Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-24 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позов мотивовано тим, що вони з відповідачем перебувають у шлюбі з 12.03.2014 року, який зареєстровано у відділі ДРАЦСу реєстраційної служби Вишгородського районного управління юстиції у Київській області за актовим записом № 42. Від шлюбу у них народився син [PERSON] , [INFO] . Причиною розірвання шлюбу позивачка вважає погіршення їхніх взаємовідносин, різні погляди на шлюб та сім`ю. Сторони втратили почуття кохання та довіри один до одного. На даний час сторони не проживають разом, повністю припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть. Подальше спільне проживання є неможливим, шлюб існує лише формально. За таких обставин позивачка вважає, що сім`я розпалась остаточно, просить розірвати шлюб укладений між нею та відповідачем. В судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилася. Подала до суду заяву, згідно якої просила розглядати справу у її відсутності, позовні вимоги підтримує і просить задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин. Про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Відзив чи заперечення проти позову від відповідача не надходили. З врахуванням наведеного, та у відповідності до порядку, визначеного ст. 223 ч. 4, ст. 247 ч. 2 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін і постановити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи суд дійшов до висновку, що позов слід задовольнити з таких підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 12.03.2014 року, який зареєстровано у відділі ДРАЦСу реєстраційної служби Вишгородського районного управління юстиції у Київській області за актовим записом № 42 (а.с.6). Від шлюбу у них народився син [PERSON] , [INFO] (а.с.8). Причина розірвання шлюбу з встановлених матеріалів справи є наявність у сторін різних поглядів на сімейне життя, через що між ними виникали непорозуміння, які стали причиною припинення шлюбних відносин. На час розгляду справи сторони не підтримують між собою шлюбних взаємовідносин, спільного господарства не ведуть, проживають окремо і позивачка висловила своє небажання зберегти шлюб між ними. Позивачка в позовній заяві категорично наполягає на розірванні шлюбу, ствердивши неможливість відновлення шлюбу між нею та відповідачем. За таких обставин суд констатує, що сім`я сторін розпалася. Від відповідача жодних заперечень щодо цих обставин до суду не надходило. Відповідно до вимог ст. 110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений, одним із подружжя. Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. З огляду на встановлене, суд дійшов до висновку, що підстав для збереження шлюбу між сторонами в судовому засіданні не встановлено, їхній шлюб існує формально, не виконує свого прямого призначення, позивачка не бажає проживати в шлюбі з відповідачем, а тому шлюб між сторонами доцільно розірвати. Враховуючи наведене та

Outcome: approved