Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-25 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначала, що 22 серпня 2003 року у міському відділі реєстрації актів громадянського стану Харківського обласного управління юстиції зареєструвала шлюб з [PERSON], актовий запис № 913. Від подружнього життя народилася донька - [PERSON], [INFO]. Причиною розірвання шлюбу з відповідачем є різні погляди на життєві ситуації та сімейне життя. На протязі останніх трьох років шлюбні відносини з [PERSON] припинені, вони мешкають окремо. Спільне господарство не ведуть. Позивач також вказала, що дитина після розірвання шлюбу залишиться мешкати разом з нею та згоди з відповідачем щодо з приводу матеріального утримання дитини не досягнуто. Посилаючись на вказані обставини, позивач просила розірвати шлюб, укладений з відповідачем, та стягнути з останнього на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття. [PERSON], належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилась, через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «[PERSON]». [PERSON], який належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, через канцелярію суду від його представника [PERSON]., що діє на підставі довіреності, надійшла заява в якій остання позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просе розглядати справу за її відсутності. У зв'язку з тим, що розгляд справи відбувався за відсутності сторін, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано 22 серпня 2003 року міським відділом реєстрації актів громадянського стану Харківського обласного управління юстиції, актовий запис № 913. Від подружнього життя мають доньку - [PERSON], [INFO]. Встановлено, що сторони не підтримують шлюбні відносини, мешкають окремо. Спільне господарство не ведуть. Дитина після розірвання шлюбу залишиться мешкати з матір'ю [PERSON] Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. За змістом ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем. З огляду на наведене, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Згідно свідоцтва про народження Серії [NUMBER], виданого 07 вересня 2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову № 3 Харківського міського управління юстиції, батьками [PERSON], [INFO], зазначено [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України, обов'язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов'язків. Судовим розглядом встановлено, що дитина знаходиться на утриманні матері [PERSON], відповідач ухиляється від свого обов'язку щодо утримання доньки. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За ст. 181 СК України, у разі відсутності домовленості між сторонами щодо обрання способу виконання обов'язку утримувати дитину, питання щодо стягнення аліментів і визначення їх розміру вирішується судом. Згідно роз'яснень, які містяться в п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. За положеннями ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України та роз'яснень, які містяться у п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Відомостей щодо наявності проблем зі станом здоров'я у відповідача суду не надано. Стаття 27 Конвенції «Про права дитини», дає кожній дитині право на рівень життя, необхідній для її фізичного, розумового, духовного, морального та соціально розвитку. Батьки або інші особи які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік», з 1 травня 2017 року установлено прожитковий мінімум з розрахунку на місяць для дітей віком від 6 до 18 років - 1 777 гривень. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежів за один місяць підлягає негайному виконанню. Питання про розподіл судових витрат між сторонами суд вирішує відповідно до положень ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved