Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-16 00:00:00

[PERSON] звернулася до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання сина [PERSON] в розмірі 1/4 частки доходу відповідача щомісячно до моменту досягнення сином повноліття. Позивач подала заяву про розгляд справи за її відсутності, заявлені вимоги підтримала в повному обсязі. Позовні вимоги мотивувала тим, що вона з 10.04.2010 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, в якому у них народився син [PERSON]. З відповідачем відносини погіршилися. Відповідач припинив надавати матеріальну допомогу на утримання дитини та ухиляється від виконання своїх батьківських обовязків. Позивач в позовній заяві також зазначила, що відповідач має постійне місце роботи. Відповідач в судове засідання не зявився, хоч про час і місце судового розгляду повідомлявся у встановленому порядку, а тому, виходячи зі змісту ч.1 ст. 224 ЦПК України, та того, що відповідач про причини неявки суд не повідомив, а позивач подав достатньо матеріалів, які свідчать про взаємовідносини сторін, суд вважає, що можливо провести заочний розгляд справи. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 10.04.2010 року, згідно Свідоцтва про одруження серії І-НМ № 079762 від 10.04.2010 р., виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Івано-Франківського міського управління юстиції за № 327 (а.с.5). Під час перебування у шлюбі 27.09.2010 року у них народився син [PERSON] (а.с.6). Відповідно до ст. 141, 180 СК України батьки мають рівні права та обовязки щодо своїх неповнолітніх дітей, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 1 та 2 статті 27 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Як зазначено ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частина 1 ст.182 СК України визначає, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення. Частина 2 ст.182 СК України визначає мінімальний розмір аліментів на одну дитину, який не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму, визначеного державою для відповідної категорії дітей. Ч.1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Дослідивши обставини справи та письмові докази, оцінюючи досліджені докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити. Стягнення аліментів розпочати з 09.11.2016 року (з часу звернення з позовом до суду). На підставі ч.2 ст..84, 180, ч.2 ст.182, ст.183 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved