Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-07 00:00:00

[PERSON] звернулася до Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області з позовом до [PERSON] про усунення перешкод в користуванні власністю. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачу на праві приватної власності належить житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що розташований по вулиці Фізкультурній, 38 в м. Могилеві-Подільському Вінницької області та земельна ділянка під ним. Сусідкою позивача є [PERSON], яка є власником будинку № 36 по вулиці Фізкультурній в м. Могилеві-Подільському Вінницької області. Відповідач розмістила на межі земельних ділянок сторін господарську споруду, в якій утримує свійську птицю курей. Нестерпні неприємні запахи від утримання птиці поширюються на подвіря позивача, що завдає незручності позивачу, загрожує безпеці її здоровя. Своїми діями відповідач порушує правила добросусідства, встановлені вимогами п. «г», «е» ст. 91 Земельного кодексу України, ст. 103 Земельного кодексу України, а також п. 3.28.2 Правил благоустрою та утримання території м. Могилева-Подільського Вінницької області та ДБН 360-92**, згідно яких сараї для утримання худоби та птиці мають розміщуватися не ближче 12 метрів від вікон житлових будинків сусідніх землекористувачів. На неодноразові звернення позивача припинити такі дії та перенести місце утримання курей на належну відстань відповідач не реагує. По цій причині позивач звернулась із заявою до Могилів-Подільської міської ради і постановою адміністративної комісії при Могилів-Подільському виконавчому комітеті № 17 від 10.03.2016 [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 152 КУпАП. Однак відповідач не вчиняє дії по перенесенню місця для утримання курей на встановлену вказаними актами відстань, а тому позивач звернулась до суду із даним позовом. З урахуванням заяви про уточнення позову (а.с.82) позивач просить суд постановити рішення, яким усунути перешкоди в користуванні належним їй житловим будинком, розташованим по вулиці Фізкультурній, 38, в м. Могилеві-Подільському Вінницької області, та земельною ділянкою під ним, шляхом зобовязання відповідача перенести місце для утримання свійської птиці курей, що знаходиться на території її домоволодіння по вулиці Фізкультурній, 36, в м. Могилеві-Подільському Вінницької області, на відстань не менше 12 метрів від вікон житлового будинку, належного позивачу. Позивач та її представник в судовому засіданні 15.02.2016 підтримали позов з підстав, викладених у ньому, просили суд позов задовольнити повністю. Позивач пояснила, що її домоволодіння межує із домоволодінням відповідача. Розташований на межі їхніх земельних ділянок паркан, що належить позивачу, [PERSON] використовує як стіну для господарської прибудови сараю, в якому утримує курей. Від паркану, а відповідно і від сараю, до вікон будинку позивача відстань не більше двох метрів. З курника постійно чути нестерпний неприємний запах, який розповсюджується і на територію подвіря і до будинку позивача, що перешкоджає знаходитись як на подвірї, так і в будинку та завдає незручності і шкоду здоровю родини позивача, членом якої є і дитина, віком 8 місяців. Вона неодноразово зверталась до відповідача по даному питанню з метою мирного врегулювання спору, однак відповідач сказала, що все життя прожила в даному будинку і позивач не має права вирішувати, в якому місці їй утримувати курник. Відповідач в судовому засіданні 02.03.2016 позов не визнала. Пояснила, що будинок № 36 по вулиці Фізкультурній в м. Могилеві-Подільському вона придбала ще в 1971 році. Господарську прибудову курник вона побудувала приблизно 15 років тому. На плані будівництва сусіди, колишні власники належної позивачу земельної ділянки, вказали, що претензій з приводу будівництва до неї не мають. Спочатку даний сарай був самочинною будовою, а потім позивач здійснила реєстрацію права власності в тому числі і на курник. В даному курнику вона утримує 8 курей. Під час будівництва курника будинок позивача був іншим і розташовувався на відстані 5-6 метрів від курника. На даний час позивач розбудувала будинок, а тому відстань між ним та курником зменшилась. Вона реагує на звернення позивача про те, що з курника чути неприємні запахи, і протягом останніх трьох років на літній період переводить курей в інше місце, далі від будинку позивача. Проте в зимній період кури там знаходитись не можуть, оскільки прибудова для цього не пристосована, а переоблаштувати її вона не має фінансової можливості. Вона не заперечує, що з сараю чути запах, адже це природній запах курей, однак він не такий нестерпний як стверджує позивач, не створює для неї незручності, а тому перенести сарай не погоджується. Також зазначила про відсутність доказів про шкоду здоровю позивача через запах від курей. В судове засідання 05.04.2016 сторони не зявились. Позивач подала заяву про розгляд справи за її відсутності. Заслухавши пояснення сторін, представника позивача, свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. [PERSON] про реєстрацію права власності на нерухоме майно та копії договору купівлі-продажу житлового будинку від 13.07.2006, зареєстрованого в реєстрі за № 994, [PERSON] на праві приватної власності належить житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, розташований за адресою вул. Фізультурна 38, м. Могилів-Подільський Вінницької області (а.с. 5, 6). Також позивачу на праві приватної власності належить земельна ділянка для будівництва та обслуговування вказаного вище житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер 0510400000:00:010:0178, що підтверджується Витягом з Державного реєстру правочинів та копією договору купівлі-продажу земельної ділянки від 25.12.2006, зареєстрованого в реєстрі за № 2-1150 (а.с. 7,8). Відповідно до ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Частинами 1, 2 статті 321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Судом встановлено та не заперечувалось відповідачем, що на належній їй земельній ділянці по вулиці Фізкультурній 36 в м. Могилеві-Подільському Вінницької області, розташований належний відповідачу на праві власності сарай-прибудова літера «в», який вона використовує як місце для утримання свійської птиці курей (а.с. 61-64). Даний сарай розміщений на межі земельних ділянок сторін і відстань між господарською спорудою та будинком позивача становить менше 5 метрів. Цей факт підтверджений в судовому засіданні позивачем і визнавався відповідачем. Відповідно до п. 3.24*, 3.26 ДБН 360-92** Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень, затверджених наказом Держкоммістобудування від 17 квітня 1992 р. N 44\~ У містах і селищах міського типу на присадибних ділянках при дотриманні санітарних протипожежних і будівельних норм можуть бути розміщені господарські будівлі та гаражі, вбудовані у житловий будинок, прибудовані до нього, або у вигляді окремої будівлі. Господарські будівлі для утримання худоби, інших тварин і птиці допускаються в селищах міського типу, а також у міських районах садибного житлового будівництва, де згідно з нормативно-правовими актами органів місцевого самоврядування та державного нагляду дозволено їх утримання. Розташування цих будівель на присадибних ділянках слід виконувати відповідно до місцевих правил забудови для сільських населених пунктів. Відповідно до санітарних вимог майданчики для компосту, дворові вбиральні та очисні споруди каналізації повинні знаходитись у глибині двору не ближче 15 м від вікон житлових будинків, в тому числі і сусідніх садиб, сараї для утримання худоби і птиці - не ближче 12 м. Господарські будівлі й гаражі допускається об'єднувати на суміжних ділянках. [PERSON] пункту 3.28.2 Правил благоустрою та утримання території м. Могилева-Подільського Вінницької області, затверджених рішенням 9 сесії 6 скликання Могилів-Подільської ради № 239 від 12.07.2011, сараї для утримання худоби та птиці мають розміщуватися не ближче 12 метрів від вікон житлових будинків. Відповідно до листа начальника управління житлово-комунального господарства Могилів-Подільської міської ради № 04-19/462 від 11.12.2015 відносно [PERSON] складено адміністративний протокол про порушення нею п. 3.28.2 вказаних Правил. Також [PERSON] вказано на необхідність перенесення місця для утримання курей на відстань не ближче 12 метрів від вікон житлових будинків сусідніх садиб (а.с. 10). Постановою адміністративної комісії при Могилів-Подільському виконавчому комітеті № 17 від 10.03.2016, залишеною без змін рішенням виконавчого комітету Могилів-Подільської міської ради № 104 від 31.03.2016, [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 152 КУпАП та накладено на неї штраф в розмірі 340 грн. (а.с. 75, \-\-\-\-\-99-100). Посилання відповідача на те, що вона оскаржує вказану постанову адміністративної комісії в судовому порядку і прийняте з цього питання рішення може вплинути на розгляд даної справи, спростовуються судом тим, що доказів відкриття провадження судом за скаргою відповідача на постанову адміністративної комісії від 10.03.2016 на день розгляду справи 05.04.2016 не надано. При цьому відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. З аналізу даної норми вбачається, що наявність порушення відповідачем прав позивача може бути встановлена судом не лише з постанови адміністративної комісії, а й з інших доказів, досліджених в судовому засіданні та оцінених судом у їх сукупності. Так, факт наявності перешкод у користуванні позивачем її власністю та наявності неприємного запаху, який розповсюджується із належного відповідачу сараю, де утримуються кури підтвердили допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON], які показали, що часто бувають у позивача в гостях і відчували на території її подвіря неприємний запах від свійської птиці курей. Даний запах йшов з сараю-курника, що побудований на сусідній земельній ділянці впритул до паркану позивача. Відстань між сараєм та будинком позивача приблизно 2 метри. Неприємний запах є нестерпним, особливо влітку, спричиняє багато незручностей, неможливо знаходитись на подвірї. Також кури, які утримуються відповідачем, створюють багато шуму, який також заважає. Чоловік позивача звертався до відповідача із проханням перенести курник, однак остання відповіла, що не буде цього робити. Крім того, факт розміщення курника на відстані менше пяти метрів від вікон будинку позивача та на межі земельних ділянок сторін не заперечувала й сама відповідач. Тобто, відповідачем при будівництві сараю для утримання птиці\~\~порушені норми ДБН та Правила благоустрою та утримання території м. Могилева-Подільського Вінницької області,\~\~що створює\~\~незручності\~\~для позивача та\~\~полягає у розповсюдженні неприємного запаху від курей на територію домоволодіння позивача. Відповідно до п. «г», «е» ч. 1 ст. 91 Земельного кодексу України власники земельних ділянок зобовязані не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів та дотримуватися правил добросусідства та обмежень, пов'язаних з встановленням земельних сервітутів та охоронних зон. Частина 1 ст. 103 ЗК встановлює, що власники та землекористувачі земельних ділянок повинні обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей (затінення, задимлення, неприємні запахи, шумове забруднення тощо). Вище зазначений сарай прибудова, який відповідач використовує для утримання свійської птиці курей є джерелом неприємного запаху, що порушує права позивача, перешкоджає останній користуватись належним їй житловим будинком, розташованим по вулиці Фізкультурній, 38, в м. Могилеві-Подільському Вінницької області, та земельною ділянкою під ним. За таких підстав, з метою усунення перешкод в користуванні власністю позивача, необхідно зобов'язати відповідача перенести місце для утримання свійської птиці курей, що знаходиться на території її домоволодіння по вулиці Фізкультурній, 36, в м. Могилеві-Подільському Вінницької області, на відстань не менше 12 метрів від вікон житлового будинку, належного позивачу. Щодо обґрунтування позову з підстав завдання відповідачем шкоди здоровю позивача, порушення відповідачем ст.ст. 4, 19, 22 ЗУ «Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення», суд визнає недоведеними ці обставини, оскільки позивачем не надано жодних доказів на підтвердження даного факту, а для встановлення факту завдання шкоди здоровю необхідні спеціальні галузеві знання. Позивачу було розяснено її право заявити клопотання про призначення у справі відповідної експертизи, проте таким своїм правом позивач не скористалась. Інші докази, які б свідчили про погіршення стану здоровя позивача чи членів її сімї через порушення відповідачем санітарного законодавства в матеріалах справи також відсутні. На стягненні судових витрат з відповідача позивач не наполягала. На підставі викладеного вище та

Outcome: approved