Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-01 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом. В обґрунтування заявленого позову посилається на те, що 28 жовтня 2012 року між [PERSON], [INFO], та відповідачем [PERSON], [INFO], було укладено шлюб, про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Луцького міського управління юстиції Волинської області зроблено відповідний актовий запис та видано свідоцтво про шлюб серії 1-ЕГ №075043. Від шлюбу у них дітей немає, спільно нажитого майна також немає. Позивач хоче розірвати шлюб із [PERSON], оскільки сімейне життя між ними не складається у зв'язку з протилежністю, психологічною несумісністю характерів, відсутністю любові та взаємоповаги один до одного. Останній рік їх спільного життя відповідач зневажливо до неї ставився, постійно ображав, зловживав алкогольними напоями, лаявся на неї. Бували випадки, коли в стані алкогольного сп'яніння відповідач поводив себе агресивно по відношенню до позивача і остання змушена була звертатись у міліцію. Позивач неодноразово зверталась до відповідача із проханням розірвати шлюб між ними, на що останній не заперечував, однак не вчиняв жодних дій для досудового врегулювання даного питання. А тому вона змушена звернутись до суду із вимогою про розірвання шлюбу. Практично з січня 2015 року сторони проживають окремо та зовсім не спілкуються між собою. Був випадок, коли вони намагались відновити наші відносини, але, зрештою, позивач зрозуміла, що подальше збереження шлюбу буде шкодити її здоров'ю, оскільки вона перебуває у постійному нервовому стресі та суперечить її інтересам. Таким чином, вважає, що причини, які спонукають її наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя, як подружжя є неможливим, тому просить не надавати їм строк для примирення. Бажає після розірвання шлюбу скористатись своїм правом на повернення дошлюбного прізвища, а саме Попова. Просить суд розірвати шлюб та змінити прізвище на дошлюбне. Позивач в судове засідання не зявилася, про дату, час і місце судового розгляду справи повідомлялася належним чином, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обємі та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час і місце судового розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомляв, від нього до суду не надходило заяви про розгляд справи у його відсутності. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлений позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Щодо позовної вимоги позивача про розірвання шлюбу, то вона підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України суд, зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом при розгляді справи встановлено, що 28 жовтня 2012 року між сторонами було укладено шлюб (а.с. 4). Сімейне життя подружжя не склалося, сторони фактично припинили шлюбні відносини, тривалий час не підтримують шлюбних відносин, не мають спільного сімейного бюджету та не ведуть спільного господарства, сімя існує формально. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що мають істотне значення. Приймаючи до уваги викладене та враховуючи, що сімейне життя подружжя не склалося, шлюбні відносини між сторонами припинено, кожен з них проживає окремо. Спільного бюджету та домашнього господарства не ведуть, сімя існує формально, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що мають істотне значення. А тому за таких обставин, суд приходить до висновку про розірвання шлюбу. Щодо позовної вимоги позивача про повернення їй дошлюбного прізвища, то вона підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Також судом встановлено, що до укладення шлюбу прізвище позивача було «Попова». Після реєстрації шлюбу позивач змінила своє дошлюбне прізвище «Попова» на прізвище «Щурук», взявши прізвище свого чоловіка, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-ЕГ № 075043 (а.с. 4). Приймаючи до уваги викладене та враховуючи, що після реєстрації шлюбу позивач змінила своє дошлюбне прізвище «Попова» на прізвище «Щурук». При цьому після розірвання шлюбу позивач бажає відновити своє дошлюбне прізвище, що є її правом. А тому за таких обставин, суд приходить до висновку про відновлення [PERSON] її дошлюбного прізвища «Попова».

Outcome: approved