Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-02 00:00:00

[PERSON] звернулася до Гайворонського районного суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Позов мотивований тим, що позивач є власником 5/12 частини житлового будинку [ADDRESS] . За вищезазначеною адресою зареєстрована відповідач [PERSON] , [INFO] , яка є її онукою. На даний час позивач як власник будинку не має можливості вільно розпоряджатися своїм майном через те, що в будинку прописана онука, яка фактично проживає в місті Одесі, точної адреси не відомо та за вищевказаною адресою не проживає. Оскільки відповідач добровільно анулювати реєстрацію не бажає, хоча не проживає за даною адресою та не отримує будь-якої кореспонденції, вона змушена звернутись до суду. Позивач та представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали повністю, просять суд їх задовольнити, не заперечують щодо заочного розгляду справи. Пояснили, що відповідач являється позивачу онукою, але фактично остання ніколи не проживала в належній позивачу частині будинку. Відповідач в судове засідання не з`явилася, судову повістку не отримувала, оскільки не проживає в зареєстрованому місці проживання, а тому відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК є такою, що належним чином повідомлена про дату, час і місце розгляду справи. Відзив на позовну заяву до суду не надіслала. Свідки: [PERSON] та [PERSON] кожний окремо суду пояснили, що відповідач у належній позивачу частині будинку фактично ніколи не проживала, останній раз її бачили по місцю проживання позивача більше десяти років тому. Вислухавши пояснення позивача та її представника, свідків, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що відповідно до копії рішення Гайворонського районного суду Кіровоградської області (а.с. 7-8) та копії витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с. 9) [PERSON] є власником 5/12 частини житлового будинку [ADDRESS] . У житловому будинку за вищевказаною адресою також зареєстрована відповідач [PERSON] , що вбачається з копії адресної картки (а.с. 10). Відповідач фактично не проживає у належній позивачу частині житлового будинку [ADDRESS] з часу реєстрації, що підтверджується показами позивача та свідків. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільного вибору місця проживання» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї, власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності без поважних причин понад один рік. Судом встановлено з пояснень позивача та її представника, свідків, що відповідач у належній позивачу частині житлового будинку [ADDRESS] не проживає більше одного року, а лише зареєстрована. Виходячи з викладеного вона втратила право на користування зазначеним житлом. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати покладаються на відповідача у разі задоволення позову.

Outcome: approved