Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-19 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свій позов обґрунтовує тим, що вони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 14.02.2011 року, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дубенського міськрайонного управління юстиції у Рівненській області, про що було зроблено відповідний актовий запис № 35. В шлюбі народився син [PERSON], [INFO]. Вказує, що спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обовязки, ведення спільного господарства і виховання дитини. Шлюб існує формально, шлюбних відносин не підтримують та спільного господарства не ведуть, разом не проживають. Покликаючись на викладені обставини, шлюб, укладений з відповідачем, просила розірвати. Позивач та відповідач надали суду заяви про розгляд справи у їх відсутності, позивач заявлені вимоги підтримала, просила позов задовольнити. Відповідач проти задоволення позову не заперечив. \~\~\~\~ У відповідності до вимог ч.2\~ст.197 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. З\~\~матеріалів справи судом встановлено, що шлюб між сторонами укладений14.02.2011 року, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дубенського міськрайонного управління юстиції у Рівненській області, актовий запис № 35, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-ГЮ № 064737 (а.с. 4). В шлюбі народився син [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ЕГ №197600 від 03.07.2014 року (а.с. 5). Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ст.55 СК України дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобовязаний утверджувати в сімї повагу до матері. Дружина зобовязана утверджувати в сімї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сімї за свою поведінку в ній. Як вбачається зі змісту ч.3 та ч.4 ст.56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. В судовому засіданні встановлено, що сімейне життя між сторонами не склалося, сімейних стосунків не підтримують, шлюб існує формально. На основі наведеного та виходячи із вимог\~ст.112 СК України, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, що мають істотне значення, тому шлюб між ними слід розірвати. В задоволення позовної вимоги, щодо визначення місця проживання дитини слід відмовити. З матеріалів справи встановлено, що на даний час дитина проживає з обома батьками за місцем їх реєстрації м. Луцьк, вул.. Дубнівська, 15/32. В матеріалах справи відсутні докази про наявність між сторонами спору з приводу визначення місця проживання малолітньої дитини. На підставі ст.ст.104,\~105,\~110,\~112 СК України,

Outcome: partial