Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-12 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із позовом до відповідачки, яка діє від власного імені та як законний представник малолітньої дочки, про визнання осіб такими, що втратили право користування житлом, мотивуючи свої вимоги тим, що він являється власником житлового будинку, який знаходяться за адресою в с. Берегомет, вул. Б.Хмельницького, 12, Кіцманського району Чернівецької області на підставі договору дарування житлового будинку. Однак, в даному будинку крім нього зареєстрована і його бувша співмешканка [PERSON] відповідачка по справі, разом з дочкою [PERSON], які з червня 2012 року у вказаному господарстві не проживають, оскільки перейшли проживати до сестри відповідачки. Посилається на те, що даний факт не дає йому можливості вільно розпоряджатися своїм майном, а тому просив задовольнити позов. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю та просив задовольнити позов, оскільки відповідачка має іншу сім'ю. Відповідачка, яка діє від власного імені та як законний представник малолітньої дочки позовні вимоги не визнала та просила, не знімати з реєстрації дочку. Представник третьої особи подала заяву про розгляд справи без їх участі, рішення прийняти на розсуд суду. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов слід задовольнити. Так, судом встановлено, що позивачу на праві власності належить житловий будинок, який знаходяться за адресою в с. Берегомет, вул. Б.Хмельницького, 12, Кіцманського району Чернівецької області, що підтверджується договором дарування житлового будинку від 03 грудня 2009 року. Однак, у вищевказаному житловому приміщенні крім позивача зареєстрована і його бувша співмешканка, відповідачка по справі, [PERSON], разом зі своєю дочкою [PERSON], яка була усиновлена позивачем. Згідно довідки виконавчого комітету Берегометської сільської ради Кіцманського району Чернівецької області №353 від 06 травня 2015 року, вбачається, що відповідачка [PERSON], разом з дитиною у господарстві в с. Берегомет, вул. Б.Хмельницького, 12, Кіцманського району Чернівецької області не проживає з червня місяця 2012 року, а прживає в господарстві сестри в с. Пядиківці Кіцманського району. Згідно ст. 319 ЦК України власник вправі володіти, користуватись та розпоряджатись своїм майном на власний розсуд. Статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Відповідно до ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей, і мають право розпоряджатись цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна може вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 405 ЦК України передбачено, що член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Реєстрація відповідачки у будинку позивачки порушує її права у володінні, користуванні та розпорядженні цим житлом і вона як власник вправі вимагати усунення будь - яких порушень його права, хоча б ці порушення і не були поєднані з позбавленням права володіння. Відповідач підтвердила той факт, що з 2012 року, після розлучення з позивачем, проживає разом з малолітньою дочкою у своєї сестри. Відповідно до ч. 4 ст. 29 ЦК України - місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків, або одного з них, з ким вона проживає. Крім того, згідно\~ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. У звязку із цим, відповідно до ст.16 ЦК України вимоги про зняття особи з реєстрації за місцем проживання можливе лише при вирішенні спору про житлові права. Відповідно до ст..7 Закону України Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні, питання про зняття з реєстрації особи за місцем проживання взаємоповязане і залежить від вирішення питань про житлові права особи, які регулюються нормами житлового і цивільного законодавства. Частиною першою статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено право на справедливий суд, зокрема кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру. Суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог за наявності законних на те підстав, оскільки заперечення відповідача не є суттєвими і випливають не з норм закону, а з інших цивільно- правових відносин, які можуть бути вирішенні шляхом подачі відповідного позову до суду. На підставі викладеного та у відповідності до ст. ст. 15, 16, 319, 391, 405 ЦК України, та

Outcome: approved