Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-25 00:00:00

[PERSON], звернулася в суд з позовом про визнання права власності на майно в порядку спадкування, мотивуючи тим, що вона народилась 30 травня 1946 року в с. Ометинці Немирівського району. 18 грудня 2013 року, передчасно у віці 61 рік, помирає її чоловік [PERSON] в смт. Ситківці Немирівського району Вінницької області, про що було на другий день видано виконкомом [PERSON] селищної ради Немирівського району свідоцтво про смерть серія І-АМ № 279787 на підставі відповідного актового запису про смерть за № 55. Після смерті чоловіка відкрилась спадщина, яка складається із нерухомого майна, зокрема: земельного паю, розміщеного на території [PERSON] селищної ради Немирівського району, житлового будинку з господарськими будівлями, розміщеного по вул. Центральна (колишня Леніна) 12, в смт. Ситківці Немирівського району, земельної ділянки для обслуговування даного житлового будинку та для ведення особистого селянського господарства, грошових вкладів, тощо. Єдиним спадкоємцем першої черги за законом після смерті чоловіка являється вона його дружина [PERSON]. У встановлений законом термін вона звернулась до Немирівської державної нотаріальної контори із письмовою заявою про оформлення спадщини, відкритої після смерті чоловіка з метою отримати свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно покійного. 30 червня 2017 року державним нотаріусом її було видано Свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку (пай), яка належала ще покійній [PERSON] матері покійного чоловіка яка померла ще далекого 2000 року також в смт. Ситківці Немирівського району. Її чоловік [PERSON] повністю прийняв спадщину після смерті своєї матері [PERSON] так як спільно проживав із нею в одному будинку, розміщеного по вул. Центральна 12, смт. Ситківці Немирівського району, однак не оформив спадкових прав. Відносно даного житлового будинку, розміщеного по вул. Центральна12, смт. Ситківці Немирівського району, державним нотаріусом було повідомлено про неможливість отримати Свідоцтво про право на спадщину в звязку із тим, що житловий будинок належав колгоспному двору, головою якого була покійна свекруха. В звязку з цим позивачка [PERSON] просить суд визнати за нею право власності на житловий будинок. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. В судове засідання представник відповідача [PERSON] селищної ради, не зявився надав суду заяву, в якій просить справу розглянути без його участі позовні вимоги визнає, не заперечує проти їх задоволення. Суд заслухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали цивільної справи, приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити з наступних підстав. Відповідно до ст.81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.82 цього Кодексу, а відповідно до ч.2 ст.78 ЦПК України, обставини справи, які законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Позивачкою в судовому засіданні не було доведено факт прийняття спадщини [PERSON] після смерті його матері [PERSON]. В матеріалах справи відсутні будь-які докази, що підтверджують факт прийняття спадщини [PERSON] спадщини після смерті своєї матері [PERSON] та належності йому на праві власності будинку розташованого в смт. Ситківці Немирівського району по вулиці Центральна(Леніна), 12. Також в матеріалах справи відсутня постанова нотаріуса про відмову вчинення нотаріальних дій щодо оформлення спадкових прав [PERSON] на земельну ділянку та житловий будинок, який належав [PERSON], що є підставою для звернення до суду з зазначеним позовом, адже відповідно до вимог ст. 34 Закону України «Про нотаріат» видача свідоцтв про право на спадщину здійснюється виключно нотаріусами. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити.

Outcome: dismissed