Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-05 00:00:00

[PERSON] звернулася до Оратівського районного суду Вінницької області з позовною заявою до [PERSON] сільської ради Оратівського району Вінницької області про визнання права власності на земельну ділянку за законом. Позивач [PERSON], будучи належним чином повідомлена про день та час розгляду справи в судове засідання не з'явилася, надавши заяви, щоб справу розглянули без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Оратівського району Вінницької області [PERSON], будучи належним чином повідомлена про день та час розгляду справи в судове засідання не з'явилася, надавши заяву про розгляд справи без її участі, не заперечує проти задоволення позовних вимог. Від сторін надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 158 ЦПК України, у звязку з чим в силу ч. 2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. \~ \~ \~ Відповідно до ч. 1 ст.174 ЦПК України, позивач може відмовитись від позову, а відповідач визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем викладено в адресованих суду письмових заявах, ці заяви приєднуються до справи. Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. \~ \~ \~ Суд, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи із слідуючого. Відповідно до свідоцтва про смерть серії 1-АМ №049469 від 29.06.2006 року 26.06.2006 року в с. Чернявка Оратівського району Вінницької області помер батько позивача [PERSON]. [PERSON] заповіту не залишив. Спадкоємцями за законом першої черги, крім позивача, відповідно до ст. 1261 ЦК України є його брат: [PERSON], який від прийняття спадщини після смерті [PERSON] відмовився, написавши відповідну заяву. Інших спадкоємців та осіб, які мають право на обов'язкову долю у спадщині немає. Відповідно до свідоцтва про народження серії IІІ-УР №641002 від 28.04.1961 року [PERSON] народився 08.03.1961 року батьками якого є: батько [PERSON], мати [PERSON]. На день смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, яке складається із права власності на земельну ділянку площею 2,2920 га, що знаходиться на території [PERSON] сільської ради Оратівського району Вінницької області, посвідчену державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯА №320028 від 12.10.2005 року. Згідно витягу №392 від 19.03.2015 року з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки власником земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 22920 кв.м., яка розташована на території [PERSON] сільської ради Оратівського району Вінницької області є [PERSON]. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 75127 грн. Грошова оцінка земельної ділянки на день смерті 26.06.2006 року становить 27291 грн. Відповідно до витягу №НВ-0502704472015 від 13.03.2015 року з Державного земельного кадастру про земельну ділянку виданого відділом Держземагентства у Оратівському районі Вінницької області земельна ділянка площею 2,2919 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території [PERSON] сільської ради Оратівського району Вінницької області належить на праві приватної власності [PERSON]. Відповідно до інформаційної довідки №594 від 13.03.2015 року виданої відділом Держземагентства у Оратівському районі Вінницької області у державному акті на право власності на земельну ділянку серії ЯА №320028 за реєстраційним номером №12 виданого 12.10.2005 року Оратівською РДА допущена помилка у площі земельної ділянки, яка у державному акті становить 2,2920 га, а при отриманні витягу з державного земельного кадастру на земельну ділянку було виявлено технічну помилку у площі земельної ділянки. Правильною є площа 2,2919 га. Відповідно до довідки №51 від 16.03.2015 року виданої виконавчим комітетом [PERSON] сільської ради Оратівського району Вінницької області згідно запису в погосподарській книзі виконавчого комітету [PERSON] сільської ради за №1 особовий рахунок №43 померлий [PERSON], який народився 20.08.1936 року в с. Чернявка Оратівського району Вінницької області на день смерті 26.06.2006 року був зареєстрований та проживав в [INFO]. На день смерті [PERSON] за вказаною адресою осіб, які б проживали, в тому числі малолітніх та неповнолітніх осіб не значиться. Юридично оформити прийняття спадкового майна позивач [PERSON] позбавлений можливості, у звязку з допущеною помилкою у державному акті щодо зазначення площі земельної ділянки, тому змушений звернутися до суду з відповідним позовом. Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносин, що виникають у державі. У відповідності з п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов'язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. Згідно зі ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 10 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності. Згідно зі ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних та юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.ст. 57, 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 346 ЦК України право власності припиняється у разі смерті власника. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, \~ яка померла (спадкодавця), \~ до інших осіб спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення \~ Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на \~ спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 ЦК України. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого не майнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав, передбачених ч. 2 ст. 16 ЦК України є визнання права. \~ На підставі ст.ст. 16, 346, 1216, 1218, 1225, 1258, 1261 ЦК України,

Outcome: approved