Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-11 00:00:00

[PERSON] звернулася до Рівненського міського суду Рівненської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обгрунтування позовних вимог вказує на те, що 24 листопада 2007 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON] у Відділі реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції, про що зроблено актовий запис № 2458. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. На протязі двох останніх років сімейне життя між нею та відповідачем погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Кожен із них має діаметрально протилежні погляди на шлюб, сім»ю. Відповідач постійно нехтує сімейними цінностями, такими як повага до дружини, піклування про створення в сім»ї доброзичливої сприятливої морально-психологічної атмосфери. З ініціативи відповідача між ними постійно виникають сварки, свідком яких нерідко стає їхня дитина, що тяжким чином впливає на її психічний стан та кожен раз спричиняє їй та дитині душевні страждання. Протягом тривалого часу відповідач взагалі самоусунувся від необхідності матеріально забезпечувати свою сім»ю. На даний момент ведення між ними спільного господарства та сумісне проживання остаточно припинено. За її глибоким переконанням подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає, оскільки як у неї так і у відповідача на грунті сімейно-побутових проблем, та діаметрально протилежних поглядів на сімейне життя, розвинулась неприязнь один до одного, втрачено почуття любові та поваги. Вважає, що шлюб існує лише формально, сумісне життя та збереження сім»ї неможливе. Просить суд розірвати шлюб, стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO] в розмірі 1/3 частки від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття, стягнути з відповідача судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп. В судовому засіданні позивачка [PERSON] та її представник - [PERSON] позовні вимоги підтримують в повному обязі та просять суд їх задоволити та дитину [PERSON] залишити на виховання матері. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнає частково та просить суд розірвати шлюб, стягнути з нього на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO] в розмірі ? частки від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття, судовий збір за позовну вимогу про розірвання шлюбу просить стягнути з позивачки. Представник відповідача адвокат [PERSON] в судовому засіданні підтримав позицію свого довірителя щодо визнання позовних вимог частково. Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони з 24 листопада 2007 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії 1-ГЮ № 032861, виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції (а.с. 5). Сторони від шлюбу мають доньку - [PERSON], [INFO] (а.с. 6). Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд прийшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Сторони втратили один до одного почуття любові, довіри і поваги, не ведуть спільного господарства, отже шлюб існує формально. Статтею 141 СК України, встановлено рівність батьків щодо прав та обовязків по відношенню до дитини. У відповідності до ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ст. 182 СК України, п. 17 Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. З урахуванням цих обставин, а також враховуючи довідку про доходи відповідача (а.с. 20), суд вважає, що з урахуванням розміру заробітної плати відповідача розмір аліментів, які з нього будуть стягуватись, слід визначити в розмірі ? частки від усіх видів його заробітку (доходу) і при цьому буде враховано як інтереси дитини так і інтереси відповідача. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред»явлення позову. На підставі встановлених і наведених судом фактів, а також з метою недопущення погіршення матеріального становища\~дитини\~та одночасно відповідача, суд із урахуванням, положень ст. ст. 141, 180, 183 СК України, приходить до висновку про часткове задоволення позову, а саме про доцільність стягнення з [PERSON], [INFO] на користь [PERSON] аліментів на утримання доньки [PERSON], [INFO], в розмірі ? частки від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви, тобто з 04 березня 2016 року, і до досягнення дитиною повноліття. Такий розмір аліментів, суд вважає реально можливим для їх сплати, без одночасного погіршення матеріального становища відповідача. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Згідно п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України Про судовий збір, від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Аналізуючи наведені норми та врахувавши вимогу відповідача про стягнення з позивача судових витрат за позовну вимогу про розірвання шлюбу, суд приходить до висновку про поділ судових витрат порівну між сторонами по справі, а саме: з відповідача слід стягнути 1/2 частину сплаченого позивачем судового збору, а саме стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 275 грн. 60 коп. та в прибуток держави судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп. за позовну вимогу про стягнення аліментів. На підставі ст.ст. 110, 112, 141, 180, 182, 184, 191 СК України,

Outcome: approved