Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-29 00:00:00

[PERSON] звернулася до Рівненського міського суду Рівненської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів. В обгрунтування позовних вимог вказує на те, що 02 серпня 2009 року вона зареєстровала шлюб з відповідачем [PERSON] у Відділі реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції, про що зроблено актовий запис № 1027. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. За час перебування у шлюбі між нею та відповідачем постійно виникали непорозуміння та суперечки. Більше року вона з відповідачем не проживають разом, спільного господарства не ведуть. Вважає, що шлюбні відносини існують лише формально, подальше спільне життя як подружжя та збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам. Протягом тривалого часу відповідач взагалі самоусунувся від необхідності матеріально забезпечувати свою сім»ю. Син проживає разом з нею та повністю перебуває на її утриманні. Відповідач добровільно надавати допомогу на утримання дитини відмовляється. Просить суд розірвати шлюб, малолітнього сина [PERSON], [INFO] залишити їй на виховання, стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі 700 гривень на дитину щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття, стягнути з відповідача судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп. В судовому засіданні позивачка [PERSON] підтримала позовні вимоги та просить суд їх задоволити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю, не заперечує щодо їх задоволення. Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони з 02 серпня 2009 року зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції, про що зроблено актовий запис № 1027. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд прийшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Сторони втратили один до одного почуття любові, довіри і поваги, не ведуть спільного господарства, отже шлюб існує формально. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. Згідно статті 180 Сімейного кодексу України: батьки зобов′язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Згідно п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України Про судовий збір, від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Аналізуючи наведені норми, суд приходить до висновку, що судові витрати, щодо стягнення аліментів необхідно стягнути з відповідача в прибуток держави, а судові витрати в розмірі 551,20 грн. за позовну вимогу про розірвання шлюбу слід стягнути з відповідача на користь позивача. На підставі ст.ст. 110, 112, 180, 182, 184, 191 СК України,

Outcome: approved