Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-15 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з даним позовом, мотивуючи позовні вимоги тим, що у 1993 році Житлово-будівельним кооперативом «Мрія», створеним 17 грудня 1992 року при Вороновицькій державній швейній фабриці, розпочато будівництво багатоквартирного житлового будинку по вул. Вишневій в смт. Вороновиця, Вінницького району Вінницької області. 13 серпня 2004 року між Житлово-будівельним кооперативом «Мрія» та Приватним підприємством «Юта-А» укладено договір купівлі-продажу недобудованого будинку. 28 липня 2005 року між Приватним підприємством «Юта-А» та Міністерством оборони України укладено договір на дольову участь в будівництві даного будинку, який за кошти оборонного відомства в подальшому добудовано та введено в експлуатацію. 30 січня 2006 року виконавчим комітетом Вороновицької селищної ради Вінницького району Вінницької області на ім'я Міністерства оборони України видано свідоцтво про право власності на 40-ка квартирний житловий будинок, який розташований за адресою: вул. Вишнева, 5А, смт. Вороновиця Вінницького району Вінницької області. Однак, не згодні з продажем недобудованого будинку Приватному підприємству «Юта-А» та участю в будівництві Міністерства оборони України пайовики Житлово-будівельного кооперативу «Мрія» лише у 2010 році звернулись до Замостянського районного суду м. Вінниці з позовом про визнання недійсними договору купівлі-продажу недобудованого будинку від 13 серпня 2004 року і свідоцтва про право власності на 40-ка квартирний житловий будинок від 30 січня 2006 року та визнання права власності на 34/100 частину будинку. Рішенням Замостянського районного суду м. Вінниці від 13 вересня 2010 року позов пайовиків було задоволено. Але дане рішення неодноразово оскаржувалось сторонами та рішенням Апеляційного суду Вінницької області від 01 листопада 2010 року воно залишено без змін, а ухвалою Вищого спеціалізованого суду України від 13 квітня 2011 року скасоване і справа направлена на новий розгляд до суду першої інстанції. При цьому, ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області (який в подальшому розглядав дану справу) від 21 грудня 2011 року у справі № 2-1052/11 скасовано заборону Вороновицькій селищній раді Вінницького району Вінницької області видавати ордера на квартири, що розташовані в першому та другому під'їздах б. 5-А по вул. Вишневій в смт. Вороновиця, Вінницького району Вінницької області. Дана ухвала була прийнята з урахуванням того, що позивачі претендували лише на квартири за №№ 26-40 у вищевказаному будинку. Протоколом засідання комісії з контролю за розподілом житла в гарнізонах Збройних Сил України № 54 від 24 травня 2012 року кв. 25 в б. 5-А по вул. Вишневій в смт. Вороновиця, Вінницького району Вінницької області розподілено для постійного проживання [PERSON] із зняттям з квартирного обліку. На підставі рішення виконавчого комітету Вороновицької селищної ради Вінницького району Вінницької області № 183 від 18 липня 2012 року, винесеного згідно з вищевказаною ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 21 грудня 2011 року, [PERSON] 30 липня 2012 року видано ордер № 26 на право зайняття вищевказаного жилого приміщення. На підставі даного ордеру родина її вселилася у спірну квартиру та зареєструвалась у ній. До цього часу вона не скористалася своїм законним правом на приватизацію житла та належним чином не оформила право власності на дане жиле приміщення. Разом з цим, рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 11 лютого 2014 року частково задоволено позов пайовиків Житлово-будівельного кооперативу «Мрія» та визнано недійсним договір купівлі-продажу недобудованого будинку від 13 серпня 2004 року і скасовано свідоцтво про право власності на будинок від 30 січня 2006 року. В частині визнання права власності на 34/100 будинку за пайовиками відмовлено. Рішенням Апеляційного суду Вінницької області від 21 травня 2014 року вищевказане рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 11 лютого 2014 року скасовано в частині визнання недійсним договору купівлі-продажу недобудованого будинку від 13 серпня 2004 року. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України від 19 червня 2014 року відкрито касаційне провадження у даній справі. Наприкінці серпня 2014 року позивач дізналася про те, що Відділ державної реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби Вінницького районного управління юстиції Вінницької області видав відповідачу [PERSON] свідоцтво на право власності САК № 835819 від 30.07.2014 року на [ADDRESS]. Вважає, що [PERSON] набув право власності на вищевказану квартиру у протиправний спосіб та порушив її законні права, передбачені чинним житловим та цивільним законодавством України. В зв'язку з викладеними вище обставинами позивач [PERSON] звернулася з даним позовом до суду та просить визнати недійсним, таким що не може бути підставою для реєстрації права власності [PERSON] на [ADDRESS], свідоцтво про право власності САК № 835819 від 30.07.2014 року на дану квартиру, видане Відділом державної реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби Вінницького районного управління юстиції Вінницької області на ім'я [PERSON], а також скасувати державну реєстрацію права власності [PERSON] на [ADDRESS], проведену на підставі свідоцтва про право власності САК № 835819 від 30.07.2014 року, виданого Відділом державної реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби Вінницького районного управління юстиції Вінницької. [PERSON] звернувся до суду з зустрічним позовом, посилаючись на те, що 11.02.2014 року Вінницьким районним судом Вінницької області в справі № 2-1052/11 винесено рішення, яким позов задоволено частково, визнано недійсним договір купівлі-продажу, укладений між Житлово-будівельним кооперативом «Мрія» в особі директора [PERSON] та Приватним підприємством «Юта-А» від 13.08.2004 року. Скасовано свідоцтво право власності на 40-ка квартирний житловий будинок загальною площею 3043,6 кв.м, житловою площею 1376,4 кв.м, який розташований по вулиці Вишневій 5-А в смт. Вороновиця, Вінницького району Вінницької області, яке було видано 30.01.2006 року виконавчим комітетом Вороновицької селищної ради на ім'я Міністерства оборони України. В задоволенні позову Міністерства оборони України до заявників по справі про усунення перешкод в користуванні майном шляхом виселення відмовлено. 21.05.2014 року Апеляційним судом Вінницької області винесено рішення, яким апеляційну скаргу Міністерства оборони задоволено частково; рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 11.02.2014 року в частині визнання недійсним договору купівлі-продажу від 13 серпня 2004 року, укладеного між ЖБК «Мрія» та ПП «Юта-А», скасовано, у позові в цій частині відмовлено; в решті рішення залишено без змін. 09.10.2014 року Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ виніс ухвалу, якою касаційну скаргу Міністерства оборони відхилено, рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 11.02.2014 року в не скасованій частині та рішення Апеляційного суду Вінницької області від 21.05.2014 року залишено без змін. 30.07.2014 року [PERSON] отримав свідоцтво про право власності серія САК № 835819 на квартиру [ADDRESS] на законних підставах, як член Житлово-будівельного кооперативу «Мрія Вороновиці», який виконав свої зобов'язання щодо оплати вступного та членських внесків згідно статутних документів кооперативу. Підставою видачі ордеру [PERSON] було свідоцтво права власності на ім'я Міністерства оборони на 40-ка квартирний житловий будинок, яке на сьогоднішній день скасовано, а отже, всі попередні дії та правочини мають зворотну дію в часі. [PERSON] отримали ордер на заселення вищевказаної квартири в період судових процесів, коли остаточне рішення по справі не було винесено. Вважає, що відповідачі порушують його право власності, тому звернувся до суду з даним позовом та просить визнати відповідачів за зустрічним позовом такими, що втратили право користування та розпорядження квартирою № 25 в будинку 5-А по вул. Вишневій в смт. Вороновиця, Вінницького району Вінницької області, шляхом передачі ключів від замків вхідних дверей даної квартири, та зобов'язати Вінницький районний сектор УДМС України у Вінницькій області зняти відповідачів з державної реєстрації з квартири [ADDRESS]. В судовому засіданні позивач за первісним позовом та відповідач за зустрічним позовом [PERSON] та її представники [PERSON] і [PERSON] позовні вимоги за первісним позовом підтримали в повному обсязі, просили їх задовольнити повністю за обставин, викладених у первісному позові. Щодо зустрічного позову [PERSON] заперечували, просили відмовити в його задоволенні. Суду також пояснили, що з 1996 року [PERSON] перебувала на квартирному обліку як військовослужбовець. 