Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-21 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з заявою в якій вказує, що27.08.2005 року між нею та [PERSON] було укладено шлюб, у шлюбі народилися діти: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Рішенням Оріхівського районного суду від 19.12.2016 р. шлюб між нею та [PERSON] розірвано. Згідно рішення Оріхівського районного суду від 27.03.2017 р. двокімнатну квартиру за адресою: [ADDRESS], майно, набуте за час шлюбу, визнано об'єктами спільної сумісної власності подружжя та здійснено його відповідний поділ. Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності [PERSON] є власницею ? квартири за адресою: [ADDRESS], на праві спільної часткової власності. Сімейні відносини між нею та колишнім чоловіком зіпсувались задовго до розлучення. Змінилася поведінка [PERSON], його ставлення до неї та їх спільних дітей. Після розлучення та поділу майна, [PERSON] почав вкрай агресивно поводитися та вчиняти дії, які містять ознаки психологічного та економічного насильства з метою примусу її разом з дітьми залишити квартиру, оскільки [PERSON] має на меті створити нову сім'ю та проживати з нею саме у вказаній квартирі. Економічне насильство з боку кривдника проявляється в наступнихдіях: [PERSON] пошкодив вхідні двері до квартири, зламав один із замків дверей (що знизило їх функціональні можливості щодо забезпечення безпеки та унеможливлення проникнення до приміщення сторонніх людей), зламав дверний дзвінок, пошкодив газову пічку, унітаз, пральну машину, витяжку, кухонну мийку, лічильник для води. Ще до прийняття рішення суду про поділ майна та після прийняття такого рішення, маючи вільний доступ до квартири та за час її відсутності, самовільно вивіз з квартири речі, які вони придбали за час подружнього життя. Оскільки значну частину речей [PERSON] вивіз з квартири ще до прийняття рішення суду про поділ майна, а також забрав технічну документацію на побутову техніку, під час вирішення питання про поділ майна, вона не мала змоги довести суду про його існування. З приводу вказаних вище обставин вона зверталася до Оріхівського ВП Пологівського ВП ГУНП в Запорізькій області, але розгляд її повідомлень було припинено у зв'язку з відсутністю ознак кримінального та адміністративного правопорушення. З метою уникнення подальшого зникнення майна, 03 листопада 2016 року заявниця звернулася до Оріхівської міської ради з проханням уповноважену комісію вийти за місцем події та здійснити опис майна, що залишилося. Відповідна комісія у складі: [PERSON] - заступника міського голови, [PERSON] - головного спеціаліста Оріхівської міської ради, [PERSON]. - депутата міської ради 7 скликання, [PERSON] - юрисконсульта міської ради, здійснила виїзд до квартири, але [PERSON] заборонив членам комісії ввійти до приміщення. [PERSON] без її відома та згоди вилучив з квартири оригінали документів, в тому числі документи про право власності на квартиру, свідоцтво про шлюб, свідоцтва про народження дітей, технічну документацію на побутову техніку, що відповідно до ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» є формою економічного насильства в сім'ї. Завдяки матеріальній підтримці її родичів, вона мала заощадження в сумі 10 тис. грн., які зберігалися у квартирі, а саме в кімнаті, яку займає вона та діти. Але 15.01.2018 р. ці кошти зникли. Вільний доступ до будь-якого приміщення в квартирі мав тільки [PERSON] 16.01.2018 р. звернулася до Оріхівського ВП Пологівського ВП ГУНП в Запорізькій області з відповідною заявою. На підставі її повідомлення відкрито та триває кримінальне провадження за № 12018080310000036. 15.01.2018 р. [PERSON] самовільно, без її відома та згоди здійснив демонтаж ванної, залишивши ванну кімнату в аварійному стані та непридатною для використання. З приводу порушеного питання вона звернулася до Оріхівського ВП Пологівського ВП ГУНП в Запорізькій області. Наразі триває з'ясування обставин справи. Декілька разів [PERSON] перешкоджав їй потрапити до квартири. Зокрема, такі дії він вчиняв 03.11.2016 (було викликано співробітників поліції та працівників відділення МЧС, вказаний факт зафіксовано у висновку Оріхівського ВП Пологівського ВП ГУНП в Запорізькій області від 03.11.2016 р.), а також 22.01.2018 р., порушуючи гарантоване Конституцією України її право на житло. Речі, які [PERSON] подарував сину [PERSON] (ігрову приставку та велосипед), кривдник відібрав у дитини, вчинивши образу та душевні страждання у малолітньої дитини. Окрім того, [PERSON] вчиняє низку дрібних ганебних вчинків: за час відсутності інших мешканців квартири вчиняє безлад, розкидає речі, одяг по приміщенню, переставляє та перекидає меблі, знеструмлює квартиру, б'є скляні речі, зокрема, банки для заготівлі продуктів харчування, шкодить речі дрібного вжитку. Побутові умови, які створив своїми вчинками [PERSON] стали просто жахливим для неї та малолітніх дітей: через пошкоджену газову піч вона має труднощі з приготування їжі, через періодичне знеструмлення квартири, за відсутності світла діти не мають змоги підготувати домашнє завдання, без ванни вони не мають можливості належним чином дотримуватись особистої гігієни тощо. Всі ці дії підтверджують, що [PERSON] вчиняє агресивне економічне насильство як по відношенню до неї, так і по відношенню до малолітніх [PERSON] та [PERSON], що також супроводжується і психологічним насильством. [PERSON] незадовго до розлучення, так і після нього постійно вчиняє сварки, принижує її, словесно ображає, застосовуючи нецензурну лайку, весь час їй і погрожує фізичною розправою під час особистої бесіди так і по телефону, примушує її та дітей звільнити квартиру. Своїми діями створює умови та обставини, за яких вона весь час переживає сильні душевні хвилювання, наприклад: погрожує надати в користування свою частину квартиру особам, які мають шкідливі звички та ведуть аморальний спосіб життя, погрожував проживанням у своїй частині квартири своїх родичів, в тому числі рідного брата, який має психічне захворювання. З приводу викладених обставин, з метою захисту, вона зверталася з повідомленнями до Оріхівського ВП Пологівського ВП ГУНП в Запорізькій області, але розгляд її заяв було припинено у зв'язку з відсутністю ознак кримінального та адміністративного правопорушення. Психологічне насильство [PERSON] змушує її побоюватись за свою безпеку та безпеку дітей, спричиняє емоційну невпевненість, завдають шкоду її психічному здоров'ю та здоров'ю їх спільних дітей. Вона майже постійно перебуває у нервовому напруженні, відчуває почуття страху та тривоги. Після зустрічі з [PERSON] або після телефонної розмови з ним, внаслідок образливої поведінки з його боку, вона відчуває сильне душевне хвилювання, що негативно впливає на її працездатність та спосіб життя взагалі. Від ситуації, яка триває вже довгий час, страждають діти, які також переживають та хвилюються. Все вищевикладене свідчить про численні порушення з боку [PERSON] своїх обов'язків як батька, та його жорстоке ставлення до малолітніх дітей в сім'ї. Зі свого боку [PERSON] вважає, що своєчасна сплата аліментів на утримання дітей є достатнім для виконання батьківських обов'язків. Також [PERSON] звертався до ради опіки та піклування при виконавчому комітеті Оріхівської міської ради з проханням встановити часи побачень з дітьми. Відповідне рішення було прийняте 25.10.2017 р. Але [PERSON] своїм правом жодного разу не скористався та не відвідує [PERSON] та [PERSON] Принагідно повідомляє, що зі свого боку перешкод у спілкуванні з дітьми [PERSON] вона не створювала, тому причина його звернення до органу опіки та піклування їй не відома. З метою захисту своїх малолітніх дітей від домашнього насильства, вона неодноразово зверталася до ради опіки та піклування при виконавчому комітеті Оріхівської міської ради. За результатами звернень були складені висновки від 15.11.2017 та від 16.01.2018, але порушені заявницею питання по суті вирішені не були.Прохає суд: 1.Заборонити [PERSON] перебувати в місці спільного проживання з [PERSON], [PERSON], [PERSON] за [ADDRESS] 2.Заборонити [PERSON] наближатися на відстань більш ніж 300 м до місця проживання [PERSON], [PERSON], [PERSON] - [ADDRESS]; до місця роботи [PERSON] - КЗ «Оріхівська районна ДМШ ім. М.Сокіл», до місця навчання [PERSON] - КЗ «Оріхівський НВК № 2 ім. академіка В.А. Лазаряна», до місця навчання та виховання [PERSON] -Оріхівський КДНЗ «Червона Шапочка». 3.Заборонити [PERSON] особисто або через третіх осіб розшукувати [PERSON], [PERSON], [PERSON] якщо вони за власним бажанням перебувають у місці, невідомому [PERSON], переслідувати їх та в будь-який спосіб спілкуватися з ними. 4.Заборонити [PERSON] вести листування, телефонні переговори з [PERSON], [PERSON], [PERSON] або контактувати з нею через інші засоби зв'язку особисто і через третіх осіб. 5.Усунути перешкоди у користування майном, що є об'єктом права спільної часткової власності, а саме зобов'язати [PERSON] утримуватися від дій, що перешкоджають вільний доступ [PERSON] до квартири за [ADDRESS] 6.Обмежувальний припис видати на строк шість місяців. У судовому засіданні заявниця та її представник на заяві наполягали, прохали її задовольнити. [PERSON] заперечував проти задоволення заяви, суду пояснив, що економічного та психологічного насильства не вчиняв над колишньою дружиною та дітьми, аліменти сплачує своєчасно, колишня дружина намагається його просто виселити з квартири. Суд, заслухавши сторони по справі, свідків, вивчивши матеріали справи, оцінивши докази надані сторонами, вважає, що заява підлягає частковому задоволенню з наступних обставин. Статтею 3 Конституції України визначено, що людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю, а права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави. Статтею 55 Конституції України - права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Ст. 1 Європейської Конвенції встановлює зобов'язання кожної держави, яка ратифіку- вала Конвенцію, поважати права людини шляхом гарантування кожному, хто перебуває під її юрисдикцією, прав і свобод, визначних у Конвенції. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 27.08.2005 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, актовий запис № 72, свідоцтво про шлюб [NUMBER] У шлюбі народилися діти: [PERSON], [INFO], свідоцтво про народження [NUMBER] , та [PERSON], [INFO], свідоцтво про народження [NUMBER]./а.с.13-14/ Рішенням Оріхівського районного суду від 19.12.2016 р. шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано./а.с.15/. Відповідно до рішення Оріхівського районного суду від 19.12.2016 р [PERSON] зобов'язано сплачувати аліменти на користь [PERSON] на утримання малолітніх дітей - [PERSON] та [PERSON], в розмірі 1/3 частини з усіх видів доходу./а.с.16/. Згідно рішення Оріхівського районного суду від 27.03.2017 р. двокімнатну квартиру за адресою: [ADDRESS] визнано об'єктом спільної сумісної власності подружжя/а.с.17-18/. Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності [PERSON] є власницею ? квартири за адресою: [ADDRESS], на праві спільної часткової власності./а.с.19/. В судовому засіданні представник заявниці суду пояснила що [PERSON] вчиняє відносно [PERSON] та її дітей економічне та психологічне насильство, діяння якого вказані в позові. Відповідно до п. 3 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сімї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сімєю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Відповідно до п.7, 8 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», обмежувальний припис стосовно кривдника це встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обовязків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи. Особа, яка постраждала від домашнього насильства це особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі. В силу вимог ч.2 ст.26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов»язків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об»єктом прав спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкуватися з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв»язку особисто і через третіх осіб. Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] суду пояснила, що вона є тіткою заявниці, після розлучення та розподілу майна [PERSON] у квартирі відрізав світло, вирвав розетки, викрутив лампочки , відірвав від газової плити шланги, зрізав водяний лічильник, відповідно деякий час була відсутня вода у квартирі. ЇЇ чоловік [PERSON] допомагав підключати світло, газ у квартирі, щоб діти могли у нормальних умовах проживати. Пошкодження були навмисні, так як шланги від газової печі вирвані, дроти на світло мілко порізані, газова піч лежала в іншій кімнаті, опалення не працювало, бо батареї були розкручені. Ванну вивіз з квартири, вона з чоловіком допомагала [PERSON] купувати та встановлювати ванну у квартирі, забезпечували нормальні умови дітям. З дружини зняв сережки, та повідомив , «в разі якщо вона не зніме, то відірве їх з вухами». Вивіз багато речей з квартири, ті що залишилися, порозкидав по всій квартирі. За зверненням [PERSON] була створена комісія в міській раді, [PERSON] на цей час перевіз матір та свого брата до квартири, які не запустили до квартири членів комісії та [PERSON] Діти знаходилися в квартирі, їм не дозволяли навіть матері відчинити двері. Викликали поліцію, МЧС, так як [PERSON] не знала хто знаходився з її неповнолітніми дітьми у квартирі. Зі слів старшого сина, їм стало відомо, що йому закрили рот і не дозволяли щоб він відчинив двері свої мамі.При ній як свідка, було сказано [PERSON] своїй колишній дружині, що у свою кімнату він заселить бомжів, з якими у них не буде можливості проживати, і вона виселиться з квартири. Забрав у дитини ліжко, матрац, подарунки які дарував. Велосипед сина виставив на продаж в ОЛХ. Квартира кардинального ремонту не потребувала, можливо косметичний ремонт. Декілька разів вона була свідком їх суперечок, [PERSON] постійно нецензурними словами виражався на адресу колишньої дружини, при цьому завжди перебували їх діти. [PERSON] звернулася до органу опіки та піклування про позбавлення батьківських прав. Свідок [PERSON] суду пояснив, що до квартири де проживають [PERSON] він прийшов за проханням [PERSON], щоб допомогти.Коли зайшов до квартири, то там було відрізано світло нанівець, вирвані розетки, викручені лампочки , газова піч була відключена та знаходилася в іншій кімнаті перекинута, котел на опалення не працював, так як були розкручені батареї. Всі пошкодження були навмисні. Ванна була відсутня, він з дружиною допомагав купувати ванну та встановлювати її у ванній кімнаті, щоб забезпечити нормальні умови в першу чергу дітям. Свідок [PERSON], суду пояснив, що за заявою [PERSON] для складання акту опису майна, в міській раді Оріхівського району була створена комісія у склад якої входив і він. Коли члени комісії прийшли до квартири де проживала сім'я [PERSON], їм двері відчинила мати [PERSON], яка не впустила їх до квартири, погрожувала на їх адресу, також не впустила до квартири і [PERSON]. [PERSON] вдома не було, він приїхав пізніше, коли комісія знаходилася на подвір'ї. Неповнолітній свідок, [PERSON], який був допитаний в присутності представника органу опіки та піклування [PERSON] та психолога [PERSON] суду повідомив, що батько [PERSON] не спілкується з ним майже два роки. Після розлучення з мамою він забрав з квартири телевізор, мікрохвильову піч, з кухні меблі, тарілки розкидав по кухні. Йому батько коли ще проживали разом, зробив двоповерхове ліжко. Спочатку зникла драбина до нього, а пізніше він його розкрутив і виніс з квартири, спить на маленькому ліжку сестри, а сестра спить з мамою. Ванна у квартирі була, потім зникла, причину мама не пояснювала. На даний час ванну мама купила та встановили у ванній кімнаті. В квартирі його батько вирізав світло, були на стелі врізані маленькі лампочки, він всі їх викрутив і забрав, сказав що купить інші, розетка була вирвана, коли відрізав світло то вода почалася битися напругою, котел на опалення не працює, квартиру обігрівають електричним каміном. Коли забирав меблі з кухні, газову плиту викинув до іншої кімнати, мама їжу готувала у мультиварці. Особисто при ньому з мамою його батько сварився три рази, він постійно її ображав нецензурними словами, кричав, виганяв з квартири. Був один випадок, коли його мама, він та його сестра захворіли грипом, батько прийшов на підпитку, мама лежала на ліжку хвора, він підбіг до неї та почав кричати, стягувати з ліжка, потім взяв матрац витягнув з під мами, мама впала на підлогу. Його подарунки приставку та велосипед батько забрав, пояснив, йому , « щоб мама не велосипеді не каталася», пізніше на сайті ОЛХ він побачив об'яву, де батько продавав його велосипед. Також розповів про випадок, коли бабуся разом з братом тата були в квартирі з ним та сестрою, вони не пускали маму та не дозволяли йому відчинити їй двері. До теперішнього часу батько ні з сестрою, ні з ним не спілкується, він навіть не знає його номеру мобільного телефону. Судом встановлено, що [PERSON] неодноразово (27.07.2016р, 01.11.2016, 3.11.2016, 27.02.2017, 24.04.2017, 22.01.2018) зверталася до Оріхівського відділення поліції Пологівського відділу поліції головного управління національної поліції в Запорізькій області з заявами, в яких повідомляла, що під час сварок з чоловіком він висловлювався на її адресу нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, не пускав її до оселі, вивозив речі з квартири, ті що залишилися ламав./а.с.20-30/. Відповідно до висновків про результати розгляду повідомлень від [PERSON] працівники Оріхівського ВП Пологівського ВП ГУНП України в Запорізькій області розгляд повідомлень припиняли та вважали їх такими, що не містять ознак кримінального чи адміністративного правопорушення./а.