Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-18 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до Тернопільської районної державної нотаріальної контори, Дичківської сільської ради Тернопільського району, про визначення додаткового строку для прийняття спадщини та визнання права власності на спадщину, посилаючись на те, що [INFO] року померла її бабуся [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина на майновий фонд по розрахунковій книзі №40, сертифікат на право на земельну частку (пай) серія ТР №000918, що знаходився в селянській спілці «Батьківщина». Разом із [PERSON] позивач не проживала, оскільки з 2003 року перебуває за кордоном. Місяць тому син позивача [PERSON], переглядаючи документи померлої, виявив заповіт від 27 березня 1996 року, посвідчений Дичківською сільською радою Тернопільського району Тернопільської області, згідно якого [PERSON] заповіла позивачу належний їй майновий фонд по розрахунковій книзі №40, сертифікат на право на земельну частку (пай) серія ТР №000918, що знаходився в селянській спілці «Батьківщина». Маючи намір прийняти спадщину, [PERSON] звернулась із письмовою заявою до Тернопільської районної державної нотаріальної контори, однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, у зв'язку із пропуском встановленого законодавством строку для прийняття спадщини. За вказаних обставин, [PERSON] просить суд визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом після померлої [PERSON] та визнати за нею право власності на спадщину за заповітом на земельну ділянку для ведення сільського господарства площею 1,69 га, яка розташована на території Дичківської сільської ради. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав з мотивів, викладених у позовній заяві, та просив їх задовольнити. При цьому додатково пояснив, що інших спадкоємців після смерті [PERSON], яка померла [INFO] року, немає. Про те, що остання склала заповіт [PERSON] не знала, оскільки з 2003 року перебуває за кордоном, а тому пропустила термін для прийняття спадщини, про що свідчить постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Представник відповідача Дичківської сільської ради Тернопільського району в судовому засіданні пояснив, що заявлені позовні вимоги визнає та не заперечує щодо їх задоволення. Про складений [PERSON] заповіт йому відомо, однак у зв'язку з тривалою хворобою особи, яка його посвідчувала, спадкоємець [PERSON] дізналася про його існування через декілька років після смерті спадкодавця, а тому не змогла своєчасно оформити своїх спадкових прав. Представник відповідача Тернопільської районної державної нотаріальної контори у судове засідання не з'явився, однак подав заяву про розгляд справи за його відсутності. Заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши та оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного. Як вбачаться із свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 25 вересня 2008 року, виданого Дичківською сільською радою Тернопільського району Тернопільської області, [INFO] року померла [PERSON]. Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, що складається із земельної ділянки площею 1,69 га, розташованої на території Дичківської сільської ради, про що свідчить Державний акт на право приватної власності на землю ІІ-ТР №021760, виданий 27 серпня 1997 року, та Витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки №404209 від 04 квітня 2014 року, наданий Відділом Держземагенства у Тернопільському районі Головного управління Держземагенства у Тернопільському районі. 27 березня 1996 року [PERSON] склала заповіт, посвідчений секретарем виконавчого комітету Дичківської сільської ради народних депутатів Тернопільського району Тернопільської області, згідно якого заповіла належний їй майновий фонд по розрахунковій книзі №40, сертифікат на право на земельну частку (пай) серія ТР №000918, що знаходиться в селянській спілці «Батьківщина», [PERSON]. Відповідно до статей 1216-1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно зі ст.ст.1222, 1223 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Спадкоємцями за заповітом можуть бути юридичні особи та інші учасники цивільних відносин (стаття 2 цього Кодексу). Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 -1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч.1 ст. 1270 ЦК України). Із постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії №977/02-14 від 28 березня 2014 року, виданої Тернопільською районною державною нотаріальною конторою, вбачається, що [PERSON] відмовлено у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON], померлої [INFO] року, оскільки спадкоємець пропустила термін для прийняття спадщини, встановлений ст.ст.1268-1272 ЦК України. Згідно ст.1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. У відповідності до вимог ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи те, що в законі не міститься визначення поняття поважності причин пропущення строку для прийняття спадщини і їх поважність повинна визначатися судом у кожному випадку виходячи з конкретних обставин справи та характеру взаємовідносин сторін, суд приходить до переконання, що відсутність позивача на території України, протягом строку встановлено ст.1270 ЦК України, розцінюється в якості поважної причини пропуску строку для прийняття спадщини за заповітом. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] до Дичківської сільської ради Тернопільського району, про визначення додаткового строку для прийняття спадщини та визнання права власності на спадщину підлягає до часткового задоволення, шляхом визначення [PERSON] додаткового строку тривалістю в два місяці для подання до Тернопільської районної державної нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON], який починає перебігати з моменту набрання рішенням суду законної сили. Водночас, суд вважає, що Тернопільська районна державна нотаріальна контора є неналежним відповідачем в даній справі, оскільки є учасником правовідносин зі спадкування, що не оспорює право позивача [PERSON] на спадкове майно, зокрема, земельну ділянку, а тому позовні вимоги, заявлені до вказаного відповідача, до задоволення не підлягають. Визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не вирішує питання про визнання за ним права на спадщину. Спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, встановленому ст.1269 ЦК України, та набути право на спадщину відповідно до ч.5 ст.1268, ст.ст.1296-1299 ЦК України. Вирішення судом спору щодо визнання права власності в порядку спадкування може відбуватися лише після прийняття спадщини. Враховуючи вищевикладене, суд відмовляє [PERSON] в задоволенні позовних вимог в частині визнання права власності за позивачем на земельну ділянку для ведення сільського господарства площею 1,69 га, яка розташована на території Дичківської сільської ради. На підставі наведеного,

Outcome: partial