Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-06 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до Маневицької селищної ради Волинської області про визнання права власності на спадкове майно. Свої вимоги обґрунтувала тим, що [INFO] померла бабуся позивача - [PERSON] Спадщину після смерті [PERSON] прийняла її дочка [PERSON], оскільки постійно проживала разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вступила у володіння та управління спадковим майном, однак переоформити його на себе не встигла, померла [INFO]. Спадщину після смерті [PERSON] прийняв її чоловік [PERSON], оскільки постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вступив у володіння та управління спадковим майном, однак переоформити його на себе не встиг, помер [INFO]. Заповіти [PERSON], [PERSON], [PERSON] не складалися та не посвідчувалися. Позивач після смерті батька [PERSON] у встановлений законом термін фактично прийняла спадщину, подавши відповідну заяву в нотаріальну контору за місцем відкриття спадщини. Заяви про відмову від спадщини вона не подавала. Інших спадкоємців за законом на спадкове майно, що залишилось після смерті [PERSON], [PERSON] та [PERSON], немає. Отримати свідоцтво про право на спадщину в позасудовому порядку позивач не має можливості. Посилаючись на зазначені обставини, просила суд визнати за нею в порядку спадкування за законом право власності на житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що знаходяться [ADDRESS], які належали на праві спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі з підстав, викладених в поданій до суду заяві, просив визнати за [PERSON] в порядку спадкування за законом право власності на житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що знаходяться [ADDRESS], які належали на праві спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] Позивач [PERSON], представник відповідача - Маневицької селищної ради Турик П.О. в судове засідання не з'явилися, будучи у встановленому законом порядку завчасно повідомленими про час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомили. Позивач [PERSON] подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Представник відповідача - Маневицької селищної ради Турик П.О. подав до суду заяву, в якій вказав, що із заявленими позивачем [PERSON] позовними вимогами селищна рада згідна у повному обсязі, проти задоволення позову не заперечують, просив справу розглядати у його відсутності. Враховуючи думку представника позивача [PERSON], який не заперечує щодо розгляду справи у відсутності вказаних позивача та представника відповідача, а також те, що в справі є достатньо доказів для вирішення її по суті, суд ухвалив - розглядати справу у відсутності позивача [PERSON], представника Маневицької селищної ради Турика П.О. Заслухавши пояснення представника позивача, проаналізувавши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення. Відповідно до ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ст. 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Згідно ст. 1270 Цивільного кодексу України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1296 Цивільного кодексу України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно ст. 549 Цивільного кодексу України (в редакції 1963 року) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] являлися власниками житлового будинку з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що знаходяться [ADDRESS]. [PERSON] померла [INFO]. Спадщину після смерті [PERSON] прийняла її дочка [PERSON], оскільки постійно проживала разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вступила у володіння та управління спадковим майном, однак переоформити його на себе не встигла, померла [INFO]. Спадщину після смерті [PERSON] прийняв її чоловік [PERSON], оскільки постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вступив у володіння та управління спадковим майном, однак переоформити його на себе не встиг, помер [INFO]. Заповіти [PERSON], [PERSON], [PERSON] не складалися та не посвідчувалися. Позивач після смерті батька [PERSON] у встановлений законом термін фактично прийняла спадщину, подавши відповідну заяву в нотаріальну контору за місцем відкриття спадщини. Заяви про відмову від спадщини вона не подавала. Інших спадкоємців за законом на спадкове майно, що залишилось після смерті [PERSON], [PERSON] та [PERSON], немає. Отримати свідоцтво про право на спадщину в позасудовому порядку позивач не має можливості. Зазначене підтвердив представник позивача в судовому засіданні, вказані обставини не оспорюються сторонами, а також це встановлено з досліджених судом письмових доказів, а саме: свідоцтв про смерть серії [NUMBER] від [INFO], серії [NUMBER] від 23.10.1999 року та серії [NUMBER] від 18.10.2007 року, свідоцтв про народження серії [NUMBER] від 17.01.1976 року, серії [NUMBER] від 2.07.1997 року та серії [NUMBER] від 9.04.2013 року, свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 11.01.1958 року, свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 10.12.1980 року, витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб № 00011626506 від 16.01.2013 року, свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 26.01.1993 року, свідоцтва про право особистої власності на будинковолодіння від 19.12.1964 року, довідки Маневицького ВУЖКГ № 3385 від 22.11.2013 року, висновку від 9.04.2013 року про відповідність будинковолодіння [ADDRESS] діючим будівельним, санітарним та пожежним нормам, нотаріально посвідченої заяви [PERSON] про прийняття спадщини, рішення Маневицького районного суду Волинської області від 29.04.2013 року, постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 64/02-31 від 28.01.2014 року, повідомлень Маневицької державної нотаріальної контори № 235/01-16 та № 236/01-16 від 20.03.2014 року. Аналізуючи зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що позивач [PERSON], являючись спадкоємцем за законом на житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що знаходяться [ADDRESS], які належали на праві спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON], фактично набула право власності на вказане спадкове майно. На даний час право власності на нього ніким не оспорюється, а тому є всі підстави для визнання права власності на це спадкове майно за [PERSON]

Outcome: approved