Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-24 00:00:00

[PERSON] звернулася до Першотравневого районного суду м.Чернівці з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Посилалась на те, що з відповідачем вони перебувають у шлюбі, який між ними зареєстровано 16 вересня 2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції, про що зроблено актовий запис за №1602. Під час перебування у шлюбі у них 15 січня 2007 року народився син [PERSON]. Разом з тим, подружнє життя не склалось через несумісність характерів, внаслідок чого між ними виникали суперечки. Вказані обставини призвели до втрати між ними поваги. Вже чотири роки вони не підтримують шлюбних відносин, не ведуть спільного господарства та проживають окремо. Вважає, що подальше спільне життя з відповідачем і збереження шлюбу неможливе і суперечить її інтересам. У звязку із тим, що шлюб носить тільки формальний характер, просила його розірвати. Позивачка [PERSON] та її представник адвокат [PERSON] в судове засідання не зявилися, незважаючи на те, що належним чином були повідомлені про час і місце розгляду справи. Від позивачки та її представника до суду надійшли заяви про розгляд справи без їх участі. Позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити. У разі відсутності відповідача, представник позивачки не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, незважаючи на те, що належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи. Причину своєї неявки суду не повідомив. Згідно вимог ч.1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи зазначені вище вимоги закону, а також те, що представник позивача не заперечувала проти розгляду справи у відсутність відповідача, суд вважає, що по справі слід ухвалити заочне рішення. Оскільки в судове засідання всі учасники справи не зявилися, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає вимогам ч.2 ст.247 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав: Так, судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який між ними зареєстровано 16 вересня 2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції, про що зроблено актовий запис за №1602 (а.с.6). Під час перебування у шлюбі у сторін 15 січня 2007 року народився син [PERSON] (а.с.7). Спільне життя сторін не склалось через несумісність характерів, внаслідок чого між ними виникали суперечки. Вказані обставини призвели до втрати між ними поваги. На даний час сторони не підтримують шлюбних відносин, не ведуть спільного господарства та проживають окремо. Таким чином, суд вважає, що збереження сім»ї неможливе, оскільки сім»я сторін розпалася остаточно, на даний час їх шлюб носить формальний характер. Шлюбні відносини між ними фактично припинені. Враховуючи наведені вище обставини та фактичні взаємини сторін, суд приходить до висновку, що сімя у сторін остаточно розпалась і зберегти її уже неможливо. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Отже, враховуючи зазначені вище вимоги закону, спільне небажання сторін зберегти сім'ю, суд вважає, що шлюб між сторонами необхідно розірвати.

Outcome: approved