Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-09 00:00:00

[PERSON] звернулася до П'ятихатського районного суду Дніпропетровської області з позовом до комунального підприємства П'ятихатської міської ради «П'ятихатський комунгосп» про стягнення середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати, зазначаючи, що з 07 листопада 2012 року по 09 серпня 2013 року працювала в комунальному підприємстві П'ятихатської міської ради «П'ятихатський комунгосп» на посаді інженера, у зв'язку із невиплатою заробітної плати у жовтні 2013 року звернулася з позовом до суду про стягнення нарахованої, проте не виплаченої заробітної плати, рішенням П'ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 11.10.2013 року з комунального підприємства П'ятихатської міської ради «П'ятихатський комунгосп» на користь позивача стягнуто 4 642 грн.76 коп. заборгованості по заробітній платі. У зв'язку із тим, що належна заробітна плата не виплачена ні в день звільнення, ні до дня подання позовної заяви - 19.12.2013 року, позивач просить стягнути з відповідача середній заробіток за час затримки виплати заробітної плати до дня подання позовної заяви на загальну суму 11 452 грн.65 коп. та покласти на відповідача судові витрати по справі. В судове засідання 10.02.2014 року позивач не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, 19.12.2013р. надала до суду заяву про підтримання заявлених вимог у повному обсязі, просила задовольнити позов та розглядати справу за її відсутності. Представник відповідача в судові засідання 09.01.2014року, 23.01.2014року, 10.02.2014 року не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином відповідно ч.8 ст.76 ЦПК України, згідно положень якої у разі відмови адресата одержати судову повістку особа, яка її доставляє, робить відповідну помітку на повістці і повертає її до суду, при цьому особа, яка відмовилася одержати судову повістку, вважається повідомленою. Оскільки судові повістки представник відповідача відмовився отримувати, про що є відповідні помітки від 14.01.2014 року, 29.01.2014 року, відповідач вважається таким, що повідомлений про час і місце проведення судових засідань належним чином. Враховуючи вищезазначені обставини, оскільки представник відповідач повторно в судове засідання не з'явився, заяви про розгляд справи за відсутності представника відповідача до суду не надійшло, з урахуванням заяви позивача про розгляд справи у її відсутність, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін та відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України ухвалити заочне рішення по справі. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Згідно наказів про прийняття на роботу №153-к від 07 листопада 2012 року та про припинення трудового договору №100-к від 09 серпня 2013 року [PERSON] з 07 листопада 2012 року по 09 серпня 2013 року працювала на посаді інженера комунального підприємства П'ятихатської міської ради «П'ятихатський комунгосп», що підтверджується також копією трудової книжки позивача. Рішенням П'ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 11.10.2013 року, яке набрало законної сили 29.10.2013р., з комунального підприємства П'ятихатської міської ради «П'ятихатський комунгосп» на користь [PERSON] стягнуто заборгованість по заробітній платі за липень-серпень 2013 року в розмірі 4 642 грн.76 коп. Відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Таким чином, судом встановлено, що при звільненні позивача відповідачем заробітна плата у належному повному обсязі не виплачена, станом на час подання позовної заяви (19.12.2013 року) визначена судовим рішенням заборгованість із заробітної плати позивачу не погашена, доказів отримання позивачем заробітної плати до суду сторонами не надано. Довідкою комунального підприємства П'ятихатської міської ради «П'ятихатський комунгосп» №148 від 30.12.2013 року посвідчено, що середньоденна заробітна плата [PERSON] за останні два місяці роботи становить 114,21 грн., у зв'язку з чим за термін затримки виплати заробітної плати по день подання позовної заяви у 80 днів нараховано середній заробіток на суму 9 136,56 грн. Згідно ч. 1 ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Відповідно до п.1 ст.117 КЗпПУ в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Згідно абз.3 п.2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою КМУ від 08.02.1995 року №100 (надалі - Порядок) середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата. Відповідно до п.5 Порядку нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати, при чому нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період (п.8 Порядку). Таким чином, позивачем при визначені суми позовних вимог правомірно застосовано порядок розрахунку середньоденної заробітної плати, проте помилково визначено її розмір (94,65 грн. замість належної 114,21 грн. у зв'язку з помилковим визначенням періоду розрахунку: за липень-серпень 2013 року замість належного періоду червень-липень 2013 року як за два останніх повних відпрацьованих позивачем місяців) та помилково визначений період нарахування середнього заробітку за час затримки (121 день замість належного періоду у 80 робочих днів за період з часу зазначеному в позовній заяві - з 02.09.2013 року по день подання позовної заяви - 19.12.2013 року включно). У зв'язку з викладеним, оскільки позивачу при звільненні несвоєчасно виплачені належні йому суми заробітної плати, розмір заборгованості з виплати позивачу заробітної плати встановлений судовим рішенням, яке набрало законної сили, проте фактична виплата відповідача вказаних сум на час подання позову не здійснена, доказів фактичного погашення заборгованості позивачу до суду не надано, позовні вимоги про стягнення середнього заробітку за час затримки виплати позивачу заробітної плати за період з 02.09.2013р. по 19.12.2013 року суд вважає обґрунтованими, підтвердженими матеріалами справи та наданими доказами, у зв'язку з чим задовольняє їх через помилковість здійсненого позивачем розрахунку частково в розмірі 9 136,56 грн. На підставі ст.88 ЦПК України, оскільки позивача згідно п.1. ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» звільнено від сплати судового збору, належний до сплати судовий збір пропорційно до задоволеної частини вимог в сумі 183,01 грн. суд стягує з відповідача на користь держави. На підставі ст.ст.116, 117 КЗпП України, п.п.2, 5, 8 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою КМУ№ 100 від 08.02.1995 року,

Outcome: partial