Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-18 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дітей. Свої вимоги обґрунтовує тим, що з відповідачем по справі перебуває у шлюбі, який зареєстрований 28.08.1993 року Світязькою сільською радою Шацького району Волинської області, актовий запис № 10. Від даного шлюбу мають дітей повнолітнього сина [PERSON], [INFO] та неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. Покликається на те, що спільне життя не склалось, шлюбні відносини між ними припинені вже тривалий час, спільне господарство не ведеться. При цьому, будь-які почуття любові та поваги до відповідача вона втратила. Вважає, що шлюб існує формально, а тому його слід розірвати. Зазначає, що діти перебувають на її утриманні. Відповідач по справі не приймає участі у їх вихованні та не надає матеріальної допомоги на утримання. Крім того, син [PERSON] є студентом 4-го курсу факультету будівництва та дизайну Луцького національного технічного університету денної форми навчання за державним замовленням і вона не в змозі самостійно його утримувати, оскільки знаходиться в скрутному матеріальному становищі та рівень доходів не дозволяє їй цього робити самостійно. В добровільному порядку відповідач відмовляється надавати допомогу на утримання дітей, у звязку з чим, просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дочки в розмірі ? частини від усіх видів його доходів і до повноліття дитини, а також на утримання повнолітнього сина на період його навчання в розмірі ? частини від усіх видів його доходів щомісячно і до досягненням ним 23-х років. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав, викладених у заяві та просила їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнав та не заперечував щодо його задоволення. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши наявні докази у справі, суд прийшов до висновку, що позов підставний і підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 28.08.1993 року Світязькою сільською радою Шацького району Волинської області, актовий запис № 10, що підтверджується відповідним свідоцтвом про укладення шлюбу серії 1-ЕГ № 468327 (а.с. 5). Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Згідно вимог ст. 112 СК України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя \~і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні з пояснень сторін та досліджених письмових доказів, судом встановлено, що сторони протягом тривалого часу подружніх відносин не підтримують. Шлюб існує формально. Примиритись не бажають. При таких обставинах подальше спільне проживання і збереження сімї неможливе, а тому суд вважає за доцільне та правильне шлюб між ними розірвати. Із свідоцтв про народження серії І-ЕГ № 271872 від 22.02.1995 року (а.с. 6) та 1-ЕГ №117333 від 03.07.2010 року (а.с. 7) вбачається, що відповідач по справі є батьком повнолітнього сина [PERSON], [INFO] та неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. В судовому засіданні встановлено, що відповідач не приймає належним чином участі в утриманні та вихованні неповнолітньої дитини, хоча спроможний надавати їй матеріальну допомогу, догляд за якою здійснює матір. Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України аліменти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. При цьому, суд у відповідності до ст. 182 СК України, враховує матеріальне становище позивача та відповідача, який є працездатним, відсутність інших утриманців та стан здоровя дитини. Отже, зважаючи, що відповідач свій обовязок по утриманню дитини належним чином не виконує, неповнолітня дочка проживає з матірю та перебуває на її утриманні, то суд приходить до висновку, що на користь позивача слід стягувати аліменти в розмірі ? частини від усіх видів заробітку щомісячно і до досягнення нею повноліття. Крім того, підлягають до задоволення вимоги позивача про стягнення аліментів на повнолітню дитину, що продовжує навчання. Згідно ст. 199 Сімейного Кодексу України, якщо повнолітні діти продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно довідки № 2478 від 10.09.2015 року вбачається, що [PERSON] є студентом 4-го курсу факультету будівництва та дизайну Луцького національного технічного університету денної форми навчання за державним замовленням (а.с. 10) У відповідності до ст. 200 СК України при призначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. А тому, зважаючи, що відповідач є працездатним, має можливість надавати допомогу на навчання сина, разом з тим суд враховує, що ним також стягуються кошти на утримання неповнолітньої дочки, то суд приходить до висновку про можливість стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] в розмірі ? частки від усіх видів доходів щомісячно, починаючи з 14.09.2015 року і на період навчання [PERSON], але не більше як до досягнення ним 23 років. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути в дохід держави судовий збір в розмірі 487,20 грн. по задоволеній вимозі по стягненню аліментів.

Outcome: approved