Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-10 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із позовною заявою до [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно за законом. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 21.05.2003 року помер її чоловік [PERSON]. У період спільного життя ними, за спільні кошти родини, було придбано житловий будинок з господарськими будівлями в с. Тарашани по вул. Садова, 20 Глибоцького району Чернівецької області. Будинок був придбаний за їхні спільні кошти, але так як усіма справами займався чоловік, будинок був оформлений на його імя. Після смерті чоловіка відкрилася спадщина на його майно, яке знаходиться по вул. Садова,20 в с. Тарашани Глибоцького району Чернівецької області. Згідно довідки Тарашанської сільської ради № 1136 від 06.10.2017 року за вказаним майном закріплені земельні ділянки, а саме: 0,08 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та 0,27 га для ведення особистого селянського господарства. Земельні ділянки не приватизовані, знаходяться у користуванні та належать місцевому органу самоврядування Тарашанській сільській раді Глибоцького району Чернівецької області. На сьогоднішній день, бажаючи оформити своє право на спадкове майно, позивачка через представника, звернулась в органи нотаріату із заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину за законом однак зіткнулась з тим, що нотаріальна контора відмовляє позивачу в його законному праві на оформлення права власності на спадкове майно, мотивуючи це тим, що не проведено реєстрацію договору договору купівлі продажу. У передбачений законом шестимісячний термін позивачка не звернулася в органи нотаріату із заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, але проживала та була зареєстрована в будинку на день смерті чоловіка, тому для визнання права власності на спадкове майно позивачка змушена звернутися до суду з цією позовною заявою. Єдиним спадкоємцем за законом, який міг би претендувати на сьогоднішній день спадкове майно є відповідач, їхній син [PERSON], однак він спадщину не приймав, і відмовиться від її прийняття. На підставі викладеного просить суд визнати за нею право власності на житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями і спорудами по вул. Садова., №20 в с. Тарашани Глибоцького району Чернівецької області, до складу якого входить: житловий будинок літ. «А-І», загальною площею 36,20 кв.м. в тому числі житлової площі 29,90 кв.м., ґанок літ. «а», літня кухня літ. «Б», сараї літ.літ. «В», «Г», «Д», вбиральня літ. «Е», ворота з хвірткою №1, огорожа №2, криниця №3.\~ Позивач [PERSON] в підготовче судове засідання не зявилася, однак подала до суду заяву згідно якої позовні вимоги підтримує повністю, та справу просить розглядати у її відсутності. Відповідач [PERSON] в підготовче судове засідання не зявився, однак подав до суду заяву згідно якої позовні вимоги визнає повністю, просить їх задовольнити та справу розглядати у його відсутності. Згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. \~Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому\~статтями 206,\~207 цього Кодексу (ч.4 ст.200 ЦПК України). У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову (ч.4 ст.206 ЦПК України). Враховуючи, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб суд вважає за можливим винести рішення по справі в підготовчому судовому засіданні. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON], 31.01.1957 року в Тарашанській сільській раді Глибоцького району Чернівецької області, зареєстрували шлюб, актовий запис № 1. Прізвище дружини після укладення шлюбу [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про одруження серії ЯС № 478894. Від даного шлюбу, 02 квітня 1964 року народився [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії V- УР № 1279843. Як вбачається з договору купівлі продажу від 18 січня 1986 року, [PERSON] продала [PERSON] жилий будинок з надвірними будівлями, який знаходиться в ч. Тарашани Глибоцькому районі Чернівецької області. Згідно свідоцтва про смерть серії І-МИ № 095742, [PERSON] помер 21 травня 2003 року в с. Тарашани Глибоцького району Чернівецької області. Витягом з по господарської книги № 2 Тарашанської сільської ради на 2001 2005 р.р., встановлено, що [PERSON] проживав в [INFO] по день смерті 21.05.2003 року. Разом з ним за вказаною адресою проживали: дружина [PERSON], [INFO], син [PERSON], [INFO], невістка [PERSON], [INFO] До складу спадкового майна після смерті [PERSON] входить, 1/2 частка нерухомого майна, що розташоване за адресою вул. Садова, №20 в с. Тарашани Глибоцького району Чернівецької області, до складу якого входить: житловий будинок літ. «А-І», загальною площею 36,20 кв.м. в тому числі житлової площі 29,90 кв.м., ґанок літ. «а», літня кухня літ. «Б», сараї літ.літ. «В», «Г», «Д», вбиральня літ. «Е», ворота з хвірткою №1, огорожа №2, криниця №3.\~ Згідно ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього кодексу, він не заявив про відмову від неї. Вказані вимоги закону [PERSON] виконала так, як у передбачений законом строк подала заяву до Глибоцької державної нотаріальної контори про прийняття спадщини за законом після смерті [PERSON], однак постановою нотаріуса №45/02-31 від 15.02.2018 року, позивачу було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, зокрема видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вищевказане нерухоме майно так, як нею не були надані правовстановлюючі документи, що посвідчує право власності померлого на вищевказане спадкове нерухоме майно. Таким чином, судом встановлено, що позивач [PERSON] має законні права на 1/2 частку спадкового майна після смерті [PERSON], однак у звязку із відсутністю правовстановлюючих документів позивач не має можливості оформити право власності. Крім цього, [PERSON] має законні права на належну їй 1/2 частку нерухомого майна, яке було набуте з [PERSON] у шлюбі. Відповідно до ч.2 ст.328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст.392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється, або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. При таких обставинах, суд дійшов висновку, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження та підлягають задоволенню. На підставі викладеного, ст. ст. 319, 328, 392, 1216-1223, 1258,1262, 1268 ЦК України,

Outcome: approved