Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-05 00:00:00

[PERSON] звернулася до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому зазначила, що 22.02.2013 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Сторони мають неповнолітню дитину: сина [PERSON], [INFO]. Спільне сімейне життя з відповідачем не склалося з причини різних поглядів на спосіб життя та відсутності взаєморозуміння і довіря. Шлюбно-сімейні відносини припинені з серпня 2014 року. Спору щодо поділу спільного сумісного майна не має. Дитина після розірвання шлюбу залишається проживати з позивачем. В судове засідання позивач не зявилася, проте надала суду письмову заяву, в якій просила розірвати шлюб між нею та відповідачем. Строк для примирення їй не потрібен. В судове засідання відповідач не зявився, проте надав суду письмову заяву, в якій позов визнав, проти розірвання шлюбу не заперечував. Строк для примирення йому не потрібен. У звязку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. З матеріалів справи судом встановлено, що згідно із копією свідоцтва про шлюб серії І-ЕД № 159580, виданого 22 лютого 2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Сєвєродонецького міського управління юстиції у Луганській області, сторони з 22 лютого 2013 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, актовий запис № 67. Також, з матеріалів справи вбачається, що сторони мають неповнолітню дитину: сина [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно із копією свідоцтва про шлюб серії І-ЕД № 159580, виданого 22 лютого 2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Сєвєродонецького міського управління юстиції у Луганській області, позивач [PERSON] мала дошлюбне прізвище «Мілютінова», згідно із позовною заявою просила його змінити при розірванні шлюбу, у звязку з чим прізвище позивача при розірванні шлюбу підлягає зміні на дошлюбне. З позовної заяви та доданих до неї матеріалів вбачається, що фактичні взаємовідносини подружжя припинені, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, сторони не бажають примиритися і строк для примирення їм не потрібен. Неповнолітня дитина після розірвання шлюбу залишається проживати із позивачем. За таких обставин суд вважає, що позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Понесення позивачем судових витрат підтверджується квитанцією від 06.11.2017 року про сплату судового збору в сумі 640 грн. 00 коп., у звязку із чим суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача суму вказаних судових витрат.

Outcome: approved