Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-14 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до ТзОВ «Експрес Сервіс Луцьк» про стягнення матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок неякісного виконання договору про надання послуг з хімчистки одягу Свій позов мотивує тим, що 11.09.2019 року здала в хімчистку, яка належить ТзОВ «Експрес Сервіс Луцьк» куртку-пуховик помаранчевого кольору ТМ «PRADO», а також інші речі для проведення хімчистки та оплатила вартість роботи в розмірі 483,48 грн. Під час приймання виконаної роботи, отримання куртки після чистки, нею було виявлено дефекти, а саме: на куртці з`явились яскраво виражені плями невідомого походження по всьому виробу, повністю зіпсована фурнітура (кнопки, замки) на зовнішній стороні куртки, що впливає на естетичний вигляд виробу; клейка стрічка не пришита, з`явилась деформація тканини, виріб не придатний до використання. Водночас, при прийманні виробу працівник хімчистки погодилась із вартістю куртки в розмірі 570 доларів США. В подальшому, з метою вирішення спору, 24.09.2019 року вона надіслала відповідачу письмову заяву про повернення 50% вартості куртки в розмірі 285 доларів США, так як вона була вже ношена та вартості послуги хімчистки, однак лист повернувся не врученим. Крім того, 14.11.2019 року нею було подано заяву до управління захисту споживачів Головного управління Держпродспоживслужби України у Волинській області. Вважає, що пошкодження куртки спричинені неякісним наданням послуг відповідачем, оскільки при прийнятті куртки дефекти у вигляді плям та пошкодженої фурнітури не були заявлені, клейка стрічка пришита таким чином, що не тримає тканину. У зв`язку з чим, просить стягнути з відповідача на її користь 285 доларів США матеріальної шкоди, 483,38 грн. за ремонт куртки та 12519 грн. моральної шкоди. В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали з підстав, викладених у заяві та просили їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. Заяви про розгляд справи за його відсутності та відзив на позов не подав, а подав клопотання про перенесення розгляду справи через неотримання матеріалів позовної заяви і судової повістки, що не відповідає фактичним обставинам і судом розцінюється як зловживання процесуальними правами і зважаючи на тривалий розгляд, суд ухвалив проводити заочний розгляд справи, у відповідності до ст. 280 ЦПК України. Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові докази в справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи на підставі доказів, поданих учасниками справи. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом з`ясовано, що 11.09.2019 року між позивачем та відповідачем було укладено договір про надання послуг з хімчистки пальто пухового червоного, помаранчевого кольору, що підтверджується квитанцією №03515-2 (а.с. 9). Відповідно до п. 7 ст. 1 Закон України «Про захист прав споживачів» договір - усний чи письмовий правочин між споживачем і продавцем (виконавцем) про якість, терміни, ціну та інші умови, за яких реалізується продукція. Підтвердження вчинення усного правочину оформляється квитанцією, товарним чи касовим чеком, квитком, талоном або іншими документами. Згідно роз`яснень пункту 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 12.04.1996 року «Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів» виходячи з правил ст. ст. 153, 154 ЦК України, видача й одержання квитанції (квитанції-замовлення, квитанції-зобов`язання) іншого документа на підтвердження укладення договору про побутове обслуговування свідчить про згоду сторін з усіма його умовами. Отже, ці умови є обов`язковими для сторін і суд повинен виходити з них при вирішенні спору, коли не буде встановлено, що вони не відповідають фактичним даним або суперечать чинному законодавству. Отже, між позивачем, як споживачем, та відповідачем, як надавачем послуг, виникли зобов`язальні відносини з приводу надання послуг, договір містить всі необхідні істотні умови, процент зношеності визначено відповідно до положень Інструкції щодо надання послуг з хімічної чистки та фарбування (перефарбування) виробів, затвердженої Наказом Українського союзу об`єднань, підприємств і організацій побутового обслуговування населення № 20 від 27 серпня 2000 року. Згідно з п.2.3., 2.4. Інструкції щодо надання послуг з хімічної чистки та фарбування (перефарбування) виробів, затвердженої Наказом Українського союзу об`єднань, підприємств і організацій побутового обслуговування населення від 27 серпня 2000 року №20 (надалі - Інструкція) під час приймання замовлення приймальник повинен: оглянути кожний виріб у присутності замовника з метою визначення можливості його обробки в умовах підприємства, встановлення ступеня зносу, виявлення дефектів (плям), які неможливо усунути тощо, попередити замовника про можливу усадку виробу і проявлення після обробки прихованих дефектів. При оформленні замовлення замовник своїм підписом підтверджує згоду щодо вартості виробу, відсотку зносу, виду обробки, наявних дефектів, а також ознайомлення його про можливість проявлення прихованих дефектів та усадки виробу після обробки. Так, з квитанції, виданої відповідачем вбачається, що позивачем було передано для проведення хімчистки пальто пухове, зазначено опис забруднень та пошкоджень, станом на день здачі речі в хімчистку, тобто такі, що були наявні до надання відповідачем послуг, а саме: «дефекти виробу: витертість. Місця найбільшого тертя. Деформація :втрата форми, замини на згинах; порушення цілісності; ліпучка відірвана. Розміщення плям: по всьому виробу. Походження плям: невизначеного походження, вуличний бруд». Також, в квитанції зазначено ступінь зносу куртки - 50%. Ціна послуги 483,48 грн., а також погоджено вартість курки 570 доларів США (а.