Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-12 00:00:00

[PERSON] звернулася до Пологівського районного суду Запорізької області із вказаною заявою. Вона просить встановити факт того, що [PERSON] постійно проживала разом однією сім`єю із [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , з 01 листопада 2012 року по день його смерті, тобто по [INFO] включно. В обґрунтування заяви зазначено, що [PERSON] проживає та зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . З 01 листопада 2012 року вона проживала однією сім`єю з [PERSON] до дня його смерті, а саме: до 10 січня 2018 року. [PERSON] був чоловіком рідної тітки позивача - [PERSON] . За станом здоров`я та віком [PERSON] потребував догляду і тому з листопада 2012 року за спільною домовленістю між заявником та [PERSON] останній почав прожинати разом із заявником у її будинку за адресою: [ADDRESS] . За життя [PERSON] склав заповіт від 24 січня 2014 року, який зареєстрований в реєстрі за №157, на підставі якою все своє майно після своєю смерті він заповів [PERSON] 23 вересня 2015 року за реєстровим номером №1267, було посвідчено ще один заповіт від імені [PERSON] 27 листопада 2015 року за заявою [PERSON] було скасовано заповіт від 23 вересня 2015 року за реєстровим номером №1267. При скасуванні другого заповіту нотаріус не пояснив, що заповіт від 24 січня 2014 року за реєстровим номером №157 є вже недійсним. Позивач та [PERSON] були впевнені, що перший заповіт є дійсним та після смерті останнього все його майно перейде до [PERSON] . [INFO] [PERSON] помер у будинку позивача, звідки його і було поховано. Позивач за власні кошти здійснила його поховання та встановила йому пам`ятник. Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно у вигляді житлового будинку, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , та земельної ділянки, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 5,16 гектарів, відповідно до державною акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЗП №025443. Інші спадкоємці, що прийняли спадщину чи претендували б на обов`язкову частку, відсутні, тому заявник звернулася до державного нотаріуса для отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлого [PERSON] 04 жовтня 2019 року державним нотаріусом Шостої запорізької державної нотаріальної контори в порядку заміщення державного нотаріуса Пологівської державної нотаріальної контори Дмитрієвою Н.П. була видана постанова про відмову у вчинені нотаріальної дії, оскільки [PERSON] не було надано документів, які б підтверджували родинні чи шлюбні стосунки між нею та [PERSON] , а заповіт від 23 вересня 2015 року за реєстровим номером №1267 за заявою заповідача скасований 27 листопада 2015 року і на час відкриття спадщини чинного заповіту не існує. У судовому засіданні заявник та її представник підтримали заяву про встановлення факту, що має юридичне значення, просили задовольнити її із зазначених у ній підстав. Представник заінтересованої особи, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився. При цьому, на адресу суду за підписом міського голови Пологівської міської ради Пологівського району Запорізької області як керівника заінтересованої особи у справі надійшла заява з проханням справу за заявою [PERSON] розглянути без представника міської ради, проти задоволення заяви [PERSON] представник заінтересованої особи заперечень не має. У судовому засіданні свідок [PERSON] суду пояснила, що [PERSON] проживала разом зі своїм родичем [PERSON] по [ADDRESS] з листопада 2012 року, оскільки у нього всі інші родичі померли. Свідок знала їх багато років, бо живе неподалік. [PERSON] помер [INFO] у будинку [PERSON] , яка і займалася його похованням. У судовому засіданні свідок [PERSON] суду пояснив, що живе неподалік від заявниці [PERSON] з 2010 року. [PERSON] та [PERSON] були родичами (він був чоловіком її тітки), жили вони разом в одному будинку по [ADDRESS] , який належить [PERSON] , приблизно з осені 2012 року. Коли [PERSON] помер, [PERSON] займалася його похованням, а він їй допомагав. Суд, беручи до уваги підтримання заяви заявницею та її представником, відсутність заперечень проти заяви [PERSON] з боку заінтересованої особи, враховуючи покази свідків, дослідивши письмові докази у справі, приходить до висновку про задоволення заяви, виходячи з наступного. Відповідно до ч.1 ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку встановленого ст.1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Як вбачається зі ст.1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Відповідно до п.5 ч.1 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно із ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , помер у м.Пологи Запорізької області [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 11 січня 2018 року Пологівський районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Запорізькій області. На підтвердження факту спільного проживання однією сім`єю [PERSON] та [PERSON] заявниця надала копію довідки від 15 травня 2020 року за підписом голови квартального комітету Боговина С.Г., згідно якої [PERSON] , [INFO] , дійсно проживав з 01 листопада 2012 року і до дня смерті з [PERSON] , яка мешкає за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] доглядала за [PERSON] та надавала йому допомогу, бо він не міг сам себе обслуговувати, і здійснила його поховання. Державний нотаріус Шостої запорізької державної нотаріальної контори, в порядку заміщення державного нотаріуса Пологівської державної нотаріальної контори, Дмитрієва Н.П. 04 жовтня 2019 року винесла постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, згідно якої відмовила [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлого [INFO] [PERSON] , [INFO] . При цьому, нотаріус вказала на те, що при відкритті спадкової справи 18 травня 2018 року [PERSON] був наданий заповіт, посвідчений від імені [PERSON] , [INFO] , 24 січня 2014 року і зареєстрований в реєстрі за №157. Але було виявлено, що померлим 23 вересня 2015 року за реєстровим № 1267 було посвідчено ще один заповіт, який 27 листопада 2015 року був скасований заявою, справжність підпису на якій було посвідчено Носенко Ю.А. приватним нотаріусом Пологівського районного нотаріального округу Запорізької області. Тому, спираючись на ст.1223 Цивільного кодексу України, при неприйнятті спадщини за заповітом, спадкоємці одержують право на спадкування за законом на загальних підставах. Але, оскільки [PERSON] не було надано документів, які б підтверджували родинні чи шлюбні стосунки між нею та гр. [PERSON] , підстав для видачі свідоцтва про право на спадщину немає. При цьому, судом також враховано, що представник заінтересованої особи у наданій до суду письмовій заяві заперечень щодо задоволення вимог [PERSON] не висловив, а свідки [PERSON] та [PERSON] особисто підтвердили, що [PERSON] та [PERSON] проживали разом з листопада 2012 року і по день його смерті, тобто понад п`ять років. Проаналізувавши здобуті в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що знайшов підтвердження факт того, що [PERSON] постійно проживала разом однією сім`єю з [PERSON] з 01 листопада 2012 року по день його смерті, тобто по [INFO] , у зв`язку з чим заява [PERSON] підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved