Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-20 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON], у якому просить стягнути з відповідача на її користь заборгованість по невиплачених аліментах у сумі 32606,65 грн., яка виникла за дублікатом виконавчого листа №2-8, виданим 03.02.1995 р. Веселівським районним судом Запорізької області про стягнення з [PERSON] аліментів у розмірі 1/3 частини доходів на користь [PERSON], щомісяця, до досягнення дітьми повноліття. Під час судового розгляду позивачка позовні вимоги у частині розміру уточнила шляхом зменшення з 32606,65 грн. до 32506,65 грн., тобто сума заборгованості відповідає сумі, зазначеній у довідці Пологівського районного управління юстиції №73 від 07.03.2012 р. Позивачка про час і місце судового засідання повідомлялася належним чином, але у судове засідання не з'явилася. До суду звернулася з письмовою заявою з проханням розглянути справу без її участі. Позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчить розписка про одержання судової повістки, але у судове засідання не з'явився і причину своєї неявки суд не повідомив. Відповідно до вимог ч.4 ст.169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд вважає, що в справі є достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, тому можливо розглянути справу по суті у відсутності сторін по наявним у справі доказам, відповідно до вимог ст.158 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності, повно і всебічно з'ясувавши обставини, на які посилається позивач як на підставу своїх вимог, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини і прийшов до висновку про відмову в задоволенні позову з наступних підстав. [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі, який розірвано 03.07.1996 р., що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу, серії [NUMBER], виданого 04.07.1996 р. Відділом реєстрації актів громадського стану Веселівського району Запорізької області (а.с.65). Від шлюбу сторони мають двох дітей: доньку - [PERSON], [INFO], та сина - [PERSON], [INFO] (а.с.61,64). Рішенням Веселівського районного суду Запорізької області від 03.02.1995 р. з відповідача на користь позивачки стягнуто аліменти в розмірі 1/3 частки від усіх видів доходів, але не менше 25% мінімальної заробітної плати, щомісяця до повноліття дітей (а.с.91). У відповідності до ч.3 та ч.4 ст.61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. 03.02.1995 р. Веселівським районним судом Запорізької області [PERSON] видано виконавчий лист №2-8, з яким позивачка звернулася з відповідною заявою до відділу державної виконавчої служби Пологівського районного управління юстиції Запорізької області з метою примусового виконання рішення суду, за місцем проживання боржника, а саме: [ADDRESS]. 07.03.2012 р. відділом Державної виконавчої служби Пологівського районного управління юстиції винесено постанову про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання дублікату виконавчого листа №2-8 від 03.05.1995 р. за рішенням Веселівського районного суду Запорізької області у зв'язку із закінченням строку стягнення (а.с.67,87). З наданої суду позивачкою довідки №73, виданої Державною виконавчою службою Пологівського районного управління юстиції Запорізької області 07.03.2012 р. вбачається, що за виконавчим листом №2-8 від 03.05.1995 р. є заборгованість, що складає 32506,65 грн. (а.с.88-90). За положеннями ст.194 СК України, аліменти можуть бути стягнуті за виконавчим листом за минулий час, але не більше як за три роки, що передували пред'явленню виконавчого листа до виконання. Якщо за виконавчим листом, пред'явленим до виконання, аліменти не стягувалися у зв'язку з розшуком платника аліментів або у зв'язку з його перебуванням за кордоном, вони мають бути сплачені за весь минулий час. Заборгованість за аліментами, які стягуються відповідно до ст.187 цього Кодексу, погашається за заявою платника шляхом відрахувань з його заробітної плати, пенсії чи стипендії за місцем їх одержання або стягується за рішенням суду. Вказана норма матеріального права визначає порядок стягнення аліментів за виконавчим листом за минулий час та заборгованості за аліментами, що утворилася при їх відрахуванні за заявою платника, поданою відповідно до ст.187 СК України. Порядок стягнення аліментів на виконання рішення суду передбачений ст.74 Закону України «Про виконавче провадження». Заборгованість виникла під час виконання рішення суду, а не після закінчення строку, передбаченого рішенням суду для стягнення аліментів. Обчислений у справі розмір заборгованості не підлягає стягненню шляхом повторного винесення рішення, а вказані суми стягуються у порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження» для примусового виконання рішення суду на підставі виконавчих документів. Повторне стягнення аліментів із боржника суми, яка має бути ним виплачена в порядку виконання рішення суду про стягнення аліментів недопустимо. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed