Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-01 00:00:00

[PERSON] звернулася до Малиновського районного суду м. Одеси з позовною заявою до [PERSON] з позовною заявою про визнання батьківства та стягнення аліментів, в якій просить суд встановити батьківство [PERSON] відносно [PERSON] [INFO] та стягнути з [PERSON] аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку відповідача. В обґрунтування заявленого позову позивачка посилається на те, що з 2 лютого 2011 року по листопад 2012 року, позивачка перебувала у фактичних шлюбних відносинах з відповідачем [PERSON] Шлюб між сторонами не укладався. 29 квітня 2012 року від шлюбу народилася донька - [PERSON]. Даний факт підтверджується свідоцтвом про народження серії I- ЖД № 808481, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану місті [PERSON] міського управління юстиції, однак, він є батьком [PERSON], про що свідчить звіт по тесту на батьківство. Але ,відповідач, у звязку з обєктивними причинами, не зміг подати в органи реєстрації актів цивільного стану заяву про реєстрацію батьківства. Відповідно, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень був проведений в порядку, передбаченому ст. 135 Сімейного кодексу України. На даний час Відповідач не надає кошти на утримання доньки, чим ставить сім'ю у важке матеріальне становище. Враховуючи те, що донька перебуває повністю на утриманні позивача, відповідач ухиляється від свого обов'язку утримувати дитину, а тому позивачка змушена звертатись до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів в примусовому порядку. Позивач у судове засідання не зявилася, надала заяву, в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила позов задовольнити, а також розглядати справу за її відсутності. Відповідач у судове засідання не зявився, про день та час слухання належним чином повідомлявся, причини неявки суду не повідомив. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку,що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Від особистих стосунків у сторін по справі народилась дитина [PERSON] [INFO], що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження серії 1-ЖД № 808481. Відповідно до ч. 1\~ст. 135 СК України\~при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім'я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Оскільки між сторонами не був зареєстрований шлюб, то запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень проводилась за прізвищем позивачки, а імя та по-батькові дитини вона вказувала самостійно, що знайшло своє підтвердження у судовому засіданні. Також судом встановлено, що до народження дитини сторони припинили проживати разом, [PERSON] батьківство не визнавав та не визнає. Відповідно до звіту по тесту на батьківства від 05.11.2014 року, за висновком тесту ДНК вбачається, що [PERSON], [INFO] може являтись біологічним батьком дитини [PERSON], 29 квітня 2012 року з ймовірністю 99, 9999 %. Таким чином, батьківство відповідача доведено. Тому суд вважає позовні вимоги [PERSON] в частині визнання відповідача батьком дитини [PERSON] [INFO] обґрунтованими, та такими, що знайшли своє підтвердження у судовому засіданні. Також у судовому засіданні встановлено, що малолітня [PERSON] [INFO] знаходиться на утриманні позивачки. Відповідно до положень ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої\~Постановою Верховної Ради Української РСР від 27 лютого 1991 р. N 789-XII, частин 7, 8\~ст. 7 СК України\~регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. В силу\~ст. 51 Конституції України, батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Згідно до\~ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства»\~кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ч. 1\~ст. 141 СК України\~гарантовано, що мати та батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Відповідно до\~ст. 180 СК України\~та роз'яснень, що надані у п.17\~Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності з ч. 1\~ст. 182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч. 2\~ст. 182 СК України\~мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених\~статтею 184 цього Кодексу. Згідно\~ст. 183 СК України\~розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) одного з батьків. \~\~\~\~\~\~\~\~Згідно до ч. 1\~ст. 191 СК України\~аліменти\~\~на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Враховуючи вищевикладене, суд вважає за можливе стягувати з відповідача аліменти у розмірі 1/4 частини від усіх доходів з дня предявлення позову до досягнення дитиною повноліття. Також відповідно до ч. 1\~ст. 192 Сімейного кодексу України\~розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них.\~\~\~ У відповідності до\~ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених\~ст. 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до\~ст. 88 ЦПК України, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 243,60 гривень та на користь позивачки судовий збір у розмірі 243,60 гривень. Відповідно до\~ст.367 ЦПК України\~рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в межах оплати платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: partial