Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-18 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до[PERSON] про розірвання шлюбу. Свій позов обґрунтовує тим, що вони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 27.07.2007 року, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Рожищенського районного управління юстиції Волинської області, про що було зроблено відповідний актовий запис № 79. В шлюбі народилася дочка [PERSON] , [INFO] , яка на даний час проживає з нею. Вказує, що спільне життя з відповідачем не склалося через невідповідність характерів та різницю у поглядах на життя. Через це у них часто виникали непорозуміння, суперечки, які переходили у сварки та скандали. Вони втратили почуття взаємоповаги та любові, стали один одному чужими людьми, а тому примирення між ними неможливе. Шлюб існує формально, шлюбних відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть, проживають окремо. Покликаючись на викладені обставини, шлюб, укладений з відповідачем, просила розірвати, після розірвання шлюбу залишити прізвище [PERSON] , дочку залишити проживати з нею. Позивач в судове засідання не з`явилася. Подала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, просить суд позовні вимоги задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом за відсутності осіб, які беруть участь у справі не здійснюється. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення частково з наступних підстав. З матеріалів справи судом встановлено, що шлюб між сторонами укладений27.07.2007 року, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Рожищенського районного управління юстиції Волинської області, про що було зроблено відповідний актовий запис № 79,що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим 27.07.2007 року, серії [NUMBER] (а.с. 7). В шлюбі народилася дочка [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 26.09.2007 року (а.с. 8). Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ст.55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Як вбачається зі змісту ч.3 та ч.4 ст.56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. В судовому засіданні встановлено, що сімейне життя між сторонами не склалося, сімейних стосунків не підтримують, шлюб існує формально. На основі наведеного та виходячи із вимог ст.112 СК України, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, що мають істотне значення, тому шлюб між ними слід розірвати. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно ч. 8 ст. 294 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. З свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] слідує, що позивач дошлюбне прізвище [PERSON] змінила на прізвище [PERSON] , таким чином вимога щодо залишення прізвища [PERSON] після розірвання шлюбу підлягає до задоволення. В задоволенні позовної вимоги щодо визначення місця проживання дочки слід відмовити. Позивач в позовній заяві вказала, що дитина проживають з нею. В матеріалах справи відсутні докази про наявність між сторонами спору з приводу визначення місця проживання малолітньої дитини. Отже, дана вимога позивачем заявлена передчасно. На підставі ст.ст.104, 105, 110, 112 СК України,

Outcome: partial