Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-25 00:00:00

[PERSON] звернулася до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовною заявою до [PERSON] , в якій просить визнати відповідача таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS] , посилаючись на наступне. [PERSON] є власником квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS] . В спірній квартирі зареєстрований відповідач, син позивача, [PERSON] , який не проживає в ній без поважних причин з 2014 року. У зв`язку із викладеним, позивач просить визнати відповідача таким, що втратив право користування квартирою. В судовому засіданні представник позивача присутній не був, надав заяву про розгляд справи без його участі. Відповідач в судове засідання не з`явився, про причину неявки суд не повідомив, про день, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином. Заяви про розгляд справи без його участі до суду не надходило, відзиву на позов від відповідача також не надходило. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Представник позивача не заперечував проти заочного розгляду справи за відсутності відповідача. У зв`язку з наведеним, суд вважав за можливе слухати справу за відсутністю відповідача, а матеріали, що є у справі, достатніми для цього, про що було постановлено ухвалу, яка відображена в протоколі судового засідання. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно із ст. 47 Конституції України кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. В силу ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до статті 405 ЦК України передбачено, що члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно положень ст. 156 ЖК України члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. В судовому засіданні було встановлено, що квартира [ADDRESS] належить на праві приватної власності [PERSON] , що підтверджується копією договору купівлі-продажу квартири, посвідченого 17.07.1996 старшим державним нотаріусом 1-ї Сєвєродонецької державної нотаріальної контори Сердюк Н.І., зареєстровано в реєстрі № 4423. Відповідно до копії довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб станом на 27.05.2021 № 10517, виданої 27.05.2021 Центром надання адміністративних послуг у м. Сєвєродонецьку Сєвєродонецької міської Військово-цивільної адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області, в квартирі, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , станом на 27.05.2021, зареєстровані: позивач [PERSON] , [INFO] , чоловік позивача [PERSON] , [INFO] , син позивача [PERSON] , [INFO] . З копії паспорту громадянина Російської Федерації № [NUMBER] , виданого 23.01.2019 ГУ МВС Росії по Московській області, орган видачі - 500-143, та копії свідоцтва № [NUMBER] про реєстрацію за місцем перебування, виданої 30.01.2019 ГУ МВС Росії по Московській області, орган видачі - 500-143, вбачається, що [PERSON] , [INFO] , зареєстрований з 30.01.2019 по 28.01.2022 за адресою: [ADDRESS] . Згідно з копією довідки «За місцем вимоги» № 4, виданою 27.05.2021 Товариством з обмеженою відповідальністю «Фенікс», [PERSON] працює у Товаристві з обмеженою відповідальністю «Фенікс» на посаді адміністратора кафе, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] , з 08 грудня 2014 року по цей час. Враховуючи вищенаведені письмові докази судом встановлено, що відповідач за місцем реєстрації не проживає щонайменше з 30.01.2019 без поважних причин, тобто більше одного року. У зв`язку із цим суд прийшов до висновку про те, що позовні вимоги стосовно визнання відповідача таким, що втратив право користування квартирою, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у відповідності до статті 141 ЦПК України суд враховує, що позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 908 грн. 00 коп., що підтверджується квитанцією № 44 від 27.05.2021. Разом з тим, представник позивача не просив стягувати судовий збір з відповідача, у зв`язку із чим суд вважає справедливим та розумним не стягувати судовий збір з відповідача.

Outcome: approved