overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-16 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із зазначеним позовом, обґрунтовуючи заяву тим, що 1 травня 2007 року уклала шлюб з відповідачем. Від даного шлюбу мають троє дітей - дочок [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO]. Так як відповідач ніякої матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, була змушена звернутися до суду з даним позовом і просила ухвалити рішення, яким стягувати на її користь з відповідача по 500 гривень аліментів на утримання кожної дитини щомісячно до досягнення ними повноліття. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, проте подала до суду заяву з проханням розгляд справи здійснювати у її відсутності, позов підтримує та просить задовольнити. Щодо ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоч про місце та час розгляду справи належним чином був повідомлений, про що свідчить розписка, наявна в матеріалах справи. Про причини неявки суд не повідомив. За погодженням з позивачем суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить висновку про задоволення позову з наступних підстав. Згідно ст. 180, ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 цього ж Кодексу до обставин, які враховуються при визначенні розміру аліментів, відносяться: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей чи непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення. Судом установлено, що 1 травня 2007 року позивач уклала шлюб з відповідачем, від даного шлюбу вони мають троє дітей - дочок [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO], що підтверджується матеріалами справи, зокрема, свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 1 травня 2007 року та відповідними свідоцтвами про народження дітей (а.с. 4, 7-9). Відповідач постійної матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, хоча має таку можливість, оскільки є працездатним та інших осіб на утриманні не має. Зважаючи на вищевикладене, аналізуючи зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що [PERSON] спроможний сплачувати аліменти на утримання дітей в розмірі 350 гривень, на кожну дитину щомісячно, починаючи з 14 липня 2014 року до досягнення старшою дитиною повноліття, а тому приходить висновку про задоволення позову. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає до негайного виконання рішення в частині стягнення аліментів в розмірі суми платежу за один місяць. Крім того, відповідно ст. 88 ЦПК України, з відповідача слід стягнути 243 гривні 60 копійок судового збору. На підставі ст.ст. 180, 182, 184 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-24 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із зазначеним позовом, обґрунтовуючи заяву тим, що від шлюбу з відповідачем мають дочку [PERSON], [INFO]. Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 18 липня 2011 року з [PERSON] стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої [PERSON] у твердій грошовій сумі в розмірі 250 гривень щомісячно, починаючи з 13 травня 2011 року до досягнення нею повноліття. Через певний час після ухвалення вищевказаного рішення суду [PERSON] стало відомо, що доходи відповідача збільшилися, а отже він має можливість сплачувати аліменти у більшому розмірі, тому просила суд збільшити розмір аліментів, стягнути на її користь аліменти на утримання дочки [PERSON] в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 гривень щомісячно, до досягнення нею повноліття. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала, просила задовольнити повністю. Представник відповідача [PERSON] позов визнав частково, просив стягнути аліменти в розмірі 600 гривень щомісячно. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить висновку про часткове задоволення позову з огляду на наступне. Згідно ст. 180, ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. \~Відповідно до\~ст. 192 Сімейного кодексу України\~розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них, та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Судом встановлено, що від шлюбу позивача з відповідачем, 10 вересня 2008 року народилась дочка [PERSON], що підтверджується відповідним свідоцтвом (а.с. 3). Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 18 липня 2011 року підтверджується, що з [PERSON] стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], у твердій грошовій сумі в розмірі 250 гривень щомісячно, починаючи з 13 травня 2011 року до досягнення нею повноліття (а.с. 4). Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Зважаючи на вищевикладене, та беручи до уваги те, що [PERSON] є працездатним, проживає разом з батьками, даних щодо перебування на його утриманні осіб не надано, суд вважає, що він спроможний сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої дочки в твердій грошовій сумі в розмірі 700 гривень щомісячно, який є достатнім з урахуванням встановленого законодавством прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 21 березня 2017 року щомісячно, до досягнення [PERSON] повноліття, а тому приходить висновку про часткове задоволення позову. \~На підставі ст.ст. 180, 181, 192 Сімейного кодексу України,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-03 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із зазначеним позовом, обґрунтовуючи заяву тим, що шлюб з відповідачем розірвано. Проте від даного шлюбу мають двоє дітей - сина [PERSON], [INFO] та дочку - [PERSON], [INFO]. [INFO] року дочка досягла повноліття і навчається на першому курсі Східноєвропейського національного університету імені Лесі Українки, а тому на даний час є необхідність матеріальної підтримки зі сторони батька. У зв'язку з цим просила стягувати з [PERSON] аліменти на утримання повнолітньої дочки в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до закінчення нею навчання, але не більше як до досягнення 23 років. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала, просила задовольнити. Відповідач [PERSON] позов визнав у повному обсязі, щодо його задоволення не заперечував. Заслухавши пояснення сторін,дослідивши письмові докази у справі, суд приходить висновку про задоволення позову з огляду на наступне. Відповідно до ст. 199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком [PERSON] [INFO], що підтверджується свідоцтвом про її народження серії [NUMBER], виданим Маневицьким районним відділом РАГС 9 липня 1999 року (а.с. 3). Довідкою Східноєвропейського національного університету імені Лесі Українки № 06/2087 від 19 червня 2017 року підтверджується те, що [PERSON] є студенткою 1 курсу, факультету соціальних наук, денної форми навчання. Термін навчання: з 01 вересня 2016 року по 30 червня 2020 року (а.с. 4). Враховуючи зазначені обставини, беручи до уваги те, що [PERSON] після досягнення повноліття продовжує навчання, у зв'язку з чим потребує матеріальної допомоги, а також визнання відповідачем позову в повному обсязі, суд приходить висновку про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання повнолітньої дочки в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 10 липня 2017 року до закінчення нею навчання, але не більше, як до досягнення 23-річного віку. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає до негайного виконання рішення в частині стягнення аліментів в розмірі суми платежу за один місяць. Крім того, відповідно ст. 88 ЦПК України, з відповідача слід стягнути 640 гривень судового збору. На підставі ст.ст. 199 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-03 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із зазначеним позовом, посилаючись на те, що 11.06.2007 р. в с. Личківці Гусятинського району, помер її батько [PERSON]. Крім іншого майна покійний мав право на 1/6 житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами в с. Трибухівці Гусятинського району. Відповідно до заповіту вона є єдиним спадкоємцем зазначеного майна покійного. Гусятинською державною нотаріальною конторою заведена спадкова справа, видано свідоцтва про право на спадщину на земельний та майновий паї, а також на грошові вклади, однак, 09.10.2015р. їй відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на частку у вказаному будинку як на спадщину у звязку з тим, що покійний не виготовив за життя правовстановлюючих документів. Тому просить в судовому порядку визнати за нею право власності на 1/6 частку вищезгаданого житлового будинку в порядку спадкування за заповітом. Представник позивача [PERSON] у попереднє судове засідання не зявився, однак надала суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] сільської ради подав суду письмову заяву, позовні вимоги визнав повністю, просив справу розглянути без участі їх представника. Відповідно до ст. 130 ЦПК України ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволенню позову. Відповідно до ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Суд, роз'яснивши сторонам процесуальні наслідки визнання позову, встановивши, що визнання в даному випадку відповідачем позовних вимог не суперечить закону та не порушує права, свободи, інтереси інших осіб, приходить до висновку, що позов про визнання права власності на спадкове майно підлягає до задоволення. Враховуючи те, що іншого порядку виготовлення і видачі позивачеві правовстановлюючих документів на успадковане майно законодавством не визначено, позивач фактично прийняла спадщину, а тому є підстави у судовому порядку визнати за [PERSON] право власності на 1/6 частку житлового будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, загальною площею 91,6 м2, житловою площею 69,2 м2, який знаходиться в с. Трибухівці, Гусятинського району Тернопільської області за заповітом після смерті батька [PERSON]. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-19 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із зазначеним позовом, посилаючись на те, що 21 квітня 2002 року померла її мати [PERSON], яка проживала в [INFO]. На час смерті матері вона проживала разом з нею. Крім неї були зареєстровані і проживали по місцю проживання матері її сини: [PERSON], який проживав з матір'ю до 2000 р., потім проживав окремо, сімї не мав і помер у 2004 році та [PERSON], проживав з матір'ю до 2002 року, сім'ї не мав, помер 05.10.2008 року. Після смерті матері залишилось спадкове майно, а саме: житловий будинок збудований у 1966 році з надвірними будівлями і спорудами з присадибною ділянкою в розмірі 0,16 га, який знаходиться в с. Чабарівка по вул. Центральна, 293, а також земельна ділянка (пай) розміром 2,45 умовних кадастрових гектари, яка перебуває у колективній власності Селянської спілки Поділля. Тому, просить в судовому порядку визнати за нею право власності на вищезгадане нерухоме майно. Позивач [PERSON] у попереднє судове засідання не зявилася, однак надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] сільської ради подав суду письмову заяву, позовні вимоги визнав повністю, просив справу розглянути без участі їх представника. Відповідно до ст. 130 ЦПК України ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволенню позову. Відповідно до ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Суд, встановивши, що визнання в даному випадку відповідачем позовних вимог не суперечить закону та не порушує права, свободи, інтереси інших осіб, приходить до висновку, що позов про визнання права власності на спадкове майно підлягає до задоволення. Враховуючи те, що іншого порядку виготовлення і видачі позивачеві правовстановлюючих документів на успадковане майно законодавством не визначено, позивач фактично прийняла спадщину, а тому є підстави у судовому порядку визнати за [PERSON] право власності на житловий будинок збудований у 1966 році з надвірними будівлями і спорудами з присадибною ділянкою в розмірі 0,16 га, який знаходиться в с. Чабарівка по вул. Центральна, 293, а також земельна ділянка (пай) розміром 2,45 умовних кадастрових гектари, яка перебуває у колективній власності Селянської спілки Поділля в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON]. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-17 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із зазначеним позовом, посилаючись на те, що 24.05.2007 року в с. Постолівка Гусятинського району, помер її батько, [PERSON]. Крім іншого майна покійний мав право на 1/2 житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами в с. Постолівка Гусятинського району по вул. Загоринка, 119, а інша частина цього будинку належала її матері, [PERSON], яка померла 26.05.2015 року. Вона є єдиним спадкоємцем зазначеного майна покійного. Гусятинською державною нотаріальною конторою заведена спадкова справа та видано свідоцтва про право на спадщину на земельний пай, однак, 12.10.2015 року нотаріусом їй відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на частку у вказаному будинку як на спадщину у звязку з тим, що покійний не виготовив відповідного свідоцтва про право власності до дня смерті. Тому, просить в судовому порядку визнати за нею право власності на вищезгадане нерухоме майно. Представник позивача [PERSON] у попереднє судове засідання не зявився, однак попередньо подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] сільської ради подав суду письмову заяву, позовні вимоги визнав повністю, просив справу розглянути без участі їх представника. Відповідно до ст. 130 ЦПК України ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволенню позову. Відповідно до ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Суд, роз'яснивши сторонам процесуальні наслідки визнання позову, встановивши, що визнання в даному випадку відповідачем позовних вимог не суперечить закону та не порушує права, свободи, інтереси інших осіб, приходить до висновку, що позов про визнання права власності на спадкове майно підлягає до задоволення. Враховуючи те, що іншого порядку виготовлення і видачі позивачеві правовстановлюючих документів на успадковане майно законодавством не визначено, позивач фактично прийняв спадщину, а тому є підстави у судовому порядку визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в с. Постолівка по вул. Загоринка, 119, Гусятинського району, Тернопільської області в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON]. