Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-04 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з даним позовом, який уточнювала, посилаючись на те, що [INFO] померла [PERSON] , матір позивача. [INFO] померла [PERSON] , тітка по лінії матері позивача по справі, рідна сестра матері позивача. На день своєї смерті [PERSON] проживала та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , одна. Квартира, в якій до дня своєї смерті проживала та була зареєстрована [PERSON] , належала позивачу [PERSON] на підставі договору довічного утримання, котрий було ними укладено та нотаріально посвідчено 01 червня 2016 року, оскільки її тітка була одинокою особою, саме позивач здійснював за нею догляд та її утримання. До складу спадщини після смерті [PERSON] увійшло право на земельну частку (пай) розміром 3,38 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка перебуває у колективній власності КСГП «Колос», яке належало померлому спадкодавцю на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) серія ЧН №0122274, яке було видано на підставі рішення Куликівської районної ради Чернігівської області №1 від 27 липня 1995 року Спадкова справа до майна померлої не заводилась, а єдиним спадкоємцем за законом п`ятої черги є її племінниця, позивач по справі - [PERSON] . Інші спадкоємці за законом або заповітом до майна померлої відсутні. Наприкінці травня поточного року позивач, як спадкоємець за законом п`ятої черги, звернулась до Приватного нотаріуса Чернігівського обласного нотаріального округу Чернігівської області Кравченко Т. В., з метою оформлення своїх спадкових прав, зокрема, і на вказану земельну частку (пай) після смерті тітки по лінії матері, однак державним нотаріусом йому у цьому було відмовлено в усній формі у зв`язку з тим, що ним був пропущений шестимісячний строк для прийняття спадщини після смерті тітки по лінії матері, а також у зв`язку з тим, що не надані документи, які достеменно підтверджують родинні відносини між позивачем та померлим спадкодавцем. Відповідно до ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Враховуючи обставину укладення договору довічного утримання, того, що спадкодавець до дня своєї смерті проживав у квартирі, котра на праві власності належала позивачу, а також обставину того, що саме позивач до дня смерті здійснював догляд за спадкодавцем та його утримання, в тому числі і матеріальне, [PERSON] , добросовісно помиляючись, достеменно була впевнена в тому, що вона фактично прийняла спадщину після смерті своєї тітки по лінії матері. Також однією із поважних причин пропуску позивачем строку для прийняття спадщини після смерті тітки по лінії матері є і те, що позивач по справі будучи пенсіонером за віком, не мав жодних доходів окрім пенсійних виплат, яких було недостатньо для своєчасного звернення до компетентної нотаріальної контори, що підтверджується пенсійним посвідченням позивача, довідкою про доходи позивача та його трудовою книжкою позивача. Ще однією із поважних причин пропуску позивачем строку для прийняття спадщини після смерті тітки по лінії матері, є те, що під час всього шестимісячного строку для прийняття спадщини, позивач страждав на ряд хронічних захворювань та проходив коштовне лікування в медичних закладах, що суттєво унеможливило його своєчасно звернутися до компетентної нотаріальної контори, що підтверджується медичною документацією позивача. Однак, основою причиною пропуску позивачем строку для прийняття спадщини після смерті тітки по лінії матері є і те, що про наявність вказаного вище Сертифікату на право на земельну частку (пай), позивачу стало відомо лише в травні 2021 року, а саме під час проведення прибирання у квартирі в якій був зареєстрований померлий спадкодавець та виявлення оригіналу правовстановлюючого документу на спадкове майно. Тобто про наявність у померлого спадкодавця спадкового права, позивачу стало відомо лише в травні 2021 року. Позивач позбавлений можливості підтвердити факт перебування його у родинних відносинах із померлим спадкодавцем, своєю тіткою по лінії матері - [PERSON] у позасудовому порядку через те, що в позивача відсутні документи які підтверджують факт перебування у родинних відносинах [PERSON] та позивача по справі, як тітки по лінії матері та племінниці, оскільки у позивача відсутні свідоцтва про народження та реєстрацію шлюбу своєї тітки по лінії матері, а вжиті заходи щодо витребування такої інформації не дали жодних результатів, що свідчить про неможливість встановлення факту перебування у родинних відносинах спадкодавця разом із спадкоємцем у позасудовому порядку. Так, факт перебування у родинних відносинах між померлою [INFO] [PERSON] та позивачем [PERSON] , як тітки по лінії матері та племінниці, окрім викладеного, підтверджується також наступними доказами: -наявним у позивача оригіналом свідоцтва про смерть тітки по лінії матері з якого вбачається, що, [INFO] у віці 76 років померла [PERSON] , яка народилася [INFO] у селі Вікторівка Чернігівського району Чернігівської області; -свідоцтвом про народження позивача по справі, з якого вбачається, що [PERSON] народилася [INFO] у селі Орлівка Куликівського району Чернігівської області, а її батьками зазначено: [PERSON] та [PERSON] ; -свідоцтвом про укладення шлюбу позивача, з якого вбачається, що 19 липня 1980 року між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб; -повторно виданим свідоцтвом про народження матері позивача - [PERSON] , з якого вбачається, що остання народилася [INFO] в селі Вікторівка Чернігівського району Чернігівської області, а її батьками зазначено: [PERSON] та [PERSON] ; -свідоцтвом про одруження матері позивача - [PERSON] , з якого вбачається, що 08 лютого 1955 року між останньою та [PERSON] , було зареєстровано шлюб; -договором довічного утримання (догляду) від 01 червня 2016 року, з якого вбачається, що [PERSON] передала [PERSON] у власність квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS] , а остання зобов`язалась здійснювати догляд та матеріальне утримання своєї тітки; Також, як вбачається з листа Державного архіву Чернігівської області Чернігівської обласної державної адміністрації №К824 від 13 квітня 2021 року, що у книгах реєстрації первинних актових записів про народження за 1937-1940 рр. по Грабівській сільській раді Куликівського району Чернігівської області актового запису про народження [PERSON] немає. З листа Державного архіву Чернігівської області Чернігівської обласної державної адміністрації №Д-1378; М-1379 від 07 червня 2021 року вбачається, що книги реєстрації первинних актових записів про шлюб за 1958-1962 роки по Козелецькому району Чернігівської області та за 1988-1991 року по Куликівському районні Чернігівської області на зберігання архіву не надходили, у зв`язку з чим архів не має можливості надати архівні довідки про шлюб у період 1958-1962 роки [PERSON] і [PERSON] та у період 1988-1991 років [PERSON] ( [PERSON] ) і [PERSON] . З листа відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Чернігівській області Управління державної реєстрації Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) №14603/14791-26-21 від 04 червня 2021 року вбачається, що інформації про шлюб [PERSON] та [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] є конфіденційною та не підлягає розголошенню. Вищевикладена інформація, підтверджує обставину відсутності у сторони позивача документів, які би підтвердили родинні відносини між позивачем та померлим спадкодавцем. В судовому засіданні обставину родинних відносин між ними, а також обставину поважності пропуску позивачем строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті своєї тітки по лінії матері зможуть також свідки. Просить суд визначити [PERSON] , [INFO] , додатковий строк у три місяці з дати набрання судовим рішенням законної сили для подання заяви про прийняття спадщини, що відкрилась після смерті її тітки по лінії матері - [PERSON] , яка померла [INFO] в місті Чернігові; встановити факт. родинних відносин, а саме, що [PERSON] , [INFO] , є племінницею [PERSON] , яка померла [INFO] в місті Чернігові; Позовна заява надійшла до суду 18.06.2021 та була залишена без руху. Виявлені судом недоліки позовної заяви позивач виправив 01.07.2021. Ухвалою головуючого судді від 02.07.2021 позовна заява призначена до розгляду, підготовче судове засідання призначалось на 11 серпня та 09 вересня 2021 року, судовий розгляд призначений на 05 жовтня 2021 року. Позивачка [PERSON] та її представник адвокат Кравченко В. В. в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі, пославшись на обставини, викладені у позовній заяві. Куликівська селищна рада надала відзив за підписом селищного голови Юлії Постернак, відповідно до якого позовні вимоги [PERSON] визнаються в повному обсязі, заперечень проти їх задоволення немає, справу просить розглянути у відсутність представника Куликівської селищної ради. Відповідно до ч. 2 ст. 206 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши надані докази, вислухавши учасників справи, свідків, розглядаючи позов в межах заявлених вимог, суд приходить до такого. [INFO] в м. Чернігові померла [PERSON] (а.с. 17). Згідно з довідкою Управління адміністративних послуг Чернігівської міської ради від 17.05.2021 № 4924, [PERSON] на день смерті була зареєстрована в [ADDRESS] , разом з [PERSON] (а.с. 18). Згідно з інформаційною довідкою № А-19/0-0.29-19/138-21 від 29.03.2021 року, виданою Відділом Держгеокадастру у Куликівському районі Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області, [PERSON] значиться у списках громадян Грабівської сільської ради, що мають право на земельну частку (пай) у додатку до державного акту на право колективної власності на землю серії ЧН № 000003, виданого КСП «Колос», відповідно до рішення Куликівської районної ради від 30.05.1995, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право колективної власності на землю за № 1 від 27.07.1995 року. На ім`я [PERSON] було видано сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0122274, зареєстрований за № 271 в Книзі реєстрації сертифікатів на земельну частку (пай) по Грабівській сільській раді, розмір земельної частки (паю) в умовних кадастрових гектарах становить 3,38 га (а.с. 19). Згідно зі свідоцтвом про народження [PERSON] її матір`ю була [PERSON] , у шлюбі [PERSON] присвоєне прізвище « [PERSON] » (а.с. 21). [PERSON] померла [INFO] (а.с. 20). Згідно зі свідоцтвом про народження та свідоцтвом про одруження [PERSON] мала дошлюбне прізвище « [PERSON] ». Зі свідоцтва про народження [PERSON] також вбачається, що остання народилася [INFO] в селі Вікторівка Чернігівського району Чернігівської області, а її батьками записані [PERSON] та [PERSON] (а.с. 22,23). Натомість, згідно з повідомленням Держаного архіву Чернігівської області від 13.04.2021 № К-824 у книгах реєстрації первинних записів про народження за 1937-1940 роки по Грабівській сільській раді (у т.ч. с. Вікторівка) актового запису про народження [PERSON] немає (а.с. 24). Згідно з отриманим на запит суду записом акту про укладення шлюбу №2 від 28 лютого 1960 року, вчиненим Вікторівською сільською радою, [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] , прізвище після реєстрації шлюбу « [PERSON] », місце народження дружини - село Вікторівка Олишівського району Чернігівської області (а.с. 121). Згідно з отриманим на запит суду записом акту про укладення шлюбу № 12 від 05 листопада 1979 року, вчиненим Грабівською сільською радою, [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] , прізвище після реєстрації шлюбу « [PERSON] », у актовому записі є примітка про наявність у [PERSON] свідоцтва про розірвання шлюбу, виданого Козелецьким р/о ЗАГС 10.07.1977. Місце народження дружини - село Вікторівка Чернігівського району Чернігівської області (а.с. 120). Таким чином померлі [PERSON] , народилася [INFO] в селі Вікторівка Чернігівського району Чернігівської області, [PERSON] народилася [INFO] в селі Вікторівка Чернігівського району Чернігівської області, мали однакове прізвище, по батькові та різницю у віці, що дає суду підстави для обґрунтованого припущення про те, що вони були рідними сестрами. Свідок [PERSON] в суді пояснила, що вона давно знайома з [PERSON] , після загибелі доньки [PERSON] поїхала в м. Чернігів, де тривалий час проживала, доглядала її племінниця [PERSON] . [PERSON] приїздила до [PERSON] в Грабівку. Їй достеменно відомо, що [PERSON] була тіткою [PERSON] . Свідок [PERSON] в суді пояснив, що проживав в одному будинку з [PERSON] в м. Чернігові, в одному під`їзді. Він знає, що [PERSON] її племінниця. Коли [PERSON] перестала самостійно ходити, племінниця забрала її до себе доглядати, і в неї вдома [PERSON] померла. [PERSON] залишила заповіт, посвідчений 13.03.2003, згідно з яким квартиру в [ADDRESS] , заповіла [PERSON] , садовий будинок за [ADDRESS] заповіла [PERSON] (а.с. 186). Згідно з інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) заповіт зареєстрований та чинний (а.с. 95). Згідно з договором довічного утримання (догляду) від 01 червня 2016 року, [PERSON] передала [PERSON] у власність квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS] , а остання зобов`язалась здійснювати догляд та матеріальне утримання відчужувача (а.с. 31-35). Таким чином, позивачка набула право власності на вказану в заповіті квартиру до відкриття спадщини. Право на земельну частку (пай) КСП «Колос» не охоплене заповітом. Згідно з інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилась (а.