Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-26 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом, в якому просила здійснити поділ спільного майна подружжя та визнати за нею право власності на 1/4 частину нежитлової будівлі, що знаходиться за адресою: Запорізька область, м. Бердянськ, вул. Котляревського, 53. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 25.08.1986 року вона уклала шлюб з [PERSON] Шлюб на даний момент не розірваний. Перебуваючи у шлюб, на імя відповідача сторони придбали 1/2 частину нежитлової будівлі по вул. Котляревського, 53 в м. Бердянську. Під час укладання договору купівлі-продажу вона давала письмову згоду, посвідчену нотаріально, на купівлю даного майна, як дружина покупця. Проте, на даний час відповідач без її згоди хоче продати це майно невідомим їй особам, чим порушує її право власності на частку цього майна. В судовому засіданні представник позивача за договором про надання правової допомоги адвокат [PERSON] підтримав позовні вимоги, просив позов задовольнити. Відповідач та його представник, повідомлені належним чином про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявились. Представник відповідача за договором про надання правової допомоги адвокат [PERSON] подав заяву про розгляд справи у його відсутність на підставі наявних матеріалів. Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Фактичні обставини справи підтверджуються письмовими доказами, вивченими та оголошеними в судовому засіданні. Так, судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 25.08.1986 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 6). На підставі нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу від 22.10.2016 року [PERSON] набув право власності на 1/2 частину нежитлової будівлі по вул. Котляревського, 53 в м. Бердянську Запорізької області (а.с. 7,8). Згідно п. 5.7 Договору купівлі-продажу дружина покупця, [PERSON], надавала згоду на укладення цього договору. Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно ст. 61 СК України об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Об'єктом права спільної сумісної власності є заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним із подружжя. Статтею 368 ЦК України визначено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю. Пунктом 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» розяснено, що поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69 -72 СК України та ст. 372 ЦК України. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК України, ч. 3 ст. 368 ЦК України), відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК України можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Спільною сумісною власністю подружжя, зокрема, можуть бути: квартири, жилі й садові будинки; земельні ділянки та насадження на них, продуктивна і робоча худоба, засоби виробництва, транспортні засоби; грошові кошти, акції та інші цінні папери, паєнакопичення в житлово-будівельному, дачно-будівельному, гаражно-будівельному кооперативі; грошові суми та майно, належні подружжю за іншими зобов'язальними правовідносинами, тощо. За приписами ч. 1 ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Частиною 1 ст. 70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Відповідно до ст. 71 СК України майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. Оцінюючи здобуті в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про доведеність придбання сторонами у шлюбі спірного нерухомого майна, що є спільною сумісною власністю подружжя та підлягає поділу між ними у рівних частках у відповідності до вимог ст. 71 СК України. \~\~ \~\~

Outcome: approved