Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-19 00:00:00

[PERSON] звернулася до [PERSON], третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - орган опіки та піклування Тернопільської міської ради із позовом, який згодом уточнила про надання тимчасового дозволу на виготовлення проїзного документа для неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO] для виїзду за кордон без згоди батька [PERSON] та тимчасовий виїзд неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO] за межі України до Туреччини або Чорногорії, Єгипту та Республіки Польщі з метою відпочинку та оздоровлення, без згоди батька у період з 01.07.2014 року по 01.10.2014 року. В обґрунтування вимог позивач вказує, що з 11.05.2000 року вона перебувала у шлюбі з [PERSON], який було розірвано 15.11.2007 року. Від даного шлюбу у них народилася донька [PERSON], [INFO]. На даний час донька проживає разом з нею та перебуває повністю на її утриманні. У період з 01.07.2014 року по 01.10.2014 року вона разом з донькою бажають відпочити за межами України у Туреччині або Чорногорії, Єгипті. Крім того, донька разом із класом в якому вона навчається, у вересні-жовтні 2014 року планують відвідати Республіку Польщу. У зв'язку з тим, що відповідач не надає згоди на виїзд доньки за кордон з метою відпочинку, просить позов задовольнити. В судовому засідання позивачка позовні вимоги підтримала, зіславшись на доводи, викладені у заяві. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, хоча про день та час слухання справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Попередньо не повідомив суд про причини своєї неявки. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про день та час слухання справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Попередньо не повідомив суд про причини своєї неявки. Відповідно до вимог ст. 224 ЦПУ України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи Суд, заслухавши думку позивача, яка не заперечує проти розгляду справи у відсутності відповідача, вважає за необхідне проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Судом встановлено, що з 11.05.2000 року [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 15.11.2007 року. Від даного шлюбу у сторін народилася донька [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 30.11.2000 року, виданим відділом реєстрації актів громадянського стану Тернопільської міської ради, про що зроблено актовий запис за №1910. На даний час, сторони по справі проживають окремо. Донька [PERSON] проживає разом з матір'ю по [ADDRESS], що підтверджується довідкою ПП ''Карпати-2010'' за №191 від 28.05.2014 року. Згідно довідки про доходи та довідки за №94 від 28.05.2014 року, виданої ПАТ ВК ''Лілея'' встановлено, що позивачка [PERSON] працює у ПАТ «ВК Лілея» на посаді інженера-механіка та матеріально забезпечена. З довідки ТНВК ''Загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів - економічний ліцей №9'' Тернопільської міської ради вбачається, що [PERSON], [INFO] навчається у 8-А класі ТНВК ''Загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів - економічний ліцей №9''. Позивачка бажає та має змогу забезпечити неповнолітній доньці [PERSON] відпочинок та оздоровлення за межами України у Туреччині або Чорногорії, Єгипті та Республіці Польщі у період з 01.07.2014 року по 01.10.2014 року. Між сторонами не досягнуто згоди щодо виїзду дитини за межі України до Туреччини або Чорногорії, Єгипту та Республіки Польщі з метою відпочинку та оздоровлення в період з 01.07.2014 року по 01.10.2014 року. Суд, вивчивши матеріали справи, заслухавши позивача, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав. В силу вимог ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу,в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно із вимогами ст. 150 СК України, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. У відповідності до вимог ст.ст.7,155 Сімейного Кодексу України, дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, які встановлені Конституцією України, Конвенцією України та Конвенцією про права дитини, а батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Положення ст.6 Закону України «Про охорону дитинства» та ст.17, 31 Конвенції про права дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1989 року, визначають право дитини на відпочинок та охорону здоров'я. Вимоги статті 10 Конвенції про права дитини, передбачають право дитини залишати будь-яку країну, включаючи власну, і повертатися в свою країну. Відповідно до вимог ст. 3 вказаної Конвенції передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до вимог ст. 313 ЦК України , фізична особа , яка не досягла 16 років , має право на виїзд за межі України за згодою батьків , піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб , які уповноважені ними . Згідно з вимогами ст. 2 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України'', документами, що надають право на виїзд з України і в'їзд в Україну та посвідчують особу громадянина під час перебування за її межами, зокрема, є паспорт громадянина України для виїзду за кордон, проїзний документ дитини. Відповідно до вимог ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» за відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду. Вказано норма Закону повністю відображена в постанові Кабінету Міністрів України від 31.03.1995 року № 231 «Про затвердження Правил оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини , їх тимчасового затримання та вилучення». Проїзний документ дитини видається органом внутрішніх справ за місцем проживання. Положеннями п.2-2 Постанови Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 року № 57 ''Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України'' чітко визначено, що виїзд за межі України громадян, які не досягли 16 річного віку, у супроводі одного з батьків здійснюється у разі пред'явлення оригіналу або нотаріального посвідчення копії рішення суду про надання дозволу на виїзд за межі України громадянина , який не досяг 16 річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків . Згідно з вимогами п. 18 Правил оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, в редакції затвердженій Постановою Кабінету Міністрів України від 24.03.2004 року № 380, проїзний документ дитини, за наявності заперечень одного з батьків, може бути оформлений на підставі рішення суду. Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановленні обставини справи, приймаючи до уваги необхідність забезпечення інтересів неповнолітньої дитини, у тому числі, право на відпочинок, суд приходить до переконання, що позовні вимоги [PERSON] слід задовольнити та надати дозвіл на виготовлення проїзного документа для неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO] для виїзду за межі України до Туреччини або Чорногорії, Єгипту та Республіки Польщі з метою відпочинку та оздоровлення, без згоди батька в період з 01.07.2014 року по 01.10.2014 року. При цьому, суд приймає до уваги той факт, що позивачка має можливість забезпечити доньці рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального розвитку, а небажання відповідача надавати дозвіл на тимчасовий разовий виїзд дитини за кордон з метою відпочинку шкодить інтересам дитини. Вказаний виїзд доньки за кордон є тимчасовий, разовий, з метою відпочинку у період з 01.07.2014 року по 01.10.2014 року. При цьому, батько не позбавлений можливості брати участь у вихованні доньки та можливості особистого спілкування з ним. Згідно з вимогами ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідач у судове засідання не з'явився та не представив суду жодних доказів щодо безпідставності вимог позивача. Крім того, з відповідача на користь позивача слід стягнути 243,60 грн. судового збору та понесені нею і документально підтвердженні судові витрати на відправлення телеграми у розмірі 48.84 грн. На підставі наведеного,

Outcome: approved