Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-09 00:00:00

[PERSON] звернулася до Ленінського районного суду м. Запоріжжя з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини зазначивши наступне. 07.11.2008 року [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON], який зареєстрований Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 817. Від даного шлюбу подружжя має малолітню доньку - [PERSON], [INFO], яка мешкає з матір'ю та знаходиться на повному її утриманні. Батько матеріальної допомоги на утриманні доньки не надає. В зв'язку з вищевикладеним позивачка просить суд стягнути на її користь аліменти на утримання доньки у розмірі 500,00 гривень, щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. У судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги та просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки у розмірі 500,00 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Пояснила суду, що добровільної допомоги на утримання доньки відповідач не надає. Відповідач у судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, заперечень на позов не надав, з заявою про розгляд справи у його відсутність до суду не звертався, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Судом були використані всі можливі способи сповіщення відповідача про час та місце розгляду справи, але вони виявилися марними. Неявка в судове засідання відповідача, судом розцінюється, як зловживання процесуальними правами та намагання затягнути розгляд справи. Згідно із положенням статті 169 ЦПК України, суд відкладає розгляд справи лише в разі першої неявки в судове засідання належним чином повідомлені сторони без поважних причин, з урахуванням поважності або неповажності явки сторін до суду залежно від того, яке це судове засідання: перше чи повторне. Отже, згідно із вимогами ЦПК України суд не повинен з'ясовувати причини повторної неявки належним чином повідомленого відповідача у судове засідання, тому на підставі ст. 169, 224 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення учасників процесу, суд дійшов висновку, що позов пред'явлений обґрунтовано і підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття та згідно зі ст.. 181 СК України одним із способів виконання батьками свого обов'язку щодо утримання дитини є стягнення за рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів), які присуджуються в частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. Разом з тим, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, суд за заявою одержувача може призначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, що передбачене ст.. 184 СК України. Відповідно до ст. 60 ЦПК України передбачає, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Так, в судовому засіданні встановлено, що 07.11.2008 року сторони по справі уклали шлюб, який зареєстрований Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 817. Від даного шлюбу подружжя має малолітню доньку - [PERSON], [INFO], яка мешкає з матір'ю та знаходиться на повному її утриманні. У добровільному порядку відповідач матеріальної допомоги не надає. Утримувати дитину матеріально, позивачці самотужки тяжко. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] батьком дитини є [PERSON], тобто відповідач по справі. Підтвердження викладених у позові обставин, їх доведеність та обґрунтованість, дозволяють суду задовольнити вимоги позивача, стягнувши з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 500,00 гривень щомісячно, починаючи стягнення з 23.06.2014 року до досягнення дитиною повноліття. Крім того, з відповідача на користь держави слід стягнути судові витрати в розмірі 243,60 гривень.

Outcome: approved