Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-10 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON], СК «Еталон» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. В обґрунтування своїх вимог позивач вказав, що 9 вересня 2013 року близько 9 год. 30 хв. по вул. Ржевській в м. Сміла відбулася дорожньо-транспортна пригода з вини відповідача [PERSON], в результаті якої належний позивачу транспортний засіб марки MAN д.н. [NUMBER] зазнав механічних пошкоджень. Відповідно до висновку авто товарознавчого дослідження № 012 від 24.02.2014р. вартість відновлювального ремонту автомобіля становить 34754 грн., вартість матеріального збитку становить 12661 грн., а згідно рахунків, виданих ТОВ «Колос_Авто» вартість фактичних витрат на відновлювальний ремонт автомобіля становить 37890 грн. 95 коп. Страхова відповідальність [PERSON] в установленому законом порядку застрахована в СК «Еталон», яка не відшкодувала позивачу шкоду, завдану внаслідок ДТП. Таким чином з урахуванням поданої до суду позивачем заяви про зменшення позовних вимог, [PERSON] просила суд в порядку відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок ДТП стягнути з СК «Еталон» 12161 грн. матеріальної шкоди та судові витрати. З відповідача [PERSON] позивачка просила стягнути 25229 грн. 95 коп. матеріальної шкоди (різницю між фактичними витратами з ремонту автомобіля та матеріальними збитками) та 7000 грн. завданої моральної шкоди яка виразилася в порушенні звичайного ритму її життя у зв'язку з пошкодженням її автомобіля та неможливістю його використання, різким погіршенням стану здоров'я. В судовому засіданні позивачка та її представник позовні вимоги підтримали, посилаючись на обставини зазначені у позовній заяві, просили позов задовольнити. Відповідач [PERSON] та його представник позов не визнали та пояснили, що цивільно правова відповідальність [PERSON] як власника транспортного засобу була застрахована в Страховій компанії «Еталон» яка і повинна відшкодувати шкоду позивачу в повному розмірі. Щодо моральної шкоди, то вважає, що його діями моральна шкода позивачу не завдана та позивачкою не надано суду доказів спричинення моральної шкоди. Представник відповідача СК «Еталон» в судове засідання не з'явився, заперечень до суду не направив, заяв про розгляд справи без участі представника відповідача до суду не надходило, хоча СК «Еталон» належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, а тому суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності другого відповідача. Вислухавши пояснення позивача, представника позивача, першого відповідача, представника першого відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 9 вересня 2013 року близько 09 год. 30 хв. по вул. Ржевській в м. Сміла водій [PERSON] керуючи на законних підставах автомобілем DACIA -SOIENZA д/н [NUMBER], перед зміною напрямку руху не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод іншим учасникам руху, допустив зіткнення з автомобілем MAN д.н. [NUMBER] під керуванням [PERSON], який керував автомобілем на законних підставах та належить [PERSON]. Внаслідок зазначеної дорожньо-транспортної пригоди зазначені транспорті засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Постановою Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 18 жовтня 2013 року у справі № 703/5590/13-п 3/703/1080/13, яка набрала законної сили, [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн. (а.с. 9). Станом на день скоєння дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність відповідача [PERSON] була забезпечена полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АВ/9052899, виданого СК «Еталон» 12 листопада 2012 року. Ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну відповідно до умов договору становить 50000 грн., франшиза - 500 грн., строк дії полісу - з 12 листопада 2012 року по 11 листопада 2013 року (а.с. 21). 09 вересня 2013 року повідомлено СК «Еталон» про настання страхового випадку (а.с. 22). 15 листопада 2013 року позивачка [PERSON] звернулася до СК «Еталон»« з заявою про виплату страхового відшкодування по збитку, спричиненому в результаті дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 9 вересня 2013 року по вул. Ржевській у м. Сміла (а.с. 22). Відповідно до довідки про дорожньо-транспортну пригоду за № 847, виданої ВДАІ Смілянського МВ УМВС України в Черкаській області, внаслідок зазначеної вище дорожньо-транспортної пригоди транспортний засіб MAN д.н. [NUMBER] отримав такі механічні ушкодження: деформована права підніжка, деформований передній бампер, деформована ліва підніжка (а.с. 8). Як пояснили сторони в судовому засіданні, представник відповідача СК «Еталон» виїжджав на місце ДТП, провів огляд пошкоджень транспортного засобу автомобіля MAN д.н. [NUMBER] та склав акт первинного огляду транспортного засобу але копій зазначених документів сторонам не надав. До цього часу, відшкодування матеріальної шкоди страховою компанією позивачу не проведено. Цивільно-правові відносини у сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються, зокрема, спеціальним нормативним актом - Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Так, відповідно до п. 22.1 ст. 22. Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до страхових сум відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Згідно ст. 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. У відповідності до п. 34.2 ст. 34 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених ст. 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов'язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Відповідно до ст.36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик не пізніше як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування та виплатити його, а у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). У абзаці 3 п. 3 ч. 1 ст. 988 Цивільного кодексу України зазначено, що страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Відповідно до ч.ч. 3 і 4 ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки. Попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здісненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч. 1 ст. 58 ЦПК України належними доказами є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Як вбачається зі змісту ст. 35 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов'язок доведення розміру шкоди лежить на позивачеві. Позивачкою надано до суду висновок експертного авто товарознавчого дослідження від 24 лютого 2014 року за № 012, згідно якого вартість відновлювального ремонту автомобіля MAN д.н. [NUMBER] становить 34757 грн., вартість матеріального збитку. який спричинений власнику автомобіля MAN д.н. [NUMBER] внаслідок пошкодження становить 12661 грн. (а.с. 10-14), а тому, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення 12161 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди з СК «Еталон» підлягають задоволенню. Щодо вимог позивача до [PERSON] про стягнення з останнього 25229 грн. 95 коп. матеріальної шкоди та 7000 грн. моральної шкоди суд приходить до наступних висновків. Згідно положень ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі по тексту Закон) при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Згідно п. 16 Постанови Пленуму ВССУ № 4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», оскільки, відповідно до ст. 3 «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється як з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих унаслідок дорожньо-транспортної пригоди, так і захисту майнових інтересів страхувальників, враховуючи положення статті 1194 ЦК, питання про відшкодування шкоди самою особою, відповідальність якої застрахована, вирішується залежно від висловленої нею згоди на таке відшкодування та виконання чи невиконання нею передбаченого ст. 33 цього Закону обов'язку щодо письмового надання страховику, з яким укладено відповідний договір повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого зразка. У разі відсутності такої згоди завдана потерпілому шкода підлягає відшкодуванню страховиком у межах передбаченого договором страхування страхового відшкодування. Наявність такої згоди у вигляді відповідної заяви цієї особи та виконання нею передбаченого ст. 33 цього обов'язку з'ясовується судом першої інстанції, у зв'язку з чим до участі у справі може бути залучений страховик. При відшкодуванні страховиком шкоди, завданої особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, така особа сплачує потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). У разі невиконання особою, відповідальність якої застрахована, обов'язку письмового надання страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого зразка, шкода відшкодовується завдавачем шкоди. Під час розгляду даної цивільної справи, судом було достовірно встановлено, що сторони, після настання даного ДТП, звернулися до страхової компанії із відповідною заявою про настання страхового випадку та виплату суми страхового відшкодування. Страхова сума (ліміт відповідальності) згідно полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності [PERSON] як власника транспортного засобу за шкоду, заподіяну майну становить (50000 грн. - 500 грн. франшизи) 49500 грн. Під час розгляду справи [PERSON] сплатив позивачці 500 грн. франшизи. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що деліктні правовідносини, які виникли між позивачем та першим відповідачем, за наявності застрахованої цивільно-правової відповідальності відповідача, мають регулюватися спеціальним законом, який регулює вказані правовідносини - ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», відповідно до положень якого, у разі дотримання його положень страхувальником ([PERSON]), в частині зокрема повідомлення про настання страхового випадку та визнання його таким з боку страховика (ст. 33, 35, 36 Закону), відповідна особа, якій завдана шкода з вини страхувальника, має право на відшкодування такої (матеріальної) шкоди за рахунок страховика (ст. 22 даного Закону). Таким чином, позивач, всупереч вимогам ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», звернувся із даним позовом про відшкодування матеріальної шкоди також і з [PERSON], який відповідно до вищезазначеного, за наявності у нього застрахованої цивільно-правової відповідальності в СК «Еталон», не є належним відповідачем щодо стягнення з нього зазначеної позивачем суми матеріальної шкоди. В зв'язку з цим, суд вважає за необхідне відмовити позивачу у задоволенні його позовних вимог до [PERSON] щодо стягнення суми матеріальної шкоди. Що стосується стягнення з відповідача [PERSON] суми моральної шкоди в розмірі 7000 грн., то в цій частині позовні вимоги позивача також не підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Згідно ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка завдала, за наявності її вини. Відповідно до ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Однак, позивачкою не було надано суду жодних доказів на підтвердження факту заподіяння їй моральних страждань або втрат немайнового характеру, зокрема не було надано доказів щодо розміру моральної шкоди, на який претендує позивачка. Згідно положень ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були дослідженні в судовому засіданні. Відповідно до ст. 60 ЦПК України - кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Позивач в судовому засіданні частково довів правомірність своїх вимог. У відповідності до ст. 88 ЦПК України в відповідача СК «Еталон» на користь [PERSON] підлягають стягненню судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог - 243 грн. 60 коп., сплаченого судового збору та 2000 грн. витрат на правову допомогу адвоката. На підставі викладеного та

Outcome: partial