Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-15 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON] , просить стягувати з [PERSON] в користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частки від заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи від дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Позов мотивовано тим, що в шлюбі в сторін народилася дочка. На цей час дочка навчається в школі, а також додатково відвідує платні заняття з англійської мови, танців. Крім того, позивачка змушена орендувати житло в Польщі. Від [PERSON] надійшов відзив на позов, в якому відповідач визнав позов в частині стягнення аліментів на утримання дочки в розмірі 1/6 усіх видів його заробітку щомісяця. Звертає увагу суду, що в нього на утриманні є також неповнолітній син [PERSON] , [INFO] . Зауважує, що він не має постійного місця роботи, нерухомого майна, а також поганий стан здоров`я, який дозволяє тільки обмежені фізичні навантаження. Стверджує, що відповідачка має житло в місті Тернополі, а тому витрати на проживання в республіці Польща не є вимушеними витратами. Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 25 травня 2021 року відкрито провадження по справі та призначено її до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Позивачка та її представник в судове засідання не з`явилася, представник просить суд розглядати справу за відсутності позивача та представника, позов підтримує в повному обсязі. Представник відповідача не заперечує проти часткового задоволення позову, підтримала позицію, викладену у відзиві на позов. Розглянувши справу, судом досліджено такі докази та встановлено такі обставини. Сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 14.06.2007 року, який розірвано рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 16.11.2012 року у справі №1915/17893/2012. В цьому шлюбі [INFO] народилася дочка [PERSON] , про що відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області видано свідоцтво про народження серія [NUMBER] . [PERSON] , [INFO] є ученицею 7а класу початкової школи «GDANSKA SZKOLA SZERMIERKI» в м. Гданськ, Польща з 01.09.2020 року. Також, [PERSON] відвідує курси англійської мови у Фонді розвитку підприємливості «Tmoj Startup», оплата за які становить 416 злотих/місяць, що підтверджується угодою на курс англійської мови від 15.09.2020 року. Згідно довідки ТзОВ S&Silk [PERSON] протягом трьох місяців відвідує заняття в школі студія танцю в повітрі і шпагату, та на кожен з тих трьох місяців купила абонемент за 220 злотих. Як видно із договору оренди житла від 30.01.2021 року позивач орендує житлове приміщення в республіці Польща за що оплачує 1500 злотих/місяць. Як видно із свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 02 грудня 2015 року відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції, [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] . Згідно інформації з Єдиного реєстру прав власності на нерухоме майно від 16.06.2021 року, за [PERSON] нерухоме майно не зареєстроване. Відповідно до томографії грудного відділу хребта, консультативного висновку спеціаліста, в [PERSON] виявлено захворювання хребта, рекомендовано контроль в динаміці та обмеження фізичних навантажень. Розглянувши справу, суд доходить висновку, що позов слід задовольнити частково, зважаючи на таке. Згідно статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Повнолітні діти зобов`язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків. Відповідно до вимог частин першої та другої ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 p., яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 p. та набула чинності для України 27 вересня 1991 p., держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до частини першої ст.3 Конвенції, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Положеннями статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В силу вимог статті 182 СК суд, при визначенні розміру аліментів, враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Згідно статті 183 Сімейного кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Зважаючи на матеріальне становище платника аліментів, його вік, за станом здоров`я протипоказане важке фізичне навантаження, наявність неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , щодо якого також наявний обов`язок утримувати матеріально, офіційно не працює, матеріальне становище позивачки, суд доходить переконання, що аліменти на утримання сина слід визначити в розмірі 1/6 частин усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше половини прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з дня подачі позову до досягнення повноліття. Такий розмір є мінімальним гарантованим розміром аліментів на одну дитину. Менший розмір аліментів, не буде достатнім для належного виховання та утримання сина та забезпечення його рівня життя, необхідного для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Позивачкою не надано доказів, які б свідчили про можливість відповідачем надавати утримання в розмір 1/3 частки всіх видів доходу, та такий розмір аліментів, зважаючи на стан здоров`я та матеріальний стан відповідача, обмежить можливість утримувати неповнолітнього сина [PERSON] , чим порушить його права. Тому в цій частині в задоволенні позову слід відмовити. На підставі статті 141 ЦПК України, з відповідача слід стягнути в користь держави судовий збір за позовні вимоги про стягнення аліментів. Крім того, зважаючи на те, що згідно акту виконаних робіт від 29 червня 2021 року по договору про надання правової допомоги від 17.05.2021 року адвокатом виконано робіт на 5 годин вартістю 5000 гривень, позов задоволено частково на 50 %, то з відповідача слід стягнути в користь позивача 2500 гривень судових витрат на правову допомогу. Відповідно до пункту першого частини першої статті 430 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць слід допустити до негайного виконання.

Outcome: partial