Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-18 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу і визначення місця проживання дітей, мотивуючи тим, що 06 серпня 2011 року з відповідачем по справі зареєструвала шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Коломия Коломийського міського управління юстиції в Івано-Франківській області, про що зроблено відповідний актовий запис за № 293. В шлюбі народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Спільне подружнє життя з відповідачем не склалося, постійно виникають непорозуміння, сварки, зловживання відповідачем спиртними напоями, що негативно впливає на їхніх дітей. Сторони більше місяця не проживають разом як подружжя. Примирення між ними неможливе. Крім того, позивачка вважає, що діти потребують материнської опіки та піклування, її вихованням займається вона, а тому вважає за доцільне визначити місце проживання дітей з нею. Позивачка в судове засідання подала до суду заяву в якій просить розгляд справи провести без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Крім цього, позивачка в своєму клопотанні відмовляється про стягнення з відповідача судових витрат та витрат на правову допомогу. Відповідач в судове засідання подав письмову заяву, в якій позовні вимоги визнав в повному обсязі, просить розгляд справи проводити без його участі. Служба у справах дітей подала в судове засідання висновок , в якому рекомендувала після розірвання шлюбу дітей залишити проживати разом з мамою- позивачкою по справі. Дослідивши в судовому засіданні матеріали справи та розглянувши подані сторонами письмові клопотання суд приходить до наступного висновку. Так, судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 06 серпня 2011 року, сторони зареєстрували шлюб 06 серпня 2011 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Коломия Коломийського міського управління юстиції в Івано-Франківській області, про що зроблено відповідний актовий запис за № 293 (а.с.3). В шлюбі народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Сторони є батьками дитини, що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.4-5). Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. За приписами ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається із вимог позовної заяви та письмових клопотань сторін, які відповідач не заперечує, сторони відносин не підтримують, шлюб їх існує формально, а тому вимога про розірвання шлюбу підлягає до задоволення. Відповідно до ст.ст.1,2 Закону України «Про охорону дитинства» батьки зобов`язані забезпечити дітям умови для достатнього фізичного, духовного та культурного розвитку. За змістом ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Щодо визначення місця проживання дитини, то суд виходить з наступного. Згідно зі ст. 157 Сімейного кодексу України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Відповідно до ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Відповідач погодився на те, щоб діти залишились проживати з позивачкою,оскільки подав до суду письмову заяву, в якій визнає позовні вимоги в повному обсязі. З огляду на викладене, суд вважає, що позов слід задовольнити: шлюб між сторонами розірвати, малолітніх дітей після розірвання шлюбу, залишити на проживанні з матір`ю. На підставі наведеного, ст. ст. 104, 110, 112, 157, 161 Сімейного кодексу України, ,ст. ст. 11, 88 Цивільно-процесуального кодексу України, ст.ст. 197-200, 239,247 ч.2 , 263,264,265,268 ЦПК України, суд,-

Outcome: approved