Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-13 00:00:00

[PERSON] звернулася до Ленінського районного суду м. Запоріжжя з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини зазначивши наступне. 27.07.2013 року [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON], який зареєстрований Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 353. Подружні відносини між ними фактично виникли задовго до укладення шлюбу, подружжя проживали разом, вели спільне господарство. Від сумісного життя подружжя має малолітню дитину - [PERSON], [INFO], який мешкає з матір'ю та знаходиться на повному її утриманні. Батько матеріальної допомоги на утриманні сина не надає. В зв'язку з вищевикладеним позивачка просить суд стягнути на її користь аліменти на утримання сина - [PERSON], [INFO] в розмірі 2000,00 гривень, щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. У судовому засіданні позивачка уточнила свої позовні вимоги та просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина у розмірі 500,00 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Пояснила суду, що добровільної допомоги на утримання сина відповідач не надає. Відповідач в судовому засіданні проти стягнення аліментів у розмірі 500,00 гривень не заперечував, пояснивши суду, що тимчасово не працює, крім того має на утриманні дитину від першого шлюбу, якій також сплачує аліменти у розмірі 300,00 гривень. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, суд дійшов висновку, що позов пред'явлений обґрунтовано і підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття та згідно зі ст.. 181 СК України одним із способів виконання батьками свого обов'язку щодо утримання дитини є стягнення за рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів), які присуджуються в частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. Разом з тим, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, суд за заявою одержувача може призначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, що передбачене ст.. 184 СК України. Відповідно до ст. 60 ЦПК України передбачає, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Так, в судовому засіданні встановлено, що 27.07.2013 року сторони по справі уклали шлюб, який зареєстрований Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 353 (а.с.3). Шлюбні відносини між подружжям фактично виникли задовго до укладення шлюбу, оскільки вони проживали разом та вели спільне господарство. Від сумісного життя подружжя має малолітню дитину - [PERSON], [INFO] (а.с.4). Син постійно мешкає з матір'ю, позивачкою по справі та знаходиться на її утриманні, що підтверджується довідкою Преображенської сільської ради Томаківського району Дніпропетровської області (а.с.5). У добровільному порядку відповідач матеріальної допомоги не надає. Утримувати дитину матеріально, позивачці самотужки тяжко. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] батьком дитини є [PERSON], тобто відповідач по справі (а.с.4). В судовому засіданні встановлено, що відповідач має на утриманні дитину від першого шлюбу, якій він сплачує аліменти у розмірі 300,00 гривень щомісячно, має нерегулярний, мінливий дохід, тому визначити реальну частку для стягнення аліментів не можливо. Однак, закон передбачає у подібних випадках, визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Підтвердження викладених у позові обставин, їх доведеність та обґрунтованість, дозволяють суду задовольнити вимоги позивача, стягнувши з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі 500,00 гривень щомісячно, починаючи стягнення з 24.03.2014 року до досягнення дитиною повноліття. Крім того, з відповідача на користь держави слід стягнути судові витрати в розмірі 243,60 гривень.

Outcome: approved