Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-09 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом, в обґрунтуванні своїх вимог зазначає, що перебуваючи у шлюбі з відповідачем у них народився син - [PERSON], 01.04.2005року народження. Відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги не надає, а тому просить постановити рішення, яким стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] у твердій грошовій сумі у розмірі 2500грн., починаючи стягувати від дня подачі позову до суду і до досягнення ним повноліття. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, додатково пояснивши, що відповідач не має на утриманні інших дітей, є власником пилорами, яка знаходить на його подвір», та дорогого автомобіля, заробляє значні кошти, а тому просила позов задоволити. Відповідач в судове засідання не зявився, подав до суду заперечення, в якому вказав, що позовні вимоги позивачки вважає необгрунтованими, та такими, що не відповідають фактичним обставинами справи. На даний час ніде не працює і немає жодних доходів; влаштуватися на роботу не має можливості за станом здоровя, оскільки періодично перебуває на лікуванні. Тому частково визнає позовні вимоги в розмірі не більше 600грн. на місяць. Розгляд справи просив проводити без його участі. Суд, заслухавши пояснення позивачки, дослідивши письмові докази, які подані у розпорядження суду, з'ясувавши фактичні обставини справи, прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що згідно рішення Болехівського міського суду шлюб між сторонами розірвано (а.с.5-7). Від даного шлюбу в них народився син [PERSON], 01.04.2005року народження (а.с.9), який проживає та знаходяться на утриманні позивачки, що підтверджується довідкою Поляницької сільської ради Болехівської міської ради Івано-Франківської області від 02.02.2017року (а.с.4). З довідки Тисівської загальноосвітньої школи 1-3 ступенів за № 14 від 13.02.2017року вбачається, що [PERSON] займається вихованням сина [PERSON] учня 6-А класу. Батько учня [PERSON] за час навчання хлопця у школі участі у його вихованні не приймає. (а.с.3). Частиною 1 та 2 ст. 27 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до\~статті 8 Закону України «Про охорону дитинства»\~кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Суд визнає, що проживання батьків окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обовязків щодо дітей. Відповідно до положень ст. 141 СК України мати і батько мають рівні права та обовязки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Про способи виконання обов`язку утримувати дітей в досудовому порядку сторони не домовилися, нотаріальних договорів не укладали. Положеннями\~ст.180 СК України визначено, що батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно з ч. 1 ст. 184 Сімейного кодексу України і роз'яснень, викладених в пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ відносно батьківства, материнства і стягнення аліментів», якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до\~статті 60 ЦПК України\~кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених законом. Відповідачем на підтвердження своїх заперечень, щодо перебування на лікуванні, також наявності на утриманні інших дітей, створення іншої сім»ї, не надано суду належних доказів. Законом України «Про державний бюджет України на 2017 рік» від 21.12.2016 року за № 1801-VІІІ встановлено, що прожитковий мінімум для дітей віком дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2017 року - 1689 гривень, з 1 травня - 1777 гривень, з 1 грудня - 1860 гривень. При визначенні розміру аліментів суд відповідно до\~ст. 182 СК України\~враховує, те що позивачка здійснює утримання сина самостійно, відповідач допомоги не надає; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; відсутність у платника аліментів на утриманні інших осіб, дітей; те, що відповідач являється фізично здоровим молодим чоловіком, та інші обставини, що мають істотне значення. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Суд вважає за доцільне стягувати з відповідача на утримання неповнолітнього сина [PERSON], 01.04.2005року народження аліменти у розмірі 1600 грн. щомісячно до досягнення ним повноліття, що буде достатнім для забезпечення умов необхідних для всебічного розвитку дитинита не порушення його прав, і є наближеним до прожиткового мінімум для дітей відповідного віку. Відповідно до вимог\~ст. 191 СК України\~аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Позивачка звернулася до суду з вимогами 13 лютого 2017 року, а тому з цього часу слід присудити стягнення аліментів і до досягнення повноліття. Питання судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 88 ЦПК України. На підставі, ст. 182, 199, 200 СК України,

Outcome: approved