Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-25 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із позовом, який згодом уточнила до Шляхтинецької сільської ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог - Тернопільська районна державна нотаріальна контора, [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визнання право власності на: 1/3 частки житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, загальною проектною площею 103,7 кв.м., житловою площею 54,2 кв.м. та 1/3 частки земельної ділянки, площею 0,234 га для будівництва та обслуговування житлового будинку по [ADDRESS] в порядку спадкування за законом та за заповітом після померлих [INFO] [PERSON] та 05.06.2012 року [PERSON]; визнання за нею право власності на 1/6 частки житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, загальною площею 103,7 кв.м., житловою площею 54,2 кв.м. та 1/6 частки земельної ділянки, площею 0,23 га для будівництва та обслуговування житлового будинку по [ADDRESS], як за членом колгоспного двору. В обґрунтування вимог вказує, що житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами по [ADDRESS] був колгоспним двором, членами якого були голова двору - [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] [INFO] помер її батько [PERSON] Після його смерті відкрилась спадщина за законом на належну йому 1/6 частину спірного житлового будинку. Спадщину після його смерті прийняли дружина [PERSON] та дочка [PERSON], шляхом фактичного вступу в управління спадковим майном. Однак, спадкових прав не оформили. За життя [PERSON] склала заповіт, яким заповіла все належне їй майно [PERSON] [INFO] [PERSON] померла. Після її смерті відкрилась спадщина за заповітом на належне їй майно. Вона є єдиним спадкоємцем майна [PERSON] за заповітом та у встановленому законом порядку прийняла спадщину. Звернувшись у нотаріальну контору із заявою про видачу свідоцтв про право на спадщину за законом та заповітом на спірний будинок та земельну ділянку після смерті батьків, отримала відмову, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документа на будинок, а земельна ділянка для будівництва та обслуговування даного житлового будинку приватизована на ім'я [PERSON] Посилаючись на наведене, просить позов задовольнити. До початку судового розгляду справи по суті за клопотанням позивача до участі у справі в якості співвідповідачів буди залучені [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Крім того, відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] подали зустрічний позов до [PERSON] про визнання за ними право власності по 1/6 частин житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, загальною проектною площею 103,7 кв.м., житловою площею 54,2 кв.м. та по 1/6 частин земельної ділянки, площею 0,234 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, що знаходяться по [ADDRESS], як за членами колгоспного двору. В обгрунтування вимог вказують, що вони є члена колишнього колгоспного двору та їм належить по 1/6 частин спірного житлового будинку і відповідно земельна ділянка пропорційна розміру частки житлового будинку. Посилаючись на наведене, просять зустрічний позов задовольнити. У судовому засіданні представник позивача-відповідача [PERSON] позовні вимоги підтримав повністю, зіславшись на вимоги викладені у заяві. Не заперечив щодо задоволення зустрічного позову. Відповідач [PERSON] первісний позов визнав та вказав, що спадщини після смерті батьків [PERSON] та [PERSON] не приймав, членом колгоспного двору не був. Відповідачі-позивачі [PERSON], [PERSON] та представник [PERSON]- [PERSON] зустрічний позов підтримали повністю, зіславшись на доводи викладені у ньому. Первісний позов визнали та не заперечили щодо його задоволення. Представники Шляхтинецької сільської ради та Тернопільської районної державної нотаріальної контори у судове засідання не з'явилися, хоча про день та час розгляду справи були повідомлені у встановленому законом порядку. Попередньо надіслали суду заяву про слухання справи у їх відсутності. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується актовим записом про шлюб за №10 від 22.11.1952 року, виданим 18.10.2013 року Шляхтинецькою сільською радою Тернопільського району. Відповідно до довідки Шляхтинецької сільської ради за №131 від 13.02.2014 року, будинковолодіння по [ADDRESS] станом на 15.04.1991 року було колгоспним двором, членами якого були [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Вказаний факт також підтверджується інформаційною довідкою про технічний стан нерухомого майна за №428 від 16.10.2013 року, виданою Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації. Право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглось після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності всіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Таким чином, [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] належить по 1/6 частин житлового будинку з надвірними побудовами та спорудами по [ADDRESS]. Вказане право власності не було зареєстроване у бюро технічної інвентаризації. [INFO] [PERSON] помер, про що свідчить свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 15.03.2013 року, видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану Тернопільського районного управління юстиції, про що зроблено актовий запис за №09. Після його смерті відкрилась спадщина за законом на належну йому 1/6 частку будинковолодіння за [ADDRESS]. Спадкоємцями майна [PERSON] за законом є дружина [PERSON] та донька [PERSON] [PERSON] та [PERSON] у встановленому законом порядку прийняли спадщину, шляхом вступу у фактичне володіння будинковолодіння, що підтверджується довідкою за №132, виданою Шляхтинецькою сільською радою від 13.02.2014 року. Обробляли земельну ділянку біля будинку та здійснювали заходи по догляду за будинком. Інший спадкоємець майна [PERSON] - син [PERSON] спадщини не приймав. Згідно інформаційної довідки зі спадкового реєстру за №36571547 від 10.02.2014 року та довідки за №474/01-16 від 10.02.2014 року, виданих Тернопільською районною державною нотаріальною конторою, у спадковому реєстрі відсутня інформація щодо звернення у нотконтору із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] та відкриття спадкової справи. Таким чином, [PERSON] та [PERSON] після смерті [PERSON] успадкували по 1/12 (1/6 : 2) частин спірного будинковолодіння. Однак, спадкових прав не оформили. Згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] виданого Шляхтинецькою сільською радою від 11.06.2009 року, право власності на земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд пл. 0,23 га кадастровий номер [NUMBER], що розташована на території Шляхтинецької сільської ради Тернопільського району зареєстровано за [PERSON] 22 червня 2010 року [PERSON] на випадок своєї смерті зробила заповідальне розпорядження, яким заповіла [PERSON] належні їй на праві особистої власності житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами за №11 та земельну ділянку, площею 0,234 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, що по [ADDRESS], що стверджується заповітом, посвідченим секретарем Шляхтинецької сільської ради від 22.06.2010 року та зареєстрованим в реєстрі за №21. [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 05.12.2012 року, виданим Шляхтинецькою сільською радою Тернопільського району, про що зроблено актовий запис за №10. Після її смерті відкрилась спадщина за заповітом на належне їй майно, а саме, на 1/4 частку будинковолодіння за [ADDRESS](1/6 частин належали їй як члену колгоспного двору та 1/12 - успадкована після смерті чоловіка [PERSON]) та земельну ділянку, площею 0,234 га для обслуговування житлового будинку по [ADDRESS]. Єдиним спадкоємцем її майна за заповітом є [PERSON] [PERSON] у встановленому законом порядку прийняла спадщину, оскільки на день смерті постійно проживала разом із спадкодавцем, що підтверджується довідкою за №130 від 13.02.2014 року, виданою Шляхтинецькою сільською радою. Таким чином, [PERSON] після смерті [PERSON] успадкувала 1/4 частину спірного будинковолодіння . 21 жовтня 2013 року [PERSON] подала до Тернопільської районної державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини та видачу свідоцтв про право на спадщину за заповітом, що підтверджується матеріалами спадкової справи за №660/2012р. Постановою державного нотаріуса Тернопільської районної державної нотаріальної контори за №3031/02-14 від 21.10.2013 року, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за заповітом на будинковолодіння за [ADDRESS], у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів та на земельну ділянку, яка приватизована лише на ім'я [PERSON] Суд, розглянувши справу, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, вважає, що первісні та зустрічні позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи із наступного. Встановлено, що спірне будинковолодіння належало до типу колгоспного двору, членом якого були [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON],[PERSON] і [PERSON] та які станом на 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні Таким чином, кожному члену двору належить по 1/6 частині будинковолодіння за [ADDRESS]. Враховуючи наведене, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] та зустрічні позовні вимоги [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визнання за ними права власності по 1/6 частки спірного будинковолодіння як на частки членів колишнього колгоспного двору слід задовольнити. Відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилась не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР 1963 року. Відповідно до вимог п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України правила ЦК України застосовуються також до спадщини, яка відкрилась, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. Враховуючи те, що спадщина, яка відкрилась після смерті [PERSON] була фактично прийнята спадкоємцями [PERSON] та [PERSON], застосовуванню підлягають правила Цивільного кодексу Української РСР 1963 року. Відповідно до вимог ст. 529 Цивільного кодексу Української РСР від 18.07.1963р., при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Згідно з вимогами ст. 549 Цивільного кодексу Української РСР від 18.07.1963р., спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Спадкоємцями за законом майна [PERSON] є [PERSON] та [PERSON], які прийняли спадщину шляхом фактично вступу в управління спадковим майном. Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON] та [PERSON] здійснювали заходи по утриманню спадкового майна. Син спадкодавця [PERSON] спадщини не приймав. Згідно інформаційної довідки зі спадкового реєстру за №36571547 від 10.02.2014 року та довідки за №474/01-16 від 10.02.2014 року, виданих Тернопільською районною державною нотаріальною конторою встановлено, що у спадковому реєстрі відсутня інформація щодо звернення у нотконтору із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] та відкриття спадкової справи. Таким чином, [PERSON] та [PERSON] після смерті [PERSON] успадкували по 1/12(1/6:2) частин будинковолодіння за [ADDRESS]. Однак, спадкових прав не оформили. Спадщина після смерті [PERSON] відкрилась після 1 січня 2004 року, а тому застосовуванню підлягають правила Цивільного кодексу України. За нормами ст.1223 Цивільного кодексу України право на спадкування мають особи визначені у заповіті. В силу вимог ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього кодексу, він не заявив про відмову від неї. [PERSON] є єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] та у встановленому законом порядку прийняла спадщину, оскільки на день смерті спадкодавця постійно проживала разом із нею. Спадкоємців, які б мали право на обов'язкову частку не має. Таким чином, [PERSON] після смерті [PERSON] успадкувала належну їй на праві власності 1/4 частину спірного будинковолодіння (1/6 частин належали їй як члену колгоспного двору та 1/12 - успадкована після смерті чоловіка [PERSON]) та земельну ділянку. Однак, оформити своїх спадкових прав у нотконторі не має можливості. Відповідно до вимог ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Враховуючи наведене, суд вважає, що за [PERSON] слід визнати право власності на 1/12 частку будинковолодіння за [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] та на ? (1/6+1/12) частку цього ж будинковолодіння у порядку спадкування за заповітом після смерті матері [PERSON], разом 1/3. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 1225 ЦК України, до спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою на якій вони розміщені. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 120 ЗК України, у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Згідно вимог ч. 4 ст. 120 ЗК України, у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди. Враховуючи наведені вимоги закону та встановленні обставини справи, суд приходить до переконання, що за [PERSON] як власником ? частин спірного будинковолодіння слід визнати право власності на 1/2 частку земельної ділянки, площею 0,23 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, кадастровий номер [NUMBER] в [ADDRESS], а за [PERSON], [PERSON] та [PERSON], як власниками по 1/6 частки будинковолодіння визнати право власності по 1/6 частки земельної ділянки, площею 0,23 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, кадастровий номер [NUMBER] в [ADDRESS].

Outcome: approved