Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-12 00:00:00

[PERSON] звернулася до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області з позовом до [PERSON], в якому просить стягнути аліменти у розмірі 1/6 частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, на її утримання, на час догляду за дитиною [PERSON], до досягнення ним 3-х річного віку, тобто до 09 квітня 2021 року. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначає, що з відповідачем знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 21 січня 2018 року, від якого мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. На даний час сторони проживають окремо, син [PERSON] проживає з позивачем та знаходиться на повному її утримані, відповідач матеріальної допомоги на утримання дружини не надає. Після народження дитини, [PERSON] знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею 3-х річного віку, в звязку з чим позбавлена можливості забезпечувати свої матеріальні потреби, тому просить стягнути аліменти на її утримання у зазначеному вище розмірі. В підготовче засідання позивач не зявилася, надавши до суду з заявою, в якій просить цивільну справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в підготовче засідання також не зявився, надавши суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позов визнав у повному обсязі. На підставі ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем, за наявності для того законних підстав, суд ухвалює рішення про задоволення позову. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у звязку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов такого висновку. Згідно свідоцтва про шлюб, сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 21 січня 2017 року (а.с. 7). Суду надане свідоцтво про народження [PERSON], у відповідності до якого останній народився 09 квітня 2018 року, його батьками значаться сторони по справі (а.с. 8). Відповідно до ч. 1 ст. 75 СК України, дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Відповідно до ч. 2 ст. 75 СК України, право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. У відповідності до ч.2 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Судом встановлено, що малолітній [PERSON],\~[INFO] на час розгляду справи у суді проживає з матірю, яка знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею 3-х річного віку, в звязку з цим потребує матеріальної допомоги. Відповідач, в силу ст. 76 ЦПК України, не надав доказів протилежного, а також доказів того, що не має можливості надавати таку допомогу. Аналізуючи викладене суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та мають бути задоволені. При визначенні розміру аліментів, суд з урахуванням вимог ч.4 ст. 84 СК України, бере до уваги матеріальний стан платника аліментів, який на даний час має постійне місце роботи, не заперечував проти стягнення саме такого розміру аліментів, тому суд вважає за необхідне стягнути аліменти з відповідача на користь позивача у розмірі 1/6 частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісяця на її утримання до досягнення дитиною [PERSON], [INFO], 3-х річного віку, тобто до 09 квітня 2021 року. Крім того, у відповідності до ст. 141 ЦПК України відповідач повинен відшкодувати на користь держави судовий збір у розмірі 704.80 грн., оскільки позивачка звільнена від сплати судових витрат на підставі п.2 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір».

Outcome: approved