Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-14 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із зазначеним позовом, обґрунтовуючи заяву тим, що 6 жовтня 2005 року вона розлучилася з відповідачем. Проте від даного шлюбу вони мають дочку [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO], який уже повнолітній і з 28 серпня 2014 року навчається в Луцькому національному технічному університеті, а тому на даний час є необхідність матеріальної підтримки зі сторони батька, у зв'язку з чим просила стягувати з [PERSON] аліменти на утримання повнолітнього сина в розмірі 30 відсотків прожиткового мінімуму доходів громадян, починаючи з дня пред'явлення позову до суду і до закінчення ним навчання. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала, просила задовольнити повністю із наведених у ньому підстав. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, проте в своїх письмових поясненнях від 12 серпня 2015 року зазначив, що розгляд справи просить проводити у його відсутності, позов визнає та не заперечує щодо його задоволення. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази у справі, суд приходить висновку про задоволення позову з огляду на наступне. Згідно ст. 199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до ст. 200 цього ж кодексу України, суд визначає розмір аліментів на повнолітні дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів, з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. В судовому засіданні установлено, що відповідач [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про його народження серії [NUMBER] від 14 липня 1997 року (а.с. 3). З пояснень позивача в судовому засіданні встановлено, що у 2005 році вона розірвала шлюб з відповідачем, який матеріально дітей не утримував, а тому змушена була звернутися до суду про стягнення аліментів. Однак, після досягнення сином повноліття, який на даний час є студентом Луцького національного технічного університету, стягування аліментів припинилося, тому виникла необхідність повторного звернення до суду. Із матеріалів справи, зокрема, довідки Луцького національного технічного університету № 2203 від 1 липня 2015 року вбачається, що на даний час [PERSON] є студентом 1 курсу факультету екології та приладо - енергетичних систем денної форми навчання. Термін закінчення навчання - 30 червня 2018 року (а.с. 6). Враховуючи зазначені обставини, а також визнання відповідачем позову, беручи до уваги те, що [PERSON] після досягнення повноліття продовжує навчання, у зв'язку з чим потребує матеріальної допомоги, суд приходить висновку про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання повнолітнього сина в розмірі 30 відсотків прожиткового мінімуму доходів громадян щомісячно, починаючи з 15 липня 2015 року до закінчення ним навчання, але не більше, як до досягнення 23-річного віку. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає до негайного виконання рішення в частині стягнення аліментів в розмірі суми платежу за один місяць. Крім того, відповідно ст. 88 ЦПК України, з відповідача слід стягнути 487 гривень 20 копійок судового збору. На підставі ст.ст. 199, 200 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved