Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-12 00:00:00

[PERSON] звернулася до Миргородського міськрайонного суду з вищезазначеним позовом до [PERSON], в якому просила суд усунути [PERSON] від права на спадкування за законом частки у спадщині померлої 28 жовтня 2013 року [PERSON]. Обґрунтовуючи позовні вимоги вказувала, що 28.10.2013 року в м. Миргород померла її матір [PERSON]. Внаслідок її смерті відкрилася спадщина, до складу якої вхадять: житловий будинок площею за змістом технічного паспорта 59,0 кв.м з господарськими будівлями та спорудами, вартістю згідно звіту про оцінку майна 224200,00 грн., що знаходиться за адресою: вулиця Малоліщанська, 56 в м. Миргороді Полтавської області, та належав померлій на праві приватної особистої власності згідно свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 11.05.1990 року державним нотаріусом Миргородської державної нотаріальної контори, яке зареєстровано 12.03.1991 року Лубенським МБТІ за № 42 в реєстровій книзі № 32, що підтверджено довідкою ДКП «Миргородтехінвентаризація» від 26.05.2014 року № 335; земельна ділянка з кадастровим номером за даними витягу з Державного земельного кадастру від 15.10.2014 року № 5310900000:50:056:0304, площею 0,1000 га, вартістю 69401,73 грн., з цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка знаходиться за вищевказаною адресою та належала померлій на праві особистої приватної власності згідно державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯИ № 986471,, виданого Миргородською міською радою та зареєстрованого 24.05.2012 року відділом Держкомзему у м. Миргород Полтавської області; земельна ділянка з кадастровим номером за даними витягу з Державного земельного кадастру від 16.10.2014 року № 5310900000:50:056:0305, площею 0,0414 га, вартістю 5705,74 грн., з цільовим призначенням - для індивідуального садівництва, яка знаходиться за вищевказаною адресою та належала померлій на праві особистої приватної власності згідно державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯИ № 986472, виданого Миргородською міською радою та зареєстрованого 24.05.2012 року відділом Держкомзему у м. Миргород Полтавської області. Заповіту мати на випадок смерті не залишила. Заяви про прийняття спадщини подали позивач та її брат [PERSON]. Вони є спадкоємцями після померлої матері за законом у рівних частках. Спадкодавець проживала в [INFO]. З огляду на її вік, вона за життя була непрацездатною і згідно довідки управління Пенсійного фонду України в м. Миргороді та Миргородському районі одержувала пенсію за віком у розмірі 1077,33 грн. За життя [PERSON] тривалий час, протягом 15 років, хворіла на поліартрит, а протягом останніх 4 років - на цукровий діабет. У зв'язку з цим вона не могла себе обслуговувати: не могла самостійно одягнути одяг та взуття, виконувати робити по господарству. Вона не могла без сторонньої допомоги справляти природні потреби, пересуватися по вулиці без сторонньої допомоги, а при пересуванні по будинку використовувала 2 палиці. Мати останні роки тяжко хворіла, що підтверджується довідкою КЗ «Миргородський ЦПМСД» від 23.12.2014 року № 1207 відповідно до якої [PERSON] перебувала на диспансерному обліку з діагнозом: ІХС. Стабільна стенокардія напруги III ф.кл. Атеросклероз вінцевих артерій. Кардіосклероз атеросклеротичний. Гіпертонічна хвороба II стадія II ступеня. Ризик високий. Миготлива аритмія тахісистолічна форма СН II А. Хронічна дисцикуляторна енцефалопатія ІІ-ІІІ ст. Вестибуло-атактичний синдром. Згідно записів журналу обліку стаціонарів на дому [PERSON] на протязі 2013 року було проведено стаціонари на дому з 21.01.2013 року по 25.01.2013 року та з 11.09.2013 року по 15.09.2013 року. Лікуватися на стаціонарних умовах лікарні [PERSON] категорично відмовлялася, тому її лікування здійснювалося медичними працівниками вдома Зважаючи на свій стан здоровя, [PERSON] перебувала у безпорадному стані, потребувала сторонньої допомоги. У зв'язку з цим [PERSON] протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу матері, яка через похилий вік та тяжку хворобу була в безпорадному стані. Вона разом зі своїм чоловіком [PERSON] проживала разом з матірю за вищевказаною адресою та здійснювали догляд: допомагала одягатися та роздягатися, у тому числі - одягати памперси, ходити до туалету, пересуватися по будинку та по двору. Придбавала для неї в магазинах продукти харчування та необхідні речі, готувала їжу, мила посуд, прала її одяг, з чоловіком вели підсобне господарство: працювали на городі, тримали домашніх тварин. Отримані від цієї діяльності продукти харчування використовувалися, у тому числі для харчування [PERSON] За власні кошти повністю зробили ремонт в будинку та його перепланування: заміну підлоги, шпалер, фарбування. Будинок вкритий листовим залізом, у зв'язку з чим кожні 2 роки його необхідно було фарбувати. Оскільки в будинку не було побутових зручностей (туалету та водопроводу), а мати не мала фізичної змоги виходити на вулицю для справляння фізичних потреб, з метою забезпечення належного догляду, за власні кошти, облаштували будинок водопроводом, газовою колонкою, туалетом та душовою кімнатою. Також за власні кошти оплачували комунальні послуги, придбавали для матері ліки та забезпечували обстеження та лікування медичними працівниками вдома Відповідач, син покійної [PERSON], протягом цього часу постійно проживав в [INFO]. До матері приходив один раз у 6 - 8 місяців. на свята (Пасху та Різдво), з метою вжити спиртні напої. Йому достовірно було відомо про безпорадний стан матері та потребу останньої у сторонній допомозі. Відповідач мав можливість надавати таку допомогу, але умисно ухилявся від її надання, незважаючи на те, що [PERSON] просила його допомогти їй опікуватися матірю, так як не мала можливості постійно надавати допомогу матері, оскільки сама хворіла, інколи навідувала дітей, які проживають за межами України, та працюючи з 1990 року в ОКВПТГ «Миргородтеплоенерго» на посаді оператора котельні позмінно була змушена в нічний час залишати матір. Оскільки в цей час мати потребувала сторонньої допомоги, однак [PERSON] ухилявся від надання допомоги матері, тому за її проханням догляд матері здійснювали сторонні особи. Під час перебування матері в лікарні, не задовго до смерті останньої, позивач просила [PERSON] прийти до матері, однак він не прийшов. Після смерті матері всі витрати по похованню несла позивач. Відповідач, спадкоємець [PERSON] проживав в тому ж населеному пункті де і мати, знав про безпорадний стан матері, яка потребує сторонньої допомоги, не був особою пенсійного віку, в силу задовільного стану здоров'я, належного майнового забезпечення міг і повинен був надавати допомогу спадкодавцеві, однак її не надавав. Оскільки відповідач звернувся із заявою про прийняття спадщини, зважаючи на зазначені обставини, виходячи з положень частин 5, 6 статті 1224 ЦК [PERSON] має бути усунений від права на спадкування за законом на частку у спадщині, тому позивач змушена звернутися до суду з вказаним позовом, так як спадкодавець потребувала допомоги, проте відповідач ухилявся від її надання, хоч міг і повинен був її надавати. В підготовчій частині судового розгляду адвокат відповідача [PERSON] надала зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування на частину спадщини, після смерті матері, та реальний розподіл домоволодіння та земельних ділянок, які належали спадкодавцеві, де [PERSON] просив визнати за ним право власності в порядку спадкування на спадкове майно: 1/2 частину житлового будинку за адресою: м. Миргород, вул. Малоліщанська, 56 та земельної ділянки, на якій розташоване дане будинковолодіння. Поділити в натурі житловий будинок, що знаходиться за адресою м. Миргород, вул. Малоліщанська, 56 між спадкоємцями і виділити йому у власність : 1/2 частину житлового будинку А-1, сарай Г, сарай - Ж, сарай прибудова - 3, літня кухня - И та земельні ділянки площею 0,1000 га з кадастровим номером 5310900000:50:056:0304 та 0,0414га з кадастровим номером 5310900000:50:056:0305. [PERSON] вказував, що 02 грудня 2014 року нотаріус Першої Миргородської державної нотаріальної контори відмовила йому у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої [PERSON] на житловий будинок, що знаходиться за адресою: м. Миргород, вул. Малоліщанська, 56 у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на дане будинковолодіння. Всі документи на будинок та державний акт на право власності на земельну ділянку знаходяться у [PERSON] Зазначив, що твердження позивачки за первинним позовом [PERSON] про те, що він ухилявся від надання допомоги спадкодавцю не відповідають дійсності. Мати [PERSON] до останнього дня не перебувала у безпорадному стані, в неї дійсно була хвороба, пов'язана з сечовипусканням, діагноз якої не було встановлено, та хворіла на цукровий діабет, проте вона добре пересувалася, сама могла приготувати їжу, доглядала домашніх тварин. Він з дружиною [PERSON], постійно доглядали її, ходили з нею до лікарні, купували ліки, допомагали по господарству та підтримували її, особливо в ті дні, коли [PERSON] не було вдома, бо вона не підтримувала з ними родинних відносин (а.с. 70-72) Ухвалою Миргородського міськрайонного суду від 29.01.2015 року обєднано в одне провадження позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про усунення від права на спадкування за законом частки у спадщині та зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності в поряду спадкування та поділ житлового будинку та земельних ділянок, третя особа - Перша Миргородська нотаріальна контора (а.с.86). В ході судового розгляду [PERSON] уточнив позовні вимоги після проведення судової будівельно-технічної експертизи, просив провести поділ в натурі житлового будинку з господарськими будівлями та надвірними спорудами, що знаходиться за адресою вул. Малоліщанська, 56, м. Миргород, Полтавської області відповідно першого варіанту відображеному в графічному додатку № 1 до висновку судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи від 10.07. 2015 року №37, та земельної ділянки площею 0,1000 га, розташованої за адресою вул. Малоліщанська, 56, м. Миргород, Полтавська область відповідно першого варіанту поділу і порядку користування земельною ділянкою відображеному у графічному додатку № 2 до висновку судової будівельно-технічної експертизи від 10.07.2015 року №37 (а.с. 179,180). В судовому засіданні позивач за первісним позовом [PERSON] свої позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити з підстав викладених у позові. Зазначала, що брат мав можливість здійснювати догляд за матірю, яка на протязі останніх двох років свого життя постійно потребувала стороннього догляду, хоча б у той час коли вона була відсутня за місцем проживання в звязку з проходженням лікування чи за сімейними обставинами, однак цього робити не бажав, навіть не відвідав її у лікарні незадовго до смерті, тому вона наполягає на задоволенні позову. Однак не зважаючи на те, що за життя мати мала намір розпорядитися своїм майном на її користь, вона від цього відмовилася, і після смерті матері має намір передати братові частину спадщини. Представник позивача [PERSON] [PERSON] вважав, що позов підлягає до задоволення з урахування доказів досліджених судом та враховуючи визнання позову відповідачем. Відповідач за первісним позовом та позивач за зустрічним позовом [PERSON]М заявлені позовні вимоги [PERSON] визнав, не заперечував проти задоволення позову, заявлений ним зустрічний позов просив залишити без розгляду. Представник [PERSON] - [PERSON] після визнання позову її довірителем не заперечувала проти задоволення позову та підтримала заяву про залишення зустрічного позову без розгляду. Представник [PERSON] - [PERSON] вважала, що первісний позов підлягає до задоволення, в звязку з визнанням позову відповідачем та просила задовольнити заяву про залишення без розгляду зустрічного позову. Свідки [PERSON], [PERSON] та [PERSON] суду пояснили, що [PERSON] була хворобливою, на протязі останніх років постійно потребувала сторонньої допомоги, оскільки не мала можливості через стан здоровя приготувати собі їжу, сходити в магазин, придбати ліки в аптеці. Догляд матері здійснювала її дочка [PERSON]. Син [PERSON] дуже рідко відвідував матір, за звичай в святкові дні, будь-якої допомоги не надавав. Заслухавши позивача, дослідивши письмові докази по справі суд встановив. 28.10.2013 року в м. Миргород померла [PERSON] (а.с. 8), яка відповідно до свідоцтва про народження є матірю позивача за первинним позовом [PERSON] (а.с. 32), та змінила своє дівоче прізвище при укладені шлюбу спочатку на Сушко, а потім на [PERSON], що підтверджується свідоцтвами про укладення шлюбу (а.с. 34,35). [PERSON] також є матірю відповідача за первинним позовом [PERSON], відповідно до свідоцтва про народження (а.с. 75). Внаслідок смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої входять: -житловий будинок площею відповідно до технічного паспорта 59,0 кв.м з господарськими будівлями та спорудами, вартістю згідно звіту про оцінку майна 224200,00 грн., що знаходиться за адресою: вул. Малоліщанська, 56 в м. Миргороді Полтавської області (а.с. 26-28, 30) Домоволодіння належало померлій на праві приватної особистої власності згідно свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 11.05.1990 року державним нотаріусом Миргородської державної нотаріальної контори, (а.с. 7), яке зареєстровано 12.03.1991 року Лубенським МБТІ за № 42 в реєстровій книзі № 32, що підтверджено довідкою ДКП «Миргородтехінвентаризація» від 26.05.2014 року № 335 (а.с. 29); -земельна ділянка з кадастровим номером за даними витягу з Державного земельного кадастру від 15.10.2014 року № 5310900000:50:056:0304, площею 0,1000 га, (а.с. 14-16) вартістю 69401,73 грн., з цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка знаходиться за вищевказаною адресою та належала померлій на праві особистої приватної власності згідно державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯИ № 986471, виданого Миргородською міською радою та зареєстрованого 24.05.2012 року відділом Держкомзему у м. Миргород Полтавської області (а.с. 9); -земельна ділянка з кадастровим номером за даними витягу з Державного земельного кадастру від 16.10.2014 року № 5310900000:50:056:0305, площею 0,0414 га, вартістю 5705,74 грн., (а.с. 17-19) з цільовим призначенням - для індивідуального садівництва, яка знаходиться за вищевказаною адресою та належала померлій на праві особистої приватної власності згідно державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯИ № 986472, виданого Миргородською міською радою та зареєстрованого 24.05.2012 року відділом Держкомзему у м. Миргород Полтавської області. (а.с. 10). Після смерті [PERSON] спадщину прийняли [PERSON] та [PERSON], що підтверджується повідомленням Першої Миргородської державної нотаріальної контори (а.с.44) в звязку з чим була заведена спадкова справа № 15/2014 (а.с.45-61). Відповідно до частини 1 статті 1261 ЦК у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно положень частини 1 статті 202 Сімейного кодексу України (далі - СК) повнолітні дочка, син зобовязані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. За приписами частини 1 статті 203 СК дочка, син крім сплати аліментів зобов'язані брати участь у додаткових витратах на батьків, викликаних тяжкою хворобою, інвалідністю або немічністю. Частинами 5, 6 статті 1224 ЦК встановлюється, що за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Положення цієї статті поширюються на всіх спадкоємців, у тому числі й на тих, хто має право на обов'язкову частку у спадщині, а також на осіб, на користь яких зроблено заповідальний відказ. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 р. № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи та інтереси інших осіб(не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без зясування і дослідження інших обставин справи. За таких обставин, оскільки судом встановлено, що визнання позову відповідачем є безумовним, не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд вважає, що вимоги[PERSON] підлягають задоволенню. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати пропорційно до задоволених позовних вимог. На підставі вищевказаного підлягає стягненню із [PERSON] на користь [PERSON] 1496 гривень 54 копійки судових витрат понесених позивачем при звернені до суду (а.с.1).

Outcome: approved