Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-17 00:00:00

[PERSON] звернулася до Люботинського міського суду Харківської області з позовною заявою до [PERSON], третіх осіб [PERSON], [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим будинком Позивач просить визнати [PERSON], [INFO], таким, що втратив право користування житловим приміщенням, будинком [ADDRESS] Сторони були повідомлені про час та місце розгляду справи своєчасно та належним чином. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просили їх задовольнити. Відповідач повідомлений про час та місце розгляду справи через засоби масової інформації. В газеті «Слобідський край» № 49 від 22 червня 2017 року опубліковано оголошення про виклик відповідача [PERSON] в судове засідання, призначене на 18 липня 2017 року. Від третіх осіб надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності та на підставі наданих позивачем доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані позивачем по справі докази, вислухавши свідка, вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, при цьому суд виходить з наступного. Судом встановлені такі факти, що підтверджуються наявними у справі доказами, та не оспорюються сторонами по справі, та відповідні їм правовідносини. Позивач є власником житлового будинку, розташованого за адресою [ADDRESS] на підставі договору купівлі- продажу, посвідченого приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу [PERSON], реєстровий № 3434 від 21 грудня 2006 року. Зазначене також підтверджується витягом з реєстру прав на нерухоме майно (а.с.7-9). Таким чином, суду достовірно відомо, що [PERSON] є власником житлового будинку розташованого за адресою: [ADDRESS] Відповідач [PERSON] зареєстрований на теперішній час в будинку, що підтверджується довідкою АДБ ГУДМС України в Харківській області та копією будинкової книги (а.с. 13,14,17) Як вбачається з записів будинкової книги, відповідач зареєстрований за вказаною адресою з 2013 року (а.с.14). Відповідач був зареєстрований в будинку позивачки як її рідний брат, але з будинку добровільно не виписався та вибув у невідомому напрямку. [PERSON] не проживає в житловому будинку, належному позивачу, з 2014року, належних йому особистих або будь-яких інших речей в будинку не має. Факт не проживання відповідача [PERSON] в будинку понад один рік підтверджено актом обстеження, складеним квартальним комітетом від 13 травня 2017 року, підписаним заступником голови та членами квартального комітету (а.с.9). Зазначене підтвердили в судовому засіданні 18 липня 2017 року, свідки [PERSON], [PERSON], які сторонам є сторонніми особами та не зацікавлені в результатах розгляду справи. Місце фактичного мешкання відповідача [PERSON] позивачу не відоме. Згідно з ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння. користування та розпоряджання своїм майном. Як зазначено в ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Як вбачається з матеріалів справи, про те, що відповідач не проживає у зазначеному будинку свідчать відповіді від 08 червня 2017 року Люботинського ВП Харківського ГУНП України в Харківській області та виконкому Люботинської міської ради Харківської області про відсутність звернень [PERSON] в період з 01 січня 2015 року по теперішній час з заявами про порушення його прав на проживання в будинку за адресою [ADDRESS] (а.с.27,31). Також до суду надійшла відповідь головного лікаря Люботинської центральної лікарні в якій зазначено, що відповідач за місцем реєстрації за медичною допомогою, не звертався (а.с. 32) Оскільки відповідач [PERSON] не проживає в житловому будинку понад один рік безперервно без поважних причин, то суд знаходить позовні вимоги позивача такими, що підлягають задоволенню, оскільки вони обґрунтовані на законі і доказах, наданих суду. Статтею 41 Конституції України, ст.ст.316 - 321 ЦК України закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи безперешкодно користуватися свої майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном,на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були пов'язані з позбавленням володіння. Відповідно до ст.379 ЦК України об'єктом права власності особи може бути, зокрема, житло - житловий будинок, квартира. Права власника житлового будинку визначеніст.383 ЦК України та ст.150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Відповідно до ч.1ст.156 ЖК України з урахуванням положень ч.1 ст.405 ЦК України - члени сім'ї власника житлового будинку, які проживають разом з ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Оскільки відповідач [PERSON] проживав в будинку, розташованому за адресою [ADDRESS] як член сім`ї власника, але добровільно залишив місце мешкання, а власник житлового будинку - [PERSON] на збереження реєстрації відповідача в житловому будинку за адресою: [ADDRESS] не погоджуються, тому через не проживання понад один рік відповідача в спірному будинку без поважних причин, [PERSON] є такою особою, яка втратила право користування житловим приміщенням. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України - член сім'ї власника житла втрачає право користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла. Відповідно до вимог ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цивільно-процесуальним кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. З матеріалів справи та з наданих суду позивачами доказів вбачається, що [PERSON] утримуючи реєстрацію за адресою житлового будинку, розташованому за адресою: [ADDRESS], який належить [PERSON] порушує права останньої володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном, які гарантовані їй, як власнику вимогами чинного законодавства. Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно зі ст.ст. 10, 11 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Відповідно до ч. 3 ст. 10, ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Відповідач по справі - [PERSON] не надав до суду доказів, які б свідчили про правомірність його не проживання безперервно без поважних причин понад один рік за адресою житлового будинку: Харківська область, [ADDRESS]. На підставі викладеного,

Outcome: approved