Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-25 00:00:00

[PERSON] звернулася до Бахмацького районного суду з позовом до територіальної громади в особі Бахмацької міської ради Чернігівської області про визнання права власності на земельну ділянку, яку позивач успадкувала після смерті своєї матері [PERSON], а остання успадкувала, але належним чином не зареєструвала після смерті [PERSON] Позов мотивований тим, що позивач у встановленому законом порядку прийняла спадщину після смерті матері, але не має можливості отримати у нотаріуса відповідне свідоцтво, оскільки втрачений правовстановлюючий документ, який підтверджує право власності [PERSON] на земельну ділянку, тому за захистом своїх прав позивач звернулася до суду. Сторони в судове засідання не з»явилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи; надали суду заяви про розгляд справи без їх участі; відповідач заперечень проти позову та доказів на їх обгрунтування суду не надав. Судом на підставі ч.2 ст.197 ЦПК України, у зв'язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Повно та всебічно дослідивши матеріали справи, розглядаючи позов в межах заявлених вимог, суд приходить до слідуючого висновку. Як встановлено в судовому засіданні, 13.11.2014 року помер [PERSON], який був зареєстрований і разом зі своєю дружиною [PERSON] проживав в [INFO] (а.с.7,12-14). Згідно з державним актом серії ЯК № 740967 на право власності на земельну ділянку, виданим Бахмацькою міською радою 11.12.2009 року, [PERSON] мав у власності земельну ділянку площею 0.1000 га, розташовану в м.Бахмач Чернігівської області, по вул.Маяковського,28, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд (а.с.15). Згідно з повідомленням Бахмацької районної державної нотаріальної контори від 13.07.2017 року № 1728/01-16, спадщина після смерті [PERSON] не відкривалась, оскільки ніхто із спадкоємців до нотаріуса із відповідними заявами не звертався (а.с.27). Відповідно до положень ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Таким чином, [PERSON] після смерті свого чоловіка [PERSON] успадкувала, але належним чином не зареєструвала право власності на земельну ділянку, яке [PERSON] мав згідно з державним актом серії ЯК № 740967. Мати позивача - [PERSON] померла 28.10.2016 року (а.с.8,9,11). У ст.1297 ЦК України визначено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Таким чином, позивач згідно з вимогами чинного законодавства, подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини після смерті [PERSON], що підтверджується повідомленнями Бахмацької районної державної нотаріальної контори від 13.07.2017 року №1726/01-16, проте їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у виді земельної ділянки, з огляду на відсутність оригіналу правовстановлюючого документа, який посвідчує право власності спадкодавця на вказану спадщину (а.с.17, 29,30). Оголошенням, опублікованим в районній газеті «Порадник» від 30.06.2017 року, позивачем було повідомлено про втрату державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 740967 з проханням вважати втрачений акт недійсним (а.с.19). Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Згідно з п. 2.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. У статті 16 ЦК України зазначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 16 даного Кодексу визнання права є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів. Як було встановлено судом, позивач після смерті своєї матері успадкувала право власності на земельну ділянку, яке [PERSON] в свою чергу успадкувала, але не зареєструвала після смерті [PERSON], котрий був власником спірної земельної ділянки згідно з втраченим державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 740967. У зв'язку з тим, що втрата правовстановлюючого документу, який підтверджує право власності на успадковану землю, унеможливлює оформлення позивачем спадщини у нотаріуса, то суд вважає позовні вимоги [PERSON] такими, що підлягають задоволенню. На підставі вищевикладеного та ст.ст. 16, 392, 1268, 1297 ЦК України,

Outcome: approved