Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-21 00:00:00

[PERSON] звернулася до Першотравенського міського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до [PERSON] про збільшення розміру аліментів. Просить суд збільшити розмір аліментів стягуваних з [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] , [INFO] , за судовим наказом Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 21.11.2017 року з 1/6 частини на 1/4 частину з усіх видів його заробітку до досягнення дитиною повноліття. Свої вимоги позивач мотивує тим, що судовим наказом Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 21.11.2017 року з відповідача на користь позивача було стягнуто аліменти на утримання двох дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу). В подальшому рішенням Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 21.03.2018 року відповідача було звільнено від сплати аліментів на утримання одного сина: [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/6 частини його заробітну (доходу), у зв`язку з тим, що він на час винесення рішення судом постійно приживав разом із батьком. З листопада 2019 року [PERSON] змінив своє місце проживання та переїхав до позивача за місцем її проживання разом з молодшим сином [PERSON] . Позивач забезпечувала та забезпечує його проживання. Останнім часом позивач втратила постійне місце роботи та не має постійного заробітку, тобто має тяжке матеріальне становище. По можливості вона займається підробітками різного характеру для забезпечення потреб обох дітей в повному об`ємі. Відповідач має постійних дохід з якого сплачує на користь позивача аліменти в розмірі 1/6 частини на утримання сина [PERSON] . Інших осіб на утриманні він на має. Має у власності легковий автомобіль та власне житло. Позивач вважає, що вищевказані обставини свідчать про можливість збільшення аліментів на утримання сина [PERSON] з 1/6 частини на 1/4 частину з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, до досягнення дитиною повноліття, та що це суттєво не вплине на матеріальне становище відповідача. Позивач надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, прохала їх задовольнити. Відповідач надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги не визнає в повному обсязі та просить в задоволенні його відмовити. Також відповідач надав відзив на позовну заяву в якому прохав в задоволенні позивних вимог відмовити в повному обсязі у зв`язку з тим, що позовні вимоги не обґрунтовані, оскільки позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження факту погіршення її матеріального стану, як і не надано доказів зміни матеріального стану відповідача та можливість сплачувати аліменти в розмірі 1/4 частинку його заробітку (доходу). [PERSON] син [PERSON] на даний час фактично не проживає з матір`ю, а фактично з листопада 2019 року проживає з своєї цивільною дружиною. Повивач не працює ще з березня 2019 року та отримує, аліменти та компенсацію своєї частки у праві спільної сумісної власності подружжя, що становить 72257,63 грн на рік. Вказані факти свідчать про те, що матеріальний стан позивача не змінився. Також відповідач зазначив, що на даний час він має на утриманні дружину [PERSON] та її доньку [PERSON] 2009 року народження. Має кредитні зобов`язання перед АТ «ПУМБ». Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до судового наказу виданого Першотравенським міським судом Дніпропетровської області 21 листопада 2017 року в справі №186/1435/17 з [PERSON] стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання двох дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частки всіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, до досягнення кожною дитиною повноліття. Відповідно до рішення Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 21 березня 2018 року в цивільній справі 186/91/18 позовні вимоги [PERSON] про припинення стягнення аліментів на утримання дитини задоволено частково. Звільнено [PERSON] від сплати аліментів на утримання сина [PERSON] , у розмірі 1/6 частини його заробітку (доходу) на користь [PERSON] , які були стягнуті відповідно до судового наказу Першотравенського міського суду Дніпропетровської області 21 листопада 2017 року. З копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] вбачається, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували свій шлюб 12 квітня 2019 року. Прізвище дружини після шлюбу [PERSON] . З довідки про доходи №253 від 26.02.2021 року виданої [PERSON] вбачається, що він працює у ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» на посаді машиніста гірничих виїмкових машин та сума загального доходу за період з серпня 2020 року по січень 2021 року становить 143061,57 гривень. З довідки №253 від 26.02.2021 року виданої [PERSON] вбачається, що він працює у ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» на посаді машиніста гірничих виїмкових машин та сума сплачених аліментів на користь [PERSON] на утримання дитини відповідно до рішення у справі №186/1435/17 за період з лютого 2020 року по січень 2021 року складає 36134,52 грн. Також, за рішенням суду у справі №186/342/18 з [PERSON] стягується на користь [PERSON] грошова компенсація вартості Ѕ частки у праві спільної сумісної власності. Вирішуючи позовні вимоги суд виходить з наступного. Відповідно до вимог ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. В п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що відповідно до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Відповідно до статті 183 та статті 184 СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (частина 3 статті 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки стаття 192 СК України, але й інші норми щодо обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Частиною третьою статті 70 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року № 1404-VIII, загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків. Зазначеного правового висновку дійшов Верховний Суд в цивільній справі № 194/629/17-ц, Постанова від 19 лютого 2020 року. Суд визначаючи [PERSON] , розмір аліментів відповідно до судового наказу виданого Першотравенським міським судом Дніпропетровської області 21 листопада 2017 року в справі №186/1435/17 враховував наявність у відповідача на утриманні двох дітей. На час розгляду справи судом встановлена зміна матеріального становища [PERSON] , у зв`язку з досягненням старшим сином [PERSON] повноліття та припиненням сплати аліментів на його утримання. З відзиву на позов поданого відповідачем вбачається, що старший син [PERSON] на даний час фактично з листопада 2019 року проживає з своєї цивільною Враховуючи отримання відповідачем стабільного доходу та врахувавши матеріальні потреби на утримання малолітнього [PERSON] , [INFO] , суд приходить до висновку про наявність підстав для збільшення розміру аліментів з 1/6 частки до ј частки всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісяця, до досягнення дитиною повноліття. Зазначеного висновку суд дійшов з врахуванням правових позицій висловлених Верховним Судом у справах № 486/1345/16-ц /Постанова від 07 серпня 2019 року/ та № 679/1429/15-ц /Постанова від 19 червня 2019 року/. Розподіл судових витрат слід здійснити відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved