Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-21 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітнього сина:[PERSON], [INFO], в розмірі ? частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи з дня подання заяви і до досягнення дитиною повноліття. Позов мотивує тим, що 13.06.2016 року шлюб з відповідачем розірвано. Від спільного подружнього життя є син: [PERSON], [INFO]. Дитина проживає з нею і знаходиться на повному її утриманню. Відповідач проживає окремо, участі в утриманні та вихованні дитини не бере, належної матеріальної допомоги добровільно не надає, таким чином самоусунувся від виконання батьківського обовязку. Покликається на те, що всі витрати по утриманню дитини та помешканні лежать на ній і їй самотужки важко забезпечувати дитину, всім необхідним. Звертає увагу суду на те, що відповідач офіційно працює в правоохоронних органах та отримує заробіток в розмірі близько 8-9 тисяч гривень щомісячно, проте добровільно не бажає надавати належну допомогу на утримання дитини. Позивач в судове засідання не з'явилася, однак подала заяву про розгляд справи без її участі та зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі(а.с.9). Відповідач в судове засідання не зявився, однак подав до суду заяву, в якій зазначив, що позов визнає, не заперечує проти задоволення даного позову та просить проводити розгляд справи без його участі (а.с. 9). Тому суд, вважав за можливе проводити розгляд справи, відповідно до\~ст. 169 ЦПК України\~у відсутності сторін на підставі доказів, які знаходяться в матеріалах справи. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши та перевіривши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності суд вважає, що позов слід задовольнити. Згідно з ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як вбачається із копії рішення Перемишлянського районного суду Львівської області від 13.06.2016 року, шлюб між сторонами було розірвано (а.с. 7). Згідно з копії свідоцтва про народження серії І-СГ № 179445 від 10.04.2009 року, батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON] (а.с.6). Згідно з ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст.\~181, ст.\~184 Сімейного кодексу України\~за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) можуть бути визначені у твердій грошовій сумі. Таким чином, судом встановлено, що відповідач проживає окремо від позивача і дитини, не надає їм матеріального утримання. Тому, суд вважає, що відповідач неналежним чином виконує обовязки з утримання дитини - [PERSON], [INFO]. Відповідно до\~ст.61 ЦПК України\~обставини визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі не підлягають доказуванню, а згідно ч.4\~ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Отже, оцінивши в сукупності представлені у справі докази, суд дійшов висновку що вимоги позивача є підставними, оскільки малолітня дитина проживає разом з позивачем, відповідач не надає їй матеріального утримання, чим ухиляється від виконання обовязку по утриманню. Враховуючи стан здоровя дитини, вік та потреби на її утримання, матеріальне становище платника аліментів, стан його здоровя, вид діяльності, відсутність на його утриманні інших утриманців, а також визнання ним позову в повному обсязі, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову про стягнення аліментів в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 04.05.2017 р., і до досягнення дитиною повноліття, оскільки обовязок утримувати дитину є рівною мірою обовязком, як матері так і батька. У відповідності до ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір.

Outcome: approved