Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-17 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] сільської ради Ківерцівського району про визнання права власності на житловий будинок з господарськими спорудами в порядку спадкування. Позивач свої вимоги обґрунтовує тим, що 04.03.2009 року помер її чоловік [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина, що складається з: житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами по вул. Киричука, 84 у с. Словатичі Ківерцівського району Волинської області, який був побудований за час перебування її у шлюбі із спадкодавцем [PERSON], а тому належить їм на праві спільної сумісної власності. Позивач [PERSON] є спадкоємцем першої черги після смерті чоловіка [PERSON], інших спадкоємців першої черги після смерті останнього немає. На даний час позивач вирішила оформити право на спадщину належним чином, однак нотаріусом винесено постанову про відмову у видачі свідоцтва на спадщину, оскільки у спадкодавця відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно. Просить суд визнати за нею право власності на 1/2 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: с. Словатичі вул. Киричука, 84 Ківерцівського району Волинської області, як частку спільної сумісної власності, та на 1/2 його частини в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка [PERSON], який помер 04.03.2009 року. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилась, згідно поданої заяви просить проводити слухання у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Ківерцівського району Волинської області в судове засідання не зявився, згідно поданої заяви заявлені позивачем вимоги визнають, щодо задоволення позову не заперечують (а.с. 21). Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У зв'язку з чим, на підставі ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Дослідивши представлені письмові докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 04 березня 2009 року помер [PERSON], що стверджується відповідним свідоцтвом серії 1-ЕГ № 074866 від 04.03.2009 року (а.с. 5), який перебував у зареєстрованому шлюбі із позивачем по справі Матвіюк (дівоче прізвище «Мельник») Є.А. з 12.08.1956 року, відповідно до свідоцтва про шлюб (повторного) (а.с. 6). Із представлених документів, зокрема витягу із погосподарської книги № 6 за 2011-2015 рік (а.с. 7), довідки виданої [PERSON] сільською радою Ківерцівського району Волинської області № 1555 від 16.12.2015 року (а.с. 8), архівної довідки (а.с. 9) житловий будинок у с. Словатичі по вул. Киричука, 84 Ківерцівського району Волинської області належить [PERSON], був збудований у 1976 році за час перебування його у шлюбі з позивачем і являється спільною сумісною власністю подружжя. Згідно ст. 22 ч. 1 Кодексу про шлюб та сімю України та ст. 368 ЦК України майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Згідно ч. 2 ст. 370 ЦК України у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Зі змісту ст. 1273 ч. 1 вбачається, що спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу за місцем відкриття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Судом встановлено, що інших спадкоємців першої черги після смерті [PERSON] немає. Позивач звертався до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті чоловіка, однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку із відсутністю правовстановлюючих документів на імя померлого (а.с. 10). Таким чином, оцінивши зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов слід задовольнити та визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частку житлового будинку з надвірними господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться у с. Словатичі по вул. Киричука, 84 Ківерцівського району Волинської області, як частку спільної сумісної власності подружжя, та на 1/2 його частини в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка [PERSON], який помер 04.03.2009 року.

Outcome: approved