Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-08 00:00:00

[PERSON] звернулася до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовною заявою до Сєвєродонецького міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області про зняття арешту, в якому просила про наступне, а саме: зняти арешт та заборону здійснювати відчуження з належного [PERSON] автомобіля марки SKODA FABIA 1.4 пасажирський хетчбек, державний номер [NUMBER], 2008 року випуску. В обґрунтування позову позивач вказав, що 25.04.2016 року Сєвєродонецьким міським судом Луганської області було винесено рішення, згідно якого [PERSON] було виділено у власність автомобіль [NUMBER], 2008 року випуску. Згідно відповіді Сєвєродонецького міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області від 20.06.2016 року, на вищезгаданий автомобіль накладено арешт в рамках виконавчого провадження, де боржником є [PERSON]. Вищезазначене виконавче провадження перебуває на виконанні у головного державного виконавця Сєвєродонецького міського ВДВС ГТУЮ в Луганській області [PERSON]. Позивач вважає, що дії державного виконавця є незаконними та таким, що порушують охоронювані законом її інтереси як власника майна. Отже, накладення арешту та внесення відповідного запису до Державного реєстру обтяжень рухомого майна, обмежує законні права [PERSON], як власника автомобіля, щодо вільного розпорядження своїм майном. В судовому засіданні представник позивача присутні не був, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі та про підтримку позовних вимог. В судовому засіданні представник відповідача присутній не був, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Згідно із копією рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 25 квітня 2014 року по справі № 428/12403/15-ц, здійснено поділ сумісного майна, набутого [PERSON] та [PERSON] у період шлюбу, а саме виділено [PERSON] (і.н. [NUMBER]) право власності на 1/2 трикімнатної квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS], та автомобіль [NUMBER], 2008 року випуску, сірого кольору, номер шасі (кузова, рами [NUMBER]). Рішення суду набрало законної сили 06 травня 2016 року. Відповідно до копії листа Сєвєродонецького міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області від 20 червня 2016 року, в Сєвєродонецькому міському відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області на виконанні перебуває зведене виконавче провадження ВП 9316172 про стягнення солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь стягувачів, а саме: КС «Компаньон», ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ПАТ «ОТП БАНК», заборгованості у загальному розмірі 241952,16 грн. В рамках вищезазначених виконавчих проваджень державним виконавцем було накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно боржника [PERSON] Арешт на автомобіль марки SKODA FABIA 1.4 пасажирський хетчбек, державний номер [NUMBER], 2008 року, був накладений в рамках виконавчого провадження, де боржником є [PERSON] Вищезазначені виконавчі провадження перебувають на виконанні у головного державного виконавця Сєвєродонецького міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області [PERSON]. Відповідно до ч. 1 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Відповідно до п. 2 Постанови № 5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03 червня 2016 року, позов про зняття арешту з майна може бути пред'явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Позови на захист майнових прав малолітніх та неповнолітніх дітей боржника (засудженого) можуть бути пред'явлені їхніми законними представниками, а у випадках, встановлених законом, органами та особами, яким надано право захищати права, свободи чи інтереси інших осіб (статті 3, 45 ЦПК). Відповідачами в справі є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках - особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. Як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, має бути залучено відповідний орган державної виконавчої служби, а також відповідний орган доходів і зборів, банк та іншу фінансову установу, які у випадках, передбачених законом, виконують судові рішення (стаття 3 Закону України від 21 квітня 1999 року № 606-XIV «Про виконавче провадження» (у редакції Закону України від 04 листопада 2010 року№2677-VI) (далі - Закон про виконавче провадження). Відповідно до ч. 1 ст. 33 ЦПК України, суд за клопотанням позивача, не припиняючи розгляду справи, замінює первісного відповідача належним відповідачем, якщо позов пред'явлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, або залучає до участі у справі іншу особу як співвідповідача. Суд враховує, що арешт на автомобіль марки SKODA FABIA 1.4 пасажирський хетчбек, державний номер [NUMBER], 2008 року, був накладений в рамках виконавчого провадження, де боржником є [PERSON], а стягувачами - КС «Компаньон», ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ПАТ «ОТП БАНК». Разом з тим, позивачем цей позов пред'явлено до Сєвєродонецького міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області, в той час як відповідачами в подібній справі мають бути боржник та особи, в інтересах яких накладено арешт на майно. Відповідний орган державної виконавчої служби може бути залучено лише як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору. Представником позивача до суду була надана заява про розгляд справи без його участі, а отже суд не мав можливості в судовому засіданні роз'яснити представнику позивача право на заявлення клопотання про заміну відповідача або залучення співвідповідачів, в той час як суд в цивільному судочинстві не має права замінювати відповідача за власною ініціативою. Отже, суд приходить до висновку, що позовні вимоги заявлені до неналежного відповідача, у зв'язку із чим в задоволенні позову належить відмовити. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд враховує, що у задоволенні позову відмовлено і відповідачем не заявлено до відшкодування жодних документально підтверджених судових витрат. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed