Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-19 00:00:00

[PERSON] звернулася до Балтського районного суду Одеської області із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. В позовній заяві позивачка [PERSON] посилається на те, що перебувала з відповідачем в незареєстрованих шлюбних відносинах, в яких народилося троє дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Сімейні стосунки в них не склалися, тому вони разом не проживають. Діти проживають з позивачкою та перебувають на утриманні останньої. В зв`язку з чим, просить стягувати з відповідача аліменти на утримання неповнолітніх дітей у розмірі не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову і до досягнення дітей повноліття. Позивачка в судове засідання не з`явилася, надавши до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомлений судом про час та місце розгляду, відзив на позовну заяву не подавав, про причини своєї неявки суд не повідомив, клопотань до суду не подавав. У зв`язку з неявкою сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Розглянувши матеріали цивільної справи, оцінивши подані докази, дослідивши наявні докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. [PERSON] , [INFO] являється батьком [PERSON] , [INFO] , згідно копії повторного свідоцтва про народження серії [NUMBER] , актовий запис № 4 від 19.10.2006 року, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Балтського районного управління юстиції Одеської області 25.02.2014 року (а.с. 9, 10), [PERSON] , [INFO] , згідно копії повторного свідоцтва про народження серії [NUMBER] , актовий запис № 2 від 25.02.2008 року, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Балтського районного управління юстиції Одеської області 07.12.2012 року (а.с. 7, 12), та [PERSON] , [INFO] , згідно копії повторного свідоцтва про народження серії [NUMBER] , актовий запис № 30 від 29.01.2010 року, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Балтського районного управління юстиції Одеської області 07.12.2012 року (а.с. 8, 11). Відповідно до довідки № 411 від 14.11.2019 року, яка видана Чернеченською сільською радою Балтського району Одеської області, [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] проживають разом з матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. (а.с. 45) Вирішуючи спірне питання, суд виходить з того, що за умовами ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, що не виконується відповідачем. Частиною 2 ст. 51 Конституції України закріплений конституційний обов`язок батьків утримувати своїх дітей. Відповідно до п. 17 Постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» право на звернення до суду із заявою про стягнення аліментів і, відповідно, право на отримання аліментів має той з батьків, з ким проживає дитина. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст..ст. 8,12 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. У відповідності до ч. 1 ст. 3 вищевказаної Конвенції ООН, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. (ч.3 ст.181 СК України). Згідно до ст. 182 СК України , при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК рішення суду в справі про стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць. Крім того, на підставі ст. 141 ЦПК з відповідача необхідно стягнути судовий збір в розмірі 768,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved