудами, що розташований у м. Словянську по вул. Харківській під номером 69 на земельній ділянці, площею 0,1 га (а.с.7). 25 жовтня 2001року, Позивачу, на підставі рішення виконкому Словянської міської ради народних депутатів РМ.24.10.01, РМ.19.09.01 та договору купівлі-продажу від 26 липня 2001 року, був виданий Державний акт на право приватної власності на землю серії IV-ДН\~№ 170748, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 11310, згідно із яким, [PERSON] було передано у приватну власність земельну ділянку, призначену для обслуговування житлового будинку і господарських будівель, площею 0,1 га та ведення особистого підсобного господарства площею 0,0788 га, розташовану за адресою: Донецька область, м. Словянськ, вул. Харківська, 69. (а.с. 6). Згідно із Витягом із звіту про експертну грошову оцінки земельної ділянки, розташованої за адресою: Донецька область, м. Словянськ, вул. Харківська, 69, власником якої є [PERSON], її вартість складає 28 960,00 грн. (а.с.12-14). Відповідно до Рішення № РВ-1400342552018 від 28 серпня 2018 року, державним кадастровим реєстратором Відділу у м. Словянську міськрайонного управління у Словянському районі та м. Словянську Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області було розглянуто заяву про внесення відомостей разом з доданими до неї документами та відповідно до Порядку ведення Державного земельного кадастру прийнято рішення про відмову у внесенні відомостей до Державного земельного кадастру через невідповідність поданих документів вимогам, установленими ЗУ «Про Державний земельний кадастр» і Порядком ведення Державного земельного кадастру, а саме: площа, яка зазначена у державному акті на право приватної власності на землю, не відповідає площі, зазначеній в розробленій технічній документації щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та електронному документі (а.с.15). Згідно з Технічною документацією із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) наданої для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) по вул. Харківській , 69 у м. Словянську Донецької області, площа земельної ділянки складає 0,1000 га (а.с.8-9). Відповідно до Технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) наданої для ведення особистого підсобного господарства по вул. Харківській , 69 у м. Словянську Донецької області, площа земельної ділянки складає 0,0700 га (а.с.10-11). Частина 1ст. 55\~Конституції України, передбачає, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом, містить загальну норму, яка означає право кожного звернутися до суду, якщо його права чи свободи порушені чи порушуються, створені чи створюються перешкоди для їх реалізації чи мають місце інші обмеження прав і свобод. Згідно із ч. 1 ст. 64 Основного Закону, конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених\~Конституцією України. Враховуючи ту обставину, що спірні правовідносини виникли до 01 січня 2002 року, суд застосовує норми Земельного Кодексу України 1990 року, в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин. Згідно із\~ст. 6 ЗК України (в ред. 1990 року), громадяни України мають право на одержання у власність земельних ділянок, зокрема, для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель (присадибна ділянка). Громадяни набувають право власності на земельні ділянки також у разі купівлі-продажу, дарування та обміну. Згідно із\~ст. 22 ЗК України (в ред. 1990 року), право власності на землю або право користування наданою земельною ділянкою виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує це право. За змістом ст. 23 ЗК України (в редакції 1990 року із відповідними змінами), право власності або право постійного користування землею посвідчується державними актами, які видаються і реєструються сільськими, селищними, міськими, районними радами народних депутатів. Згідно із ст.30 ЗК України\~(в редакції 1990 року із відповідними змінами), при переході права власності на будівлю і споруду разом з цими об'єктами переходить у розмірах, передбачених\~статтею 67 цього Кодексу, і право власності або право користування земельною ділянкою без зміни її цільового призначення і, якщо інше не передбачено у договорі відчуження - будівлі та споруди. У разі зміни цільового призначення надання земельної ділянки у власність або користування здійснюється в порядку відведення. Згідно із змістом ст.44 ЗК України\~(в ред. 1990 року із відповідними змінами), порушені права власників земельних ділянок і землекористувачів підлягають поновленню. Поновлення прав власників земельних ділянок і землекористувачів здійснюється радою народних депутатів відповідно до їх компетенції, судом, арбітражним судом або третейським судом. Згідно із ст. 126 ЗК України, право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до\~Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Відповідно до ч. 3 ст. 3 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 01 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обовязкової реєстрації. Відповідно до п. п. 8, 9 ст. 27 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація права власності та інших речових прав, крім державної реєстрації права власності на обєкт незавершеного будівництва, проводиться на підставі державного акта на право приватної власності на землю, державного акта на право власності на землю, державного акта на право власності на земельну ділянку або державного акта на право постійного користування землею, виданих до 01 січня 2013 року; рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно. Пунктом 9 розділу VII\~Прикінцевих та перехідних положень ЗУ «Про державний земельний кадастр» встановлено, що державна реєстрація земельних ділянок, які передаються у власність із земель державної чи комунальної власності, здійснюється з видачею державних актів на право власності на земельні ділянки до 01 січня 2013 року. Відповідно абзацу 2 п. 7\~Постанови Пленуму ВСУ від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється згідно із ч. 3 ст.152 ЗК України\~шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсним рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів захисту (ст. 16 ЦК України). За змістом правової позиції, викладеної у справі № 6-319цс15 ВСУ, судам підсудні справи за заявами, зокрема,з приводу володіння, користування, розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян чи юридичних осіб, і визнання недійсними державних актів про право власності та право постійного користування земельними ділянками. Оскільки державні акти на право власності на земельні ділянки є документами, що посвідчують право власності й видаються на підставі відповідних рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, то у спорах, пов'язаних із правом власності на земельні ділянки, недійсними можуть визнаватися як зазначені рішення, на підставі яких видано відповідні державні акти, так і самі акти на право власності на земельні ділянки. Визнання недійсними державних актів на право власності на земельні ділянки вважається законним, належним та окремим способом поновлення порушених прав у судовому порядку. Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності виникає на підставах, не заборонених законом, і вважається придбаним правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність придбання права власності не встановлена судом. Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЗК України, власник не може бути позбавлений права власності на земельну ділянку, крім випадків, передбачених цим Кодексом та іншими законами України. Згідно із ст. 392 ЦК України, власник майна може предявити позов про визнання його права власності. У судовому засіданні достовірно встановлено, що Позивачу, на підставі рішення виконкому Словянської міської Ради народних депутатів та договору купівлі-продажу, був виданий Державний акт на право приватної власності на землю. Враховуючи, що видача дубліката державного акта, чи внесення виправлень в нього чинним законодавством не передбачена, виникла ситуація за якої позивач позбавлений можливості зареєструвати своє право власності на вказану земельну ділянку в порядку, передбаченому чинним законодавством. Отже, суд, розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до Словянської міської ради Донецької області про скасування державного акта на право власності на землю та визнання права власності на земельну ділянку, підлягають задоволенню в повному обсязі з огляду на їх законність та обґрунтованість. На підставі наведеного,

Outcome: approved