30.07.2012 року [PERSON] отримала ордер на квартиру [ADDRESS] на постійне місце проживання та була знята із квартирного обліку. В 2006 року були розподілені квартири та видані довідки. На даний будинок було накладено арешт, тому раніше не було надано їй ордер. Право власності на весь будинок належало Міністерству борони України і лише в жовтні 2014 року було скасовано право власності. Після отримання ордера [PERSON] не оформляла право власності на вказану квартиру, оскільки перебувала у скрутному матеріальному становищі. У серпні 2014 року, прийшовши додому, вона виявила інший замок у квартирі. Коли вона замовила технічний паспорт в БТІ, їй повідомили, що квартира належить іншій людині. Представник позивача за первісним позовом та відповідача за зустрічним позовом за довіреністю [PERSON] в судовому засіданні також пояснив, що з матеріалів, які отримані із міліції, та з пояснень голови ЖБК «Мрія» вбачається, що підставою для отримання свідоцтва [PERSON] стала довідка № 11 від 28.07.2014 року про те, що [PERSON] являється членом ЖБК «Мрія» та повністю сплатив вступні та членські внески на суму 24808 грн., та має право на отримання свідоцтва. Дана довідка видана незаконно [PERSON], так як згідно її пояснень, дана довідка була видана [PERSON], оскільки він представляв інтереси кооперативу в судових справах. Вказаний будинок був введений в експлуатацію на підставі акту № 1400 від 30.12.2005 року. Після цього [PERSON] не могла брати в члени кооперативу нових осіб. Відповідач за первісним позовом та позивач за зустрічним позовом [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги за позовом [PERSON] не визнав, заперечував щодо їх задоволення, а зустрічний позов підтримав в повному обсязі, за обставин, викладених у ньому, просив його задовольнити. Також пояснив, що ордер видано на підставі скасованого свідоцтва Міністерства оборони України, яке не має ніякого відношення до спірної квартири та житлового будинку в цілому чи в частині. Під час розгляду справи в суді Вороновицька селищна рада Вінницького району Вінницької області видає ордер [PERSON], хоча було відомо, що справа розглядається у суді. Лише у 2014 році виконкомом було прийнято рішення про присвоєння юридичної адреси даному будинку. Доводи представника [PERSON] щодо його внесків ґрунтуються на припущеннях, а пояснення особи в міліції не можуть бути належними доказами у справі. [PERSON] не проживала та не користувалася квартирою, а лише в 2014 році переїхала в квартиру, оскільки справа розглядалася в суді, а до цього часу квартира була непридатна для проживання. Остаточне право власності на житловий будинок не було визначено. Реєстраційні дії щодо реєстрації права власності не тягнуть за собою значних затрат, тому посилання [PERSON] на скрутне матеріальне становище є безпідставними. Він у 2014 році став членом ЖБК «Мрія» на підставі протоколу № 31 від 27.06.2014 року, вступний внесок сплатив у касу кооперативу (всього він сплатив приблизно 300 тисяч гривен). Коли вступив у членство кооперативу, зареєстрований в [INFO] не був, а був зареєстрований в Тиврівському районі. На момент видачі ордеру спірна квартира частково належала Міністерству оборони і в натурі частки Міністерству не були виділені. У 2012 році (на момент видачі ордеру) свідоцтво на Міністерство оборони не було скасовано, але йшли суди. В селищну раду щодо видачі йому ордеру він не звертався. Розподіл квартири відбувся тоді, як він сплатив вступний внесок 5000 грн. Представник третьої особи Квартирно-експлуатаційного відділу м. Вінниця Міністерства оборони України за довіреністю [PERSON] в судовому засіданні підтримав первісний позов [PERSON], а щодо зустрічного позову [PERSON] заперечував. Також пояснив, що в липні 2012 року за рішенням № 83 на квартиру [ADDRESS] було видано ордер [PERSON] на склад сім`ї в чотири чоловіка. В 2006 році відбувся розподіл квартир після видачі свідоцтва про право власності. Згідно даного розподілу [PERSON] заселилася у квартиру № 25. Потім свідоцтво про право власності за Міністерством оборони було скасовано, а право власності за ЖБК не було визнано, тому ЖБК не мало права розподіляти житлову площу у будинку. Заселення [PERSON] у спірну квартиру є законним, так як вона перебувала на квартирному обліку, а коли їй надали квартиру, її було знято із квартирного обліку. Виселення її та членів її сім`ї із спірної квартири є безпідставним, оскільки це позбавить її житла. Представник третьої особи Міністерства оборони України за довіреністю [PERSON] в судовому засіданні підтримав первісний позов [PERSON], щодо задоволення зустрічного позову [PERSON] заперечував. Суду пояснив, що спірна квартира № 25, що знаходиться в 40-квартирному будинку, який вибув з володіння ПП «Юта-А» та перейшов у власність Міністерства оборони України на підставі Договору на пайову участь між ПП «Юта-А» та Міністерством оборони України. По завершенню будівництва даний будинок був прийнятий державною приймальною комісією. ЖБК «Мрія Вороновиці» ніяким чином не приймала участі у здачі даного будинку державній приймальній комісії. На підставі рішення Вороновицької селищної ради Вінницького району Вінницької області № 4 від 19.01.2006 року Міністерством оборони України було оформлено свідоцтво про право власності на вищевказаний будинок. Вінницький районний суд Вінницької області своєю постановою від 02.12.2013 року по справі № 128/916/13-а відмовив в позові ЖБК «Мрія Вороновиці» щодо скасування рішення Вороновицької селищної ради № 4 від 19.01.2006 року. Вказане рішення Вінницького районного суду залишено в силі ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 19.03.2014 року. Відповідно даний будинок не був із власності Міністерства оборони України. Згідно ордеру № 26, який був виданий на підставі рішення виконавчого комітету Вороновицької селищної ради № 183 від 18.07.2012 року, [PERSON] набула право на оспорювану квартиру № 25. На момент прийняття рішення щодо видачі ордеру [PERSON] не існувало жодного рішення суду, яке б унеможливлювало таку видачу. Поряд з цим, оформлення права власності на оспорювану квартиру [PERSON] було проведено з грубим порушенням чинного законодавства України та підлягає скасуванню. Згідно ч.2 ст.135 ЖК України до членів житлово-будівельного кооперативу приймаються громадяни, які постійно проживають в даному населеному пункті і перебувають на обліку бажаючих вступити до житлово-будівельного кооперативу та внесені до єдиного державного реєстру громадян, які потребують поліпшення житлових умов, або користуються правом позачергового прийому до членів кооперативу. Аналогічна норма закріплена в п.8 Примірного статуту та п.2.2 Статуту ЖБК «Мрія Вороновиці». Місце реєстрації [PERSON] с. Марківка, Тиврівського району Вінницької області. Також [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що на момент вступу в ЖБК «Мрія Вороновиці» проживав за місцем реєстрації, а в подальшому в м. Вінниця. Крім того, [PERSON] зазначав, що розподіл оспорюваної квартири був проведений за часів його членства в ЖБК «Мрія Вороновиці», тобто з 27.06.2014 року, а відповідно до п.4 Примірного Статуту та п.1.4 Статуту ЖБК «Мрія Вороновиці» розподіл квартир кооперативу провадиться перед здачею жилого будинку в експлуатацію. Також відсутні відповідні документи, які б засвідчили сплату [PERSON] вступного та пайового внеску, оскільки згідно п.23 Примірного Статуту та п.4.2 Статуту ЖБК «Мрія Вороновиці» вступні внески вносяться членами житлово-будівельного кооперативу, які вступили до кооперативу до здачі будинку (будинків) в експлуатацію, вступні та пайові внески члени житлово-будівельного кооперативу вносять на рахунок кооперативу в установі банку. Представник третьої особи Вінницького районного сектору УДМС України у Вінницькій області за довіреністю [PERSON] в судовому засіданні не заперечував щодо задоволення первісного позову, заперечував щодо зустрічного позову в частині зобов`язання Вінницького районного сектору УДМС України у Вінницькій області зняти відповідачів з державної реєстрації з квартири [ADDRESS], оскільки зняття з реєстрації відбувається відповідно до Положення про зняття з реєстрації на підставі документів, визначених у цьому Положенні, або за рішенням суду про виселення чи визнання осіб втратившими право користування житловим приміщенням. Відповідачі за зустрічним позовом [PERSON], [PERSON], [PERSON] у судове засідання не з`явилися, однак подали через канцелярію суду належним чином посвідчені заяви про розгляд справи у їх відсутність, позов [PERSON] не визнають. Представник третьої особи Вороновицької селищної ради Вінницького району Вінницької області в судове засідання не з`явився, попередньо через канцелярію суду надійшла заява про розгляд справи у відсутність представника Вороновицької селищної ради Вінницького району Вінницької області, щодо вирішення спору покладаються на розсуд суду. Представники третіх осіб Відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Вінницького районного управління юстиції Вінницької області та Житлово-будівельного кооперативу «Мрія Вороновиці», а також голова Житлово-будівельного кооперативу «Мрія» [PERSON] в судове засідання не з`явилися з невідомих суду причин, хоча про день, час та місце розгляду справи були належним чином повідомлені, що підтверджується матеріалами справи. