Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-08 00:00:00

[PERSON] звернулася до Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики. В обґрунтування позовної заяви зазначено, що за договором позики від 4 липня 2012 року [PERSON] передала [PERSON] грошові кошти в сумі 24000 грн на строк до 4 липня 2015 року. У встановлений договором строк відповідач борг не повернув. У звязку з чим позивач просила суд стягнути з [PERSON] на її користь 24000 грн суму боргу. В судовому засіданні позивач позов підтримала та просила суд задовольнити позовні вимоги. Суду пояснила, що відповідач взагалі не повернув борг, навіть частинами, пояснюючи це відсутністю в нього коштів. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, заяву про розгляд справи без його участі не надав, причини неявки суду не повідомив. У відповідності до ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України судом було постановлено ухвалу про проведення заочного розгляду справи. Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків. Судом встановлені такі обставини та відповідні їм правовідносини. 4 липня 2012 року між [PERSON] (Позикодавець) та [PERSON] (Позичальник) було укладено договір позики, згідно з яким Позикодавець передала у власність Позичальникові строком до четвертого липня 2015 року, а Позичальник прийняв від нього грошові кошти в розмірі 24000 грн., Позичальник зобовязується повернути Позикодавцеві до 4 липня 2015 року (а.с. 4). Згідно зі ст. 1046 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно зі ст. 526 Цивільного кодексу України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 610 Цивільного кодексу України визначено, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. [PERSON], отримавши від [PERSON] грошові кошти в сумі 24\~000 грн. на умовах повернення та строковості, порушив умови зобовязання та не повернув грошові кошти у визначений договором строк. Доказів виконання зобовязання відповідачем за договором позики на час ухвалення рішення сторонами не надано. При цьому суд приймає до уваги положення ч. 1 ст. 625 Цивільного кодексу України, згідно з якими боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Враховуючи вищевикладене суд вважає вимоги позивача в частині стягнення з відповідача суми боргу законними та обґрунтованими. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд,

Outcome: approved