Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-06 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON], про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей та дружину, до досягнення дитиною трирічного віку. У позові вказувала, що 18.08.2010 року уклала шлюб з відповідачем, який зареєстрували у виконавчому комітеті Кутської селищної ради Косівського району Івано-Франківської області, актовий запис №15.В шлюбі народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають з нею та знаходяться на її утриманні. Їх спільне життя з відповідачем не склалося, і рішенням Косівського районного суду Івано-Франківської області від 04.11.2016 року їх шлюб розірвано. За півроку до розірвання шлюбу та увесь час після розірвання шлюбу діти проживають з нею та знаходяться на її утриманні. Відповідач не надає суттєвої і стабільної матеріальної допомоги на утримання дітей. Домовленості про це у добровільному порядку між ними не досягнуто. Відповідач працює в Україні та їздить за кордон, але про розмір його доходів їй не відомо, оскільки відповідач не повідомляє про це. Стан здоров'я дітей нормальний. Стан здоров'я відповідача нормальний. Відповідач аліменти нікому не платить. Інших осіб на утримані не має. Має у власності транспортний засіб. Вона хворіє хронічним захворюванням. Оскільки їй про заробіток відповідача не відомо, то вважає, що розмір аліментів необхідно визначити у твердій грошовій сумі по 2500,00 грн. на кожну дитину щомісяця. Просила стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі у розмірі по 2500,00 грн. щомісяця на кожну дитину, починаючи стягувати від дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дітьми повноліття, а також стягувати з відповідача аліменти на її користь на її утримання до досягнення сином [PERSON], [INFO] трьох років у розмірі 1000,00 грн. щомісяця, починаючи стягувати від дня пред'явлення позову до суду і до 03.08.2018 року включно. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, в адресованій суду заяві просила справу розглядати у її відсутності. Позовні вимоги підтримала частково, просила стягувати з відповідача аліменти в сумі 2000,00 грн. на двох дітей та 1000,00 грн. на її утримання. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, в адресованій суду заві просив справу розглядати за його відсутності. Згідний сплачувати аліменти у розмірі по 1000,00 грн. на кожну дитину та на утримання дружини. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, дійшов висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з таких підстав. Судом установлено, що з 18.10.2010 року [PERSON], [INFO] і [PERSON], [INFO]. Заочним рішенням Косівського районного суду Івано-Франківської області від 04.11.2016 року по цивільній справі №347/1829/16 шлюб між ними розірвано, що підтверджується його копією. Рішення суду набрало законної сили 29.11.2016 року, а тому встановлені ним обставини в силу положень ч.3 ст.61 ЦПК України не потребують доказуванню. У шлюбі у сторін народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про їх народження серія [NUMBER] від 26.09.2013 року та серія [NUMBER] від 20.08.2015 року, виданих виконавчим комітетом Кутської селищної ради Косівського району Івано-Франківської області. Неповнолітні діти - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] проживають з позивачем та знаходиться на її матеріальному утриманні, про що свідчить довідка виконавчого комітету Вижницької міської ради Вижницького району Чернівецької області №2916 від 28.08.2017 року та копією будинкової книги для прописки громадян, що проживають в [ADDRESS] Відповідач позов визнав, а отже визнав, що він належної допомоги на утримання неповнолітніх дітей не надає. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 3 ст.181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. У статті 182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний я розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до чч.1, 2 статті 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Приписами ч.3 ст.10 та ч.ч.1, 4 ст.60 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином судом установлено, що неповнолітні діти [PERSON] та [PERSON] проживають з позивачем та знаходяться на її матеріальному утриманні, відповідач добровільно допомоги на ї утримання не надає. Позивач довела, а відповідач визнав, що він здоровий чоловік, аліменти нікому не платить, на утриманні інших дітей чи непрацездатних батьків не має, офіційно не працює, а заробляє тимчасовими заробітками, тобто має нерегулярний, мінливий дохід, а тому вимога про стягнення з нього аліментів є обґрунтованою, але підлягає до часткового задоволення, оскільки сума по 2500,00 грн. щомісячно на кожну дитину є значною та завідомо непосильною для відповідача. При визначенні розміру аліментів, який необхідно стягувати з відповідача, Суд враховує, що відповідно до положень ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини віком до 6 років, який з 1 травня 2017 року відповідно до ст.7 ЗУ Про Державний бюджет України на 2017 рік складає 1426,00 грн. Таким чином вимога про стягнення аліментів на дітей підлягає частковому задоволення. Відповідно до ч.2 ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ч.3 ст.84 СК України, право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. З урахуванням вищевикладених обставин та визнання відповідачем позову, суд приходить до висновку, що вимога позивача про стягнення з відповідача аліментів на утримання дружини до досягнення [PERSON] трирічного віку є обґрунтованою та підлягає до задоволення. Це підтверджено дослідженими в суді належними доказами, доказів протилежного відповідачем суду не надано. Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] підлягає частковому задоволенню із стягненням з відповідача в дохід держави судового збору відповідно до вимог ч.3 ст.88 ЦПК України. На підставі ст.ст.84, 180-182, 184, 191 СК України,

Outcome: partial