Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-22 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з даним позовом, посилаючись на те, що 12.06.2005 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем по справі в відділі РАЦС Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, актовий запис № 936. В шлюбі в них є двоє неповнолітніх дітей: син [PERSON], [INFO], та дочка [PERSON], [INFO], які проживають з нею. Сімейне життя у сторін не склалося. Вони з відповідачем зовсім різні люди, з різними поглядами на життя, між ними постійно виникають сварки, непорозуміння, відсутня злагода. Вони втратили повагу та почуття любові один до одного. Усе це негативно впливає на виховання їхніх неповнолітніх дітей. За даних обставин позивач прийшла до висновку про неможливість збереження шлюбу. В судовому засіданні 31.03.2015 року позивач [PERSON] підтримала позовні вимоги, вважала, що сім`я розпалася, так як вони вже більше місяця разом не проживають, примирення з відповідачем неможливе, просила не надавати строк для примирення, так як відповідача не кохає і жити з ним не бажає. Відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнав, суду пояснив, що не бажає розривати шлюб з позивачем, вважав, що вони можуть зберегти сім`ю, так як він кохає позивача, хоче, щоб їхні діти жили в повноцінній сім`ї, буде намагатися повернути дружину, тому просив надати строк для примирення тривалістю шість місяців. В звязку з зазначеним, 31.03.2015 року судом було винесено ухвалу про надання сторонам по справі строку для примирення тривалістю 2 (два) місяці. В судове засідання 23.06.2015 року сторони не з`явилися. Попередньо через канцелярію суду від них надійшли заяви про розгляд даної справи у їх відсутність. При цьому позивач в своїй заяві зазначає, що позовні вимоги підтримує, за строк, наданий судом для примирення, вони не примирилися, наполягає на розірванні шлюбу. Крім того, в своїй заяві позивач просить залишити їй прізвище «Білоус» і судові витрати залишити за нею. Відповідач в поданій заяві зазначає, що позовні вимоги визнає, за наданий судом строк вони не примирилися і також наполягає на розірванні шлюбу. Згідно ч.2 ст.158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України суд вважає, що справу можливо розглянути без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Врахувавши думки та позиції сторін, викладені в поданих до суду письмових заявах, дослідивши письмові докази в справі, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Судом встановлено, що шлюб між сторонами укладено 12.06.2005 року в відділі РАЦС Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, актовий запис № 936, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-АМ № 003662 (а.с. 3). В шлюбі в сторін 23.08.2006 року народився син [PERSON], 20.07.2009 року народилася дочка [PERSON], що підтверджується копіями свідоцтва про народження відповідно серії І-АМ № 048822 та серії І-АМ № 144449 (а.с. 4, 5). Діти сторін проживають з позивачем та після розірвання шлюбу залишаться проживати з матірю [PERSON], що не заперечується сторонами. Причинами розпаду сімї є несумісність характерів, втрата позивачем почуття кохання до відповідача, відсутність спільних поглядів та інтересів. Сторони припинили шлюбні стосунки та тривалий час проживають окремо. Стаття 4 СК України визначає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка та жінки укласти шлюбні відносини та створити сімю. Згідно ст.110 СК України подружжя має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу в разі незгоди подальшого збереження шлюбних відносин. На підставі ст.111 СК України суд зобовязаний вжити заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Відповідно до п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» № 11 від 21.12.2007 року, проголошена Конституцією Україна охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Зясувавши фактичні взаємини подружжя й дійсні причини позову, суд вважає, що спільне подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам. Враховуючи обставини по даній справі несумісність характерів, втрата позивачем почуття кохання до відповідача, відсутність спільних поглядів та інтересів, спільне проживання сторін у шлюбі буде негативно впливати на виховання та розвиток їхніх неповнолітніх дітей. Крім того, за наданий судом строк для примирення тривалістю два місяці сторони не примирились. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, проти чого не заперечує відповідач. Зазначене дає суду законні підстави для задоволення позову. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач бажає після розірвання шлюбу залишити прізвище «Білоус», що відповідає вимогам закону. Позивач просила судові витрати залишити за нею. На підставі викладеного,

Outcome: approved