Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-13 00:00:00

[PERSON]звернулася до Люботинського міського суду Харківської області з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] зазначила, що вона 20 листопада 2004 року зареєструвала шлюб з відповідачем у відділі реєстрації актів цивільного стану Люботинського міського управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 132. Від спільного проживання у позивачки з відповідачем 15 грудня 2004 року народилася донька [PERSON]. Спільне життя з відповідачем не склалося через різне бачення на життя та виконання обовязків подружжя, зловживання відповідачем алкоголем та його аморальну поведінку. Спільне господарство не ведеться. Подальше збереження шлюбу неможливе. Шлюб існує формально. Спір про поділ спільного майна відсутній. Фактично шлюбно - сімейні відносини припинені з березня 2010 року. У зв'язку з зазначеним позивачка просить розірвати шлюб між нею та [PERSON][INFO], зареєстрований 20 листопада 2004 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Люботинського міського управління юстиції Харківської області, актовий запис № 132. Сторони були повідомлені про час та місце розгляду справи своєчасно та належним чином, в судове засідання не зявилися. Позивачнаправила до суду заяву, в якій зазначила, що підтримує свої позовні вимоги про розірвання шлюбу, просить розглядати справу без їїучасті. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, хоча відповідно до ч. 3ст. 74 ЦПК України повідомлявся про дату, час і місце розгляду справи, однак судова повістка від відповідача повернулася до суду за закінченням терміну зберігання. Відповідачем не подано заяви про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ч. 3ст. 27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобовязані добросовісно здійснювати свої процесуальні права та виконувати процесуальні обовязки. У звязку з чим суд вважає за необхідне розглянути справу без участі відповідача, виходячи з вимог ч. 5ст. 74 ЦПК України та рішення Конституційного суду України від 13.12.2011 року № 17-рп/2011, згідно яких в разі відсутності осіб, які беруть участь у справі за адресою, вказаної в матеріалах справи (зокрема, позовна заява), вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Згідно статті 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Відповідно до вимог ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, знаходить, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. В судовому засіданні встановлені наступні факти, що не оспорюють сторони, підтверджуються наданими суду доказами, та відповідні їм правовідносини. Сторони зареєстрували шлюб 20 листопада 2004року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Люботинського міського управління юстиції Харківської області, актовий запис № 132(а.с.3) Від спільного проживання у позивача з відповідачем 15 грудня 2004 року народилася донька [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Люботинського міського управління юстиції (а.с.6). Судом зясовано фактичні взаємини подружжя, мотиви та причини звернення з позовом [PERSON] Сторони не мають наміру зберегти сім'ю, через відсутність взаємопорозуміння, фактичне не проживання, а також те, що перебування в зареєстрованому шлюбі суперечить їх інтересам, тому суд враховуючи обставини справи вважає за доцільне шлюб розірвати. Сім'я розпалася остаточно через те, що сторони мають різні погляди щодо вирішення сумісних питань. Позивач не бажає відновлювати шлюбно-сімейні стосунки з відповідачем, який не заперечує проти розірвання шлюбу. Шлюбні стосунки не можуть бути поновлені, шлюб існує формально, строк для примирення не потрібен, так як спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення для них. Спір про поділ спільного майна відсутній. Дитина на даний час проживає разом з позивачем, питання щодо стягнення аліментів вирішено в іншому провадженні. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом (ч.3,4 ст. 56 Сімейного кодексу України). Відповідно до вимог ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 Сімейного кодексу України. На підставі ст. 112 Сімейного кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу , якщо буде встановлено, по подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Як передбачено ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до вимог ст. 55 Сімейного кодексу України - Дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сімї за свою поведінку в ній. З таких обставин суд вважає, так як спільне життя подружжя і збереження шлюбу [PERSON] та [PERSON] суперечить інтересам позивача, що має для неїістотне значення, що робить неможливим їхнє подальше спільне проживання і збереження сімї, шлюб між сторонами розірвати. Відповідно до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка Питання щодо розподілу судових витрат вирішити у відповідності до положень ст. ст. 79,88 ЦПК України

Outcome: approved