Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-23 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з зазначеним позовом в інтересах [PERSON], в якому зазначає що з 04.06.1982 року [PERSON] перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] Від даного шлюбу мають вже повнолітніх дітей: [PERSON] та [PERSON] Під час спільного життя сім'ї, реалізуючи своє право на приватизацію державного житлового фонду, вони приватизували квартиру [ADDRESS] на праві спільної сумісної власності, тобто без визначення часток, про що ВП «Запорізька АЕС» було видане свідоцтво про право власності на житло № 2005 від 30.05.1994 року. 04.07.1994 року їх право власності було зареєстровано в Енергодарському бюро технічної інвентаризації, про що на зворотньому боці свідоцтва зроблена відповідна відмітка. Спільне життя з [PERSON] не склалося. У зв'язку з фактичним припиненням шлюбних відносин вони з [PERSON] на сьогодні проживають окремо. З 2012 року він покинув їх спільну квартиру [ADDRESS], де проживали разом, та мешкає окремо. Він фактично перестав відноситися до квартири, як до власного житла. На даний момент зазначену квартиру використовує для проживання лише [PERSON] та діти. Вважає, що спірна квартира має ознаки неподільної речі, оскільки облаштування двох входів у квартиру на четвертому поверсі, а також виділення кожному окремих підсобних та побутових приміщень, виходячи з того, що у квартирі немає двох кухонь, туалетів, ванних кімнат та інших допоміжних приміщень, неможливо. Вказаний факт унеможливлює спільне повноцінне користування нею. Зважаючи на те, що відносини між [PERSON] та [PERSON] останнім часом значно зіпсувалися, вони не можуть в добровільному порядку визначити частки у спільній сумісній власності., тому вона вимушена звернутися до суду з вимогою припинити право спільної сумісної власності і визначити частки у спільній власності, а саме по 1/4 частці кожному. Вважає, що частка відповідача, яка буде складати лише 1/4 квартири, є незначною та вона має право просити про її припинення. Крім того, ввесь цей час [PERSON] була твердо впевненою, що всі документи на квартиру в порядку. У грудні 2013 року вона вирішила дізнатися про здійснення відчуження цієї квартири та звернулась до державної реєстраційної служби з приводу отримання документів для відчуження. Але їй було зазначено на те, що вона не може отримати такий документ, оскільки право власності на цю квартиру не зареєстровано і вирішити це питання можливо лише у судовому порядку. Вважає, що таке сформоване положення суперечить нормам діючого законодавства України і порушує в тому числі і її права, передбачені ст. 41 Конституції України. До теперішнього часу Свідоцтво про право власності на житло № 2005 від 30.05.1994 року є дійсним, ніким не оскарженим або нечинним. Весь цей час вони сплачують комунальні послуги по квартирі, і взагалі, відносяться до неї, як до своєї власності, але наявність реєстраційного напису на зворотньому аркуші цього свідоцтва неналежного реєстратора не надає можливості зареєструвати право власності. Просить встановити факт володіння [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] на праві спільної сумісної власності квартирою [ADDRESS]; припинити право спільної сумісної власності [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] на квартиру за адресою: [ADDRESS]; визнати право спільної часткової власності на квартиру за адресою: [ADDRESS], в рівних частинах, тобто по 1/4 частці, за [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]; припинити право спільної часткової власності [PERSON] на 1/4 частку квартири [ADDRESS]; визнати за мною - [PERSON] право приватної власності на 1/4 частку квартири [ADDRESS], яка до цього належала [PERSON]. У судове засідання позивач [PERSON] та її представник, що діє на підставі довіреності - [PERSON] ( а.с. 11) з'явилися, позовні вимоги підтримали в повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання з'явився, позов визнав в повному обсязі, зазначив, що грошові кошти за свою частку вже отримав, претензій стосовно припинення його частки не має, не заперечує проти задоволення позову. Відповідач [PERSON] визнає позов, не заперечує проти задоволення позову і просить розглянути справу без її участі про що свідчить її заява (а.с.23). Відповідач [PERSON] не з'явився, надав заяву, в якій просить справу розглянути без його участі, позов визнає, не заперечує проти його задоволення. (а.с.22). Вислухавши доводи сторін, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст. 61 ЦПК України, обставини визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі з 04.06.1982 року (а.с.6). Шлюб розірвано 23.01.2014 року, про що свідчить свідоцтво про розірвання шлюбу серії [NUMBER], видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану Енергодарського міського управління юстиції в Запорізькій області (а.с. 24). Як вбачається з свідоцтва №2005 про право власності на житло, виданим 30.05.1994 р. ВП «Запорізька АЕС», квартира [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON](а.с.7). П.1 ст.328 Цивільного кодексу України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності передбачається виниклим правомірно, якщо інше прямо не випливає з закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Своє право власності на майно позивач та відповідачі набули на законних підставах, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло. Згідно ч.2 ст. 355 ЦК України, майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Згідно ч.1 ст. 368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Згідно ч.1 ст. 372 ЦК України, майно що є у спільній сумісній власності, може бути поділено між співвласниками за домовленістю між ними. Згідно ч.2 ст. 372 ЦК України, у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. На підставі того, що відсутні підстави для розподілу майна в інших, ніж рівні частки, суд вважає, що частки у праві спільної сумісної власності, - позивача та відповідачів - є рівними, і становлять по 1/4 частині кожного. Згідно ч.1 ст.358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Відповідно до ч.2 ст.358 ЦК України співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. На підставв ч. 3 ст. 358 ЦК України кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Ч.1. ст. 365 ЦК України передбачає підстави, за наявності яких суд може задовольнити позов про припинення права особи на частку у спільному майні: частка є незначною і не може бути виділена в натурі, річ є неподільною, спільне володіння і користування майном є неможливим, таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї. Сторони на час подання позову не дійшли спільної згоди про порядок здійснення прав спільної часткової власності на спірну квартиру. Як вбачається з технічного паспорту на квартиру 1/4 частка є незначною та виділити в натурі кімнату відповідного розміру немає можливості. Тому позивач [PERSON] відповідно до ст.365 ЦК України має право вимагати припинення права власності на частку від відповідача [PERSON] шляхом сплати компенсації вартості його частки. Проти цього не заперечують і інші співвласники квартири. Правовий режим спільної часткової власності визначається главою 26 Цивільного кодексу України з урахуванням інтересів усіх її учасників. Володіння, користування та розпорядження спільною частковою власністю здійснюється за згодою всіх співвласників, а за відсутності згоди - спір вирішується судом. Як вбачається з наданої суду розписки відповідач [PERSON] до судового засідання отримав грошову компенсацію за свою частку в спірній квартирі (а.с.25), дану обставину він підтвердив в судовому засіданні. Таким чином, і пред'явлення позову, і визнання відповідачами пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved