Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-26 00:00:00

[PERSON] звернулася до Оратівського районного суду Вінницької області з позовом до Лопатинської сільської ради Оратівського району Вінницької області про визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування за законом, згідно якої [INFO] року помер чоловік позивача [PERSON]. Заповіту не залишив. Після смерті [PERSON] спадкоємцем першої черги за законом є його дружина [PERSON] інших спадкоємців немає Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, яке складається з права власності на земельні ділянки площею 1,6112 га, кадастровий номер [NUMBER] та площею 1,9560 га, кадастровий номер [NUMBER] для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташовані на території Лопатинської сільської ради Оратівського району вінницької області, згідно державного акту серії [NUMBER] виданого Оратівською РДА від 16.03.2004 року. Нотаріально оформити прийняття спадкового нерухомого майна позивач позбавлена можливості, оскільки у визначені законодавством строки для прийняття спадщини після смерті [PERSON] не звернулася до нотаріальної контори у зв'язку з браком коштів, віддаленістю місця проживання від місця відкриття спадщини, необізнаністю з чинним законодавством, і у зв'язку з відсутністю поважності причин пропуску шестимісячного строку, тому [PERSON] просить суд визнати за нею право власності на земельні ділянки площею 1,6112 га, кадастровий номер [NUMBER] та площею 1,9560 га, кадастровий номер [NUMBER] для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташовані на території Лопатинської сільської ради Оратівського району вінницької області, згідно державного акту серії [NUMBER] виданого Оратівською РДА від 16.03.2004 року у порядку спадкування за законом після смерті чоловіка [PERSON], який помер [INFO] року. Представник позивача [PERSON], будучи належним чином повідомлена про день та час розгляду справи в судове засідання не з'явилася, надавши суду заяви про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задоволити. Представник відповідача Лопатинської сільської ради Оратівського району Вінницької області [PERSON], будучи належним чином повідомлений про день та час розгляду справи в судове засідання не з'явився, надавши суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Від сторін до суду надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 158 ЦПК України, у зв'язку з чим в силу ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 1 ст. 174 ЦПК України, позивач може відмовитись від позову, а відповідач визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем викладено в адресованих суду письмових заявах, ці заяви приєднуються до справи. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи із слідуючого. Згідно із свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 02.02.2015 року [PERSON] помер [INFO] року. [PERSON] заповіту не залишив. Спадкоємцями за законом першої черги згідно ст. 1261 ЦК України, є його дружина [PERSON]. Відповідно до державного акту на право власності на земельні ділянки серії [NUMBER] [PERSON] є власником земельних ділянок 1,6112 га, кадастровий номер [NUMBER] та площею 1,9560 га, кадастровий номер [NUMBER] для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташовані на території Лопатинської сільської ради Оратівського району Вінницької області. Згідно свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 17.09.1960 року [PERSON] та [PERSON] одружилися 17.09.2017 року. Прізвище дружини після одруження змінено на [PERSON]. Відповідно до довідки № 348 від 18.09.2017 року виданої Лопатинською сільською радою Оратівського району Вінницької області про те, що [PERSON] терентійович дійсно оформив спадщину після смерті матері [PERSON], в тому числі земельний пай площею 3,5672 га, який розташований на території Лопатинської сільської ради. Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № [NUMBER] від 15.12.2017 року власником земельної ділянки кадастровий номер [NUMBER] для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 1,9560 га, що розташована на території Лопатинської сільської ради Оратівського району Вінницької області є [PERSON] Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № [NUMBER] від 15.12.2017 року власником земельної ділянки кадастровий номер [NUMBER] для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 1,6112 га, що розташована на території Лопатинської сільської ради Оратівського району Вінницької області є [PERSON] Відповідно до довідки № 229/0/191-17 від 19.12.2017 року виданої відділом Держгеокадастру в Оратівському районі Вінницької області, згідно якої станом на 01.01.2017 року середня нормативна грошова оцінка земельної частки (паю) на території Лопатинської сільської ради за межами с. Лопатинка становить - 102118 грн. Станом на 01.01.2015 року середня нормативна грошова оцінка земельної частки (паю) на території Лопатинської сільської ради за межами с. Лопатинка становить - 85098 грн. Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. У відповідності з ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру. Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 вказаної Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (рішення Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі «Смірнова проти України»). Ст.1 Протоколу №1 до Європейської конвенції про захист прав і основних свобод людини гарантує право на вільне володіння своїм майном: «Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права». Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносин, що виникають у державі. У відповідності з п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов'язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. Згідно зі ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст.ст. 12,13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності. Згідно зі ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних та юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.ст. 76, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 346 ЦК України право власності припиняється у разі смерті власника. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 ЦК України. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого не майнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав, передбачених ч. 2 ст. 16 ЦК України є визнання права. На підставі ст.ст. 16, 346, 1216, 1218, 1225, 1258, 1261 ЦК України,

Outcome: approved