Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-26 00:00:00

[PERSON] звернулася до Рівненського міського суду з позовом до [PERSON], в якому просить суд визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням - [ADDRESS] внаслідок відсутності понад один рік без поважних причин зі зняттям [PERSON] з реєстрації за вказаною адресою. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що є співвласником [ADDRESS]. Іншими співвласниками квартири є [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Разом з нею у квартирі зареєстровані двоє її дітей, а також відповідач [PERSON] За рішенням Рівненського міського суду від 17 квітня 2014 року її шлюб з відповідачем розірваний. Відповідач, який є громадянином Росії, з січня 2014 року у квартирі не проживає, а фактично проживає на території Росії, де має власне житло. Зі спірної квартири відповідач виселився добровільно та забрав все своє майно, однак з реєстрації не знявся, що призводить до нарахувань зайвих комунальних платежів. Позивач [PERSON] подала суду письмову заяву, в якій позов підтримала повністю і просить його задовольнити та визнати [PERSON] втративши право користування жилим приміщенням, а саме [ADDRESS], зі зняттям його з реєстраційного обліку за цією адресою. У разі неявки в судове засідання належним чином повідомленого відповідача, не заперечує проти заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином. Заперечення проти позову не подав, про причини неявки суд не повідомив. Дослiдивши письмовi докази по справi, суд прийшов до висновку, що позов пiдлягає задоволенню повнiстю, оскільки позовні вимоги є обґрунтованими та доведеними. Судом встановлено, що [ADDRESS] належить позивачу [PERSON] на праві спільної сумісної власності спільно з [PERSON], [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло, виданим 28 грудня 2000 року об'єднанням співвласників багатоквартирного житлового будинку «Житловик-22». Судом також встановлено, що відповідач [PERSON], колишній чоловік позивача [PERSON], шлюб з яким вона розірвала 17 квітня 2014 року за рішенням Рівненського міського суду, з січня 2014 року у [ADDRESS] не проживає без поважних причин, але зареєстрований за вказаною адресою. Факт непроживання відповідача [PERSON] у [ADDRESS] саме з січня 2014 року підтверджується актом, складеним мешканцями будинку [ADDRESS] [PERSON], [PERSON] та [PERSON] та затвердженим головою ОСББ «Житловик-22». Дійсність зазначеного акту сумнівів у суду щодо його об'єктивності та правдивості не викликає, оскільки особи, які його склали, є сусідами позивача, а тому цей акт приймається судом як доказ. Через реєстрацію вiдповiдача у квартирі, позивач не може у повній мірі здійснювати реалізацію своїх прав співвласника нерухомого майна та, крім того, несе додаткові і невиправдані витрати по утриманню квартири, що пов'язані із реєстрацією у квартирі відповідача. Статтею 317 ЦК України встановлено, що власникові майна належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Згідно статті 319 ЦК України вказані права здійснюються власником на власний розсуд. Згідно статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до вимог частини другої статті 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Оцiнюючи дослiдженi по справi докази в їх сукупності, суд встановив, що відповідач [PERSON] у [ADDRESS] не проживає понад один рік без поважних причин, а тому, вiдповiдно до вимог частини другої статті 405 ЦК України, він втратив право на користування цим житлом. При цьому суд також враховує, що [PERSON] на теперішній час не є членом сім'ї співвласника житла [PERSON] Відповідно до положень частини першої статті 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Враховуючи встановлені судом обставини та вимоги статей 317,319,391,405 ЦК України, частини першої статті 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання», з метою захисту права власності позивача на квартиру, відповідач підлягає зняттю з реєстрації місця проживання за адресою [ADDRESS].

Outcome: approved