Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-13 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. В обґрунтування позовних вимог вказує, що вона є власником житлового будинку з надвірними та господарськими будівлями і спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] . У даному житловому будинку на даний час зареєстрована вона, її колишній чоловік, відповідач по справі - [PERSON] , дочка - [PERSON] та син - [PERSON] . Відповідач у справі, [PERSON] зареєстрований у вищезгаданому житловому будинку, але фактично не проживає у ньому з 2005 року, після того як шлюб між нею та відповідачем було розірвано, у квітні 2005р. Реєстрація відповідача по справі у даному житловому будинку перешкоджає їй належно користуватися цим житлом, змушує нести зайві витрати на утримання житла, останній будь-якого інтересу до даного житла не виявляє, не несе витрати по його утриманню, його особистих речей у будинку немає. Просить суд визнати [PERSON] таким, що втратив право користування жилим приміщенням, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою Ківерцівського районного суду Волинської області від 01.10.2020 року відкрито загальне позовне провадження у вищевказаній цивільній справі та призначено підготовче провадження. Ухвалою Ківерцівського районного суду Волинської області від 23.12.2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, до суду подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю, просить їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач по справі [PERSON] , будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи у судове засідання не прибув, причини неявки суду не повідомив. Відзиву на позовну заяву у встановлений судом строк відповідач [PERSON] не подав, клопотань чи інших заяв до суду також не надходило. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, відповідно до положень ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з цим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Суд, дослідивши письмові докази, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов наступного висновку. Згідно ч. 1 ст. 317 ЦК України, ч. 1 ст. 319 ЦК України, власникові належить право володіння, користування та розпоряджання своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Судом встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про право на спадщину за заповітом, зареєстрованого в реєстрі за №1-260 15 квітня 2010р., позивач по справі [PERSON] успадкувала житловий будинок з надвірними та господарськими будівлями і спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] після смерті гр. [PERSON] , яка померла [INFO] та згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №25945605 від 22.04.2010р. [PERSON] є власником цілого житлового будинку який розташований за адресою: [ADDRESS] (а.с. 6,8). Згідно будинкової книги для прописки громадян, що проживають в будинку [ADDRESS] вбачається, що відповідач по справі [PERSON] зареєстрований у вищевказаному будинку з 17.12.1999р. (а.с. 10-14). Згідно копії свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 27.04.2005р., шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано 27 квітня 2005 року, в судовому поряду, про що в Книзі реєстрації зроблено відповідний актовий запис за №48, після реєстрації розірвання шлюбу [PERSON] присвоєно прізвище « [PERSON] » (а.с. 18). Зміна прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] » стверджується наявною в матеріалах справи копією свідоцтва про зміну імені серії [NUMBER] від 25.04.2013р. (а.с. 9). З довідки про склад сім`ї виконавчого комітету Цуманської селищної ради Ківерцівського району Волинської області №6373 від 08.09.2020р. вбачається, що у житловому будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] зареєстрована позивач по справі [PERSON] , син [PERSON] , дочка [PERSON] та колишній чоловік позивача по справі [PERSON] (а.с. 17). З актів обстеження умов проживання громадян Цуманської селищної ради Ківерцівського району Волинської області від 08.09.2020р. та від 17.09.2020р. слідує, що з 2005р., [PERSON] у даному будинку зі слів сусідів позивача не проживає (а.с. 15). За ст. 71 ЖК України суд може визнати особу такою, що втратила право користування житловим приміщенням, якщо доведено, що вона не користується цим приміщенням більше шести місяців без поважних причин. Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться в судовому порядку. Згідно ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. З наведеного суд дійшов висновку, що оскільки відповідач не проживає у житловому будинку, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] понад строки встановлені законом, а тому його слід визнати таким, що втратив право користування вказаним житловим приміщенням.

Outcome: approved