с. 9). Відповідно пункту 5 статті 4 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону. Відповідно до пунктів 3, 4 статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів» у разі виявлення недоліків у виконаній роботі (наданій послузі) споживач має право на свій вибір вимагати: 1) безоплатного усунення недоліків у виконаній роботі (наданій послузі) у розумний строк; 2) відповідного зменшення ціни виконаної роботи (наданої послуги); 3) безоплатного виготовлення іншої речі з такого ж матеріалу і такої ж якості чи повторного виконання роботи; 4) відшкодування завданих йому збитків з усуненням недоліків виконаної роботи (наданої послуги) своїми силами чи із залученням третьої особи; 5) реалізації інших прав, що передбачені чинним законодавством на день укладення відповідного договору. Зазначені вимоги підлягають задоволенню у разі виявлення недоліків під час приймання виконаної роботи (наданої послуги) або під час її виконання (надання), а в разі неможливості виявлення недоліків під час приймання виконаної роботи (наданої послуги) - протягом гарантійного чи іншого строку, встановленого договором, чи протягом двох років з дня прийняття виконаної роботи (наданої послуги) у разі відсутності гарантійного чи іншого строку, встановленого законодавством або договором. За наявності у роботі (послузі) істотних недоліків споживач має право вимагати розірвання договору та відшкодування збитків. За положеннями статті 906 ЦК України збитки, завдані замовнику невиконанням або неналежним виконанням договору про надання послуг за плату, підлягають відшкодуванню виконавцем, у разі наявності його вини, у повному обсязі, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до п. 25 Правил побутового обслуговування населення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 1994 року № 313, виконавець зобов`язаний забезпечити зокрема відшкодування збитків, заподіяних замовнику невиконанням або неналежним виконанням умов угоди, а також у разі втрати, псування чи пошкодження із своєї вини речей та матеріалів, прийнятих від замовника для надання послуг, у розмірах, передбачених угодою. Виконавець не несе відповідальності за недоліки у наданих послугах, якщо доведе, що вони виникли не з його вини. Претензії до якості виконання замовлення не задовольняються у разі, якщо замовник не підтвердить своїх вимог (п. 29 Правил). З аналізу вказаних вище норм випливає, що у разі виявлення недоліків у наданих послугах, саме на виконавця покладається тягар доказування, відсутності його вини. У відповідності до вимог ст.76-81 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для справи. Докази повинні бути належними, допустимими та достовірними. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Як вбачається із заяви, адресованої директору ТзОВ «Експрес сервіс Луцьк», [PERSON] після отримання куртки виявила дефекти, а саме: на куртці з`явились яскраво виражені плями невідомого походження по всьому виробу, повністю зіпсована фурнітура, яка впливає на естетичний вигляд виробу; клейка стрічка не пришита, з`явилась деформація тканини, виріб не придатний до використання (а.с. 10). Однак вказана заява залишена відповідачем без реагування. Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Як слідує із згаданої квитанції №03515-2 від 11.09.2019 року позивачем було зазначено вартість куртки 570 доларів США та підтверджено 50% зносу виробу (а.с. 9). А тому, аналізуючи зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про правомірність вимог позивача про повернення їй половини вартості виробу в сумі 285 доларів США, що згідно у гривневому еквіваленті складає 7980 грн. та сплачені кошти за неякісно надані послуги в розмірі 483,48 грн. При цьому, відповідачем не було надано жодних доказів на спростування доводів позивача, а тому суд приймає їх до уваги та вважає їх обґрунтованими. Вирішуючи питання про розмір відшкодування моральної шкоди суд виходить з наступного. Відповідно до вимог ст. 23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, в тому числі, моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Згідно з ч. 1 ст. 1167 Цивільного кодексу України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі, неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного суду від 12.04.1996р. №5 «Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів» встановлено, що при вирішенні вимог споживачів про відшкодування моральної шкоди суди повинні виходити з роз`яснень, які містяться в Постанові Пленуму Верховного суду України від 31.03.1995р., №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди». Так, пунктом 4 Постанови Пленуму Верховного суду України від 31.03.1995р., встановлено, що у позовній заяві про відшкодування моральної шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується. Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі мають право на відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону. Судом встановлено, що позивачу була заподіяна певна моральна шкода, яка полягала у моральних та психічних стражданнях, які виявились у переживаннях, занепокоєнні та нервозності і зважаючи на їх тривалість і небажання відповідача та самоусунення від вирішення вчиненого непорозуміння, а тому у її відшкодування суд вважає за можливе стягнути 1000 грн. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору в сумі 768,40 грн., так як позивач за позовом про захист прав споживача звільнена від сплати судового збору.

Outcome: partial