Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-24 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, в твердій грошовій сумі у розмірі 1500 (одна тисяча п`ятсот) грн. щомісячно на період навчання у Вищому професійному училищі №29 смт.Володимирець до 30 червня 2017 року. В обґрунтування цих позовних вимог [PERSON] зазначила, що після розірвання шлюбу між її батьками вона залишилася проживати разом із матір`ю, а відповідач виплачував аліменти на її утримання до повноліття. 30 жовтня 2016 року вона досягла повноліття і виплата аліментів на її утримання відповідачем припинилася. Згідно з доводами позивачки на даний час вона продовжує навчатися у Вищому професійному училищі №29 смт.Володимирець. Термін навчання з 01 вересня 2014 року до 30 червня 2017 року. [PERSON] вважає, що розмір аліментів, який буде стягуватися з відповідача на її утримання, необхідно визначити у твердій грошовій сумі в розмірі 1500 (одна тисяча п`ятсот) грн. на місяць, оскільки саме зазначений розмір аліментів, який вона просить стягнути з відповідача, зможе частково покрити її витрати на навчання. [PERSON] подав у суд відзив на позов [PERSON] , заявлений до нього про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. Відповідач вважає, що розмір аліментів, заявлений позивачкою, є необґрунтовано завеликим, виходячи з його матеріального становища, що підтверджується довідкою про доходи від 24 травня 2017 року. Пояснив, що до досягнення повноліття [PERSON] він, окрім аліментів на її утримання, по можливості надавав їй посильну матеріальну і грошову допомогу. Разом з цим [PERSON] зазначив, що на даний час згідно з рішенням суду від 18 липня 2017 року і виконавчого листа від 03 серпня 2017 року він з 12 травня 2017 року сплачує аліменти на користь [PERSON] на утримання двох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 (одної третьої) частини заробітку (доходу) щомісячно до досягнення найстаршою дитиною повноліття, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Крім цього, відповідач вказав, що у поданій позивачкою довідці про навчання №03-26/799 від 03 листопада 2016 року не вказано форми навчання (бюджетної чи платної), на якій [PERSON] навчалася до 30 червня 2017 року. Відповідач також вказав, що його дохід є непостійним, нерегулярним, мінливим і незначним, а тому не дає об`єктивної можливості йому сплачувати аліменти позивачці, яка навчалася, у розмірі 1500 (одна тисяча п`ятсот) грн. щомісячно і водночас ще на двох неповнолітніх дітей. За таких обставин, на переконання [PERSON] , позов [PERSON] слід задоволити частково, стягнувши з нього аліменти на користь позивачки в твердій грошовій сумі у розмірі 500 (п`ятсот) грн. щомісячно на період її навчання до 12 травня 2017 року (початку сплати аліментів на двох неповнолітніх дітей: [PERSON] і [PERSON] ). У судовому засіданні позивачка повністю підтримала вказані позовні вимоги, пред`явлені до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, в розмірі 1500 (одна тисяча п`ятсот) грн. щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову в суд, до 30 червня 2017 року. Позивачка вказала, що вона навчалась у Вищому професійному училищі №29 смт.Володимирець на державній формі навчання та отримувала стипендію в розмірі 375-400 грн. у 2016 року і 420 грн. у 2017 році. [PERSON] зазначила, що за її зверненням відповідач надавав їй матеріальну допомогу під час навчання у розмірі 300-500 грн. нерегулярно 1 раз на 1-3 місяці. У подальшому [PERSON] змінила позовні вимоги та просила суд стягнути з відповідача [PERSON] в її користь аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 500 (п`ятсот) грн. щомісно з дня подачі позову до суду до 30 червня 2017 року, тобто до дня припинення нею навчання у Вищому професійному училищі №29 смт.Володимирець. При цьому позивачка пояснила, що після закінчення вказаного навчання в іншому вузі вона не навчалася і не навчається станом на теперішній час. 25 квітня 2018 року [PERSON] подала до суду письмову заяву про зменшення розміру позовних вимог. Зокрема, позивачка просить стягувати з [PERSON] на її користь аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 500 (п`ятсот) грн. щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду і до 30 червня 2017 року. Відповідач в судовому засіданні частково визнав позов [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, з врахуванням обставин і підстав, викладених у його відзиві на позов. [PERSON] зазначив, що він погоджується сплачувати аліменти на користь позивачки в розмірі 500 (п`ятсот) грн. щомісячно на період її навчання до 12 травня 2017 року. Відповідач підтвердив, що він дійсно є батьком позивачки [PERSON] , незважаючи на відмінності у написанні їх прізвищ (з апострофом чи без апострофа). Окрім цього, пояснив, що він надавав позивачці допомогу, а саме: купував їй кросівки за 700-800 грн. у 2017 році; разом з [PERSON] відправляв [PERSON] на відпочинок в Одесу; 1 раз в 1-3 місяці ходив разом з позивачкою на ринок і купував їй одяг або давав кошти; на день народження та у святкові дні дарував [PERSON] подарунки. У подальшому під час судового розгляду даної справи [PERSON] повністю визнав позовні вимоги [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, з врахуванням її заяви про зменшення розміру позовних вимог. Відповідач зазначив, що він погоджується на сплату аліментів у користь позивачки в твердій грошовій сумі в розмірі 500 (п`ятсот) грн. щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду і до 30 червня 2017 року. З`ясувавши доводи сторін, дослідивши і оцінивши в сукупності письмові докази, наявні в матеріалах справи, суд прийшов до висновку, що позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання, підлягає задоволенню в повному обсязі з врахуванням зменшення позивачкою розміру заявлених вимог . До такого висновку суд прийшов з наступних підстав і мотивів. Згідно з ст.199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Слідуючи положенням ст.201 СК України до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми ст.ст.187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу. Згідно з ч.1 ст.191 СК України, яка підлягає застосуванню в даному випадку, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Застосовуючи вказані правові норми, суд при вирішенні даної цивільної справи врахував фактичні обставини, що склалися між сторонами. Із свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Кузнецовського міського управління юстиції 26 травня 2004 року (відповідний запис за №542 від 01 грудня 1998 року, встановлено, що [PERSON] народилася [INFO] . Її батьками є [PERSON] і [PERSON] [INFO] [PERSON] досягла повноліття. Довідка Вищого професійного училища №29 смт.Володимирець Рівненської області №03-26/799 від 03 листопада 2016 року підтверджує, що [PERSON] є ученицею вищого професійного училища №29 смт.Володимирець 3-го курсу денної форми навчання. Термін навчання з 01 вересня 2014 року до 30 червня 2017 року. Із пояснень позивачки, наданих у судовому засіданні, слідує, що [PERSON] навчалась у Вищому професійному училищі №29 смт.Володимирець Рівненської області на державній формі навчання та отримувала стипендію в розмірі 375-400 грн. у 2016 року і 420 грн. у 2017 році. У період навчання в цьому навчальному закладі її батько - відповідач надавав їй матеріальну допомогу, проте нерегулярно 1 раз на 1-3 місяці у розмірі 300-500 грн. за її зверненням. Отже, оскільки матеріальна допомога, добровільно надана відповідачем позивачці у період її навчання у Вищому професійному училищі №29 смт.Володимирець Рівненської області, не була регулярною, суд вбачає підстави для стягнення з [PERSON] у користь [PERSON] аліментів на її утримання як повнолітньої дитини, що продовжує навчання. При визначенні розміру вказаних аліментів суд врахував, що згідно з довідкою управління ДФС у Волинській області №706 від 24 травня 2017 року [PERSON] згідно поданої звітності за період з 01 січня 2016 року до 31 грудня 2016 року перебував на загальній системі оподаткування, дохід від підприємницької діяльності не отримував. Рішенням Кузнецовського міського суду Рівненської області від 18 липня 2017 року стягнуто з [PERSON] , приватного підприємця, на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 (одної третьої) частини заробітку (доходу) відповідача, щомісячно до досягнення найстаршою дитиною повноліття, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з 12 травня 2017 року, з дня звернення до суду. Таким чином, судом встановлено, що у зв`язку з навчанням на денній формі навчання у Вищому професійному училищі №29 смт.Володимирець Рівненської області, [PERSON] потребувала матеріальної допомоги зі сторони своїх батьків. [PERSON] за віком і станом свого здоров`яє працездатний і з огляду на свій матеріальний стан та наявність у нього інших утриманців спроможний надавати своїй повнолітній дитині, яка продовжувала навчання, - [PERSON] матеріальну допомогу в розмірі 500 (п`ятсот) грн. щомісячно за період часу з дня пред`явлення позову - з 22 листопада 2016 року до припинення позивачкою навчання - до 30 червня 2017 року, що визнано відповідачем у судовому засіданні. Відповідно до ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Згідно з ч.ч.1, 3 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У даному випадку визнання відповідачем [PERSON] позову [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, з врахуванням заяви позивачки про зменшення розміру заявлених вимог не суперечить закону і не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб. З наведених підстав позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, з врахуванням заяви позивачки про зменшення розміру заявлених вимог необхідно задоволити. Враховуючи наведені обставини, на підставі ст.182, ч.1 ст.191, ст.ст.199-201 СК України,

Outcome: approved