Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-16 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом до [PERSON] , обґрунтовуючи вимоги тим, що вони з відповідачем проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу, під час цих відносин [INFO] у них народився син [PERSON] , у свідоцтві про народження якого відповідач вказаний батьком дитини. В теперішній час вони проживають окремо, син проживає біля позивача, а відповідач самоусунувся від виконання батьківських обов`язків, а саме: не відвідує сина, не бере участі у його вихованні і розвитку, здоров`ям та життям дитини не цікавиться, аліменти на нього не сплачує, будь-якої уваги та допомоги для сина відповідач не надає, а тому позивач просить суд позбавити його батьківських прав відносно сина [PERSON] . В судове засідання позивач не з`явилася, подала до суду заяву, в якій позов підтримала, просила його задовольнити, не заперечує проти ухвалення заочного рішення, а справу просила розглянути за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився повторно, про дату, час і місце цього засідання був повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив, відзив на позов, а також заяву про розгляд справи за його відсутністю не подав. Представник Органу опіки та піклування Савранської селищної ради в судове засідання також не з`явився, але його неявка не є перешкодою для розгляду справи. Враховуючи повторну неявку відповідача, повідомленого належним чином, приймаючи до уваги згоду позивача на ухвалення заочного рішення, суд вважає за можливе відповідно до положень ч.1 ст.280 ЦПК України провести заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів з ухваленням заочного рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини справи, прийшов до наступного. Як встановлено ч.1 ст.141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Статтею 150 цього Кодексу встановлено, що батьки зобов`язані серед іншого виховувати дитину, поважати її, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток. Також, відповідно до ч.1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» батьки мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. За змістом п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Як зазначено у п.п.15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007р. №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема, ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про його народження серії [NUMBER] (а.с.7). Також встановлено, що з 2015 року відповідач вихованням та розвитком сина не займається, аліменти на дитину не сплачує (а.с.33), з сином не спілкується і взагалі його життям не цікавиться (а.с.8, 10, 11, 32, 33). Таким чином, досліджені в судовому засіданні докази свідчать про ухилення відповідача від виконання обов`язків щодо утримання і виховання свого малолітнього сина [PERSON] . Його вина полягає у тому, що він, в порушення вимог ст.ст.150, 180 СК України, ч.1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства», свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками щодо утримання, виховання та розвитку сина, не піклується про нього, не спілкується з ним, не проявляє щодо дитини щонайменшої батьківської турботи, не забезпечує йому необхідного медичного догляду, а тому суд дійшов висновку, що, виходячи з інтересів дитини, відповідача слід позбавити батьківських прав. Також, згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача сплачений останньою судовий збір в сумі 704,80грн..

Outcome: approved