Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-16 00:00:00

[PERSON] звернулася до Вишгородського районного суду із позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування своїх вимог вказала, що вона є власником житлового будинку [ADDRESS] . В січні 2015 року до неї звернувся чоловік її доньки, відповідач по справі з проханням прописати його в будинку позивача, нащо позивач погодилася та відповідач був зареєстрований у належному їй будинку.13.12.2016 року шлюб між її донькою та відповідачем було розірвано та після чого відповідач переїхав проживати в інше місце. З січня 2017 року відповідач в будинку позивача не проживає, не сплачує комунальні платежі, особистих речей у будинку не має та взагалі житловим приміщенням він не цікавиться. Комунальні платежі нараховуються згідно численності зареєстрованих у будинку осіб, а так як відповідач не сплачує комунальні платежі та не проживає в будинку, позивач змушена сплачувати все сама, що ставить її в скрутне матеріальне становище. Згідно акту складеного депутатом Лютізької сільської ради від 31.01.2020 року [PERSON] в будинку [ADDRESS] не проживає з січня 2017 року, його особистих речей в житловому приміщенні не має. На підставі викладеного, звернулася до суду та просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме будинком [ADDRESS] . Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 25.02.2020 року було відкрито провадження по справі та призначено справу до підготовчого судового засідання. Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 11.08.2020 року закрито підготовче провадження по справі та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач у судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення суду не заперечує. Відповідач до суду не з`явився, про день та час слухання справи був належним чином повідомлений, про що свідчать поштові повідомлення, які знаходяться у матеріалах справи, заяви про розгляд справи за його відсутність до суду не надходило, не скористався своїм правом та не надав суду відзив на позовну заяву і всі письмові докази, а тому суд, відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, вважає можливим вирішити справу на підставі наявних доказів без участі відповідача. На підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. У ст.12 ЦПК України, говориться, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 04.01.2006 року виданого Лютізькою сільською радою на підставі рішення Виконавчого комітету Лютізької сільської ради від 29.11.2005 року № 11, житловий будинок, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] належить на праві приватної власності [PERSON] . Згідно будинкової книги житлового будинку [ADDRESS] [PERSON] є головою домогосподарства та у вказаному будинку, окрім інших зареєстрованим значиться [PERSON] . Згідно акту складеного депутатом Лютізької сільської ради від 31.01.2020 року [PERSON] в будинку [ADDRESS] не проживає з січня 2017 року, його особистих речей в житловому приміщенні не має. З матеріалів справи вбачається, що відповідач по справі є колишнім чоловіком доньки позивача, між якими з 13.12.2016 року шлюб розірвано, що підтверджується відповідними свідоцтва про народження та розірвання шлюбу. Згідно ч. 1-3 ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім`ї понад шість місяців у випадках: 1) призову на строкову військову службу або направлення на альтернативну (невійськову) службу, а також призову офіцерів із запасу на військову службу на строк до трьох років - протягом усього періоду проходження зазначеної військової служби; перебування на військовій службі прапорщиків, мічманів і військовослужбовців надстрокової служби - протягом перших п`яти років перебування на дійсній військовій службі; 2) тимчасового виїзду з постійного місця проживання за умовами і характером роботи або у зв`язку з навчанням (учні, студенти, стажисти, аспіранти тощо), у тому числі за кордоном, - протягом усього часу виконання цієї роботи або навчання; 3) влаштування дитини (дітей) на виховання до родичів, опікуна чи піклувальника, у прийомну сім`ю, дитячий будинок сімейного типу, заклад для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, - протягом усього часу їх перебування у родичів, опікуна чи піклувальника, прийомній сім`ї, дитячому будинку сімейного типу, закладі для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування. Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Згідно ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Як передбачено ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідач [PERSON] відсутній у житловому будинку [ADDRESS] , який на праві приватної власності належить позивачу, більше року без поважних причин згаданих у ч. 2 ст. 405 ЦК України, ст.ст. 71, 72 ЖК України, тому відповідно до статей 319, 391 ЦК України наявні правові підстави для захисту порушеного права позивача, як власника житлового будинку. Враховуючи те, що відповідач більше 3 років не проживає в житловому будинку [ADDRESS] , не виконує обов`язки по його утриманню, не сплачує поточні комунальні платежі, суд вважає встановленим, що [PERSON] понад 6 місяців не проживає у зазначеному житловому будинку без поважних причин, у зв`язку із чим є таким, що втратив право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності понад встановлені строки, у зв`язку із чим позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Outcome: approved