Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-10 00:00:00

[PERSON] звернулася до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області з позовом до [PERSON], третя особа: Новомосковський районний відділ Головного управління державної міграційної служби України в Дніпропетровської області, про усунення перешкод у користуванні об'єктом власності, виселення із житлового приміщення та зняття з реєстрації, в якому з урахуванням уточнених позовних вимог від 08.07.2014 року просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням - будинком [ADDRESS]. В обґрунтування свого позову позивач зазначає, що на підставі договору дарування від 12 липня 1991 року, посвідченого Новомосковською державною нотаріальною конторою, їй належить житловий будинок розташований за адресою: [ADDRESS]. З 1991 року в будинку зареєстрований та проживає її колишній чоловік [PERSON], з яким позивачка перебувала у шлюбі з 1985 року по 2006 рік. Після розірвання шлюбу відповідач відмовився виселятися з належного їй будинку і почав створювати умови, неможливі для сумісного проживання: дебоширив, ображав її брудною лайкою в присутності дітей, жорстоко збивав. Внаслідок спричинених тілесних ушкоджень, вона неодноразово знаходилась за лікуванні в хірургічному відділенні Новомосковської ЦРЛ. Поведінка відповідача стала нестерпною. [PERSON] була вимушена залишити належний їй будинок та повернутися до помешкання батьків. Відповідач в цей час почав виносити майно з дому, зрізав і здав на металобрухт батареї опалення, труби, газовий котел та газову плиту, будинок почав руйнуватися, подвір'я знаходилось у занедбаному стані. До цього дня відповідач проживає в будинку і чинить перешкоди у користуванні її власністю, веде антигромадський спосіб життя, не працює, зловживає спиртними запоями. Разом з дітьми позивачка тимчасово проживає в будинку брата, іншого житла не має. За таких обставин позивачка вимушена звернутися з даним позовом до суду для захисту своїх прав як власника житлового приміщення. В судовому засідання позивач позов підтримала, просила його задовольнити, надавши пояснення з приводу обставин викладених в позовній заяві. В наступне судове засідання позивачка не з'явилася, надала заячу про розгляд справи у свою відсутність. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав. В наступне судове засідання відповідач не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд до відома не поставив, тому суд, з погодження позивача, відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України, провів заочний розгляд справи. Представник третьої особи - Новомосковського РВ ГУ ДМС в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи у свою відсутність. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного висновку. Згідно договору дарування від 12.07.1991 року, посвідченого Новомосковською державною нотаріальною конторою та зареєстрованого в Новомосковському МБТІ 19.08.1991 року, [PERSON] належить житловий будинок розташований за адресою: [ADDRESS], (а.с.5-6). З довідки № 1669 від 13.08.2013 року, виданої виконкомом Голубівської сільської ради вбачається, що [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS], та має такий склад сім'ї: не родича [PERSON], [INFO], доньку [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO] (а.с.7). Суду надано також довідку № 2271, видану 03.11.2014 року виконкомом Голубівської сільської ради, з якої вбачається, що [PERSON], 1963 року народження, дійсно на протязі останніх шести місяців не проживає за адресою: [ADDRESS] (а.с.56). У відповідності до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним прав користування та розпорядження майном. Згідно ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається житлове приміщення протягом шести місяців. Тут же, в ст. 71 ЖК України, вказаний перелік обставин, визнаних поважними причинами, при яких житлове приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім'ї понад шість місяців. Як встановлено судом, відповідач не проживає в спірному жилому приміщенні понад шість місяців, підстав для продовження терміну зберігання за ним права користування спірним жилим приміщенням, передбачених ст.71 ЖК України немає, його особистих речей в спірному жилому приміщенні немає, участі в оплаті комунальних послуг, будинку відповідач не приймає, що свідчить про втрату ним інтересу до спірного жилого приміщення як до свого постійного місця проживання, тому відповідач підлягає визнанню таким, що втратив право користування жилим приміщенням. Крім того, реєстрація відповідача у будинку позивачки є порушенням прав позивача як власника житлового приміщення на власний розсуд володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном, що є порушенням вимог ст.ст.319, 321, 383, 391 ЦК України, а тому відповідно до ст.391 ЦК України позивач має право вимагати усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, адже відповідач не проживає у спірному будинку понад шість місяців, тобто понад встановлені ст.71 ЖК України строки. Також, у відповідності до ст. 88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача належить стягнути судові витрати, що складаються з судового збору у розмірі 243 грн. 60 коп. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved