overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-24 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на такі обставини. З 05.11.2011 року вони з [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають доньку [PERSON], [INFO]. Подружнє життя з відповідачем не склалося через нерозуміння один одного, різні характери, діаметрально протилежні погляди на сімейне життя, у зв'язку з чим між ними часто виникали сварки та суперечки. Згодом позивачці стало відомо про подружню зраду відповідача. З того часу вони фактично припинили шлюбні відносини, усі спроби примирення закінчилися нічим. Наразі вона твердо вирішив, що сім'ю зберегти неможливо. Дитина проживає з матір'ю. Спори щодо її утримання та поділу майна вирішуватимуть окремо. Оскільки подальше збереження сім'ї суперечить її інтересам, просить суд шлюб розірвати. У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, на їх задоволенні наполягала. Відповідач позов не визнав, але в судових дебатах просив вирішити справу на розсуд суду. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. На підставі ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено у судовому засіданні, 05.11.2011 року сторони уклали шлюб, зареєстрований у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Нікополю Нікопольського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області за актовим записом № 735 (а.с.5). Від шлюбу мають малолітню доньку - [PERSON], [INFO] (а.с.6). Поступово відносини між ними погіршились, стали постійно виникати сварки та суперечки через нерозуміння один одного, різні характери, діаметрально протилежні погляди на сімейне життя, права та обов'язки подружжя. Основною причиною розірвання шлюбу позивачка вважає зраду чоловіка, хоча він цю обставину не визнає. З травня 2014 року подружжя повністю припинило ведення спільного господарства. Ухвалою суду від 25.06.2014 року за клопотанням відповідача сторонам було надано строк на примирення. Однак, спроби примиритися позитивних результатів не дали. Позивачка наполягає на задоволенні позову, категорично не згодна на примирення. Згідно п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» якщо після закінчення призначеного судом строку примирення подружжя не відбулося і хоча б один з них наполягає на припиненні шлюбу, суд вирішує справу по суті. Враховуючи, що шлюб повинен відповідати волевиявленню особи, зважаючи на те, що збереження сім'ї буде суперечити інтересам позивачки, суд дійшов висновку про можливість розірвання шлюбу. Спір щодо поділу майна вирішуватимуть окремо, за рішенням суду з відповідача стягнуті аліменти на утримання доньки. Позовна заява оплачена судовим збором (а.с.1).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-24 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на такі обставини. З 05.11.2011 року вони з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого є малолітня донька [PERSON], [INFO]. На даний час подружні відносини фактично припинені. Дитина знаходиться на повному утриманні матері, [PERSON] матеріальної допомоги не надає, через що вона вимушена звернутися до суду. Просить стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки. Сторони у судове засідання не з'явилися, надавши заяви про слухання справи за їх відсутності. Згідно заяв, позивачка позовні вимоги підтримує у повному обсязі, на їх задоволенні наполягає, відповідач проти стягнення аліментів не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. На підставі приписів ст.ст.181, 183 СК України за рішенням суду кошти на утримання дітей (аліменти) присуджуються у частці від доходу їх батька, яка встановлюється судом. Як встановлено судом, з 05.11.2011 року сторони перебувають у шлюбі, від якого є малолітня донька - [PERSON], [INFO]. Наразі подружні відносини припинені, у провадженні Нікопольського міськрайонного суду знаходиться справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Дитина проживає з матір'ю, знаходиться на її утриманні. [PERSON] матеріальну допомогу на утримання доньки не надає, тому позивачка просить стягнути з нього аліменти в розмірі 1/4 частини його заробітків (доходів). Інші аліментні зобов'язання у відповідача відсутні. Суд, даючи оцінку доказам, наявним у матеріалах справи, дійшов висновку про те, що [PERSON] має обов'язок і можливість надавати допомогу на утримання своєї дитини, однак у добровільному порядку від надання такої допомоги ухиляється. За таких обставин, суд вважає, що аліменти в силу ст. ст. 180-183 СК України мають бути стягнуті з нього у примусовому порядку. Також в силу ст. 88 ЦПК України з відповідача мають бути стягнуті судові витрати по справі на користь держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-24 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на такі обставини. З 05.11.2011 року вони з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого є малолітня донька [PERSON], [INFO]. У зв'язку з доглядом за донькою, яка не досягла трьох років, позивачка не має можливості заробляти кошти на своє забезпечення, а [PERSON] матеріальної допомоги не надає, через що вона вимушена звернутися до суду. Просить стягнути з відповідача аліменти на своє утримання до досягнення дитиною трьох років. Сторони у судове засідання не з'явилися, надавши заяви про розгляд справи за їх відсутності. У заявах позивачка на позові наполягає, просить стягнути аліменти з [PERSON] у розмірі 1/6 частини його заробітку, відповідач проти позовних вимог не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими. Згідно ч.2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Як зазначено в ч. 1 ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Як встановлено судом, з 05.11.2011 року сторони перебувають у шлюбі, від якого є малолітня донька - [PERSON], [INFO]. Наразі подружні відносини припинені, у провадженні Нікопольського міськрайонного суду знаходиться справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Дитина проживає разом з матір'ю. Позивачка здійснює за нею догляд, не маючи змоги працювати і отримувати заробітну плату на своє утримання. Відповідач працездатний, працює, має щомісячний заробіток, зобов'язаний надавати допомогу на утримання дружини до досягнення [PERSON] трьох років. Оскільки [PERSON] не надає матеріальної допомоги на утримання дружини, з нього повинні бути стягнуті аліменти в примусовому порядку. Рішенням Нікопольського міськрайонного суду від 25.06.2014 року з відповідача також стягнуті аліменти на утримання доньки [PERSON] у розмірі 1/4 частини його заробітку до повноліття дитини. Також в силу ст. 88 ЦПК України з відповідача мають бути стягнуті судові витрати по справі на користь держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-01 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на такі обставини. З 05.12.2008 року вона перебуває з [PERSON] у шлюбі, дітей від якого немає. Подружнє життя з відповідачем не склалося через протилежні погляди на сімейне життя, права та обовязки подружжя, у звязку з чим з вересня 2009 року вони припинили подружнє життя та ведення спільного господарства, кожен живе своїм життям. Позивач твердо вирішила, що сімю зберегти неможливо. Майновий спір відсутній. Оскільки подальше збереження сімї суперечить її інтересам, а відповідач ухиляється від розірвання шлюбу в органах РАЦС, [PERSON] просить суд шлюб розірвати без зміни їй прізвища на дошлюбне. Позивач у судове засідання не зявилася, надавши заяву про розгляд справи за її відсутності. Згідно заяви, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, на розірванні шлюбу наполягає, проти заочного розгляду справи не заперечує (а.с.24). Відповідач у судове засідання не зявився. Про судовий розгляд справи повідомлявся за останнім відомим місцем проживання. Крім того, був повідомлений шляхом розміщення оголошення на офіційному сайті «Судова влада України» (а.с.19,23). Враховуючи, що відповідач був належним чином повідомлений про розгляд справи, на виклик суду не зявився без повідомлення причин неявки, відзив на позов не подав, а позивач не заперечує проти винесення заочного рішення, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-16 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на такі обставини. З 06.02.2010 року вони з відповідачем перебувають у шлюбі, від якого є малолітній син [PERSON], [INFO]. З грудня 2014 року сторони припинили шлюбні відносини. Дитина знаходиться на повному утриманні матері, [PERSON] матеріальної допомоги не надає, через що вона вимушена звернутися до суду. Просить стягнути з відповідача аліменти на утримання сина. Сторони у судове засідання не з'явилися, надавши заяви про слухання справи за їх відсутності. Згідно заяв, позивачка позовні вимоги підтримує у повному обсязі, на їх задоволенні наполягає, відповідач проти стягнення аліментів не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. На підставі приписів ст.ст.181, 183 СК України за рішенням суду кошти на утримання дітей (аліменти) присуджуються у частці від доходу їх батька, яка встановлюється судом. Як встановлено судом, з 06.02.2010 року сторони перебувають у шлюбі, від якого є малолітній син [PERSON], [INFO] (а.с.3-4). Дитина проживає з матір'ю (а.с.5), знаходиться на її утриманні. [PERSON] матеріальної допомоги на утримання сина не надає, тому позивачка просить стягнути з нього аліменти в розмірі 1/4 частини його заробітків (доходів). Інші аліментні зобов'язання у відповідача відсутні. Суд, даючи оцінку доказам, наявним у матеріалах справи, дійшов висновку про те, що [PERSON] має обов'язок і можливість надавати допомогу на утримання своєї дитини, однак у добровільному порядку від надання такої допомоги ухиляється. За таких обставин, суд вважає, що аліменти в силу ст. ст. 180-183 СК України мають бути стягнуті з нього у примусовому порядку. Також в силу ст. 88 ЦПК України з відповідача мають бути стягнуті судові витрати по справі на користь держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-19 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на такі обставини. З 06.06.2009 року вони з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого є син [PERSON], [INFO]. Дитина знаходиться на її повному утриманні, [PERSON] матеріальної допомоги не надає, через що вона вимушена звернутися до суду. Позивачка у судове засідання не з'явилася, подавши заяву про розгляд справи за її відсутності, на позовних вимогах наполягає, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився, був повідомлений належним чином, причини неявки суду невідомі. Суд вважає можливим розглянути справу в порядку ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. На підставі приписів ст.ст.181, 183 СК України за рішенням суду кошти на утримання дітей (аліменти) присуджуються у частці від доходу їх батька, матері, яка встановлюється судом. Як встановлено судом, з 06.06.2009 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають сина - [PERSON], [INFO] (а.с.5-6). Дитина, знаходиться на її повному утриманні, [PERSON] матеріальної допомоги на утримання [PERSON] не надає, тому позивачка просить стягнути з нього аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частини його заробітків (доходів). Інші аліментні зобов'язання у відповідача відсутні. Суд, даючи оцінку доказам, наявним у матеріалах справи, дійшов висновку про те, що [PERSON] має обов'язок надавати допомогу на утримання своєї дитини, однак у добровільному порядку від надання такої допомоги ухиляється. За таких обставин, суд вважає, що аліменти в силу ст. ст. 180-183 СК України мають бути стягнуті з нього у примусовому порядку. Також в силу ст. 88 ЦПК України з відповідача мають бути стягнуті судові витрати по справі на користь держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-20 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на такі обставини. З 06.07.2007 року вони з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого є малолітній син [PERSON], [INFO]. Дитина знаходиться на повному утриманні матері, [PERSON] матеріальної допомоги не надає, через що вона вимушена звернутися до суду. Просить стягнути з відповідача аліменти на утримання сина. Позивачка у судове засідання не з'явилася, надавши заяву про слухання справи за її відсутності. Згідно заяви, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, на їх задоволенні наполягає (а.с.27). Відповідач у судове засідання не з'явився, був допитаний Дарницьким районним судом м. Києва в порядку виконання окремого доручення. Згідно його пояснень, проти задоволення позову не заперечує, згоден на розгляд Нікопольським міськрайонним судом справи за його відсутності (а.с.16-25). Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. На підставі приписів ст.ст.181, 183 СК України за рішенням суду кошти на утримання дітей (аліменти) присуджуються у частці від доходу їх батька, яка встановлюється судом. Як встановлено судом, 06.07.2007 року сторони уклали шлюб, зареєстрований у Лівобережному відділі реєстрації шлюбів м. Києва з державним центром розвитку сім'ї за актовим записом № 778 (а.с.3). Від шлюбу є малолітній син - [PERSON], [INFO] (а.с.4). Дитина знаходиться на утриманні матері. [PERSON] матеріальну допомогу на утримання сина не надає, тому позивачка просить стягнути з нього аліменти в розмірі 1/4 частини його заробітків (доходів). Інші аліментні зобов'язання у відповідача відсутні. Суд, даючи оцінку доказам, наявним у матеріалах справи, дійшов висновку про те, що [PERSON] має обов'язок і можливість надавати допомогу на утримання своєї дитини, однак у добровільному порядку від надання такої допомоги ухиляється. За таких обставин, суд вважає, що аліменти в силу ст. ст. 180-183 СК України мають бути стягнуті з нього у примусовому порядку. Також в силу ст. 88 ЦПК України з відповідача мають бути стягнуті судові витрати по справі на користь держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-22 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на такі обставини. З 06.08.2005 року по 06.10.2014 року вони з відповідачем перебували у шлюбі, від якого є малолітня донька [PERSON], [INFO]. Дитина знаходиться на повному утриманні матері, [PERSON] матеріальної допомоги не надає, через що вона вимушена звернутися до суду. Просить стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки. Сторони у судове засідання не зявилися, надавши заяви про слухання справи за їх відсутності. Згідно заяв, позивачка позовні вимоги підтримує у повному обсязі, на їх задоволенні наполягає, відповідач проти стягнення аліментів не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. На підставі приписів ст.ст.181, 183 СК України за рішенням суду кошти на утримання дітей (аліменти) присуджуються у частці від доходу їх батька, яка встановлюється судом. Як встановлено судом, з 06.08.2005 року по 06.10.2014 року сторони перебували у шлюбі, від якого є малолітня донька [PERSON], [INFO] (а.с.5,6,7). Дитина проживає з матірю (а.