Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-05 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду 15 січня 2015року з зазначеним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 10 липня 2014року між нею та відповідачем було укладено шлюб, який зареєстровано відділом ДРАЦС Солом'янського районного управління юстиції у м.Києві, актовий запис №1436. [INFO] у них народився син [PERSON]. Подружнє життя з відповідачем не склалося. зараз вони проживають окремо. Після припинення спільного проживання син проживає з нею. Вона не працює, здійснює догляд за сином. Одноразової допомоги при народженні дитини та допомоги по догляду за дитиною недостатньо для того, щоб забезпечити дитину навіть найнеобхіднішим. Вона не має можливості забезпечити дитині належний рівень життя, створити умови для його розвитку. Крім [PERSON], вона має старшу доньку [PERSON], [INFO], на яку отримує державну допомогу як одинока мати. Після народження дитини відповідач надав їй кошти в сумі 1500грн. та придбав дитячу коляску. Але домовитися з ним про те, що він буде періодично надавати кошти на утримання дитини, їй не вдалося. Тому вона бажає, що відповідач сплачував аліменти на дитину за рішенням суду. Крім того, вона вважає, що відповідно до ст.84 СК України відповідач зобов'язаний надавати матеріальну допомогу і на її утримання, оскільки вона доглядає сина до трирічного віку. Оскільки відповідач працює в м. Києві, де винаймає житло, стабільно отримує заробітну плату, позивачка просить розмір аліментів визначити на сина та на її утримання по 25% його доходів. В судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги і просить їх задовольнити з підстав, зазначених в позовній заяві. Відповідач позов визнав частково, не заперечуючи передбаченого законодавством його обов'язку як по утриманню сина так і щодо надання матеріальної допомоги дружині на час догляду нею за сином до досягнення ним трирічного віку. Разом з тим, він просить врахувати, що він має доньку [PERSON], 2007року народження, яку він також повинен утримувати, і на утримання якої він в добровільному порядку сплачує кошти систематично. Після припинення спільного проживання з матір'ю доньки вони домовилися про спосіб утримання дитини. Він щомісяця сплачує 500грн., а в разі потреби і при наявності можливості він надає додатково допомогу на дитину. При цьому пояснив, що він надавав кошти на сина позивачці добровільно, пропонував таким же чином в подальшому надавати їй по 500грн. щомісяця, однак, якщо позивачка бажає отримувати аліменти за рішенням суду, то він проти цього не заперечує, але при цьому він просить врахувати наявність у нього не лише сина [PERSON], а і доньки , яких він повинен утримувати. Він визнає позов частково в межах суми платежу на дитину та дружину 33% його доходів. Заслухавши пояснення сторін, свідка [PERSON], дослідивши зібрані по справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, який зареєстровано 10 липня 2014року у віддділі ДРАЦС Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві (а.с.5), і є батьками [PERSON], [INFO] (а. с. 6). Крім сина [PERSON] відповідач має доньку - [PERSON], [INFO] (а.с.29). В судовому засіданні встановлено, що питання щодо утримання доньки [PERSON], яка проживає з матір'ю, відповідач та [PERSON], мати [PERSON], вирішили позасудовим шляхом, і [PERSON] систематично надає матеріальну допомогу на утримання доньки, що підтвердила свідок [PERSON], а також підтверджується наданими відповідачем документами (а.с.21-24). Заперечення відповідача щодо розміру аліментів як на дитину так і на дружину є слушними, враховуючи наявність у відповідача неповнолітньої доньки [PERSON]. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Ч.1 ст.181 СК України передбачає, що способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них. хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі (ч.2 ст. 181 СК України). Таким чином , питання щодо утримання доньки [PERSON] між її матір'ю та батьком, відповідачем у даній справі, вирішено за домовленістю, що відповідає нормам чинного законодавства. Оскільки спір щодо утримання сина [PERSON] сторони не вирішили в добровільному порядку, це питання підлягає вирішенню за рішенням суду відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, яка передбачає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідач має постійне місце роботи (а.с.25), тому відповідно до положень ст. 183 СК України аліменти з відповідача слід стягнути у частці від його заробітку (доходу). Враховуючи обставини, зазначені в ст.182 СК України, суд вважає, що, враховуючи наявність на утриманні відповідача доньки [PERSON], 2007року народження, розмір аліментів слід визначити в межах 1/6 частини доходів відповідача з дотриманням положень щодо мінімального розміру аліментів, зазначених в ч. 2 ст. 182 СК України. Вимоги позивачки в частині стягнення аліментів на її утримання є обгрунтованими з точки зору положень ст.84 СК України, яка передбачає, що дружина, з якою проживає дитина. має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Разом з тим, вирішуючи питання про розмір аліментів, суд вважає, що з врахуванням наявності у відповідача двох неповнолітніх дітей, яких він відповідно до чинного законодавства має утримувати, розмір аліментів на дружину слід визначити в межах 1/6 частини його доходів. У відповідності до ч.3 ст.88 ЦПК України суд стягує з відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп. Відповідно до ст.ст. 141, 180-183, 84,191Сімейного кодексу України,

Outcome: partial