Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-01 00:00:00

[PERSON] звернулася до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з позовом до [PERSON] про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітніх дітей. Позовні вимоги мотивовані тим, що у шлюбі з відповідачем народилися діти: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO].н. На підставі рішення Івано-Франківського міського суду від 01.06.2010р. з відповідача стягуються аліменти на утримання дітей по 500грн. на кожну дитину щомісячно до досягнення ними повноліття. У зв'язку із її важким матеріальним становищем та додаткових витрат на утримання дітей школярів їх фізичного, інтелектуального та культурного розвитку, просить збільшити розмір аліментів на їх утримання по 1500 грн. в місяць . Позивачка в судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву, в якій просила розглядати справу у її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав заперечення на позовну заяву за змістом якого просив призначити аліменти на утримання дітей по 1000грн. на кожного. Проаналізувавши викладені в позовній заяві пояснення позивачки, заперечення відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, Судом встановлено наступне. За час перебування у шлюбі у сторін народилися діти: син - [PERSON], [INFO].н. (Свідоцтво про народження серія [NUMBER] (а.с.4). та син - [PERSON], [INFO].н. (Свідоцтво про народження серія [NUMBER] Відповідно до рішення Івано-Франківського міського суду від 01.06.2010р. судом визначено розмір аліментів на утримання неповнолітніх дітей в твердій грошовій сумі по 500 грн. на кожну дитину щомісячно до досягнення ними повноліття. Згідно з частиною 2 статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року) держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини (частина 2 статті 6 Конвенції про права дитини). Частиною 1 та 2 статті 27 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (частина 3 статті 11 Закону України «Про охорону дитинства» ). Частиною 2 статті 150 Сімейного кодексу України (надалі - «СК України») визначено, що батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (частина 1 статті 180 СК України). Таким чином, Суд звертає увагу на те, що відповідно до норм СК України батьки мають рівні права та обов'язки щодо своїх неповнолітніх дітей, зобов'язані утримувати неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття та забезпечувати їм достатній рівень фізичного і духовного розвитку. Як зазначила в позовній заяві позивач, станом на сьогоднішній день неповнолітня дитина перебуває на вихованні та її утриманні, визначені судом аліменти в розмірі 650 грн є незначним, не задовольняє мінімальних потреб дитини та враховуючи і той факт, що дитина навчається в школі, що потребує додаткових витрат на щомісячні внески на потреби класу, оплати вартості охоронця школи, а також придбання одягу та на оздоровлення. Крім того виникла необхідність у проведенні медичного обстеження дитини пов'язаного із захворюванням щитовидної залози . Згідно ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану,погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Згідно із ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі або у частці від заробітку батька. Позивач просить розмір аліментів змінити з твердої грошової суми 500 грн. на кожну дитину на тверду грошову суму в розмірі 1000 грн. на кожну дитину, посилаючись на краще матеріальне становище відповідача, який працює за кордоном та отримує стабільні доходи . Докази, які б спростовували мотиви Позивача щодо збільшення розміру аліментів, або докази неможливості Відповідача оплачувати аліменти у більшому розмірі в матеріалах справи відсутні, а Судом таких обставин не встановлено. Суд звертає увагу на те, що на момент розгляду справи в суді, відповідно до статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік», прожитковий мінімум дитини, віком від 6 до 18 років,становить: з 1 січня 2017 року - 1689 гривень, з 1 травня - 1777 гривень, з 1 грудня - 1860 гривень. Таким чином, враховуючи вищевикладене, вимоги чинного законодавства України, виходячи з інтересів неповнолітньої дитини, Суд дійшов висновку про доцільність стягування з відповідача аліментів на утримання неповнолітніх дітей в новому розмірі, а саме в твердій грошовій сумі по 1000 (тисячу) гривень 00 коп. щомісячно на кожну дитину до досягнення ними повноліття. Відповідно до вимог статті 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Враховуючи вищевикладене, дослідивши обставини справи, оцінивши досліджені докази в їх сукупності, Суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково та стягувати з [PERSON], [INFO].н., аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO].н., в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 (тисячу) гривень 00 коп. на кожну дитину щомісячно до досягнення ними повноліття. Стягнення аліментів в новому розмірі слід розпочати з 03 липня 2017 року (з часу звернення з позовом до суду), припинивши стягнення аліментів по старому виконавчому листу виданого на підставі рішення Івано-Франківського міського суду від 01.06.2010р. №2-3795/2010р. На підставі ст.ст. 192, 200 Сімейного кодексу України,

Outcome: partial