Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-22 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із позовною заявою про визнання за нею права власності на спадкове майно, а саме на виробничий будинок [ADDRESS] - як частку в майні цілісного майнового комплексу державного будівельного підприємства «Самбірспецбуд». Позивач посилається на те, що [INFO] року помер її батько [PERSON], котрий був власником вищевказаного майна. Після його смерті відкрилася спадщина на належне йому майно; так як при житті він не склав заповіту, то спадкування його майна здійснюється по закону. Позивач являється спадкоємцем майна [PERSON] по закону першої черги, інших спадкоємців немає. Позивач зверталася до приватного нотаріуса [PERSON] із заявою про прийняття спадщини, однак їй було відмовлено через те, що [PERSON] при житті не зареєстрував даного майна. Спадкодавець працював у ДБП «Самбірспецбуд» і був членом трудового колективу цього підприємства, а тому мав право на частку в майні цілісного комплексу ДБП «Самбірспецбуд». Тому позивач [PERSON] просить у судовому порядку постановити рішення, яким визнати її власником спадкового майна. У судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала позовні вимоги та посилалася на обставини, зазначені в позовній заяві; просила даний позов задовольнити, оскільки у позасудовому порядку таке реалізувати неможливо. Представник відповідача державного будівельного підприємства «Самбірспецбуд» на виклик в суд не з'явився, хоча повідомлявся у встановленому законом порядку про час і місце розгляду справи; із відзивом на позов до суду не звертався, - тому суд вважає за можливе розглядати справу на підставі наявних даних про права та взаємовідносини сторін у заочному провадженні проти чого не заперечила позивач. З'ясувавши обставини справи та заслухавши пояснення позивача, суд вважає, що позов слід задовольнити повністю з наступних підстав: Судом установлено, що згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] помер [INFO] Згідно договору купівлі-продажу державного майна №162 посвідченого державним нотаріусом Самбірської державної нотаріальної контори 25.06.1996 року, зареєстрованого в реєстрі за №1-2206, товариство покупців трудового колективу державного будівельного підприємства «Самбірспецбуд» набуло у власність державне майно цілісного майнового комплексу ДБП «Самбірспецбуд», яке має на балансі приміщення, що розташовані за адресою [ADDRESS] Відповідно до копії трудової книжки [PERSON] на час укладення договору купівлі-продажу №162 працював у ДБП «Самбірспецбуд» та був членом трудового колективу. Згідно ст. 432 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) для досягнення мети учасники договору про спільну діяльність здійснюють вклади грошовими коштами або іншим майном чи трудовою участю. Грошові або інші майнові вклади учасників договору, а також майно, створене або придбане у результаті їх спільної діяльності, є їх спільною власністю. У відповідності до ч. 2 ст. 372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. Протоколом загальних зборів членів трудового колективу 03.04.1997 року [PERSON] було виділено у власність з майна цілісного майнового комплексу виробничі приміщення, - два гаражі та бокси у [ADDRESS] Аналізуючи вищенаведене суд вважає, що [PERSON] мав право на власність на нежитлові приміщення, - два гаражі та два бокси, що розташовані у [ADDRESS] про що суду надано документальне цьому підтвердження. Спадкоємцем майна першої черги по закону після смерті [PERSON] є його єдина дочка [PERSON], що встановлено у судовому засіданні та з матеріалів цивільної справи та з її пояснень. Із приводу спадкування позивач [PERSON] зверталася до нотаріальної контори про прийняття спадщини за законом, однак їй було відмовлено в оформленні права власності з причини відсутності у покійного батька реєстрації права власності на вищезгадане майно. Згідно п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Відповідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У відповідності до ст. 1261 ЦК України [PERSON] є спадкоємцем майна [PERSON] першої черги за законом. Ураховуючи вище наведені норми законів та правовідносини, що виникли у даному спорі, наявні матеріали та позицію позивача, суд прийшов до переконання, що позов є підставний та підлягає до задоволення.

Outcome: approved