Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-26 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначала, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 02 березня 2007 року їй на праві власності належить 4/5 часток квартири [ADDRESS]. 1/5 частка вказаної квартири на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 02 березня 2007 року належить її рідній сестрі - відповідачу по справі. Квартира розташована на сьомому поверсі дванадцятиповерхового будинку загальною площею 43,7 кв.м., житловою площею - 26,8 кв.м. та складається з двох кімнат, а саме: житлової кімнати № 1-а, площею 9,6 кв.м., житлової кімнати № 2-а, площею 17,2 кв.м., кухні, площею 5,6 кв.м., вбиральні (сполученої) площею 1,1 кв.м., ванної кімнати, площею 2,0 кв.м., коридору, площею 6,4 кв.м., вбудованої шафи, площею 1,0 кв.м. Квартира обладнана балконом, площею 2,6 кв.м. Проте, вона позбавлена можливості користуватися належною їй частиною квартири, оскільки відповідач перешкоджає їй в цьому. Посилаючись на вказані обставини, позивач просила встановити наступний порядок користування приміщеннями квартири [ADDRESS]: надати їй у користування житлову кімнату № 2-а, площею 17,2 кв.м.; відповідачу - житлову кімнату № 1-а площею 9,6 кв.м.; інші приміщення квартири: кухню, площею 5,6 кв.м., вбиральню (сполучену) площею 1,1 кв.м., ванну кімнату, площею 2,0 кв.м., коридор, площею 6,4 кв.м., вбудовану шафу, площею 1,0 кв.м., балкон, площею 2,6 кв.м. - залишити у їхньому спільному користуванні; вселити її у вищевказану квартиру, надавши вільний доступ у квартиру, та передати комплект ключів від вхідних дверей квартири. [PERSON] в судове засідання не з'явилась, проте її представник за довіреністю [PERSON] через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі та наполягав на їх задоволенні. [PERSON], належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилась, через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності та визнання позову в повному обсязі. Враховуючи, що судове засідання відбувалось за відсутності сторін, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до наступного. Судом встановлено, що [PERSON] на праві приватної власності належить 4/5 часток квартири [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право на спадщину р№ 5-176 від 02 березня 2007 року, виданого Дванадцятою Харківською державною нотаріальною конторою, [PERSON] - 1/5 частка квартири [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право на спадщину р№ 5-178 від 02 березня 2007 року, виданого Дванадцятою Харківською державною нотаріальною конторою (Інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна № 52503919 від 02 лютого 2016 року). Відповідно до ч.1 ст. 356 ЦК України, власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. За ст. 360 ЦК України, співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Статтею 150 ЖК України передбачено, що громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Статтею 155 ЖК України закріплені гарантії прав громадян, які мають у власності жилий будинок, квартиру, згідно яких жилі будинки (квартири), що є у приватній власності громадян, не може бути в них вилучено, власника не може бути позбавлено права користування жилим будинком (квартирою). У відповідності до ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Судовим розглядом встановлено, що між сторонами виник спір з приводу користування спільною квартирою. Відповідач перешкоджає позивачу користуватися належною їй часткою квартири, замінила замок від вхідної двері, добровільно не бажає надати у користування житлову кімнату. Відповідно до ст. 358 ЦК України, співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їх спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частиною спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Згідно роз'яснень, які містяться в п. 14 Пленуму Верховного суду України № 20 від 22 грудня 1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», квартира, яка є спільною сумісною чи спільною частковою власністю, на вимогу учасника (учасників) цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо можливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення з самостійними виходами, які можуть використовуватися як окремі квартири або які можна переобладнати в такі квартири. У протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщеннями квартири, якщо про це заявлено позов. Встановлено, що квартира [ADDRESS] розташована на сьомому поверсі дванадцятиповерхового будинку загальною площею 43,7 кв.м., та складається з двох кімнат житловою площею - 26,8 кв.м., у тому числі житлової кімнати № 1-а, площею 9,6 кв.м., житлової кімнати № 2-а, площею 17,2 кв.м., кухні, площею 5,6 кв.м., вбиральні (сполученої) площею 1,1 кв.м., ванної кімнати, площею 2,0 кв.м., коридору, площею 6,4 кв.м., вбудованої шафи, площею 1,0 кв.м. Квартира обладнана балконом, площею 2,6 кв.м. Так, враховуючи розмір часток сторін у праві спільної часткової власності, 4/5 часткам спірної квартири відповідає 21,44 кв.м., 1/5 частці - 5,36 кв.м.. З огляду на наявність в квартирі двох житлових кімнат площею 17,2 кв.м. та 9,6 кв.м., позивачем запропоновано встановити наступний порядок користування приміщеннями квартири [ADDRESS]: надати їй у користування житлову кімнату № 2-а, площею 17,2 кв.м.; відповідачу - житлову кімнату № 1-а площею 9,6 кв.м.; інші приміщення квартири: кухню, площею 5,6 кв.м., вбиральню (сполучену) площею 1,1 кв.м., ванну кімнату, площею 2,0 кв.м., коридор, площею 6,4 кв.м., вбудовану шафу, площею 1,0 кв.м., балкон, площею 2,6 кв.м. - залишити у їхньому спільному користуванні. Згідно довідки Житлового кооперативу «ПРОСТОР-5» № 110 від 27 травня 2016 року, в квартирі [ADDRESS] постійно проживає без реєстрації [PERSON] - співвласник 1/5 частки квартири. [PERSON], що є співвласницею 4/5 часток квартири, також за даною адресою не зареєстрована. Інші особи за вказаною адресою зареєстрованими не значаться. З огляду на наведене, враховуючи визнання відповідачем позову, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог щодо встановлення вищевказаного порядку користування квартирою, вселення позивача до квартири з наданням вільного доступу у квартиру та переданням комплектів ключів від вхідних дверей квартири. На підставі викладено,

Outcome: approved