Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-09 00:00:00

[PERSON] звернулася до Придніпровського районного суду м. Черкаси з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. В обґрунтування позову вказує, що в неї та відповідача [PERSON] є спільна дочка [PERSON], [INFO], батьком якої є відповідач. Дочка проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. Батько дитини проживає окремо і участі в утриманні дитини не бере. За наявної в неї інформації, батько дитини більше ніж півроку проживає в Польщі, та є там працевлаштованим. Доходів в Україні він не має. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей. А відповідно до ч.ч. 2, 4 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення нею трьох років. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища. А тому, просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO] в розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову до суду і до досягнення дочкою повноліття, а також аліменти на її (позивачки) утримання в розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду і до досягнення дочкою [PERSON] трирічного віку. В судовому засіданні позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити, стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивачки аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO] в розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову до суду і до досягнення дочкою повноліття, а також аліменти на утримання позивачки в розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду і до досягнення дочкою [PERSON] трирічного віку. В судовому засіданні представник відповідача [PERSON] [PERSON] позовні вимоги позивачки визнала частково, не заперечувала проти стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO] в розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В задоволенні позову в частині стягнення з відповідача аліментів на утримання позивачки до досягнення дочкою трирічного віку заперечувала, пояснивши, що позивачка не перебувала в шлюбі з відповідачем, тому не набула такого права. Крім того, просила врахувати, що відповідач немає можливості надавати позивачці таку матеріальну допомогу, оскільки він являється інвалідом 3-ьої групи і єдиним його доходом є пенсія, розмір якої становить 1452 грн. Після стягнення з нього аліментів на утримання дочки, розмір його доходу не дозволить утримувати ще і позивачку. Суд, заслухавши пояснення позивачки [PERSON], її представника [PERSON], пояснення представника відповідача [PERSON], дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку про часткове задоволення позову, виходячи із наступного. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках Відповідно до положень ст.ст. 13, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. В судовому засіданні встановлено, що сторони мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO], батьком якої є відповідач [PERSON], а матірю - [PERSON], що стверджується свідоцтвом про народження дитини серія I-СР № 216982 від 25.09.2015 року. Також в судовому засіданні встановлено, що неповнолітня дитина [PERSON], [INFO] проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні. Згідно наданих суду квитанцій батько дитини [PERSON] надсилав на їмя позивачки грошові перекази (а.с. 43), однак доказів того чи отримувала їх позивачка суду не надано. Відповідно до вимог ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Відповідач [PERSON], який є батьком неповнолітньої [PERSON], [INFO] зобовязаний утримувати її до досягнення нею повноліття. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Оскільки в судовому засіданні встановлено, що батько дитини - [PERSON], [INFO] зобовязаний її утримувати до досягнення нею повноліття, і він не заперечує проти такого утримання, суд приходить до висновку про задоволення позову [PERSON] в цій частині та вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивачки [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO] в розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 20.03.2018 року і до досягнення нею повноліття. Що стосується позовних вимог позивачки в частині стягнення з відповідача аліментів на її утримання, то вони, на думку суду, не підлягають до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. В судовому засіданні позивачкою та її представником не доведено належними та допустимим доказами, що відповідач [PERSON] має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання позивачки. Як встановлено в судовому засіданні, відповідач [PERSON] являється інвалідом 3-ої групи і отримує пенсію в розмірі 1452 грн. Мінімальний розмір, який підлягатиме до стягнення з відповідача на утримання дитини [PERSON] (50% прожиткового мінімуму для дитини віком до шести років) становитиме 746 грн. Після утримання аліментів на дитину сума, яка залишиться в розпорядженні відповідача становитиме 706 грн., що не забезпечить утримання навіть самого відповідача, не то що і позивачки. Належних доказів наявності у відповідача інших доходів чи майна, яке б дозволяло утримання позивачки суду не надано. Суд не бере до уваги доводи позивачки та її представника про те, що відповідач працевлаштований в Польщі та має дохід, який дозволяє утримувати позивачку, оскільки вони не підтверджені відповідними доказами. Письмова заява гр. [PERSON] про те, що він в період з 17.07.2017 року по 10.10.2017 року та з 18.01.2018 року по 31.03.2018 року перебував в Польщі та спілкувався з відповідачем [PERSON] та стверджує, що останній працював на фірмі «Park.M.» в м. Вроцлав, є неналежним доказом та не може бути врахована судом, оскільки вказана особа не давала свідчень в судовому засіданні та не попереджалася про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих свідчень. Докази, які були подані через канцелярію суду 03.05.2018 року, а саме фотокартки з блогу [PERSON], скріншоти, фотографії [PERSON] на молодіжному заході, переписка в соцмережі, диск з почти та диск з відео, суд не приймає до уваги оскільки вони не були подані в установлений законом строк, до того ж без надсилання їх копій відповідачу, і стороною позивача не доведена неможливість їх неподання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї, що відповідає приписам ст. 83 ЦПК України, відповідно до якої такі докази судом не приймаються. А тому, враховуючи вищевикладене, оцінюючи надані сторонами докази, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову позивачки [PERSON] в частині стягнення з відповідача аліментів на її утримання у розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною трирічного віку. Крім того, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] на користь держави судовий збір в розмірі 704 грн. 80 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial