Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-11 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про визнання останнього таким, що втратив право на користування житловим приміщенням - [ADDRESS], посилаючись на те, що вона є власником даного житла. [PERSON], який є її колишнім чоловіком (25.10.2006 року шлюб розірвано) більше десяти років у спірній квартирі не проживає, коштів на утримання квартири та оплату комунальних послуг не надає. У квартирі немає особистих речей відповідача, спірним житлом він не цікавиться, хоча перешкод у користуванні жилим приміщенням позивач йому не чинив. Реєстрація відповідача за даною адресою зумовлює для позивача додаткові матеріальні затрати. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю та просить суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, і не повідомив суд про причину своєї неявки, хоча належним чином повідомлявся про дату, час та місце судового розгляду, що підтверджується документально. Відповідно до ч.3 ст.169 ЦПК України якщо суд не має відомостей про причину неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів та постановляє заочне рішення, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, суд зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив Згідно Свідоцтва про право власності [NUMBER], виконком міської ради народних депутатів м. Тернопіль посвідчує, що квартира [ADDRESS]. належить [PERSON] на праві особистої власності. Свідоцтво видано на підставі розпорядження міської адміністрації Тернопільської міської ради №814 від 22.09.1993 р. Відповідно до Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища серії ТТ №171122 від 03 серпня 2011 р. 25 жовтня 206 року розіовано шлюб між [PERSON] та [PERSON], актовий запис №722. Згідно Довідки №1320 від 15.06.2016 р., виданої ПП. «[PERSON]», у квартирі за адресою: [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON], її колишній чоловік - [PERSON], донька - [PERSON], онука - [PERSON]. Як встановлено в судовому засіданні з пояснень свідків [PERSON] та [PERSON], а також акту, складеного комісією ПП «[PERSON]», [PERSON] більше 10 років у спірній квартирі, не проживає, йому ніхто не чинив жодних перешкод у користуванні житловим приміщенням. Разом з тим, на даний час відповідач [PERSON] із квартири [ADDRESS], не виписався, що створює перешкоди позивачу в користуванні вказаним житлом. Тому, суд вважає, що відповідач [PERSON] більше 10 років, без поважних причин, не проживає за адресою [ADDRESS]. Як вбачається із ч.2 ст.405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Судом встановлено, що [PERSON] у ПП «[PERSON]» будь-яких заяв про його тимчасову відсутність та збереження за ним права користування спірним житлом - не подавав. Аналізуючи вищенаведені обставини, суд приходить до переконання, що в даному випадку мають місце порушення прав позивача, як власника спірної квартири зі сторони відповідача [PERSON], який залишається зареєстрованим у [ADDRESS] і які підлягають захисту, шляхом визнання відповідача таким, що втратив право на користування вказаним житловим приміщенням. На підставі наведеного,

Outcome: approved