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази в їх сукупності, надавши їм належну правову оцінку, суд приходить до такого висновку. Частиною першою\~статті 3 ЦПК України визначено, що \~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч.1\~\~ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Частиною 1\~статті 15 ЦК України\~передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Як вбачається із копії протоколу засідання комісії з контролю за розподілом житла в гарнізонах Збройних Сил України № 54 від 24.05.2012 року та списку розподілу службової і постійної житлової площі поточного звільнення за адресами: м. Калинівка, смт. Вороновиця, який є додатком до вказаного протоколу (т.1 а.с.9, 10), позивачу за первісним позовом [PERSON] виділено квартиру [ADDRESS] із зняттям її з квартирного обліку. Рішенням виконавчого комітету Вороновицької селищної ради Вінницького району Вінницької області від 18.07.2012 року № 183 вирішено видати ордер [PERSON] військовослужбовцю Вінницького гарнізону, згідно списку розподілу постійної житлової площі 54,37 кв.м, [ADDRESS] (т.1 а.с.11). На підставі вказаного рішення [PERSON] 30.07.2012 року видано ордер № 26 на право зайняття жилого приміщення в квартирі жилою площею 54,37 кв.м, яке складається із чотирьох кімнат за адресою: [ADDRESS], про що свідчить копія відповідного ордеру (т.1 а.с.12). Рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 11.02.2014 року вирішено: позов [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] задоволити частково; визнати недійсним договір купівлі-продажу, укладений між Будівельним кооперативом «Мрія» в особі директора [PERSON] та Приватним підприємством «Юта-А» від 13.08.2004 року; скасувати свідоцтво про право власності на 40-ка квартирний житловий будинок загальною площею 3043,6 кв.м, житловою площею 1376,4 кв.м, який розташований по вул. Вишневій, 5А в смт.Вороновиця, Вінницького району та області, яке було видано 30.01.2006 року виконавчим комітетом Вороновицької селищної ради на імя Міністерства оборони України; в решті позову щодо визнання права власності на 34/100 частки будинку за [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] відмовити; стягнути з ПП «Юта-А», [PERSON] на користь [PERSON] 950 грн. судового збору та 30 грн. за послуги ІТЗ, в рівних частках по 490 грн. кожен з зазначених відповідачів; в задоволенні позову Міністерства Оборони України до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON],[PERSON], [PERSON], [PERSON],[PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про усунення перешкод в користуванні майном шляхом виселення відмовити; позов [PERSON], [PERSON] задоволити частково; визнати недійсним договір купівлі-продажу, укладений між Будівельним кооперативом «Мрія» в особі директора [PERSON] та Приватним підприємством «ЮТА-А» від 13.08.2004 року; стягнути з ПП «Юта-А», [PERSON] на користь [PERSON] та [PERSON] по 229,40 грн. судового збору на користь кожного з позивачів в рівних частках по 114,70 грн. з кожного з зазначених відповідачів; в решті вимоги щодо часткового скасування свідоцтва про право власності на 40-ка квартирний житловий будинок, яке було видано 30.01.2006 року виконавчим комітетом Вороновицької селищної ради на імя Міністерства оборони України, та у визнанні права власності на 34/100 частки будинку відмовити (т.1 а.с.90-95). Рішенням Апеляційного суду Вінницької області від 21.05.2014 року рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 11.02.2014 року в частині визнання недійсним договору купівлі-продажу від 13.08.2004 року, укладеного між ЖБК «Мрія» в особі директора [PERSON] та Приватним підприємством «Юта-А», скасовано; у позові в цій частині відмовлено; в решті рішення залишено без змін (т.1 а.с.96-100). Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 09.10.2014 року (т.1 а.с.101-103) рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 11 лютого 2014 року в нескасованій частині та рішення Апеляційного суду Вінницької області від 21 травня 2014 року залишено без змін. Згідно ч.3\~ст.61 ЦПК України\~обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Вказаними вище рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 11.02.2014 року та рішенням Апеляційного суду Вінницької області від 21.05.2014 року встановлено такі обставини. Рішенням виконавчого комітету Вороновицької селищної ради народних депутатів № 31 від 05.07.1990 року була виділена земельна ділянка площею 0,40 га із земель державного фонду по вул. Вишневій, смт. Вороновиця для будівництва 40-квартирного жилого будинку в смт. Вороновиця, Вінницького району Вінницької області. Проколом № 1 загальних зборів робітників державної швейної фабрики, яким необхідне житло, від 17 грудня 1992 року був створений ЖБК при Вороновицькій державній швейній фабриці по будівництву 40-квартирного жилого будинку, якому була дана назва «Мрія». 