Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-19 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду 01.11.2017 року з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з [PERSON] вона знаходиться у зареєстрованому шлюбі з 11.04.2015 року, який зареєстрований Московським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 371. Від даного шлюбу вони мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося, оскільки вони мають різні погляди на життя, втрачена довіра і взаєморозуміння. З квітня 2017року шлюбні відносини не підтримують, спільно господарство не ведуть. При таких обставинах подальше збереження їхнього шлюбу стало неможливим. Спору про розподіл майна, що є спільною власністю подружжя немає. В звязку з викладеним позивач звернулася до суду і просить розірвати їх з відповідачем шлюб; після розірвання шлюбу відновити їй дошлюбне прізвище « Логвиненко»; стягнути з відповідача, понесені нею судові витрати при зверненні до суду з даним позовом у розмірі 640 грн. Позивач в судове засідання не зявилася, надала заяву, в якій прохає справу слухати за її відсутності, на позовних вимогах наполягає. Відповідач у судове засідання не зявився, надав заяву, в якій прохає справу слухати за його відсутності, не заперечує проти розірвання їх з позивачем шлюбу. Крім того, зауважив, що предметом даного позову є розірвання шлюбу між сторонами, а тому питання виконання його батьківських обов»язків, зокрема щодо сплати коштів на утримання дитини, що наведені в позовній заяві є неналежними доказами і не можуть бути прийняті до уваги судом при розгляді даної справи. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У зв'язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч.2 ст.247 ЦПК України, суд розглянув цивільну справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису. Судом встановлені такі факти та відповідні правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 11.04.2015 року, який зареєстрований Московським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 371. Спільне життя з відповідачем не склалося, оскільки вони мають різні погляди на життя, втрачена довіра і взаєморозуміння. З квітня 2017року шлюбні відносини не підтримують, спільно господарство не ведуть. При таких обставинах подальше збереження шлюбу неможливо. Від вказаного шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачем та буде проживати з нею після розірвання шлюбу. Спору про розподіл майна, що є спільною власністю подружжя немає. В звязку з викладеним позивач звернулася до суду і просить розірвати їх з відповідачем шлюб. Викладене підтверджується матеріалами справи. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки зберегти їх сім'ю на майбутнє неможливо, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам.

Outcome: approved