с.8), знаходиться на її утриманні. [PERSON] матеріальної допомоги на утримання доньки не надає, тому позивачка просить стягнути з нього аліменти в розмірі 1/4 частини його заробітків (доходів). Суд, даючи оцінку доказам, наявним у матеріалах справи, дійшов висновку, що [PERSON] має обовязок і можливість надавати допомогу на утримання своєї дитини, однак у добровільному порядку від надання такої допомоги ухиляється. За таких обставин, суд вважає, що аліменти в силу ст. ст. 180-183 СК України мають бути стягнуті з нього у примусовому порядку. Також в силу ст. 88 ЦПК України з відповідача мають бути стягнуті судові витрати по справі на користь держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-11 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на такі обставини. З 06.09.2003 року вона перебуває з [PERSON] у зареєстрованому шлюбі, від якого є донька [PERSON], [INFO], та син [PERSON], [INFO]. Подружнє життя з відповідачем не склалося через нерозуміння один одного, різні характери, діаметрально протилежні погляди на сімейне життя, у зв'язку з чим між ними часто виникали сварки та суперечки. З вересня 2014 року вони припинили подружнє життя та ведення спільного господарства, кожен живе своїм життям Спорів щодо поділу майна подружжя та місця проживання дітей не виникає. Оскільки примирення суперечить її інтересам, просить шлюб розірвати. Сторони у судове засідання не з'явилися, надавши заяви про розгляд справи за їх відсутності. Згідно заяв, позивачка позовні вимоги підтримує у повному обсязі, відповідач проти розірвання шлюбу не заперечує (а.с.9-10). Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. На підставі ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено у судовому засіданні, 06.09.2003 року сторони уклали шлюб, зареєстрований у відділі реєстрації актів громадянського стану Нікопольського міського управління юстиції Дніпропетровської області за актовим записом № 615 (а.с.3). Від шлюбу є малолітні діти: донька [PERSON], [INFO], та син [PERSON], [INFO] (а.с.4-5). З вересня 2014 року внаслідок відсутності взаєморозуміння, несумісності характерів та поглядів на подружнє життя, сторони припинили шлюбні відносини, і після того їх поновлювати не намагалися. Шлюб носить формальний характер. Спорів щодо визначення місця проживання дітей та поділу майна подружжя наразі не виникає. Після розлучення позивачка прізвище змінювати не бажає. За таких обставин суд вважає, що збереження сім'ї недоцільне, суперечить інтересам подружжя, а тому шлюб необхідно розірвати. Позовна заява оплачена судовим збором (а.с.2).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-12 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на такі обставини. З 06.09.2011 року вона перебуває з [PERSON] у шлюбі, від якого є малолітня донька [PERSON], [INFO]. Подружнє життя з відповідачем не склалося через нерозуміння один одного, різні характери, протилежні погляди на сімейні відносини. З лютого 2018 року сторони припинили подружні стосунки та ведення спільного господарства, кожен живе своїм життям. Дитина проживає з матірю. Спору щодо поділу спільного майна на теперішній час не виникає. Оскільки подальше збереження сімї суперечить її інтересам, [PERSON] просить суд шлюб розірвати без зміни прізвища на дошлюбне. Сторони у судове засідання не зявилися, надавши заяви про слухання справи за їх відсутності. У заявах позивач на позовних вимогах наполягає, відповідач позов визнає, проти його задоволення не заперечує (а.с.13,14). Враховуючи, що [PERSON] у повному обсязі визнав позов [PERSON], суд вважає доцільним за результатами підготовчого провадження ухвалити рішення, що відповідає положенням ч. 3 ст. 200 ЦПК України, та розглянути справу на підставі наявних доказів, без фіксування судового засідання звукозаписувальними технічними засобами, що передбачено ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд приходить до наступного. Згідно ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України (далі СК України) кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. На підставі ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено судом, 06.09.2011 року сторони уклали шлюб, зареєстрований у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м. Нікополю Нікопольського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області за актовим записом № 537 (а.с.4). Від шлюбу є малолітня донька [PERSON], [INFO] (а.с.3). З лютого 2018 року внаслідок відсутності взаєморозуміння, несумісності характерів та поглядів на сімейне життя, права та обовязки подружжя, сторони припинили шлюбні відносини і після того їх поновлювати не намагалися. Шлюб носить формальний характер. Дитина проживає з матірю [PERSON]. Спору щодо поділу спільного майна подружжя на даний час не виникає. За таких обставин суд вважає, що збереження сімї недоцільне, суперечить інтересам подружжя, а тому шлюб необхідно розірвати. Позовна заява оплачена судовим збором (а.с.1).

Outcome: approved