Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-18 00:00:00

[PERSON] звернулася в Хустський районний суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей. Позов вмотивовано тим, що вона з відповідачем перебували у шлюбі, який розірвали. Від шлюбу у них народилося двоє дітей - син [PERSON] , [INFO] та син [PERSON] , [INFO] . Неповнолітній діти знаходяться на її повному утриманні та вихованні, оскільки відповідач в добровільному порядку коштів на їх утримання не надає та зовсім про них не піклується. В позові позивачка зазначила, що відповідач інших утриманців не має, є працездатним та систематично виїжджає за межі країни на заробітки, тому вважає, що з відповідача на її користь слід стягувати щомісячно аліменти на утримання двох дітей у розмірі по 2000 грн. на кожну дитину до досягнення ними повноліття. В судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилася, надіславши заяву про розгляд справи у її відсутності. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився. Про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, шляхом розміщення відповідного оголошення про виклик до суду. Про причини неявки суд не повідомив. Відзив на позов не подав. За таких обставин, суд вважає за можливе вирішити спір у відсутності відповідача. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин, суд вважає, що справу можливо вирішити у відсутності сторін без фіксування судового процесу. Заяв та клопотань від сторін до суду не поступало. Інших процесуальних дій у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо) не проводилось. Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступних підстав. В судовому засіданні належними доказами встановлено, що відповідач [PERSON] свої зобов`язання по утриманню дітей належно не виконує. Неповнолітні діти сторін - син [PERSON] , [INFO] та син [PERSON] , [INFO] , проживають разом з позивачкою, знаходяться на її повному утриманні та вихованні, оскільки відповідач матеріальної допомоги на їх утримання добровільно не надає та зовсім про них не цікавиться. Згідно ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН від 20 листопада 1989 pоку, батьки або інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей, передбачений ч.2 ст.51 Конституції України є одним з головних конституційних обов`язків. Такий обов`язок послідовно визначений в сімейному законодавстві. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч.1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Враховуючи вищевикладене, а також те, що відповідач належним чином матеріально не утримує своїй дітей, враховуючи матеріальне становище самих дітей, стан здоров`я та матеріальне становище відповідача, який є працездатним, не має інших утриманців, має мінливий дохід, оскільки виїжджає на заробітки за межі країни, суд приходить висновку, що з [PERSON] слід щомісячно стягувати на користь позивачки [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі по 1700 грн. щомісячно на кожну дитину, але не менше 50 % від прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір в розмірі 840,80 грн.

Outcome: partial