Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-03 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вищевказаною заявою, посилаючись на те, що вона є сестрою [PERSON], який помер[INFO] року у Автономній Республіці Крим, місто Феодосія, відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого Феодосійським міським відділом запису актів громадянського стану Департаменту запису актів громадянського стану Міністерства юстиції Республіки Крим 09 серпня 2016 року, актовий запис № 1141 від 09.08.2016 року та довідки про смерть № 1141 від 09.08.2016 року, виданої Феодосійським міським відділом запису актів громадянського стану Департаменту запису актів громадянського стану Міністерства юстиції Республіки Крим, причина смерті - глибокий крововилив в лівій гемісфері головного мозку. Заявниця вказує, що отримати свідоцтво про смерть у відділі державної реєстрації актів цивільного стану неможливо, оскільки факт смерті відбувся на тимчасово окупованій території України, на якій неможливо отримати медичний документ, що може бути прийнятий відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації смерті. Інгулецьким районним у місті Кривому Розі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області 16 серпня 2016 року було відмовлено у проведенні державної реєстрації смерті [PERSON], оскільки заявником для підтвердження факту його смерті пред'явлено документ, форма якого не відповідає формі визначеній наказом Міністерства охорони здоров'я від 08.08.2006 № 545. У зв'язку з вищевикладеним, заявник вимушена звернутися до суду з відповідною заявою в порядку окремого провадження з метою встановлення факту смерті свого брата, що необхідно їй для отримання свідоцтва про смерть. Заявник [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду заяви повідомлена. Надала заяву про розгляд справи за її відсутності, заявлені вимоги підтримала у повному обсязі. Належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін по справі. Відповідно до ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об'єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв'язок у сукупності, з урахуванням того, що відповідно до ст. 1 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні ним правовідносини. Як вбачається з копії свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] дошлюбне прізвище заявниці «[PERSON]». 04 лютого 2006 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON], актовий запис № 10. Місце реєстрації - відділ реєстрації актів цивільного стану Широківського районного управління юстиції Дніпропетровської області. /а.с. 12/. Згідно зі свідоцтвом про народження заявниці - її батьками є [PERSON] та [PERSON] /а.с.13/. Згідно зі свідоцтвом про народження померлого брата заявниці - [PERSON], який народився [INFO] року, - його батьками є [PERSON] та [PERSON] /а.с.14/. З матеріалів справи вбачається, що [INFO] року помер [PERSON], місце смерті - м. Феодосія, відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого Феодосійським міським відділом запису актів громадянського стану Департаменту запису актів громадянського стану Міністерства юстиції Республіки Крим 09 серпня 2016 року, актовий запис № 1141 від 09.08.2016 року /а.с. 15/. Інгулецьким районним у місті Кривому Розі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області було відмовлено заявнику у проведенні державної реєстрації смерті [PERSON], оскільки заявником для підтвердження факту смерті пред'явлено документ, форма якого не відповідає формі, визначеній наказом МОЗ України від 08.08.2006 року № 545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті». /а.с. 16/. Згідно довідки про смерть № 1141 від 05.06.1970 р. виданої Феодосійським міським відділом запису актів громадянського стану Департаменту запису актів громадянського стану Міністерства юстиції Республіки Крим - [INFO] року помер [PERSON], причина смерті - глибокий крововилив в лівій гемісфері головного мозку. /а.с. 19/. Відповідно до ст.3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 234 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до вимог п. 8 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. У судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (ст. 256 ЦПК України). Статтею 257-1 ЦПК України встановлено, що заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Пунктом 18 постанови від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» Пленум Верховного Суду України надав роз'яснення про те, що рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не замінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» від 01 липня 2010 року № 2398-VI державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Згідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України є невід'ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Відповідно до ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Інгулецьким районним у місті Кривому Розі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області 16 серпня 2016 року було відмовлено у проведенні державної реєстрації смерті [PERSON], оскільки заявником для підтвердження факту його смерті пред'явлено документ, форма якого не відповідає формі визначеній наказом Міністерства охорони здоров'я від 08.08.2006 № 545.. Тобто орган реєстрації обґрунтовано прийшов до висновку про те, що свідоцтво про смерть [PERSON], серії [NUMBER] виданого Феодосійським міським відділом запису актів громадянського стану Департаменту запису актів громадянського стану Міністерства юстиції Республіки Крим 09 серпня 2016 року, актовий запис № 1141 від 09.08.2016 року - на тимчасово окупованій території України, не створює правових наслідків. Однак, факт смерті [PERSON], саме [INFO] року в м. Феодосія Автономної Республіки Крим України, знайшов підтвердження в судовому засіданні наданими заявником та дослідженими у судовому засіданні доказами. Згідно п. 13 Постанови Пленуму ВСУ №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобов'язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин. Отже, оскільки заявник не має можливості надати до Інгулецького районного у місті Кривому Розі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області документи, передбачені законодавством України та які необхідні їй для отримання свідоцтва про смерть, суд приходить до висновку, що з метою захисту законних прав та інтересів громадянина України [PERSON] необхідно встановити факт смерті її брата - [PERSON], померлого [INFO] року в м. Феодосія Автономної Республіки Крим України. Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку про те, що заява обґрунтована та підлягає задоволенню і на підставі п.8 ст.367 ЦПК України допускає негайне виконання рішення у справі про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України. На підставі викладеного,

Outcome: approved