Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-13 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду 14.03.2017 року з позовом до [PERSON], третя особа: [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, посилаючись на те, що з відповідачем вона перебувала у зареєстрованому шлюбі,який був розірваний 23.11.2010 року. Від даного шлюбу вони мають доньку - [PERSON],[INFO]. На даний час донька є студенткою першого курсу денного відділення Коледжу Національного Фармацевтичного університету. До досягнення дитиною повноліття відповідач надавав на утримання доньки матеріальну допомогу у вигляді призначених судом аліментів. На даний час домовленості про необхідність і надалі допомагати утримувати дитину з відповідачем не досягнуто. Навчання доньки вимагає значних витрат, проте її доходів не вистачає на належне утримання дитини. В зв'язку з викладеним позивач звернулася до суду і просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання дитини,яка продовжує навчання, в розмірі 30% від заробітної плати, починаючи з дати повноліття дитини та до закінчення навчання,щомісячно, але не більше ніж до досягнення донькою двадцяти трьох років; стягнути з відповідача на її користь додаткові витрати на оплату навчання дитини в розмірі ? витрат на навчання, згідно договору про надання освітних послуг до закінчення дитиною навчання, чи досягнення нею двадцяти трьох років. 07.06.2017 року позивач уточнила свої позовні вимоги, а саме: прохала стягнути з [PERSON] аліменти на користь доньки [PERSON], яка продовжує навчання, в розмірі 30% від його заробітної плати,які перераховувати на її рахунок. Позовні вимоги в частині стягнення додаткових витрат ухвалою суду від 07.06.2017 року за клопотанням позивача були залишені без розгляду. Позивач у судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримала та прохали їх задовольнити в повному обсязі,мотивуючи тим,що навчання та проживання доньки потребує значних витрат, проте її доходу не вистачає для належного забезпечення доньки всім необхідним. Крім того, зазначила,що на її утриманні перебуває повнолітній син від першого шлюбу, який є інвалідом 2 групи та отримує пенсію, у розмірі 1050грн, однак цих коштів йому не достатньо для належного існування та лікування,тому вона допомагає йому зі своєї заробітної плати. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, та не заперечував сплачувати аліменти на утримання доньки на її рахунок у розмірі ? частини від його доходу. При цьому пояснив, що на його утриманні перебувають повнолітня донька, онук та матір - пенсіонерка. Крім того,зазначив,що він самостійно сплачує комунальні послуги по квартирі, де зареєстровані та проживають він та позивач. Третя особа у судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримала та прохала їх задовольнити в повному обсязі,зазначила,що 30% від заробітної плати батька це досить мала сума, так як мати значно більше витрачає на оплату її навчання та проживання в гуртожитку. Суд, вислухавши думку сторін, дослідивши та оцінивши докази, що містяться в матеріалах справи, дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав: Матеріалами справи встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі(а.с.8). Від вказаного шлюбу вони мають спільну дитину - [PERSON],[INFO], батьком якого являється та зареєстрований відповідач по справі, про що свідчить копія свідоцтва про народження дитини ( а.с.7). На даний час донька є студенткою першого курсу денного відділення Коледжу Національного фармацевтичного університету. Вартість послуги з підготовки Здобувача щороку складає 13980грн (а.с.9-11). Із довідки,наданої КП «Житлова управляюча компанія» Лозівської міської ради вбачається,що за адресою: [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON],[INFO], [PERSON],[INFO] та [PERSON],[INFO](а.с.12). Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч. 3 ст. 199 СК України, право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Частиною 1 статті 200 СК України визначено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Як було встановлено в судовому засіданні, що [PERSON] офіційно працює складачем поїздів 3 р(всп) у ТОВ « Лозівський ковальсько - механічний завод» та отримує стабільну заробітну плату(а.с. 56). Крім того, зі слів відповідача має на утриманні повнолітню доньку, онуку та матір пенсійного віку. Позивач же працює вихователем у Лозівському ДНЗ №14 «Світанок», на її утриманні перебуває повнолітній син, який є інвалідом 2 групи,батько якого помер (а.с.25,46,55). Положеннями п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачено, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Коментар до ст. 199 СК України розяснює, що обов'язок по утриманню повнолітніх дочки, сина, які продовжують навчання, не є продовженням обов'язку по утриманню дитини до вісімнадцяти років. Це два самостійні обов'язки, які закріплені в різних главах СК України. Вони мають власні підстави виникнення і припинення. Однак, відповідно до коментованої статті і вказаного роз'яснення Пленуму Верховного Суду України обов'язок щодо утримання повнолітніх дочки, сина виникає за умови їх потреби у матеріальній допомозі у зв'язку з навчанням. З вищенаведеного вбачається, що при вирішенні питання стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання, та визначення їх розміру має значення встановлення можливості надання батьками матеріальної допомоги, а також з»ясування потреби дитини, яка продовжує навчання, у отриманні такої допомоги. Суд прийшов до висновку, що [PERSON] потребує матеріальної допомоги, оскільки продовжує навчання, її мати, [PERSON] є єдиною особою, яка несе витрати на її утримання, в той час, коли батько [PERSON] також має змогу надавати матеріальну допомогу. Щодо доводів позивача про надання нею матеріальної допомоги сину - інваліду 2 групи, суд зауважує,що він зі слів позивача є повнолітнім, отримує пенсію щомісячно в розмірі 1050грн., згідно довідки,виданої КП «Житлова управляюча компанія» Лозівської міської ради від 10.03.2017 року разом не зареєстровані(а.с.12) За таких обставин, враховуючи матеріальне становище позивача, форму навчання доньки, реальну можливість відповідача, який має стабільний заробіток, сплачувати аліменти на користь доньки, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з [PERSON] на користь [PERSON], яка продовжує навчання, аліменти у розмірі 1/4 частини від його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви і до закінчення донькою навчання,тобто до червня 2019 року, але не більше, ніж до досягнення нею 23-х річного віку. В решті позову суд відмовляє. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Відповідно до ст. ст. 88 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача судовий збір в розмірі 640,00 гривень. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial