Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-21 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання їх неповнолітніх дітей. Свій позов мотивує тим, що проживала у незареєстрованому шлюбі з відповідачем з 2012 року по квітень 2016 року, від якого народилось двоє дітей: син [PERSON], [INFO], та син [PERSON], [INFO]. Відповідач визнав себе батьком і в установленому законом порядку його прізвище, імя та по батькові було внесено до актового запису про народження дітей. На даний час утриманням дітей займається тільки вона. Відповідач матеріальну допомогу на їх утримання у добровільному порядку не надає . Посилаючись на наведене, позивач просить суд стягувати з відповідача в її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі 1500грн., щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду до досягнення старшою дитиною повноліття . Позивач подала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій зазначила, що позов підтримує з підстав, зазначених у позовній заяві . Відповідач в судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, про що свідчить повідомлення про вручення судової повістки. Суд вважає можливим провести заочний розгляд справи по наявних доказах, відповідно до вимог ч. 1 ст. 224 ЦПК України. Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що 03 березня 2013 року народився [PERSON], 26 січня 2015 року народився [PERSON], батьками яких є сторони по справі [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ЕГ №174160, виданим виконавчим комітетом Несвічівської сільської ради Луцького району Волинської області та свідоцтвом серії І-ЕГ №212371, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Луцького міського управління юстиції Волинської області, актовий запис № 294 (а.с.2). Судом встановлено, що діти на даний час перебувають на утриманні позивача. Відповідач є батьком дітей, однак в добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на їх утримання. Відповідно ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України аліменти присуджується у частці від доходу матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. На підставі п.1 ст.184 Сімейного кодексу України, якщо платник аліментів має нерегулярний мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів, у відповідності до ст.182 СК України, суд врахував стан здоровя та матеріальне становище сторін і приходить до висновку, що з відповідача в користь позивача, слід стягувати аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі по 600грн., щомісячно, на кожну дитину, до досягнення старшою дитиною повноліття. В звязку з тим, що спір доведено до суду з вини відповідача, витрати по сплаті судового збору (державного мита) в розмірі 640 грн. слід стягнути з відповідача в дохід держави у відповідності до ст.88 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір». В задоволенні решти позовних вимог слід відмовити за безпідставністю.

Outcome: partial