Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-20 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом, в якому просила стягнути на її користь з [PERSON] аліменти на її утримання в розмірі 1200 грн. щомісячно до досягнення їх дитиною трьох років. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 30 грудня 2015 року вона уклала шлюб з [PERSON] Від вказаного шлюбу 25 квітня 2016 року у них народилася донька [PERSON], яка проживає з нею. На даний час сторони проживають окремо. Вважає, що [PERSON] має можливість сплачувати аліменти на її утримання до досягнення дитиною трирічного віку, оскільки він знаходиться у працездатному віці та має можливість працювати. Вона не може працювати, так як доглядає дитину. Джерел доходу, окрім соціальних виплат на дитину, вона не має. В судовому засіданні [PERSON] підтримала позовні вимоги, просила позов задовольнити. [PERSON] в судовому засіданні позов визнав частково. Пояснив, що він не має можливості сплачувати аліменти на утримання дружини в такому розмірі, оскільки не має постійного заробітку. Заслухавши учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 30 грудня 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Бердянську Бердянського міськрайонного управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис №961. Мають дочку [PERSON], [INFO], яка проживає з матірю. [PERSON] перебуває на обліку в Бердянському ГУСЗН та отримує щомісячну допомогу при народженні дитини. Відповідно до ч. ч. 2, 4 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надати матеріальну допомогу. Відповідно до ч. 1 ст. 80 СК України\~\~ аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого подружжя і (або) у в твердій грошовій сумі. Згідно з ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Встановлюючи наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги чи заперечення, визнаючи одні та відхиляючи інші докази, суд має свої дії мотивувати та враховувати те, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 4 ст. 60, ст. 212 ЦПК України). Перевіряючи доводи позивача щодо визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі, суд враховує положення ч. 1 ст. 184 СК України щодо визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі, як у разі наявності нерегулярного, мінливого доходу платника. При визначенні розміру аліментів суд, відповідно до ст. 182 СК України, враховує стан здоровя та матеріальне положення платника аліментів та приходить до висновку про те, що відповідач є молодою працездатною особою і спроможний платити аліменти як на утримання дочки так і дружини. Відповідачем у справі не надано суду ніяких об'єктивних доказів, які б свідчили про протилежне. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: partial