overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-28 00:00:00

[PERSON] звернулася до [PERSON] про стягнення пені (неустойки) від суми несплачених аліментів, в якому просить стягнути з відповідача (пеню) неустойку в розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за період з 07.04.2011 року по 20.06.2013 року за кожен день прострочення у розмірі 38 879,76 грн. В обґрунтування заявленого позову, позивач посилається на те, що з відповідачем вона перебувала у шлюбі з 21.10.2000 року по травень 2011 року, від якого сторони мають доньку [PERSON], [INFO]. Згідно рішення суду з [PERSON] на її користь стягуються аліменти у розмірі ? частки заробітку (доходу) відповідача щомісяця. Однак, відповідач сплачує аліменти нерегулярно і не в повному обсязі, у зв'язку з чим утворилася заборгованість. Позивач зазначає, що згідно з розрахунком заборгованості пеня від суми заборгованості по аліментам з 07.04.2011 року по 20.06.2013 року складає 38 879,76 грн. В судовому засіданні позивач позов підтримала, просила його задовольнити, надавши пояснення з приводу обставин викладених в позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, поти його задоволення не заперечував. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного висновку. Згідно свідоцтва про народження [PERSON], остання народилась [INFO] і її батьками значаться сторони по справі (а.с. 4). Згідно довідки-розрахунку заборгованості по аліментам від 25.02.2013 року, станом на 20.06.2013 року заборгованість зі сплати аліментів на дитину за період з 07.04.2011 року по 20.06.2013 року становить 7 817,94 гривень (а.с.5). Позивачем також надано розрахунок пені, розмір якої складає 38 879,76 гривень (а.с.6-7). У відповідності до ч.1 ст. 196 СК України, при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Суд приймає розрахунки надані позивачем. А тому, враховуючи, що сума, яку просить стягнути позивач, складає 38 879, 76 гривень, а відповідач визнав позов в повному обсязі, суд вважає за необхідне стягнути зазначену суму з останнього. Аналізуючи викладене суд приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню, та вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача пеню від несплачених аліментів на утримання дитини у розмірі 38 879, 76 гривень. Крім того, у відповідності до ст. 88 ЦПК України відповідач повинен відшкодувати на користь держави судовий збір у розмірі 229 гривень, 40 копійок.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-08 00:00:00

[PERSON] звернулася до [PERSON], третя особа: Косівська міська рада з позовом про виділення їй в натурі частки із спільної часткової власності та припинення права власності спільної часткової власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами. [PERSON] звернулася до [PERSON], [PERSON], Косівської міської ради, третя особа на стороні відповідачів: державний нотаріус Косівської районної нотаріальної контори Антонюк О.В. із позовом про визнання незаконним та скасування рішення Косівської міської ради від 28.04.2004р. про визнання права власності на будинковолодіння за [PERSON]; визнання незаконним та скасування свідоцтва про право власності на нерухоме майно на ім'я [PERSON], видане Косівською міською радою Івано-Франківської області від 25 січня 2007 року; визнати недійсним договір про зміну розміру часток у спадщині між [PERSON] та [PERSON], який посвідчено Косівською районною державною нотаріальною конторою 31.10.2012р. визнати недійсним свідоцтво про право власності, від 31.10.2012р., зареєстрованого за № 2662 в частині визнання за [PERSON] права власності на 1/2 частину у праві спільної сумісної власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами в [ADDRESS]; визнати за нею право власності на 1/2 частину земельної ділянки площею 0,1879га, що в [ADDRESS], та яка за життя була відведена [PERSON] для обслуговування житлового будинку і господарських споруд; внести зміни до свідоцтва про право на спадщину за законом від 31.10.2012р., зареєстрованого в реєстрі за №2664, визначивши за нею та [PERSON] по 1/2 часток у спадковому майні [PERSON]; внести внести зміни до свідоцтва про право на спадщину за законом від 18.07.2014р., зареєстрованого в реєстрі за №812, визначивши за нею та [PERSON] по 1/2 часток у спадковому майні [PERSON] В процесі розгляду справи [PERSON] збільшила свої позовні вимоги та додатково просила визнати за нею право власності на 1/2 частину автомобіля марки «Таврія», який на момент відкриття спадщини належав спадкодавцеві [PERSON] Крім того, до розгляду справи по суті, [PERSON] збільшила свої позовні вимоги, та просила суд визнати за нею право власності на 1/3 частку від 1/2 частини житлового будинку та господарські будівлі і споруди, припинивши [PERSON] право власності на 1/3 від 1/2 частини житлового будинку та господарських будівель і споруд; стягнути з неї 27775,00 грн. на користь [PERSON] грошової компенсації за 1/3 від 1/2 частини житлового будинку та господарських будівель і споруд, що становить 17/100 часток, який знаходиться в [ADDRESS]. ………………………………………………………………………………………………………………………………………………………………………………………………………………… На підставі наведеного 86, 524-526, 529, 549, 562 ЦК УРСР 1963р., ст. 12, 14, 15, 16 «Про власність», ст. 22 Кодексу про шлюб та сім'ю, ст. 60 СК України, ст.ст. 331, 365, 1218, 1267 ЦК України, та

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-10 00:00:00

[PERSON] звернулася до Автозаводского районного суду м. Кременчука з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. В позові зазначила, що з 05.02.2005 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу вони мають сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. Оскільки відповідач добровільно не надає коштів на утримання сина, позивач просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття. В судовому засіданні представник позивачки [PERSON] на позовних вимогах наполягав. Відповідач в судовому засіданні не заперечував сплачувати аліменти на утримання дитини. Дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги у їх сукупності та взаємозв'язку, об'єктивно оцінивши усі наявні докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяв по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що з 05.02.2005 року позивачка перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу вони мають сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачкою та перебуває на її утриманні. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини не надає. В добровільному порядку сплачувати аліменти відмовляється. Можливість сплачувати аліменти в нього є. Він має задовільний стан здоров'я, аліментів на утримання інших осіб не сплачує. Згідно зі ст. 180 Сімейного кодексу, батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ч.ч.1,2 ст.80 Сімейного кодексу України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошові сумі. Відповідно до ч.1 ст. 183 Сімейного кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно зі ст. 182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Відповідач не надав суду належних доказів, підтверджуючих необхідність стягнення аліментів у меншому розмірі, ніж просить позивач, або звільнення його від сплати аліментів. Враховуючи, що відповідач не виконує належним чином батьківський обов'язок по утриманню неповнолітньої дитини, хоча є працездатним, не має інших утриманців, суд на підставі встановлених фактів приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На підставі 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. Відповідно до ст. 367 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-11 00:00:00

[PERSON] звернулася до Автозаводского районного суду м. Кременчука з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. В позові зазначила, що з 11 серпня 2001 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу вони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. Оскільки відповідач добровільно не надає коштів на утримання сина, позивач просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання сина, [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення ним повноліття. Позивач в судове засідання не прибула, подала заява про розгляд справи у її відсутність, на позовних вимогах наполягала. Відповідач в судове засідання не прибув, подав заяву про розгляд справи у його відсутність, проти позовних вимог не заперечував. Суд, дослідивши матеріали справи, надані суду докази, приходить до висновку про необхідність задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони з 11 серпня 2001 року перебувають в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу вони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з матір»ю та перебуває на її утриманні. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини не надає. В добровільному порядку сплачувати аліменти відмовляється. Можливість сплачувати аліменти в нього є. Він має задовільний стан здоров'я, аліментів на утримання інших осіб не сплачує. Згідно зі ст. 180 Сімейного кодексу, батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ч.ч.1,2 ст.80 Сімейного кодексу України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошові сумі. Відповідно до ч.1 ст. 183 Сімейного кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно зі ст. 182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Відповідач не надав суду належних доказів, підтверджуючих необхідність стягнення аліментів у меншому розмірі, ніж просить позивач, або звільнення його від сплати аліментів. Враховуючи, що відповідач не виконує належним чином батьківський обов'язок по утриманню неповнолітньої дитини, хоча є працездатним, не має інших утриманців, суд на підставі встановлених фактів приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На підставі 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. Відповідно до ст. 367 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-29 00:00:00

[PERSON] звернулася до Автозаводского районного суду м. Кременчука з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. В позові зазначила, що з 18.06.2005 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу вони мають сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. Оскільки відповідач добровільно не надає коштів на утримання сина, позивач просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] у розмірі 1000 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Позивач в судовому засіданні на позовних вимогах наполягала. Відповідач в судовому засіданні не заперечував проти позову в частині стягнення з нього аліментів, але не погодився із сумою. Дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги у їх сукупності та взаємозв'язку, об'єктивно оцінивши усі наявні докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяв по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 18.06.2005 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу вони мають сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини не надає. В добровільному порядку сплачувати аліменти відмовляється. Можливість сплачувати аліменти в нього є. Він має задовільний стан здоров'я, аліментів на утримання інших осіб не сплачує. Згідно зі ст. 180 Сімейного кодексу, батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ч.ч.1,2 ст.80 Сімейного кодексу України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошові сумі. Відповідно до ч.1 ст. 183 Сімейного кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно зі ст. 182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Враховуючи, що відповідач не виконує належним чином батьківський обов'язок по утриманню неповнолітньої дитини, хоча є працездатним, не має інших утриманців, суд на підставі встановлених фактів приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню. На підставі 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. Відповідно до ст. 367 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-23 00:00:00

