Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-28 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] сільської ради Ківерцівського району Волинської області про визнання права власності на житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами в порядку спадкування. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 11.04.1993 року помер [PERSON] Після його смерті залишилось спадкове майно, що складається з житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами за адресою с. Гайове, вул. Незалежності, 1, Ківерцівського району Волинської області. Вона є спадкоємцем майна померлого за заповітом, посвідченим 28.11.1991 року [PERSON] сільською радою Ківерцівського району Волинської області за реєстровим № 47. При зверненні в нотаріальну контору для оформлення спадщини [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами у зв'язку з відсутністю у спадкодавця правовстановлюючих документів на нерухоме майно. Тому просить в судовому порядку визнати за нею право власності на житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, що знаходяться в с. Гайове, вул. Незалежності, 1, Ківерцівського району Волинської області, в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився. Представником позивача [PERSON] до суду подано заяву про підтримання позову та розгляд справи у їх відсутності. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Ківерцівського району Волинської області в судове засідання не з'явився. До суду подано заяву про визнання позову та розгляд справи у їх відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У зв'язку з чим, на підставі ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 11.04.1993 року помер [PERSON], що стверджується свідоцтвом про смерть І-ЕГ № 028997 від 30.10.2006 року (а.с.4). Відповідно до витягу з погосподарської книги № 1 за 1991-1995 рік по особовому рахунку 253 рахується житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, що знаходиться в с. Гайове, вул. Незалежності, 1, Ківерцівського району Волинської області, який належить [PERSON] (а.с.15). До складу спадщини, що відкрилась після смерті [PERSON], ввійшов житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, що знаходяться в с. Гайове, вул. Незалежності, 1, Ківерцівського району Волинської області, що підтверджується довідкою [PERSON] сільської ради Ківерцівського району Волинської області № 702 від 26.07.2016 року ( а.с.14). Як вбачається із заповіту, посвідченого 28.11.1991 року [PERSON] сільською радою Ківерцівського району Волинської області за реєстровим № 47, [PERSON] розпорядився належним йому майном, заповівши його [PERSON] Заповіт не змінено і не скасовано. Факт зміни прізвища позивача з «Тарасюк» на «Бардась» стверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії І-ЕГ № 269540 від 02.09.1993 року (а.с.10). Відповідно до змісту ст. 524 ЦК УРСР (в редакції 1963 року), що діяв на час виникнення правовідносин, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. В силу ст. 534 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям. Позивач у справі, [PERSON], будучи спадкоємцем за заповітом, прийняла спадщину шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном, що також підтверджується довідкою [PERSON] сільської ради Ківерцівського району № 702 від 26.07.2016 року (а.с.14). Відповідач також не заперечує проти визнання за позивачем права власності на житловий будинок з надвірними спорудами в порядку спадкування за законом. Постановою № 272/02-31 від 01.08.2016 року приватний нотаріус Ківерцівського районного нотаріального округу [PERSON] відмовила гр. [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом через відсутність правовстановлюючих документів на майно на ім'я спадкодавця. Як вбачається з повідомлення приватного нотаріуса Ківерцівського районного нотаріального округу [PERSON] № 303/01-16 від 26.08.2016 року, після смерті [PERSON], який помер 11.04.1993 року спадкова справа не заводилась. Інших спадкоємців не встановлено. Відповідно до ст. 328 ЦК України, особи вправі набути право власності на підставах, що не заборонені законом і згідно зі ст. 392 ЦК України, можуть звертатись до суду з позовом про визнання права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності. Враховуючи, що відповідно до ст. 182 ЦК України, право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації і виникає з моменту державної реєстрації, відсутність належно оформленого свідоцтва на право власності на нерухоме майно у померлого спадкодавця унеможливлює спадкоємцеві - позивачу по справі оформити свідоцтво про право на спадщину. Беручи до уваги викладене, суд дійшов висновку про визнання за позивачем права власності на житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, що знаходиться в с. Гайове, вул. Незалежності, 1, Ківерцівського району Волинської області, в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON]

Outcome: approved