Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-15 00:00:00

[PERSON] звернулася до Сєвєродонецького міського суду з цивільним позовом до Борівської селищної ради м. Сєвєродонецька, третя особа Перша Сєвєродонецька державна нотаріальна контора, про визнання права власності в порядку спадкування на житловий будинок № 4-А, який знаходиться за адресою: с. Борівське, м. Сєвєродонецьк Луганської області, вул. Чапаєва, посилаючись на наступне. 04 червня 2010 року помер її чоловік [PERSON]. Після смерті її чоловіка відкрилася спадщина за законом у вигляді будинку № 4-А, який розташований за адресою: с. Борівське, м. Сєвєродонецьк Луганської області, вул. Чапаєва. Будинок належав її чоловіку - [PERSON], на підставі рішення № 23 засідання виконкому Борівської селищної ради депутатів трудящих Лисичанського району Ворошиловградської області від 23 грудня 1976 року та акту про готовність та ввід в експлуатацію індивідуального домоволодіння від 17 листопада 1998 року, затвердженого рішенням виконкому Борівської селищної ради народних депутатів № 234 від 17.11.1998 року. Спадкоємцем за законом є вона - [PERSON], дружина померлого [PERSON], оскільки інші спадкоємці, сини позивача: [PERSON], [PERSON], відмовились нотаріально від прийняття спадщини за законом, яка залишилась після померлого [PERSON] на користь [PERSON]. Спадщину вона прийняла шляхом подачі до Першої Сєвєродонецької державної нотаріальної контори 02.06.2015 року заяви про прийняття спадщини за законом після смерті 04 червня 2010 року [PERSON]. Розглянувши подані нею документи та мотивуючі тією обставиною, що покійний [PERSON] за життя не зареєстрував право власності на житловий будинок, а відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 346 ЦК України право власності припиняється у звязку зі смертю власника, державна нотаріальна контора відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у звязку з відсутністю правовстановлюючого документа. Таким чином, вона не може реалізувати своє право власності, що виникає на підставі спадкування, на житловий будинок № 4 (чотири «А»), який знаходиться за адресою: с. Борівське, м. Сєвєродонецьк Луганської області, вул. Чапаєва. Позивач про дату, час та місце судового розгляду була повідомлена належним чином, в судове засідання не прибула, надала до суду заяву, в якій просила справу розглядати без її участі та підтримала позов у повному обсязі. Представник відповідача про дату, час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином, в судове засідання не прибув, надав до суду заяву, в якій просив справу розглядати без його участі та визнав позов у повному обсязі. Третя особа Перша Сєвєродонецька державна нотаріальна контора, про дату, час та місце судового розгляду була повідомлена належним чином, в судове засідання представник третьої особи не зявився, причин неявки суду не повідомив. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно із копією свідоцтва про укладення шлюбу серії І-ЕД № 492423, виданого 13.02.1981 року Борівською селищною радою Попаснянського району Луганської (Ворошиловградської) області, [PERSON] та [PERSON] 13.02.1981 року уклали шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 14. Прізвище дружини після укладення шлюбу [PERSON]. Згідно із копією свідоцтва про смерть серії 1-ЕД № 247876, виданого 07.06.2010 року Борівською селищною радою міста Сєвєродонецька Луганської області, [PERSON] помер 04 червня 2010 року, про що зроблено відповідний актовий запис № 66. Згідно із копією заяви на імя державного нотаріуса Першої Сєвєродонецької державної нотаріальної контори [PERSON] від 26.10.2010 року, [PERSON] прийняла всю спадщину по закону після смерті [PERSON], померлого 04.06.2010 року. Згідно із копією заяви від 30.11.2010 року на імя державного нотаріуса Першої Сєвєродонецької державної нотаріальної контори [PERSON], [PERSON] відмовився від прийняття спадщини за законом, яка залишилась після померлого [PERSON] на користь [PERSON]. Згідно із копією заяви на імя державного нотаріуса Першої Сєвєродонецької державної нотаріальної контори [PERSON] від 30.11.2010 року, [PERSON] відмовився від прийняття спадщини за законом, яка залишилась після померлого [PERSON] на користь [PERSON]. Згідно із копією постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії, винесеної 02.06.2015 року державним нотаріусом Першої Сєвєродонецької державної нотаріальної контори [PERSON], [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого [PERSON]. Зазначену відмову нотаріус обґрунтовує тим, що у заявника відсутні правоустановчі документи на будинок, який розташований за адресою: Луганська область, м. Сєвєродонецьк, смт. Борівське, вул. Чапаєва, 4-А. Копією технічного паспорту на житловий будинок індивідуального житлового фонду № 4-А, що розташований по вул. Чапаєва в с. Борівське, підтверджується, що на земельній ділянці за адресою: с. Борівське, вул. Чапаєва, 4-А, розташоване домоволодіння, яке складається з житлового будинку років побудови 1975 (Аhu; а; а?), сараю (Д), сараю-літньої кухні (Е), сараю (Г), огорожі (М-2), колодязю (N-3). З копії домової книги для прописки громадян, які проживають в [INFO] вбачається, що [PERSON] був зареєстрований за вказаною адресою з 17.08.1985 року до дня його смерті 04.06.2010 року. Також, із вказаної домової книги вбачається, що за вказаною адресою зареєстрована [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Згідно із копією рішення № 23 засідання виконкому Борівської селищної ради депутатів трудящих Лисичанського району Луганської (Ворошиловградської) області від 23 грудня 1976 року та акту про готовність та ввід в експлуатацію індивідуального домоволодіння від 17 листопада 1998 року, затвердженого рішенням виконкому Борівської селищної ради народних депутатів № 234 від 17.11.1998 року, виконком Борівської селищної ради депутатів трудящих Лисичанського району Луганської (Ворошиловградської) області вирішив прийняти в експлуатацію самовільно побудоване домоволодіння по вул. Чапаєва № 4-А, [PERSON]. Суд зазначає, що Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», положеннями якого встановлено обовязкову державну реєстрацію прав на нерухоме майно та внесення інформації про права на нерухоме майно та їх обтяження до Державного реєстру прав, набув чинності 01.07.2004 року, тобто після фактичного завершення будівництва [PERSON] житлового будинку та інших господарських споруд на земельній ділянці за адресою: с. Борівське, вул. Чапаєва, 4-А. Згідно із ч. 4 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень. Таким чином, судом встановлено, що житловий будинок та господарські споруди, які розташовані на земельній ділянці за адресою: с. Борівське, вул. Чапаєва, 4-А, станом на час смерті [PERSON], належали [PERSON], а після його смерті право власності на вказані будівлі перейшло до його дружини [PERSON] шляхом прийняття спадщини через вступ в управління або володіння спадковим майном. Згідно із ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Згідно із ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Таким чином судом встановлено, що станом на день смерті [PERSON] він мав право власності на житловий будинок та господарські споруди, які розташовані на земельній ділянці за адресою: с. Борівське, вул. Чапаєва, 4-А, і станом на день смерті вищевказаної особи право власності на житловий будинок перейшло [PERSON], яка постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Також, суд враховує, що [PERSON] та [PERSON], які є дітьми померлого [PERSON], подали 30.11.2010 року заяви про відмову від прийняття спадщини після померлого батька. Враховуючи викладене, суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги про визнання за [PERSON] у порядку спадкування за законом права власності на житловий будинок, який знаходиться за адресою: с. Борівське, м. Сєвєродонецьк Луганської області, вул. Чапаєва, № 4-А (чотири «А») та який складається з: Аhu; а; а? - житловий будинок; Д - сарай; Е сарай-літня кухня; Г - сарай; М-2 - огорожа; N-3 - колодязь. На підставі викладеного,

Outcome: approved