Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-26 00:00:00

[PERSON] звернулася до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області з позовною заявою до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області про стягнення страхових виплат в порядку спадкування, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що [PERSON] є її рідним батьком. Згідно з довідкою №1445003132 від 10.12.2014 року, виданою Управлінням соціального захисту населення Слов`янської районної державної адміністрації, [PERSON] зареєстрований як внутрішньо переміщена особа за адресою: [ADDRESS] . Як вбачається з довідки Слов`янського відділення Управління виконавчої дирекції Фонду в Донецькій області №04/08-1822 від 25.05.2018 року, [PERSON] перебував на обліку у Слов`янському відділенні Фонду з вересня 2014 року, де отримував страхові виплати як інвалід третьої групи внаслідок професійного захворювання на виробництві. [INFO] [PERSON] помер у місті Харцизьку Донецької області. 22.02.2018 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ченцовою Н.А. за заявою позивача заведена спадкова справа. У відповідь на запит нотаріуса Слов`янське відділення Фонду спрямувало лист №04- 68/862 від 19.03.2018 року, в якому зазначено, що потерпілий [PERSON] мав заборгованість по страховим виплатам в сумі 2353,50 гривень. 26.04.2018 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ченцовою Н.А. позивачу було видане Свідоцтво про право на спадщину за законом на спадщину після смерті [PERSON] яка складається, зокрема, з недоотриманих страхових виплат за життя в сумі 2353,50 гривень. У червні 2018 року позивач за місцем свого постійного мешкання і реєстрації як ВПО у місті Києві звернулась до Лівобережного відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у місті Києві із заявою про виплату недоотриманих померлим страхових виплат. У відповідь на своє звернення позивач отримала Лист №4968-3.1 від 18.09.2018 року про відмову у виплаті коштів у зв`язку з тим, що за даними Слов`янського відділення Фонду в порядку обміну інформацією [PERSON] було відмовлено у виплаті страхових виплат згідно протоколу комісії з питань призначення (відновлення) страхових виплат внутрішньо переміщеним особам у зв`язку із не підтвердженням фактичного місця проживання, зазначеного в довідці ВПО. Вважає відмову відповідача у виплаті недоотриманих за життя [PERSON] страхових сум неправомірною та просить стягнути з Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області на свою користь щомісячні страхові виплати в порядку спадкування після померлого [INFO] батька [PERSON] в сумі 2353,50 грн. Відповідачем надано відзив на позовну заяву, де він зазначив, що не визнає вимоги позивача та вважає їх необґрунтованими з наступних підстав. [PERSON] до початку проведення антитерористичної операції перебував на обліку у Харцизькому міському відділенні управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Донецькій області. Харцизьке міське відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області знаходилося на території, де органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. На виконання рішення адміністративної комісії ВД Фонду від 01.11.2015 року, доведеного листом ВД Фонду від 20.11.2015 року №1492-03-2, з 01.12.2015 року призупинено здійснення нарахування страхових виплат потерпілим на виробництві (членам їх сімей) у відділеннях, які переміщені на територію, що контролюється українською владою, а саме, в Харцизькому міському відділенні управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області. Харцизьке міське відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області з 01.01.2018р. припинило свою діяльність. [PERSON] вимушений був покинути своє постійне місце проживання та звернутися до Слов`янського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області з заявою від 01.10.2014 року і довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи №1445003132 від 10.12.2014 року та з 01.09.2014 року по 01.09.2017 року отримував страхові виплати. З 01.09.2017 року на підставі протоколу комісії з питань призначення (відновлення) страхових виплат внутрішньо переміщеним особам №57 від 08.08.2017 року Фондом припинено виплату страхових виплат та зняття з обліку [PERSON] [PERSON] факт припинення виплати йому страхових виплат з 01.09.2017 року не оспорював, тобто погодився з даним рішенням Фонду. [PERSON] в період з 01.09.2017 по 25.09.2017 року не звертався та не перебував на обліку у будь-якому відділенні Фонду як внутрішньо переміщена особа не подовжував термін дії довідки та не отримував страхові виплати, тобто позивач не скористався правом на отримання страхових виплат та не здійснив будь-яких дій, які б виражали його волю на отримання даних виплат. Отже, нормативно-правовими актами Фонду за відсутності оригіналу справи про страхові виплати передбачена можливість отримувати виплати за даними Централізованої інформаційно-аналітичної системи Фонду на підставі письмового звернення особи з довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи. Починаючи з грудня 2014 року потерпілі на виробництві (члени їх сімей ) мали право скористатися Порядком №20 та отримувати належні їм страхові виплати. Таким чином, виплаті підлягають суми, недотримані потерпілими (членам їх сімей) до грудня 2014 року. Фонд соціального страхування України в своїй діяльності керується нормативно-правовими актами України, один з яких Постанова Кабінету Міністрів України від 08.06.2016 №365 «Деякі питання здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам» (далі - Порядок №365). Даний Порядок №365 визначає механізм призначення (відновлення) внутрішньо переміщеним особам виплати пенсій (щомісячного довічного грошового утримання), довічних державних стипендій, усіх видів соціальної допомоги та компенсацій, матеріального забезпечення, надання соціальних послуг, субсидій та пільг (далі-соціальні виплати) за рахунок коштів державного бюджету та фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування. Згідно п. 15 вищевказаної постанови суми соціальних виплат (спадщина на суми нарахованих, але не виплачених страхових виплат), які не виплачені за минулий період, обліковуються в органі, що здійснює соціальні виплати, та виплачуються на умовах окремого порядку, визначеного Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ч.4 ст.47 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування», виплати, призначені, але не одержані своєчасно потерпілим або особою, яка має право на одержання виплат, провадяться за весь минулий час, але не більше як за три роки з дня звернення за їх одержанням. Вищезазначена стаття Закону не поширюється на спадкоємців, тому їм страхові виплати не нараховуються. Право на одержання призначених, але своєчасно не виплачених страхових сум поширюється лише на потерпілого або особу, яка за життя має право на одержання виплат. Особи з населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження, мають право на одержання страхових виплат за умови переміщення в населенні пункти, на території яких органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі, і звернення до структурного підрозділу місцевої державної адміністрації з питань соціального захисту та взяття на облік, що має бути підтверджено довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи. Таким чином, робочі органи виконавчої дирекції Фонду мають право проводити виплати, в тому числі нарахованих, але не виплачених щомісячних страхових виплат включених в свідоцтво про право на спадщину за наявності у спадкоємця довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи чи відмітки в паспорті про місце проживання на території, яка контролюється органами державної влади України. Відповідно до Порядку №20 нарахування та виплата страхових коштів здійснюється управлінням (відділенням) виконавчої дирекції Фонду після переміщення одержувача на територію, де органи державної влади здійснюють свої повноваження, на підставі його заяви та усіх необхідних документів. При цьому, рішення про продовження проведення раніше призначених виплат та виплату раніше нарахованих, але не виплачених страхових сум оформлюється відповідною постановою відділення управління виконавчої дирекції Фонду, до якого звернулася внутрішньо переміщена особа. Лише такі постанови є підставою для нарахування раніше призначених страхових виплат у робочих органах виконавчої дирекції Фонду, що здійснюють свою діяльність на території, де органи державної влади здійснюють свої повноваження. Батько позивача - [PERSON] в період з 01.09.2017 по 25.09.2017 року до відділення Фонду на території України за подовженням виплати страхових виплат не звертався, будь-якої інформації не запитував, доказів переміщення з окупованої території (подовження терміну дії довідки) не надавав. Враховуючи вищезазначене, якщо потерпілий або особа, що мала право на страхові виплати не перемістилась на територію, де органи державної влади здійснюють свої повноваження, та не набула право на отримання страхових виплат, як внутрішньо переміщена особа, виплати їй не нараховувались та не виплачувались в управлінні (відділеннях) виконавчої дирекції Фонду, що розташовані на території, де органи державної влади здійснюють свої повноваження, відповідно відсутні суми, які належали спадкодавцю за життя. Отже, суми, що можуть бути включені до складу спадщини, відсутні. Просив відмовити в задоволенні позовних вимог позивачу у повному обсязі. Позивач в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, позов просила задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнала, просила відмовити в його задоволенні в повному обсязі. Суд, розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду і вирішення справи по суті, приходить до наступного висновку. Відповідно до Свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 19.07.1986 року [PERSON] є батьком [PERSON] 10.12.2014 року [PERSON] було видано довідку за №1445003132 про взяття на облік особи, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції, де зазначено, що [PERSON] перемістився з м. Харцизьк Донецької області до смт. Райгородок Слов`янського району Донецької області. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 06.10.2017 року. В повідомленні Слов`янського відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування в Донецькій області від 19.03.2018 року зазначено, що за базою «Реєстру потерпілих» [PERSON] , який помер [INFO] , має заборгованість по страховим виплатам у сумі 2353,50 грн., в зв`язку з чим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ченцовою Н.А. було видано [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за законом, зокрема, на недоотримані страхові виплати у сумі 2353,50 грн. Згідно з повідомленням Слов`янського відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування в Донецькій області від 25.05.2018 року за базою «Реєстру потерпілих» [PERSON] помер [INFO] . Померлий з 2014-09 по 2017-08 перебував на обліку у Слов`янському відділенні Фонду Донецької області, 08.08.2017 року згідно з протоколом комісії з питань призначення (відновлення) страхових виплат внутрішньо-переміщеним особам №57 потерпілому було відмовлено у виплаті страхових виплат у зв`язку із не підтвердженням фактичного місця проживання, зазначеного у довідці ВПО. Листом Управління виконавчої дирекції Фонду у м. Києві від 18.09.2018 року було відмовлено [PERSON] у виплаті страхових виплат після [PERSON] . Зазначено, що якщо потерпілий або особа, що мала право на страхові виплати, не перемістилася з окупованої території та не набула право на отримання страхових виплат, як внутрішньо переміщена особа, виплати їй не нараховувались та не виплачувались в робочих органах виконавчої дирекції Фонду, що розташовані на території, яка контролюється українською владою, відповідно відсутні кошти, які належали спадкодавцю за життя. Тому відсутні кошти, що можуть бути включені до складу спадщини. Нарахування та проведення страхових виплат урегульовано Законом України від 23 вересня 1999 року № 1105-ХІV «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» (далі - Закон № 1105-ХІV), який із 01 січня 2015 року діє в редакції Закону України від 28 грудня 2014 року № 77-VIII та має назву «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування», який визначав відповідно до Конституції України та основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування правову основу, економічний механізм та організаційну структуру загальнообов`язкового державного соціального страхування громадян від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які призвели до втрати працездатності або загибелі застрахованих на виробництві. Відповідно до статті 27 Закону України від 14 січня 1998 року № 16/98-ВР «Основи законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (далі - Закон № 16/98-ВР) виплати та надання соціальних послуг, на які має право застрахована особа за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, може бути припинено, якщо виплати призначено на підставі документів, що містять неправдиві відомості; якщо страховий випадок стався внаслідок дії особи, за яку настає кримінальна відповідальність; якщо страховий випадок стався внаслідок умисної дії особи; внаслідок невиконання застрахованою особою своїх обов`язків щодо загальнообов`язкового державного соціального страхування; в інших випадках, передбачених законами. Згідно з ст. 38 Закону № 1105-XIV страхові виплати і надання соціальних послуг може бути припинено на весь час проживання потерпілого за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України; на весь час, протягом якого потерпілий перебуває на державному утриманні, за умови, що частка виплати, яка перевищує вартість такого утримання, надається особам, які перебувають на утриманні потерпілого; якщо з`ясувалося, що виплати призначено на підставі документів, які містять неправдиві відомості. За положеннями пункту 3 розділу VII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1105-ХІV (у редакції від 28 грудня 2014 року № 77-VIII) КМУ визначає особливості надання соціальних послуг та виплати матеріального забезпечення за соціальним страхуванням внутрішньо переміщеним особам (громадянам України, які переселилися з тимчасово окупованої території, території проведення АТО або зони надзвичайної ситуації). Визначення того, хто є внутрішньо переміщеними особами надано у абзаці першому частини першої статті 1 Закону України від 20 жовтня 2014 року № 1706- VII «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» (далі - Закон № 1706-VII; у редакції яка діяла на час виникнення спірних правовідносин). Внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, який постійно проживає в Україні, якого змусили або який самостійно покинув своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, масових порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру. Як зазначено в статті 2 цього Закону, Україна вживає всіх можливих заходів, передбачених Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, щодо запобігання виникненню передумов вимушеного внутрішнього переміщення осіб, захисту та дотримання прав і свобод внутрішньо переміщених осіб, повернення таких осіб до їх покинутого місця проживання в Україні та їх реінтеграції. Водночас частиною першою статті 3 вказаного Закону встановлено, що громадянин України за обставин, визначених у статті 1 цього Закону, має право на захист від примусового внутрішнього переміщення або примусового повернення на покинуте місце проживання, що враховується судом. До жодного з указаних законів не внесено такої підстави для припинення соціальних виплат, як відсутність у особи її реєстрації як внутрішньо переміщеної. 01 жовтня 2014 року Кабінет Міністрів України (далі - КМУ) прийняв постанову № 531 «Про особливості реалізації прав деяких категорій осіб на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», якою установлено: особи, які перебувають (перебували) у трудових відносинах з підприємствами, установами, організаціями чи фізичними особами або були добровільно застраховані та переселилися з тимчасово окупованої території, району проведення АТО або зони надзвичайної ситуації, мають право на надання матеріального забезпечення та соціальних послуг відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» робочими органами виконавчої дирекції Фонду соціального страхування, а до завершення заходів, пов`язаних з утворенням зазначеного Фонду та його робочих органів, робочими органами Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань та Фонду відповідно до пункту 6 розділу VII «Прикінцеві та перехідні положення» зазначеного Закону за фактичним місцем проживання у порядку, встановленому правліннями фондів. Матеріальне забезпечення виплачується застрахованим особам в установленому порядку через банки. Крім того, 05 листопада 2014 року КМУ прийнято постанову № 637 «Про здійснення соціальних виплат особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції», згідно з якою призначення та продовження виплати пенсій (щомісячного довічного грошового утримання), довічних державних стипендій, усіх видів соціальної допомоги та компенсацій, матеріального забезпечення, надання соціальних послуг за рахунок коштів державного бюджету та фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування внутрішньо переміщеним особам здійснюються за місцем перебування таких осіб на обліку, що підтверджується довідкою, виданою згідно з Порядком оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженим постановою КМУ від 01 жовтня 2014 року № 509. 07 листопада 2014 року КМУ прийняв постанову № 595 «Деякі питання фінансування бюджетних установ, здійснення соціальних виплат населенню та надання фінансової підтримки окремим підприємствам і організаціям Донецької та Луганської областей, а також інших платежів з рахунків, відкритих в органах Казначейства», якою затверджено Тимчасовий порядок фінансування бюджетних установ, здійснення соціальних виплат населенню та надання фінансової підтримки окремим підприємствам і організаціям Донецької та Луганської областей, а також інших платежів з рахунків, відкритих в органах Казначейства (далі - Тимчасовий порядок). Відповідно до пункту 3 постанови КМУ від 07 листопада 2014 року № 595 міністерства, інші центральні органи виконавчої влади, місцеві державні адміністрації мали забезпечити до 01 грудня 2014 року переміщення бюджетних установ, підприємств та організацій, що належать до сфери їх управління, з населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, в населені пункти, на території яких органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі. Переміщення здійснюється лише тих бюджетних установ, підприємств та організацій, що в разі зміни місцезнаходження зможуть забезпечити провадження своєї діяльності. Також за пунктом 8 Тимчасового порядку особам, які переміщені на контрольовану територію та взяті на облік відповідно до Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженого постановою КМУ від 01 жовтня 2014 року № 509, пенсії та інші соціальні виплати з бюджетів усіх рівнів та фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування виплачуються за заявами таких осіб до органів (установ), які здійснюють такі виплати, протягом усього строку дії довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи. 11 грудня 2014 року правління Фонду на виконання постанови КМУ від 01 жовтня 2014 року № 531 прийняло постанову № 20 «Про затвердження Порядку надання страхових виплат, фінансування витрат на медичну та соціальну допомогу, передбачених загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання для осіб, які переміщуються з тимчасово окупованої території і районів проведення антитерористичної операції». Як зазначено в преамбулі цієї постанови, вона прийнята з метою забезпечення безперервності та першочерговості одержання щомісячних страхових виплат та медико-соціальних послуг потерпілими на виробництві (членами їх сімей), які переміщуються з тимчасово окупованої території та районів проведення антитерористичної операції. Як зазначено в пункті 1 цього Порядку, він поширюється на фізичних осіб, які постійно проживають в Україні, яких змусили або які самостійно покинули своє місце проживання внаслідок (або з метою уникнення) негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, масових порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру і які мають право на страхові виплати та страхові витрати на медичну і соціальну допомогу відповідно до Закону № 1105-ХІV за фактичним місцем проживання (перебування) (якщо страховий випадок настав до моменту переміщення). Відповідно до пункту 2 цього Порядку особи, які тимчасово переміщені, мають право на призначення та/або продовження раніше призначених страхових виплат, страхових витрат на медичну та соціальну допомогу відповідно до Закону № 1105-ХІV безпосередньо в робочих органах виконавчої дирекції Фонду за фактичним місцем проживання (перебування), що підтверджується довідкою про взяття на облік особи, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення АТО, за формою, наведеною в додатку до Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік особи, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції, затвердженого постановою КМУ від 01 жовтня 2014 року № 509, відповідно доЗакону № 1706-VII. Вказані підзаконні акти регулюють особливості виплати матеріального забезпечення за соціальним страхуванням внутрішньо переміщеним особам, тобто особам, які тимчасово переселилися з району проведення антитерористичної операції. Крім того, такі підзаконні акти не є законом, тому не можуть звужувати чи скасовувати права громадян, які встановлено нормативно-правовими актами вищої юридичної сили. 10.12.2014 року [PERSON] було видано довідку за №1445003132 про взяття на облік особи, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції, де зазначено, що [PERSON] перемістився з м. Харцизьк Донецької області до смт. Райгородок Слов`янського району Донецької області. Крім того, на довідці мається відмітка про те, що з 13.10.2016 року її дію продовжено безстроково. В повідомленні Слов`янського відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування в Донецькій області від 19.03.2018 року зазначено, що за базою «Реєстру потерпілих» [PERSON] , який помер [INFO] , має заборгованість по страховим виплатам у сумі 2353,50 грн. Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (стаття 1216 ЦК України). Відповідно до статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом чи за законом. Згідно з ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини. Враховуючи, що страхові виплати успадковуються на загальних підставах, померлий [PERSON] мав статус внутрішньо переміщеної особи безстроково, мав за життя заборгованість по страховим виплатам у сумі 2353,50 грн., які не були ним отримані за життя, позов [PERSON] підлягає задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved