Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-01 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із вказаним позовом, мотивуючи заяву тим, що [INFO] помер її дід [PERSON] , по смерті якого залишилося спадкове майно, а саме - земельна частка (пай), розміром 1,00 га, згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ВЛ № 033623 від 03 липня 1996 року. Після смерті спадкодавця спадщину прийняла його дружина [PERSON] та син [PERSON] шляхом фактичного вступу в управління та доглядом за спадковим майном. [INFO] [PERSON] померла і єдиним спадкоємцем був батько позивача [PERSON] , який не встигнув оформити своїх спадкових прав та [INFO] помер. Спадщину після смерті [PERSON] прийняла його дочка [PERSON] шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном. Коли позивач звернулася до нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право власності на спадкове майно, їй було відмовлено у зв`язку з відсутністю у спадкодавця правовстановлюючих документів про право власності на вказане спадкове майно, а тому просила суд визнати за нею право власності на зазначене спадкове майно. Ухвалою Маневицького районного суду від 17 березня 2021 року до участі в розгляді справи в якості співвідповідача залучено Маневицьку селищну раду Волинської області. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, однак подала до суду заяву з проханням проводити розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила задовольнити. Відповідачі Маневицька селищна рада Волинської області, Маневицька районна державна адміністрація Волинської області, кожен зокрема, свого представника для участі в розгляді справи не направила, проте подали до суду заяви з проханням проводити розгляд справи у відсутності їх представника, позов визнають, щодо його задоволення не заперечують. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з цим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Інших заяв та клопотань під час підготовчого провадження від сторін не надходило. Відповідачами не було подано відзиву на позовну заяву. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачами. Дослідивши письмові докази у справі та проаналізувавши їх в сукупності, суд приходить наступних висновків. \~ \~ \~ \~ Згідно ст. ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців); спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Частиною 1 ст. 1225 ЦК України унормовано, що \~право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно зі ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Частиною 3 ст. 1268 ЦК України унормовано, що спадкоємець,\~який постійно\~проживав разом\~із спадкодавцем\~на час\~відкриття спадщини,\~вважається таким,\~що прийняв\~спадщину,\~якщо протягом\~строку,\~встановленого статтею\~1270\~цього Кодексу,\~він не\~заявив про\~відмову від\~неї. Відповідно до ст. 1270 Цивільного кодексу України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Статтею 549 ЦК України (в редакції 1963 року) визначено, що спадкоємець вважається таким, що прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] помер дід позивача [PERSON] , спадщину після смерті якого прийняла його дружина [PERSON] та син [PERSON] шляхом фактичного вступу в управління та доглядом за спадковим майном. [INFO] [PERSON] померла і єдиним спадкоємцем був батько позивача [PERSON] , який не встигнув оформити своїх спадкових прав та [INFO] помер, що підтверджується матеріалами справи (а.с. 5-11). Із довідки виконавчого комітету Старочорторийської сільської ради Маневицького району № 26 від 20 січня 2021 року вбачається, що [PERSON] належить сертифікат на право власності на земельну частку (пай) серії ВЛ № 033623 від 03 липня 1996 року. Після смерті спадкодавця [PERSON] спадщину прийняла дружина [PERSON] , яка померла [INFO] , та син [PERSON] , який, не встигнувши оформити своїх спадкових прав, [INFO] помер. Заповіт від імені спадкодавців не посвідчувався. Єдиним спадкоємцем є [PERSON] (а.с. 12). Відповідно до повідомлення відділу у Маневицькому районі Головного управління Держгеокадастру у Волинській області № Ф-340/0.025-247/133-20 від 16 грудня 2020 року, [PERSON] був виданий Сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ВЛ № 033623, зареєстрований в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 1113 від 03 липня 1996 року по колишньому КСП імені Щорса та втрачений згідно оголошення, опублікованого в газеті «Нова доба» від 29 жовтня 2020 року. Розмір земельної частки (паю) відповідно до розпорядження Маневицької районної державної адміністрації № 258 від 30 червня 2009 року «Про затвердження матеріалів з інвентаризації земель, що підлягають паюванню, внесення змін в проект роздержавлення і приватизації та погодження проекту землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) колишнього КСП імені Щорса» становить 1,0 в умовних кадастрових гектарах (а.с. 15-16). Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 62/02-31 від 29 січня 2021 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , у зв`язку з втратою сертифікату на право на земельну частку (пай), що посвідчує право власності на спадкове майно, а саме право на земельну частку (пай), що знаходиться в колишньому колективному сільськогосподарському підприємстві імені Щорса с. Старий Чорторийськ Маневицького району Волинської області, що належав батькові спадкодавця [PERSON] , який помер [INFO] , спадкоємцем якого була його дружина [PERSON] , яка прийняла спадщину, проте [INFO] померла, спадкоємцем якої був її син [PERSON] , який спадщину прийняв та не оформив своїх спадкових прав (а.с. 17). Відповідно до повідомлення Маневицької державної нотаріальної контори Волинської області № 256/01-16 від 29 березня 2021 року після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , заведена спадкова справа № 36 за 2021 рік. 29 січня 2021 року з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом звернулась [PERSON] . Після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , та [PERSON] , яка померла [INFO] , спадкові справи не заводились (а.с. 27-28, 36-37). Зважаючи на вищевикладене та беручи до уваги те, що [PERSON] є спадкоємцем за законом, прийняла спадщину у встановлений законом строк та спосіб, суд приходить висновку про доцільність визнання за позивачем права власності на вказане спадкове майно та задоволення позову.

Outcome: approved