24 грудня 1992 року виконавчим комітетом Вороновицької селищної ради народних депутатів було прийнято рішення № 57, згідно з яким Житлово-будівельний кооператив був зареєстрований при Вороновицькій державній швейній фабриці та був затверджений його Статут. 28 грудня 1992 року представником Президента України у Вінницькій районній державній адміністрації було видане розпорядження про включення до Державного реєстру по Вінницькому району ЖБК «Мрія», який буде займатися будівництвом 40-квартирного житлового будинку для працівників Вороновицької державної швейної фабрики. 29 квітня 1993 року між ЖБК «Мрія» та Управлінням капітального будівництва Вінницької обласної державної адміністрації був укладений договір на проектування та будівництво житлового будинку. До 2004 року житловий будинок на 40 квартир, який розташований по вул. Вишневій, 5А в смт. Вороновиця, Вінницького району Вінницької області, будувався за грошові кошти ЖБК «Мрія». 13 серпня 2004 року між Житлово-будівельним кооперативом «Мрія» в особі директора [PERSON] та Приватним підприємством «Юта-А» в особі директора [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу недобудованого житлового будинку на 40 квартир, який знаходиться за адресою: смт. Вороновиця, вул. Вишнева, Вінницького району Вінницької області, загальною площею 2650 кв.м. Згідно з постановою Вінницького районного суду Вінницької області від 28 грудня 2006 року про звільнення [PERSON] від кримінальної відповідальності за скоєння злочину, передбаченого ч.ч.2, 3\~ст.358 КК України, на підставі акту амністії, [PERSON] підписала зазначений договір на підставі підробленого протоколу зборів членів ЖБК. 28 липня 2005 року між ПП «Юта-А», як забудовником, та Міністерством оборони України, як пайовиком, було укладено договір на пайову участь у будівництві житла. 30 січня 2006 року виконавчим комітетом Вороновицької селищної ради Вінницького району Вінницької області на ім`я держави в особі Міністерства оборони України видане свідоцтво про право власності на 40-квартирний житловий будинок, загальною площею 3043,6 кв.м, житловою площею 1376,4 кв.м, розташований по вул. Вишневій, 5А в смт. Вороновиця, Вінницького району Вінницької області. Тому дані обставини в силу ч.3\~ст.61 ЦПК України не підлягають доказуванню. Як вбачається із копії свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії САК № 835819[ADDRESS], що знаходиться в смт. Вороновиця по вул. Вишнева, 5А, Вінницького району Вінницької області, належить на праві приватної власності [PERSON] (т.1 а.с.88). На підставі зазначеного свідоцтва про право власності на нерухоме майно [PERSON] у встановленому законом порядку зареєстрував своє право приватної власності на вказану квартиру в Реєстраційній службі Вінницького районного управління юстиції Вінницької області, про що свідчить копія Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно ( т.1 а.с.89). З копії довідки, виданої головою ЖБК «Мрія Вороновиці» від 28.07.2014 року, яка міститься в матеріалах реєстраційної справи та надана Реєстраційною службою Вінницького районного управління юстиції Вінницької області на ухвалу суду, вбачається, що [PERSON] являється членом ЖБК «Мрія Вороновиці», станом на 28.07.2014 року повністю сплатив вступний та пайовий внесок в ЖБК «Мрія Вороновиці» в розмірі 248\~808,00 грн. та має право на отримання свідоцтва про право власності на квартиру № 25, загальною площею 84,0 кв.м, у тому числі житловою площею в розмірі 54,5 кв.м, у житловому будинку, який знаходиться за адресою: вул. Вишнева, 5А в смт. Вороновиця, Вінницького району Вінницької області (т.1 а.с.117). Розпорядженням Вінницької районної державної адміністрації Вінницької області від 30.12.2005 року № 1400 затверджено акт державної приймальної комісії по прийомці до експлуатації 40-ка квартирного житлового будинку по вул. Вишневій в смт. Вороновиця та введено його в експлуатацію (т.1 а.с.138-141). 27.06.2014 року [PERSON] введено до складу членів ЖБК «Мрія Вороновиці» на підставі поданої ним заяви, що підтверджується копією протоколу № 1 загальних зборів членів Житлово-будівельного кооперативу «Мрія Вороновиця» від 27.06.2014 року (т.1 а.с.156-162). 15.03.2013 року зареєстровано Статут Житлово-будівельного кооперативу «Мрія Вороновиця» (нова редакція), який прийнято Загальними зборами членів ЖБК «Мрія», протокол № 1 від 17.12.1992 року, та затверджено протоколом № 5 Загальних зборів членів ЖБК «Мрія» від 04.02.2013 року (т.1 а.с.164-174). Відповідно до п.2.2 Статуту ЖБК «Мрія Вороновиці» до членів кооперативу приймаються громадяни, які постійно мешкають в даному населеному пункті та перебувають на обліку бажаючих вступити до житлово-будівельного кооперативу, а також громадяни, зазначені в пункті 5.8 і абзаці першому пункту 5.18 цього Статуту. Частиною другою статті 135 ЖК УРСР до членів житлово-будівельного кооперативу приймаються громадяни, які постійно проживають у даному населеному пункті (якщо інше не встановлене законодавством Союзу РСР і Української РСР) і перебувають на обліку бажаючих вступити до житлово-будівельного кооперативу та внесені до єдиного державного реєстру громадян, які потребують поліпшення житлових умов або користуються правом позачергового прийому до членів кооперативу, а також громадяни, зазначені в частині першій статті 143, частині другій статті 145 і частині першій статті 146 цього Кодексу. Судом встановлено, що місце реєстрації [PERSON] є с. Марківка, Тиврівського району Вінницької області. Також [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що на момент вступу в ЖБК «Мрія Вороновиці» проживав за місцем реєстрації, а в подальшому в м. Вінниця. Відповідно до п.1.4 Статуту ЖБК «Мрія Вороновиці» розподіл квартир кооперативу провадиться перед здачею жилого будинку в експлуатацію, а в судовому засіданні [PERSON] зазначав, що розподіл спірної квартири № 25 був проведений за його членства в ЖБК «Мрія Вороновиці». Згідно протоколу загальних зборів Житлово-будівельного кооперативу «Мрія Вороновиці» [PERSON] був прийнятий в члени ЖБК «Мрія Вороновиці» 27.06.2014 року. Крім того, згідно п.4.2 Статуту ЖБК «Мрія Вороновиці» вступні внески вносяться членами житлово-будівельного кооперативу, які вступили до кооперативу до здачі будинку (будинків) в експлуатацію, вступні та пайові внески члени житлово-будівельного кооперативу вносять на рахунок кооперативу в установі банку. Ні [PERSON], ні на виконання ухвали Вінницького районного суду Вінницької області від 01.10.2015 року про витребування доказів, яка неодноразово направлялася на виконання в ЖБК «Мрія Вороновиці», не надано доказів, які б підтверджували сплату [PERSON] вступного та пайового внеску. Також відповідно до п.5.2 Статуту ЖБК «Мрія Вороновиці» заселення квартир у будинку житлово-будівельного кооперативу відбувається за ордерами, які видаються виконкомом Вороновицької селищної ради. Відмова у видачі ордера може бути оскаржена у судовому порядку. Під час розгляду даної справи встановлено, що [PERSON] виконкомом Вороновицької селищної ради не видавався ордер на вселення в спірну квартиру. Також суду не надано доказів, що [PERSON] було відмовлено у видачі ордера і така відмова оскаржувалася в судовому порядку. У спірній квартирі, що знаходиться за адресою: вул. Вишнева, 5А/25, смт. Вороновиця, Вінницького району Вінницької області, постійно проживає та зареєстрована позивач за первісним позовом [PERSON] разом із членами своєї сім`ї з 23.08.2012 року, що підтверджується копією довідки Вороновицької селищної ради Вінницького району Вінницької області від 12.12.2014 року № 1628 (т.1 а.с.203). Як встановлено судом, [PERSON] з 1996 року перебувала на квартирному обліку як військовослужбовець та 30.07.2012 року їй видано ордер № 26 на право зайняття жилого приміщення в квартирі жилою площею 54,37 кв.м, яке складається із чотирьох кімнат за адресою: [ADDRESS], тому вона на відповідній правовій підставі проживає та зареєстрована у спірній квартирі разом із членами своєї сім`ї. Відповідно до ст.43 ЖК Української PCP громадянам, які перебувають на обліку потребуючих поліпшення житлових умов, жилі приміщення надаються в порядку черговості. Статтею 58 ЖК УРСР визначено, що на підставі рішення про надання жилого приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду виконавчий комітет районної, міської, районної в місті, селищної, сільської [PERSON] народних депутатів видає громадянинові ордер, який є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення. Ордер може бути видано лише на вільне жиле приміщення. Форма ордера встановлюється [PERSON] Міністрів Української РСР. Відповідно до статті 47 Конституції України кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Держава гарантує забезпечення військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у порядку і відповідно до вимог, встановлених Житловим кодексом України та іншими нормативно-правовими актами (стаття 12 Закону України «Про соціальний і правовий статус військовослужбовців та членів їх сімей»). Порядок забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей жилими приміщеннями, а також розмір і порядок виплати військовослужбовцям грошової компенсації за піднайом (найом) ними жилих приміщень визначаються Кабінетом Міністрів України. Відповідно до матеріалів справи, позивач за первісним позовом [PERSON] постійно проживає та зареєстрована у спірній квартирі, вселилася у неї разом із членами свої сім`ї на підставі виданого ордера, набула права користування нею, зареєструвавши своє місце проживання в установленому законом порядку, тому не можна вважати їх вселення та проживання у квартирі незаконним. Статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Згідно зі ч.3\~ст.9 ЖК УРСР \~ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Як вбачається з вимог ст.41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне право користування своїм майном і закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб визначений Конституцією України та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. За таких обставин, враховуючи те, що [PERSON] проживає та зареєстрована у квартирі, що знаходиться за адресою: вул. Вишнева, 5А/25, смт. Вороновиця, Вінницького району Вінницької області, на підставі виданого ордеру, який є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення, тому суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст.ст.16, 386, 391 ЦК України. Об`єктом власності особи може бути, зокрема житловий будинок чи квартира (ст.ст.379, 382 ЦК України). Права власника житлового будинку, квартири визначені\~ст.383 ЦК України\~та\~ст.150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Згідно положень статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Статтею 156 ЖК УРСР передбачено, що члени сімї власника жилого будинку, які проживають разом із ним у будинку, що йому належить користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Згідно з ч.2\~ст.405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Оскільки судом встановлено, що [PERSON] разом із своєю сім`єю з 2012 року по даний час проживає та зареєстрована у спірній квартирі на відповідній правовій підставі (ордеру), факту відсутності її чи членів її сім`ї без поважних причин у квартирі судом не встановлено та [PERSON] належними доказами не підтверджено, суд дійшов висновку що вимога позивача за зустрічним позовом [PERSON] про визнання відповідачів за зустрічним позовом такими, що втратили право користування та розпорядження квартирою № 25 в будинку № 5А по вулиці Вишневій в смт. Вороновиця, Вінницького району Вінницької області, шляхом передачі ключів від замків вхідних дверей даної квартири, задоволенню не підлягає. Крім того, пунктом 3.1 Порядку реєстрації місця проживання та перебування фізичних осіб в Україні та зразків необхідних для цього документів передбачено, що зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням. Таким чином, наявність рішення суду про визнання особи такою, що втратила права користування житлом, що набрало законної сили, є достатньою підставою для його виконання шляхом зняття з реєстрації такої особи і не потребує додаткового судового врегулювання, тому зустрічний позов в частині зобов`язання Вінницького районного сектору УДМС України у Вінницькій області зняти відповідачів за зустрічним позовом з державної реєстрації також не підлягає задоволенню. За таких обставин, судом встановлено, що законним правом на проживання у спірній квартирі наділена лише позивач за первісним позовом [PERSON], а відповідач за первісним позовом [PERSON] отримав свідоцтво про право власності на вказану квартиру після отримання ордеру [PERSON], у спосіб, який не передбачений законом та протирічить Статуту ЖБК «Мрія Вороновиці», хоч і отримав квартиру [PERSON] як член ЖБК «Мрія Вороновиці»,тому суд дійшов висновку, що первісний позовом [PERSON] підлягає задоволенню, а в задоволенні зустрічного позову [PERSON] слід відмовити. Враховуючи положення ч.1\~ст.88 ЦПК України\~з відповідача за первісним позовом [PERSON] на користь позивача за первісним позовом [PERSON] підлягають стягненню понесені судові витрати на сплату судового збору. На підставі наведеного,

Outcome: approved