Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-17 00:00:00

[PERSON] звернулася до Рівненського міського суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 26 липня 2002 року між нею та Відповідачем [PERSON] , відділом реєстрації актів громадського стану м. Рівне був зареєстрований шлюб, про що в книзі реєстрації актів про одруження 26 липня 2002 року зроблено відповідний запис за № 832 . Від шлюбу ми мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . За роки спільного проживання з Відповідачем однією сім`єю, виявилося, що все ж таки у них несуміжні характери та різні погляди на сімейне життя. На разі вони між собою спілкуються виключно з питань, що стосуються інтересів їхнього сина. Спір про поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, а також спір про місце проживання сина, відсутні. Просила розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 26.07.2002 р. Відділом реєстрації актів громадянського стану м. Рівне, актовий запис № 823. Представник позивачки адвокат Шевчук О.А. подала письмову заяву згідно якої позовні вимоги [PERSON] підтримала повністю та просила позов задовольнити. Не заперечила проти розгляду справи у відсутність відповідача з ухваленням заочного рішення. Відповідач [PERSON] будучи попередженим про день, час та місце слухання справи належним чином рекомендованою кореспонденцією, в судове засідання не з`явився повторно. Крім того, його виклики в судові засідання на 14.05.2020 р., 18.06.2020 року здійснювався через розміщення оголошення на офіційному сайті Судової влади України (http://court.gov.ua/) від 27.03.2020 року та 15.05.2020 р. З заявою про розгляд справи в його відсутність не звертався, причину неявки суду не повідомив. Письмового відзиву на позов не подав. За наведених обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін на підставі наявних у справі матеріалів з ухваленням заочного рішення відповідно до ст.ст. 280- 282 ЦПК України, проти чого не заперечила представник позивачки . Ухвалою суду від 14.11.2019 р. відкрите загальне позовне провадження. Ухвалою суду від 23.12.2019 р. за клопотанням відповідача [PERSON] сторонам надавалося два місяці для примирення. Провадження у справі зупинялося. Ухвалою суду від 24.02.2020 р. поновлене провадження у справі . Ухвалою суду від 14.05.2020 р. постановлено закрити підготовче провадження та призначено судове засідання з викликом сторін. Дослідивши письмові матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку що позовна заява підлягає до задоволення. За приписами ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають спільні права та обов`язки. За визначенням поняття шлюбу, наведеним у ч. 1 ст. 21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Згідно вимог ст. 24 СК закріплено один із головних принципів шлюбу його добровільність. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Як слідує з положень ст. 51 Конституції України, добровільність шлюбу відноситься до основних прав і свобод людини і громадянина. Відповідно до ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Згідно із ст. 109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, зареєстрованому 26.07.2002 р. відділом РАГС м.Рівне, актовий запис № 823. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина: [PERSON] , [INFO] . Суд прийшов до висновку, що сторони на момент розірвання шлюбу фактично припинили шлюбні відносини, не проживають однією сім`єю та не ведуть сумісне господарство. Сторони втратили почуття любові, між ними відсутнє взаєморозуміння. За наданий судом строк не примирилися. Сторони не мають наміру зберегти свою сім`ю. Проаналізувавши встановлені конкретні обставини по справі, оцінивши надані позивачем в порядку ст. 81 ЦПК України докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд, приймаючи до уваги існуючи взаємини між подружжям, причини розлучення, небажання кожного з них продовжувати шлюбні відносини, дійшов висновку, що подальше подружнє життя сторін, збереження їх сім`ї є неможливим та суперечить інтересам кожного з них. За таких обставин, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] про розірвання шлюбу підлягають до задоволення, так як подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам подружжя, а тому суд прийшов до висновку про необхідність шлюб розірвати. На підставі викладеного, ст.ст. 55, 110, 112, 115 СК України,

Outcome: approved