Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-26 00:00:00

[PERSON] звернулася до Кремінського районного суду луганської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову [PERSON] посилається на те, що між нею та [PERSON] було укладено шлюб 27.09.2014. З травня 2017 року між ними припинені фактичні шлюбні стосунки, у звязку з неповагою один до одного та недовіри позивачки до відповідача. Позивачка переконана, що подальше сімейне життя і збереження шлюбу з відповідачем неможливе, на примирення вона не згодна. Від спільного подружнього життя сторони дітей не мають. Також позивачка просила після розірвання шлюбу залишити їй прізвище чоловіка. В судове засідання позивач не зявилася, надала суду заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності, позов підтримала в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності суду не надав, заперечень проти позову також не надав. Виклик відповідача в судові засідання було здійснено шляхом направлення судової повістки, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення. У звязку із повторною неявкою в судове засідання відповідача, який був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи та від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, причини неявки ним не повідомлялися, а позивач не заперечувала проти вирішення справи у заочному порядку, розгляд справи здійснювався за відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів (у заочному порядку), про що судом була постановлена відповідна ухвала. Суд, розглянувши цивільну справу в межах заявлених позовних вимог, обєктивно оцінивши докази, які містяться в матеріалах справи як окремо, так і в їх сукупності вважає, що позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] (дошлюбне прізвище Шевкун) [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, який зареєстровано 27 вересня 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстрації служби Сєвєродонецького міського управління юстиції у Луганській області, актовий запис № 446, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ЕД № 185456 (а.с. 22). Відповідно до\~ст. 24 Сімейного кодексу України\~шлюб має ґрунтуватись на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч. 3, 4\~ст. 56 СК України\~кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, примушування подружжя до припинення шлюбних відносин чи їх збереження є неприпустимим і є порушенням права на свободу та особисту недоторканість. З позовної заяви судом встановлено, що з травня 2017 року між подружжям припинені фактичні шлюбні стосунки у звязку з неповагою один до одного та недовіри позивача до відповідача. Позивач переконана, що подальше сімейне життя і збереження шлюбу з відповідачем неможливе, на примирення вона не згодна. Неповнолітніх дітей від шлюбу сторони не мають. Відповідачем до суду не надано доказів, які спростовують доводи позивача, також не надано доказів, які підтверджують можливість подальшого спільного життя подружжя та збереження їх шлюбу. Згідно з ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 1\~ст. 110 СК України\~позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. У ч. 3 ст. 105 СК України зазначається, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу. У відповідності до\~ ст. 112 СК України\~шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Оскільки судом встановлено, що дана родина розпалася, позивач наполягає на розлученні та не бачить шляхів примирення з відповідачем, а належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи відповідач в судове засідання не зявився, тим самим виявивши небажання вжити заходів для збереження сімї та шлюбу з позивачем, суд вважає за необхідне розірвати шлюб між ними. Також суд вважає за необхідне залишити позивачу після розірвання шлюбу прізвище «Побєрохіна», оскільки згідно зі ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. За таких обставин, оскільки позивачка під час звернення з позовом д осуду була звільнена від сплати судового збору на підставі п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» як учасник бойових дій, що підтверджується відповідним посвідченням № 201432 від 19.11.2016 (а.с. 6), а позов підлягає задоволенню, суд вважає за необхідне стягнути в силу ч. 3 ст. 88 ЦПК України судові витрати з відповідача в дохід держави в розмірі 640 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved