Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-30 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON] про визнання права власності на земельну ділянку. В обґрунтування своїх вимог позивачка вказала, що 28 жовтня 2003 року вона купила у [PERSON] будинковолодіння по [ADDRESS]. На момент купівлі будинку та надвірних споруд їй не було відомо, що право власності на земельну ділянку на якій розташоване дане будинковолодіння зареєстроване та існує державний акт, а тому вона не була зазначена в договорі. Позивачка просила суд на підставі ч.1 ст.377 ЦК України визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 0,178 га. по [ADDRESS]. Позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] в судовому засіданні позов підтримали, не заперечували проти ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про час та дату судового засідання. Суд, заслухавши позивачку та її представника, дослідивши матеріали справи, вважає можливим розглянути справу, в порядку, передбаченому гл.8 розд. III ЦПК України, у відсутність відповідача, який згідно ст.74 ЦПК України повідомлений про день та час розгляду справи належним чином і позов задовольнити, виходячи з наступного. Судом встановлено, що на підставі договору купівлі - продажу будинку з надвірними спорудами від 28 жовтня 2003 року №171620 позивачці належить будинковолодіння по [ADDRESS]. На підставі зазначеного договору позивачка зареєструвала своє право власності на зазначений будинок, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 25.11.2003р.. Земельна ділянка належить відповідачу на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 03.10.2003 року, виданого державним нотаріусом Смілянської державної нотаріальної контори. Згідно ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до ч.1 ст.120 Земельного кодексу України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Відповідно до ч.1 ст.377 Цивільного кодексу України - до особи, яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщенні, без зміни її цільового призначення, в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника ( землекористувача). Як вбачається з державного акту на право приватної власності на землю серії ІІЧР № 035041 від 10.06.2002 р. - цільове призначення земельної ділянки розміром - 0.178 га. в межах згідно з планом, що розташована по [ADDRESS] - для ведення особистого підсобного господарства. Так як на житловий будинок по [ADDRESS] право власності набула позивачка то відповідно до неї перейшло право власності на земельну ділянку, на якій розміщений будинок.

Outcome: approved