Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-24 00:00:00

[PERSON] звернулася до Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області з позовом до [PERSON] про зміну способу стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, в якій просила змінити спосіб стягнення аліментів на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], визначений за рішенням Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 20.07.2010 року у твердій грошовій сумі в розмірі 400 грн. щомісячно, та стягувати з [PERSON] щомісяця аліменти в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на утримання дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Свої вимоги обгрунтувала тим, що з часу ухвалення рішення про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі розмір витрат на утримання дітей значно зріс, збільшився мінімальний прожитковий мінімум та розмір мінімальної заробітної плати. За останні вісім років суттєво змінилися умови життя, зросли витрати на продукти харчування, одяг та оплату комунальних послуг. Враховуючи викладене розмір аліментів у 400 грн. на утримання дитини віком 12 років не може задовольнити потреби дитини, вказаних коштів недостатньо для забезпечення фізичного, духовного та соціального розвитку дитини. Тому вона змушена звернутися до суду. Ухвалою від 17.12.2018 року позовну заяву залишено без руху, надано строк для усунення недоліків. 25.01.2019 року відкрито спрощене позовне провадження у даній справі. Позивач подала до суду письмову заяву, в якій просила справу розглянути у її відсутність, позов підтримала повністю. Відповідач також подав до суду письмову заяву, в якій просив справу розглянути у його відсутність, позов визнав повністю. У зв'язку з неявкою у судове засідання сторін по справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України. Судом встановлено такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 15.03.2007 року батьками неповнолітньої [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON], тобто сторони по справі. Після укладення шлюбу з [PERSON] 12 вересня 2014 року позивач у справі змінила прізвище з «[PERSON]» на «[PERSON]», що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER]. Рішенням Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області №2-12046/10 від 20.07.2010 року, яке набрало законної сили 30.07.2010 року, з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі у розмірі 400 гривень щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Із копії довідки про реєстрацію місця проживання №04-141-1755 від 16.11.2018 року судом встановлено, що донька [PERSON], [INFO], проживає разом із матір'ю [PERSON] Дослідивши матеріали справи, оцінюючи належність, допустимість доказів окремо, а також достатність і взаємозв'язок доказів в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного. За змістом ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч.3 ст.181 СК України). Відповідно до ст.182 СК України при визначені розміру аліментів, суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до положень ст.183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Враховуючи зміст ст.ст.181, 192 СК України розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Згідно ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Судом встановлено, що з часу присудження аліментів, які були визначені у твердій грошовій сумі 400 гривень, через значні інфляційні процеси в Україні, значно підвищилася вартість життя. У зв'язку із чим, вищевказаний розмір аліментів на утримання неповнолітньої доньки не може забезпечити належний рівень матеріального утримання дитини, належним чином сприяти її фізичного, духовного, морального та соціального розвитку, оскільки даний розмір менший ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, який, згідно з Законом України «Про Державний бюджет на 2019 рік» з січня 2019 року складає 2027 грн. Суд вважає, що з урахуванням фактичних обставин справи, враховуючи, що відповідач позовні вимоги визнав повністю, виходячи із закріплених ч.9 ст.7 СК України принципів справедливості, добросовісності та розумності, відповідно моральним засадам суспільства, розмір стягуваних аліментів підлягає зміні - з твердої грошової суми 400 гривень щомісяця на 1/4 частину заробітку (доходу) щомісяця з відповідача, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд виходить із того, що відповідно до ст.ст.4, 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнена від сплати судового збору при подачі позову до суду, а тому у порядку ст.141 ЦПК України має підстави стягнути із відповідача у дохід держави судовий збір у сумі 768 гривень 40 копійок. Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах платежу за один місяць.

Outcome: approved