Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-21 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON] та просила стягнути з останнього на її користь аліменти на неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі у розмірі 1000,00 (одна тисяча) грн. починаючи з 10.09.2014 року і до досягнення дитиною повноліття, а також стягнути суму додаткових витрат на неповнолітню доньку - [PERSON], у розмірі 3 000,00грн., одноразово у рік, зі сплатою наперед у травні місяці кожного року. В обґрунтування позову зазначила, що з 21.07.2007 року знаходилась у шлюбі з відповідачем. Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 20.12.2012року шлюб було розірвано. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. З моменту розірвання шлюбу та по теперішній час донька живе з нею, та знаходиться на повному утриманні позивача. На теперішній час, участі у матеріальних або майнових витратах не бере. Інших неповнолітніх дітей відповідач немає, утримань по виконавчим листам з нього не стягується. Відповідач не має постійного місця роботи, має мінливий заробіток, тому за таких підстав позивач просить суд стягнути з останнього на користь дитини аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 1000,00грн. В судове засідання позивач не з'явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином та вчасно. Представник позивача, [PERSON] надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала в повному обсязі, просила задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином та вчасно, однак причини неявки суду не повідомив. Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, вважає за можливе задовольнити позовні вимоги частково, виходячи з наступного. Судом встановлені факти та відповідні ним правовідносини. З 21.07.2007 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 20.12.2012року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с. 5). Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO] (а.с. 4). Як зазначає позивач, з моменту розірвання шлюбу та по теперішній час донька живе з нею, та знаходиться на повному її утриманні. На теперішній час, участі у матеріальних або майнових витратах відповідач участі не бере. Інших неповнолітніх дітей відповідач немає, утримань по виконавчим листам з нього не стягується. Відповідач не має постійного місця роботи, має мінливий заробіток, тому за таких підстав позивач просить суд стягнути з останнього на користь дитини аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 1000,00грн. Згідно зі ст. 11 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними позовних вимог, і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Якщо вони ухиляються від цих зобов'язань, аліменти на їх утримання стягуються у судовому порядку. Відповідно до ст.184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів за одну дитину за жодних обставин не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Прожитковий мінімум для дитини до 6 років встановлено Законом України «Про державний бюджет на 2014 рік» та становить 1032,00 грн. Відповідач є працездатним, інших осіб на своєму утриманні не має. Враховуючи викладене, суд приходить висновку про доцільність задоволення позовних вимог в цій частині. Крім того, позивач просить суд стягнути суму додаткових витрат на неповнолітню доньку - [PERSON], у розмірі 3 000,00грн., одноразово у рік, зі сплатою наперед у травні місяці кожного року. Відповідно до ст. 185 СК України, передбачено участь батьків у додаткових витратах на дитину. А саме, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Пункт 18 Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року №3, звернув увагу на те, що стягненню підлягають не тільки фактично зазнані додаткові витрати на утримання дитини, а і передбачувані додаткові витрати, викликані особливими обставинами, тому їх необхідно визначати в твердій грошовій сумі. Відповідно до ст.ст. 60, 61 ЦПК кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування. Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Однак, позивачкою не було надано належних доказів на підтвердження її вимог про стягнення додаткових витрат на дитину, тому суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні таких вимог позивача. Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору при подачі позову до суду, то суд на підставі ч. 2 ст. 79, ч. 2 ст. 88 ЦПК України, стягує ці витрати з відповідача.

Outcome: partial