[PERSON] звернулася до Автозаводського районного суду м.Кременчуа із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги позивач,\~[PERSON], мотивувала тим, що 27.07.2012 між нею та [PERSON] укладено шлюб. У даному шлюбі вони мають неповнолітнього сина, [PERSON], 10.02.2013 р.н. Шлюбно-сімейні відносини вони припинили у зв'язку з відсутністю взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини, виховання дитини. Збереження шлюбу не можливе. Посилаючись на вказані обставини, [PERSON] просила суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. В судове засідання сторони не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, надіслали заяви про розгляд справи за їх відсутності. Відповідач, [PERSON], в своїй заяві зазначив, що позов визнає і просить його задовольнити. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши надані докази, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] / дошлюбне прізвище Троценко/ з 27.07.2012 перебувають в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-СР № 083675 , виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Чорнобаївського районного управління юстиції у Черкаській області, актовий запис № 42. У шлюбі сторони мають неповнолітнього сина, [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-КЕ №172337, виданого Октябрським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції Полтавської області. Шлюбні відносини сторони припинили у зв'язку з відсутністю взаєморозуміння, тривалий час проживають окремо. Відновити сімейні стосунки вони не бажають. Згідно ст.ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути поданий одним з подружжя, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Встановлені обставини дають суду підстави вважати, що збереження шлюбу сторін суперечить їх інтересам, тому шлюб необхідно розірвати. Після розірвання\~шлюбу сторін\~суд вважає\~за можливе\~залишити позивачу\~прізвище -[PERSON], оскільки відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем, або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до\~ст.141\~ЦПК України\~з відповідача\~на користь\~позивача підлягають\~стягненню судові\~витрати,\~які складаються\~із судового\~збору в\~сумі 640 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-29 00:00:00

[PERSON] звернулася до Автозаводського районного суду м.Кременчука з заявою про ухвалення додаткового рішення по справі № 524/3712/13-ц за позовом [PERSON] до ПАТ КБ «Приватбанк» про визнання неправомірними дій банку щодо підвищення процентної ставки за споживчим кредитом та зустрічним позовом ПАТ КБ «Приватбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що судом при ухваленні рішення не було вирішено питання про розподіл між сторонами судових витрат на проведення судово-економічної експертизи. Просила ухвалити додаткове рішення, яким стягнути з ПАТ КБ «Приватбанк» на її користь 3136,74 грн. судових витрат на проведення судово-економічної експертизи. Представник заявника [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала, просила задовольнити з підстав, викладених в заяві. Представник відповідача за первісним позовом - позивача за зустрічним позовом ПАТ КБ «Приватбанк» - Жукова В.П. заперечувала проти задоволення заяви. Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи приходить до наступних висновків. У відповідності до п. 4 ч. 1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Статтею 79 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, зокрема належать витрати, пов'язані із проведенням судових експертиз. Згідно ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Судом встановлено, що 10.04.2014 року рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області відмовлено в задоволенні позову [PERSON] до ПАТ КБ «Приватбанк» про визнання неправомірними дій банку щодо підвищення процентної ставки за споживчим кредитом. Задоволено частково зустрічний позов ПАТ КБ «Приватбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості. Стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором № DN81AR02000189 від 21.01.2008 року в розмірі 41464,76 грн. та судові витрати, пов'язані з оплатою судового збору в сумі 414,65 грн. При ухваленні вказаного рішення, суд не вирішив питання про судові витрати пов'язані із проведенням судово-економічної експертизи. За таких обставин, суд приходить до висновку, що заява [PERSON] є обґрунтованою та вважає за необхідне стягнути з ПАТ КБ «Приватбанк» на користь [PERSON] судові витрати пов'язані із проведенням судово-економічної експертизи, пропорційно до частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено, в розмір 3136,54 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-20 00:00:00

[PERSON] звернулася до Автозаводського районного суду м. Кременчука з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 16.02.2013 року зареєструвала шлюб з відповідачем. У даному шлюбі вони мають сина, [PERSON], [INFO]. Шлюбно-сімейні відносини вони припинили по причині відсутності взаємопорозуміння, різних інтересів та різних поглядів на подружнє життя. Посилаючись на вказані обставини, позивач просила суд розірвати шлюб між нею та [PERSON] Після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «[PERSON]», місце проживання сина визначити з нею. Позивач [PERSON] надала суду заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила задовольнити з підстав, викладених в позовній заяві. Відповідач [PERSON] надав суду клопотання про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги визнав, не заперечував проти розірвання шлюбу. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 16.02.2013 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], яке видане Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області, за актовим записом № 69. У шлюбі сторони мають малолітнього сина, [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], яке видане Автозаводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кременчуцького міського управління юстиції у Полтавській області 01.08.2013 року, за актовим записом № 818. Шлюбні відносини сторони припинили по причині різних поглядів на життя, шлюб, права та обов'язки подружжя, проживають окремо. Відновити сімейні стосунки вони не бажають. Згідно ст.ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути поданий одним з подружжя, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Встановлені обставини дають суду підстави вважати, що збереження шлюбу сторін суперечить їх інтересам, а також інтересам їх малолітньої дитини, тому шлюб необхідно розірвати. Місце проживання малолітнього сина сторін, [PERSON], після розірвання шлюбу суд визначає з матір'ю, [PERSON] Враховуючи бажання позивача, після розірвання шлюбу суд вважає за можливе залишити їй прізвище - [PERSON], оскільки відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем, або відновити своє дошлюбне прізвище.

Outcome: approved