с. 94), відповідно спадкоємці за заповітом та за законом у встановлений законом строк не звернулись до органів нотаріату з заявами про прийняття спадщини або про видачу свідоцтва про право на спадщину. [PERSON] з 21.06.2016 є пенсіонером за віком, після смерті [PERSON] розмір пенсії позивача протягом шести місяців складав від 1382,41 грн. до 1447,41 грн., тобто у 2017 році був мінімальним (а.с. 36,37). Згідно з копією амбулаторної картки [PERSON] , з 2011 по 2021 рік вона страждає на хронічні хвороби серцево-судинної системи (а.с. 42-58). Надані суду докази суперечностей не містять, відповідачем не оспорюються. Відповідно п. 7 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» вбачається, що суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. На підставі наявних збігів у наданих документах, відомостей, наданих з місця проживання позивача та померлої [PERSON] , показань свідків, поставити під сумнів які у суду підстав не має, суд дійшов висновку, що [PERSON] є дочкою рідної сестри [PERSON] , тобто була племінницею [PERSON] . Таким чином, позивачка є спадкоємцем майна померлої [PERSON] за законом п`ятої черги. Відомостей про інших спадкоємців за законом суду не надано. Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України). Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини вважаються причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення дій для прийняття спадщини. Отже, правила частини третьої статті 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. У абз. 6 п. 24 Постанови Пленуму ВС України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року зазначено, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Якщо у спадкоємця не було перешкод для подання заяви, а він не скористався правом на прийняття спадщини, в тому числі, наприклад, і через юридичну необізнаність спадкоємця щодо строку та порядку прийняття спадщини, то правові підстави для визнання додаткового строку для прийняття спадщини відсутні. Згідно з правовою позицією Верховного Суду у справі ВС/КЦС № 681/203/17-ц від 17.10.2018 вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи. Принцип «пропорційності» тісно пов`язаний із принципом верховенства права: принцип верховенства права є фундаментом, на якому базується принцип «пропорційності», натомість принцип «пропорційності» є умовою реалізації принципу верховенства права і водночас його необхідним наслідком. Судова практика Європейського суду з прав людини розглядає принцип «пропорційності» як невід`ємну складову та інструмент верховенства права, зокрема й у питаннях захисту права власності. Дотримання принципу «пропорційності» передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, все одно буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу, якщо не було дотримано розумної пропорційності між втручанням у право особи та інтересами суспільства. Ужиті державою заходи мають бути ефективними з точки зору розв`язання проблеми суспільства, і водночас пропорційними щодо прав приватних осіб. Оцінюючи пропорційність, слід визначити, чи можливо досягти легітимної мети за допомогою заходів, які були б менш обтяжливими для прав і свобод заінтересованої особи, оскільки обмеження не повинні бути надмірними або такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети. Позивач є спадкоємцем майна покійної [PERSON] за законом. Відповідачем не оспорювалися її доводи про те, що вона з моменту відкриття спадщину отримувала пенсію, розмір якої яке не дозволяв її додаткових витрат, мала хронічні вікові хвороби та не знала про наявність у [PERSON] сертифікату на прав на земельну частку (пай). Суд також враховує ту обставину, що позивачка не мала прямих доказів родинних стосунків з [PERSON] через відсутність актового запису про народження останньої, що позбавляло її можливості оформити спадкові права в позасудовому порядку. Оскільки власники земельних ділянок та паїв отримують орендну плату від агропромислових підприємств і заінтересовані у додаткових грошових надходженнях, несвоєчасне звернення з заявою про прийняття спадщини підтверджує відсутність у позивача об`єктивної можливості своєчасно оформити право на спадщину. Таким чином, суд вважає доведеним факт родинних стосунків померлої [PERSON] та [PERSON] та визнає поважними причини пропуску позивачкою строку для прийняття спадщини, тому відповідно до вимог ст. 1272 ЦК України їй необхідно визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за законом після померлої [INFO] [PERSON] .

Outcome: approved