Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-16 00:00:00

[PERSON] звернулася до Рівненського міського суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 28 вересня 2007 року уклала шлюб з відповідачем, який було зареєстровано відділом РАЦС Рівненського міського управління юстиції, актовий запис №1826. Від шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO]. На протязі останніх двох років подружнього життя поступово стосунки погіршувалися, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Кожен має діаметрально протилежні погляди на шлюб, сім'ю. На даний момент ведення між ними спільного господарства та сумісне проживання припинено. Подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини не має, відсутні спільні інтереси. З будь-якого приводу виникають суперечки, що призвело до повного взаємного відчуження. Почуття любові, поваги, дружби між ними вже давно відсутні. Доклала всіх можливих зусиль для збереження стосунків, однак переконана у тому, що фактично шлюб розпався. Дитина після роз'їзду проживає з нею. Фінансової підтримки сину від батька [PERSON] не отримують. Відповідач нікому не платить аліментів, стягнень по виконавчим документам з Відповідача не проводиться, інших неповнолітніх дітей у нього немає. Дитина постійно потребує нормального харчування, одягу, затрат на інтелектуальний розвиток, секції, гуртки, книги, що вимагає значних коштів. Вважає, що сім'я розпалась остаточно і примирення не можливе. Просила шлюб між нею та [PERSON], зареєстрований 28 вересня 2007 року відділом РАЦС Рівненського міського управління юстиції, актовий запис №1826 - розірвати. Малолітнього сина, [PERSON], залишити проживати з нею. Стягнути з [PERSON] на її користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі 30% прожиткового мінумуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 22.03.2016 р. до повноліття дитини. В судовому засіданні позивачка підтримала позов в межах доводів позовної заяви. Просила задовольнити: шлюб розірвати , так як з вересня 2015 р. проживають окремо, з цього часу припинили подружні відносини, які не відновлювали, малолітню дитину залишити проживати з нею, та стягнути аліменти на утримання дитини з відповідача на її користь у розмірі 30% прожиткового мінумуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до повноліття дитини. Відповідач позов визнав . Пояснив, що з вересня 2015 р. проживають окремо. Твердо переконався, що сім'я розпалась та збереження її неможливе. Не заперечив проти задоволення позову та розірвання шлюбу, залишення дитини на проживанні з матір'ю, та стягнення з нього аліментів в розмірі 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку , щомісячно. Заслухавши пояснення позивачки, відповідача, дослідивши письмові матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позовна заява підлягає до задоволення . Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, зареєстрованому 28 вересня 2007 р. відділом РАЦС Рівненського міського управління юстиції, актовий запис № 1826. Від шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Судом встановлено, що подружні стосунки припинені з вересня 2015 року, та не відновлювалися. Сторони проживають окремо. Суд прийшов до висновку, що між сторонами відсутні взаємні почуття любові, взаєморозуміння, поваги, взаємодопомоги. Сім'я розпалась з вини обох з подружжя, та збереження її неможливе, оскільки взаємної волі сторін на спільне проживання немає. За таких обставин, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги в частині розірвання шлюбу підлягають до задоволення, так як подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам подружжя, та неповнолітньої дитини. Дитину залишити проживати з матір'ю [PERSON], яка на даний час проживає за місцем реєстрації матері. Відповідно до вимог ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.1 ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Оскільки відповідач має нерегулярні, мінливі доходи, суд прийшов до висновку, що вимога про стягнення аліментів в розмірі в розмірі 30% прожиткового мінумуму для дитини відповідного віку підлягає до задоволення, що не суперечить положенням ч. 2 ст.182 СК України. Згідно ст. 191 СК України за рішенням суду аліменти на утримання дитини стягуються від дня пред'явлення позову. Судовий збір за вимогу про стягнення аліментів підлягає до стягнення з відповідача на користь держави України в сумі 551,20 грн.. На підставі вищевикладеного, ст.ст. 110, 112, 115,160, 180,184,191,194 СК України,

Outcome: approved