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-29 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із зазначеним позовом, посилаючись на те, що 24 лютого 2015 року померла її баба [PERSON], після її смерті відкрилася спадщина на все належне їй майно, на випадок своєї смерті [PERSON] склала заповіт, згідно якого заповіла їй квартиру в житловому будинку в смт. Гусятин по вулиці Лукяновича, 7/4а Гусятинського району Тернопільської області та гараж в смт. Гусятин по вулиці Лукяновича, 7/1-6 Гусятинського району Тернопільської області. Відповідно до заповіту вона є єдиним спадкоємцем майна покійного, інших спадкоємців на це майно немає. В управління спадковим майном вона вступила одразу ж після смерті спадкодавця. Однак отримати право власності на спадкове майно вже після смерті спадкодавця вона не може тому, що державним нотаріусом їй відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на спадкове майно. Тому, просить в судовому порядку визнати за нею право власності на вищезгадане нерухоме майно. Позивачка [PERSON] у попередньому судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] селищної ради подав суду письмову заяву, позовні вимоги визнав повністю, просив справу розглянути без участі їх представника. Відповідно до ст. 130 ЦПК України ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволенню позову. Відповідно до ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Суд, роз'яснивши сторонам процесуальні наслідки визнання позову, встановивши, що визнання в даному випадку відповідачем позовних вимог не суперечить закону та не порушує права, свободи, інтереси інших осіб, приходить до висновку, що позов про визнання права власності на спадкове майно підлягає до задоволення. Враховуючи те, що іншого порядку виготовлення і видачі позивачеві правовстановлюючих документів на успадковане майно законодавством не визначено, позивач фактично прийняла спадщину, а тому є підстави у судовому порядку визнати за [PERSON] право власності на квартиру № 4«а» в житловому будинку в смт. Гусятин по вулиці Лукяновича, 7 Гусятинського району Тернопільської області та гараж в смт. Гусятин по вулиці Лукяновича, 7/1-6 Гусятинського району Тернопільської області в порядку спадкування за заповітом після смерті баби [PERSON]. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-09 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із зазначеним позовом, посилаючись на те, що 26.12.2014 року помер її сусід, житель [INFO], [PERSON]. Крім іншого майна покійний мав право на земельну ділянку відповідно до державного акту серії 1У №021109 на території [PERSON] сільської ради, а також житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в с. Васильківці Гусятинського району по вул. М.Рибака, 1. Відповідно до заповіту вона є спадкоємцем зазначеного майна покійного. Нотаріальною конторою заведена спадкова справа, однак у звязку із тим, що покійний втратив оригінал державного акту на землю і в ньому помилково зазначено його імя як «Ярослав» а насправді він «Мирослав», а також у звязку із тим, що на день смерті не виготовлено правовстановлюючих документів на житловий будинок, їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину. Тому, просить в судовому порядку визнати за нею право власності на вищезгадане нерухоме майно. Позивач [PERSON] у попереднє судове засідання не зявилася, однак надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] сільської ради подав суду письмову заяву, позовні вимоги визнав повністю, просив справу розглянути без участі їх представника. Відповідно до ст. 130 ЦПК України ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволенню позову. Відповідно до ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Суд, встановивши, що визнання в даному випадку відповідачем позовних вимог не суперечить закону та не порушує права, свободи, інтереси інших осіб, приходить до висновку, що позов про визнання права власності на спадкове майно підлягає до задоволення. Враховуючи те, що іншого порядку виготовлення і видачі позивачеві правовстановлюючих документів на успадковане майно законодавством не визначено, позивач фактично прийняла спадщину, а тому є підстави у судовому порядку визнати за [PERSON] право власності на земельну ділянку та житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в с. Васильківці по вул. М.Рибака, 1 Гусятинського району Тернопільської області в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON]. На підставі наведеного,

Outcome: approved