Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-29 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позов мотивовано тим, що вони з відповідачем проживають у шлюбі з 08.09.2015 року, зареєстрованому у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Хустського районного управління юстиції Закарпатської області за актовим записом №184. За час проживання у шлюбі дітей у сторін не народилося. Причиною розірвання шлюбу є те, що між ними відсутнє взаєморозуміння та довіра, а також розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки. Фактично подружні відносини між сторонами припинилася з жовтня 2017 року. З цього часу сторони проживають окремо та не ведуть спільне господарство. Позивачка зробила для себе висновок про неможливість подальшого їхнього сімейного життя, тому звернулася до суду з цим позовом та просила не надавати їм строк на примирення. Спору з приводу поділу їхнього спільного майна не має, про зміну прізвища позивачка також не заявляла. В судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилася, до суду надіслала заяву про розгляд справи у її відсутності. Позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився. Про день час та місце розгляду повідомлявся належним чином, шляхом розміщення оголошення на офіційному сайті судової влади України (Хустський районний суд, від 28.02.2020 року) про його виклик до суду, однак про причини неявки суд не повідомляв. Відзиву на позов відповідачем не подавалось. У відповідності до ст.280 ЦПК України, суд ухвалив постановити заочне рішення на підставі наявних в матеріалах справи доказів. З врахуванням наведеного, та у відповідності до порядку, визначеного ст. 223 ч. 4, ст. 247 ч. 2 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи суд дійшов до висновку, що позов слід задовольнити з таких підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони проживають у шлюбі з 08.09.2015 року, зареєстрованому у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Хустського районного управління юстиції Закарпатської області за актовим записом №184. За час проживання у шлюбі дітей у сторін не народилося. За наданими доказами до позовної заяви судом встановлено, що сторони на момент розгляду справи фактично не підтримують шлюбних відносин, шлюб між ними існує формально. З позовної заяви вбачається, що причиною розірвання шлюбу є те, що між ними відсутнє взаєморозуміння та довіра, а також розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки. Позивачка в поданій до суду заяві висловила своє небажання зберегти шлюб між ними, категорично наполягала на його розірванні та просила не надавати їм строк на примирення, оскільки це буде суперечити її інтересам. Від відповідача жодних заперечень щодо цих обставин до суду не надходило. Відповідно до вимог ст.110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений, одним із подружжя. Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. З огляду на встановлене, суд дійшов до висновку, що підстав для збереження шлюбу між сторонами в судовому засіданні не встановлено, їхній шлюб існує формально, не виконує свого прямого призначення, позивачка не бажає проживати в шлюбі з відповідачем, а тому шлюб між сторонами доцільно розірвати. Враховуючи наведене та

Outcome: approved