Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-26 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із заявою про видачу обмежувального припису, заінтересована особа [PERSON] У заяві вказувала, що 17.11.2012 року зареєструвала шлюб з відповідачем. 11.04.2013 року від шлюбу у них народився син [PERSON] Рішенням Вижницького районного суду Чернівецької області від 11.04.2017 року шлюб між ними розірвано. Як до, так і після розірвання шлюбу [PERSON] вчиняє насильство у сім'ї, тобто вчиняє домашнє насильство. Неодноразово зверталася із повідомленнями (письмовими заявами) до [PERSON] Кіцманського ВП ГУНП в Чернівецькій області з приводу незаконних дій [PERSON], які зареєстровані в Журналі єдиного обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події [PERSON]: за №3367 від 04.11.2016 року. За результатами проведеної перевірки її звернення 08.11.2016 року відповідно до вимог ЗУ «Про звернення громадян» відносно [PERSON] складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ст.173 КУпАП. Постановою Вижницького районного суду Чернівецької області від 26.12.2016 року по справі №713/2009/16 [PERSON] було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.173 КУпАП. за №707 від 02.03.2017 року. За результатами проведеної перевірки її звернення відповідно до вимог ЗУ «Про звернення громадян» прийнято рішення про припинення перевірки у зв'язку з відсутністю в діянні [PERSON] ознак кримінального та адміністративного правопорушення; за №3189 від 27.09.2017 року. За результатами проведеної перевірки відповідно до вимог КПК України та ЗУ «Про звернення громадян» прийнято рішення про припинення подальшої перевірки у зв'язку з відсутністю в діянні [PERSON] ознак кримінального та адміністративного правопорушення; за №360 від 01.02.2018 року. За результатами проведеної перевірки її звернення 02.02.2018 року відповідно до вимог ЗУ «Про звернення громадян» відносно [PERSON] складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ст.173 КУпАП. Постановою Вижницького районного суду Чернівецької області віл 01.03.2018 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП. Крім того [PERSON] їй часто телефонує і погрожує. Стверджує, що фактично [PERSON] 02.11.2016 року, 02.03.2017 року, 01.02.2018 року за місцем її постійного проживання, у присутності дитини, вчинив домашнє насильство, а саме психологічне насильство, яке виразилося в словесних образах, погрозах, приниженні, переслідуванні, залякуванні, інших діяннях, які спрямовані на обмеження її волевиявлення і такі дії викликають у неї побоювання за свою безпеку, безпеку її дитини [PERSON], безпеку її матері [PERSON], спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе та завдали шкоди її психічному здоров'ю, а вона є особою, яка постраждала від домашнього насильства. На даний час побоюється за свою безпеку, безпеку дитини, її матері, адже [PERSON] вчиняючи систематичні дії, пов'язані з домашнім насильством може у будь-який момент продовжити свої протиправні дії, спрямовані на фізичне, психологічне насильство, а тому беручи до уваги основні засади запобігання та протидії домашньому насильству, які передбачені ст.4 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству», ризики та оцінюючи вірогідність продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків та з метою запобігання вчинення [PERSON] домашнього насильства вважає за необхідне звернутися до суду з цією заявою про видачу обмежувального припису. Просила видати обмежувальний припис відносно [PERSON], [INFO], (РНОКПП - [NUMBER]), який проживає у [INFO], а саме: заборонити [PERSON] наближатися на відстань ближчу ніж 100 метрів до місця її проживання (смт. Берегомет, вул. Польова, 5г), її роботи (КУ Вижницька ЦРЛ) на строк шість місяців; заборонити [PERSON] вести листування, телефонні переговори з нею або контактувати з нею через інші засоби зв'язку (електронна пошта, тощо) особисто і через третіх осіб на строк шість місяців. У судове засідання заявник [PERSON] не з'явилася, належно повідомлена про місце, день та годину слухання справи у порядку ч.9 ст.128 ЦПК України, причини неявки суду не повідомила. У судове засідання заінтересована особа [PERSON] не з'явився, в адресованій суду заяві просив справу розглядати за його відсутності та відмовити у задоволенні заяви, оскільки ніякого насильства не вчиняв. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, оглянувши матеріали справ про адміністративні правопорушення №713/2009/16-п, №713/350/18, вважає, що заява [PERSON] задоволенню не підлягає з таких підстав. Судом установлено, що з 17.11.2012 року [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] перебували у зареєстрованому шлюбі. У шлюбі, 11.04.2013 року у сторін народився син [PERSON] Рішенням Вижницького районного суду Чернівецької області від 11.04.2017 року по цивільній справі №713/465/17 шлюб між сторонами розірвано. Згідно копії довідки про склад сімї №1087, виданої 21.02.2018 року Берегометською селищною радою Вижницького району Чернівецької області заявник [PERSON] проживає в [INFO] г разом з матірю [PERSON], [INFO] та сином [PERSON], [INFO]. З копії відповіді начальника [PERSON] №785/123/48/01-2017 від 09.02.2018 року, наданої на адвокатський запит [PERSON] вбачається, що [PERSON] зверталася до поліції із заявами з приводу незаконних дій [PERSON], які зареєстровані в Журналі єдиного обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події [PERSON] 04.11.2016 року в ЖЄО за №3367, за результатами проведеної перевірки звернення [PERSON] 08.11.2016 року відповідно до вимог ЗУ «Про звернення громадян» відносно [PERSON] складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ст.173 КУпАП. 02.03.2017 року в ЖЄО за №707, за результатами проведеної перевірки звернення [PERSON] відповідно до вимог ЗУ «Про звернення громадян» прийнято рішення про припинення перевірки у зв'язку з відсутністю в діянні [PERSON] ознак кримінального та адміністративного правопорушення; 27.09.2017 року в ЖЄО за №3189, за результатами проведеної перевірки звернення [PERSON] відповідно до вимог КПК України та ЗУ «Про звернення громадян» прийнято рішення про припинення подальшої перевірки у зв'язку з відсутністю в діянні [PERSON] ознак кримінального та адміністративного правопорушення; 01.02.2018 року в ЖЄО за №360, за результатами проведеної перевірки звернення [PERSON] 02.02.2018 року відповідно до вимог ЗУ «Про звернення громадян» відносно [PERSON] складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ст.173 КУпАП. Постановою Вижницького районного суду Чернівецької області від 26.12.2016 року по справі №713/2009/16-п [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП та призначено адміністративне стягнення у виді трьох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51,00 грн. в дохід держави. Штраф сплачено. Згідно вказаної постанови [PERSON], 02.11.2016 року біля 15.00 год., перебуваючи у громадському місці в смт. Берегомет по вул. Польовій, 5, безпричинно висловлювався нецензурною лайкою в адресу [PERSON], на зауваження не реагував. Своїми діями порушив громадський порядок та спокій громадян, вчинив дрібне хуліганство, правопорушення передбачене ст.173 КУпАП. Постановою Вижницького районного суду Чернівецької області від 01.03.2018 року по справі №713/350/18 [PERSON] визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі пяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 85,00 грн. в дохід держави. Постанова не виконана. Згідно вказаної постанови [PERSON], 01.02.2018 року, біля 18.00 год. перебуваючи в громадському місці на вулиці Половій, 52 в смт. Берегомет, Вижницького району Чернівецької області, вчинив дрібне хуліганство в громадському місці, а саме, образливо чіплявся та висловлювався нецензурною лайкою в сторону [PERSON], чим порушив громадський порядок і спокій громадян, своїми діями вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.173 КУпАП. Заявник посилається на те, що [PERSON] вчиняє систематичні дії, пов'язані з домашнім насильством. Відповідно до п.3 ч.1 ст.1 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сімї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сімєю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Пунктом 14 ч.1 ст.1 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що психологічне насильство це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров'ю особи. Згідно пункту 6 ч.1 ст.1 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству» кривдник - особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі. Пунктом 8 ч.1 ст.1 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено, що особа, яка постраждала від домашнього насильства (далі - постраждала особа), - особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі. Відповідальність за вчинення домашнього насильства передбачена ст.173-2 КУпАП, а тому вчинення [PERSON] адміністративних правопорушень, передбачених ст.173 КУпАП, не може свідчити про вчинення останнім домашнього насильства, а вчинення вказаних правопорушень на протязі двох років не свідчить про їх систематичність. Тобто жодних беззаперечних доказів на підтвердження вчинення [PERSON] домашнього насильства у розумінні Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» заявником до суду не надано, а тому підстави вважати, що наявні ризики настання тяжких наслідків для заявника та малолітньої дитини відсутні. Статтею 16 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено ведення Єдиного державного реєстру випадків домашнього насильства та насильства за ознакою статі. Єдиний державний реєстр випадків домашнього насильства та насильства за ознакою статі (далі - Реєстр) - це автоматизована інформаційно-телекомунікаційна система, призначена для збирання, реєстрації, накопичення, зберігання, адаптування, зміни, поновлення, використання, поширення (розповсюдження, реалізації, передачі), знеособлення і знищення визначених цим Законом даних про випадки домашнього насильства та насильства за ознакою статі. До Реєстру вносяться відомості (окремо за кожним випадком насильства). Формування Реєстру здійснюється окремо за кожним випадком домашнього насильства, насильства за ознакою статі шляхом внесення до нього відповідної інформації. Персональні дані про особу, яка повідомила про вчинення насильства, зберігаються у Реєстрі протягом одного року з дня надходження відповідної інформації про вчинення насильства. Персональні дані про постраждалу особу зберігаються у Реєстрі протягом трьох років з дня вчинення домашнього насильства чи насильства за ознакою статі. Однак, суду не надано жодних доказів, щодо внесення до Єдиного державного реєстру випадків домашнього насильства відомостей щодо [PERSON] чи малолітнього [PERSON] Згідно п.п.4, 5 ч.1 ст.10 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству» уповноважені підрозділи органів Національної поліції України у сфері запобігання та протидії домашньому насильству у разі виявлення насильства в сімї уповноважені винести терміновий заборонний припис стосовно кривдника, взяти на профілактичний облік кривдника та провести з ним профілактичну роботу в порядку, визначеному законодавством. Доказів того, що [PERSON] поставлений на профілактичний облік [PERSON], як кривдник - особа, яка вчинила психологічне насильство відносно своєї колишньої дружини [PERSON], чи відносно свого малолітнього сина [PERSON] суду не надано. Таким чином заявником не надано доказів, того, що [PERSON] будь-яким способом вчинив психологічне насильство щодо своєї колишньої дружини [PERSON], чи малолітнього сина [PERSON] За встановлених обставин суд дійшов висновку, що заява є необґрунтованою, безпідставною та такою, що не підлягає до задоволення. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed