Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-05 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, який мотивувала тим, що вони із відповідачем перебувають у шлюбі, який зареєстровано 04.08.2015р. Чернівецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області, актовий запис №1230, однак по причині втрати почуття любові та поваги одне до одного їх подружнє життя не склалося у них різні характери та погляди на сімейне життя, протягом тривалого часу вони проживають окремо, шлюб існує формально, а тому позивачка просить суд шлюб розірвати. Позивачка вказує, що від даного шлюбу у них є дочка [PERSON], [INFO], яка проживає із нею та перебуває на її утриманні, а тому позивачка просить неповнолітню дочку залишити проживати із нею, змінивши її місце реєстрації. Позивачка подала до суду заяву, якою позовні вимоги підтримала повністю, шлюб просила розірвати, позов задоволити, справу просила розглядати у її відсутності. Відповідач будучи належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання в судове засідання не з'явився за невідомих причин. Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений без поважних причин або без повідомлення причин, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином у суду є підстави для розгляду справи заочно у відсутності відповідача. Судом, відповідно до представлених документів, встановлено, що між сторонами зареєстровано шлюб, від якого у подружжя є двоє дітей, які проживають із матір'ю та перебувають на повному її утриманні. Суд, аналізуючи обставини встановлені під час судового розгляду та дослідивши зібрані докази, вважає, що позов підставний і підлягає до часткового задоволення за наступних підстав. Відповідно до ч.2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно вимог ст.112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони після укладення шлюбу міцної сім'ї не створили, протиріччя між ними набули стійкого характеру, перебування у шлюбі суперечить інтересам сторін, шлюб існує формально, а тому суд приходить до висновку, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] слід розірвати. На підставі ч.1 ст.160 СК України, оскільки спору між батьками відносно місця проживання їх неповнолітньої дитини немає, тому суд, враховуючи, що їх неповнолітня дочка постійно проживає біля матері та знаходиться на її утриманні, суд вважає, що дитину слід залишити проживати із матір'ю [PERSON], оскільки спору про місце проживання дитини між батьками немає. Згідно з чинним цивільним законодавством України місце проживання дитини має відповідати місцю проживання батьків, або одного з них. Сімейний кодекс зазначає, що місце проживання дитини визначається за домовленістю батьків. Згідно із ч.2 ст.161 СК України у випадку, якщо батьки не проживають разом, та не домовились із ким саме буде проживати дитина - спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Відповідно до протоколу №4 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зазначає, що кожна людина має право вільно пересуватися та обирати місце проживання в будь-якій державі, на території якої вона перебуває легально. Позивачкою не представлено доказів того, що відповідач не надає згоди на зміну місця реєстрації дитини, отже, у такому випадку позивачка повинна спочатку звернутися у реєстраційні органи із заявою про реєстрацію місця проживання дитини. Якщо потрібно ще й виписати дитину з попереднього місця проживання, додається заява про зняття з реєстрації місця проживання дитини. Лише у разі отримання відмови у задоволенні заяви, у зв'язку з відсутністю згоди іншого з батьків, той із батків, із ким проживає дитина може звернутися із відповідною заявою у орган опіки і піклування або із позовом в суд. На підставі наведеного суд вважає, що у задоволенні вимоги про зміну місця реєстрації дитини слід відмовити. На підставі викладеного та ст.ст. 104, 105, 110, 112, 160, 161 СК України,

Outcome: dismissed