Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-15 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із заявою про видачу обмежувального припису, відповідно до якого просить 1) заборонити [PERSON] перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалими особами за адресою:м.Харків, вул.Оранжерейна, буд.6-а, кв.2;2) зобовязати [PERSON] чинити перешкоди у користуванні майном, що є обєктом права приватної власності постраждалої особи [PERSON],а саме житловим будинком, розташованим у м.Харкові, по вул.Оранжерейній, буд.6-а, кв.2;3) обмежити спілкування [PERSON] з малолітніми дітьми [PERSON],10.01.2007 р. та [PERSON], [INFO], які мешкають разом із матірю за адресою: [ADDRESS]; 4) заборонити наближатися на відстань 20 метрів до місця проживання [PERSON] та малолітніх [PERSON] та [PERSON] за адресою:[ADDRESS], а також за місцем навчання [PERSON],10.01.2007 р. у навчальному закладі загально освітній школі 1-Ш ступенів №53 ХМР Харківської області, розташованій у місті Харкові по вул.Грозненській,18 та за місцем перебування [PERSON] [PERSON],[INFO] у дитячому садку КЗ «Дошкільний навчальний заклад ( ясла-садок) №24 комбінованого типу» ХМР,розташованому у м.Харкові по вул.Грозненській,58;6) заборонити [PERSON] вести телефонні переговори із [PERSON] або контактувати з нею через інші засоби звязку особисто і через третіх осіб. В обґрунтування заявлених вимог [PERSON] вказує на те, що мешкала із [PERSON] у цивільному шлюбі з 2007 року. У шлюбі народилось двоє дітей: [PERSON],10.01.2007 р. та [PERSON], [INFO] Сімя мешкала у належнім їй будинку за адресою: [ADDRESS]. Заяник зазначає, що останнім часом [PERSON] кинув працювати, став зловживати психотропні речовини, наркотичні засоби. У стані спяніння вчиняє сварки, знущається над нею та дітьми, вчиняє фізичне насильство. Наркотичні засоби [PERSON] приймає вдома, в цей час вона із дочками вимушена уходити з будинку, ховатись деякий час від нього, бо після прийому наркотиків він стає неадекватним та агресивними. Через наведене вимушена ховатися із дітьми за невідомою чоловіку адресою, через побоювання розправи над нею та дітьми. Дочки школу та дитячий садок не відвідують. 23 січня 2018 р. вона звернулась до Основянського відділення поліції Слобідського Відділу поліції ГУНП в Харківській області із заявою про притягнення [PERSON] до відповідальності за вчинення насильства в сімї, проте підстав для внесення зазначених даних до Єдиного реєстру досудових розслідувань, поліцією не знайдено. Під час розгляду матеріалу працівниками поліції з [PERSON] було проведено превентивну роботу та складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.173-2 КУпАП. Службою по справах дітей по Основянському району Департамента служб по справах дітей ХМР [PERSON] та [PERSON] взято на облік як дітей, які опинились в скрутних життєвих обставинах, у звязку із здійсненням насильства у їхньої присутності. Заявник в судове засідання не зявилася, про причини неявки суд не повідомила, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Заінтересована особа- Давудмірзаєв М.Г. в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Суд, матеріали заяви та додані до неї докази, приходить до наступного. Судом встановлено, що [PERSON] з 2007 року перебувала у цивільному шлюбі із [PERSON] Гаджиєвичем, від якого мають малолітніх дітей [PERSON],[INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження ( а.с.10,12). Як зазначено заявником, та підтверджується витягом з Єдиного державного демографічного реєстру заявник проживає за адресою: [INFO]. Проте доказів щодо права приватної власності на зазначене домоволодіння, щодо заборони на перебування в якому [PERSON] подано обмежувальний припис, заявником не надано, заява лише містить про зазначення спільного проживання із останнім за цією адресою. Також заявник просить про заборону наближатися до дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] за місцем їх навчання, у навчальному закладі загально освітній школі 1-Ш ступенів №53 ХМР Харківської області, розташованій у місті Харкові по вул.Грозненській,18 та у дитячому садку КЗ «Дошкільний навчальний заклад ( ясла-садок) №24 комбінованого типу» ХМР, розташованому у м.Харкові по вул.Грозненській,58; проте доказів навчання дітей у зазначених заявником закладах до заяви не надано. Оцінюючи письмові докази, долучені заявником, в якості підтвердження звернення до працівників поліції з приводу застосування до неї зі сторони [PERSON] психологічного та фізичного насильства, а також хуліганських дій ( заява від 23.01.2018 № 1419, заява від 12.02.2018 № 2676, за обома заявами у внесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань відмовлено), суд вважає, що самі по собі звернення із відповідними заявами не можуть підтвердити факт застосування такого насильства. Крім того, заявником до зави про видачу обмежувального припису не додано доказів, які б підтверджували факт того, що [PERSON] притягувався до адміністративної відповідальності за вказане правопорушення, з доданням відповідного протоколу та постанови. Відповідно до п.3, п. 6, п. 7, п. 8 ч.1 ст. 1 цього Закону домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сімї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сімєю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Кривдник - особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі. Особа, яка постраждала від домашнього насильства - особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі. Обмежувальний припис стосовно кривдника - встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи. Статтею 16 вищезазначеного закону передбачено ведення Єдиного державного реєстру випадків домашнього насильства та насильства за ознакою статі. Єдиний державний реєстр випадків домашнього насильства та насильства за ознакою статі (далі - Реєстр) - це автоматизована інформаційно-телекомунікаційна система, призначена для збирання, реєстрації, накопичення, зберігання, адаптування, зміни, поновлення, використання, поширення (розповсюдження, реалізації, передачі), знеособлення і знищення визначених цим Законом даних про випадки домашнього насильства та насильства за ознакою статі. До Реєстру вносяться відомості (окремо за кожним випадком насильства). Формування Реєстру здійснюється окремо за кожним випадком домашнього насильства, насильства за ознакою статі шляхом внесення до нього відповідної інформації. Персональні дані про особу, яка повідомила про вчинення насильства, зберігаються у Реєстрі протягом одного року з дня надходження відповідної інформації про вчинення насильства. Персональні дані про постраждалу особу зберігаються у Реєстрі протягом трьох років з дня вчинення домашнього насильства чи насильства за ознакою статі. Розділом IV глави 13 Цивільного процесуального кодексу України визначено порядок розгляду судом справ про видачу і продовження обмежувального припису. Статтею 350-6 ЦПК України передбачено, що, розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або відмову в її задоволенні. У разі задоволення заяви суд видає обмежувальний припис у вигляді одного чи декількох заходів тимчасового обмеження прав особи, яка вчинила домашнє насильство, передбачених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» на строк від одного до шести місяців. Частиною 2 статті 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків, зокрема відповідно до п. 2 - це усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи. Частиною 3 статті 26 цього Закону передбачено, що рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків (оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи). Враховуючи те, що заявником не надано суду належних та достатніх доказів вчинення [PERSON] домашнього насильства щодо [PERSON], а отже і не доведено, що [PERSON] є кривдником своєї цивільної дружини. Також, заявником не обґрунтовані ризики, які можуть настати у разі незастосування відносно [PERSON] обмежувального припису. При цьому суду не надано жодних доказів, щодо внесення зазначеного випадку до Єдиного державного реєстру випадків домашнього насильства та насильства і та притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ознаками статті ст. 173-2 КУпАП , а за таких обставин суд вважає заяву необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню. На підставі наведеного,

Outcome: dismissed