с.21,23,25,27,29/. 22.01.2018 року [PERSON] звернулася з заявою до поліції, в якій вказала що [PERSON] не впускає її племінницю [PERSON] до квартири. Відповідно до висновку про результати розгляду повідомлення працівник Оріхівського ВП Пологівського ВП ГУНП України в Запорізькій області розгляд повідомлення припинив та вважав його таким, що не містять ознак кримінального чи адміністративного правопорушення/а.с.68-69/. 14.02.20018 року [PERSON] знову звернулася до Оріхівського відділення поліції з заявою, в якій вказала про те, що її колишній чоловік вчиняє домашнє насильство в сім'ї. Відповідно до висновку про результати розгляду звернення було встановлено, що звернення [PERSON] не містить ознак кримінального правопорушення, але вбачаються ознаки складу адміністративного правопорушення передбачені ст.173-2 КУпАП, при встановленні місця перебування [PERSON] притягнути до відповідальності за ст.173-2 КУпАП./а.с.92-94/. 06 лютого 2018 року [PERSON] направлене депутатське звернення начальнику Головного управління Національної поліції України в Запорізькій області Золотоноші О.В. з проханням провести перевірку щодо обєктивності проведення співробітниками Оріхівського відділення поліції Пологівського відділу поліції ГУНП в Запорізькій області перевірки фактів протиправної поведінки гр.[PERSON] по відношенню до гр.[PERSON] та її неповнолітніх дітей./а.с.133-134/. Згідно висновку ради опіки та піклування при виконкомі Оріхівської міської ради 16 січня 2018 року про порушення прав малолітніх дітей батьком [PERSON], було вирішено: -Рекомендувати [PERSON] звернутися до КЗ « Запорізький обласний центр соціально-психологічної допомоги» Запорізької обласної ради з приводу насилля в сімї над малолітніми дітьми -Виконавчому комітету Оріхівської міської ради направити копію заяви Громадянки [PERSON] до Оріхівського ВП Пологівського ВП ГУНП в Запорізькій області з приводу можливого здійснення насильницьких дій громадянином [PERSON] до своїх малолітніх дітей для відповідного реагування/а.с.34/. Відповідно до акту обстеження матеріально-побутових умов проживання малолітніх [PERSON] та [PERSON] від 05.02.2018 , комісією в ході обстеження було виявлено , що діти проживають разом зі своєю матір'ю, на момент перевірки в квартирі було чисто, охайно. Помешкання обігрівається масляним радіатором в зв'язку з тим, що газовий котел потребує ремонту. Умови утримання дітей хороші. В ванній кімнаті було чисто, але ванна була відсутня ( були всі ознаки демонтажу ванни) /а.с.73/. В акті про відвідування сім'ї від 13.02.2018 року зафіксовано, (свідком події стала сусідка [PERSON].) що « сьогодні знову приїжджав колишній чоловік [PERSON], не пускав жінку до квартири, кричав на неї образливі слова, звинувачував у крадіжці, [PERSON] була знервована та плакала. Коли [PERSON] стала на захист , то отримала в свою адресу лавину нецензурних слів. Під час візиту фахіфців було зафіксовано , що [PERSON] знов зробив повний погром у квартирі, розкидав речі, які були складені в шафі. Жінці рекомендовано подати заяву до суду. Проведено психологічну бесіду.»/а.с.72/. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» : -економічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає, поряд з іншим, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливістю користуватися ними; -психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає, поряд з іншим, словесні образи, приниження, переслідування тощо. Згідно психологічно-педагогічної характеристики [PERSON], [INFO], встановлено, що однією зі складових, вирішення конфліктних питань даної родини є створення конструктивної моделі взаємодії дорослих членів сім'ї та відпрацюванні правил комфортного, незагрозливого життя дітей в їхньому домі, серед звичного середовища. [PERSON] рекомендовано заняття з психологом./а.с.96/. Відповідно до загального висновку психологічного дослідження від 15.02.20018 року ГО « Александра і С» були встановлені ознаки домашнього насильства у: -[PERSON],1983р.н.:психологічне, фізичне, економічне, сексуальне; -[PERSON], 2005р.н.: психологічне, економічне, фізичне;-[PERSON], [INFO]: психологічне та економічне. Наслідки виявлених ознак домашнього насильства у членів родини можуть в подальшому привести до розвитку соціальної дезадаптації; психосоматичних захворювань; зниження самооцінки; проблем спілкування з однолітками; планування майбутнього, застосування патерн поведінки в власних сім'ях; розвитку поведінки жертви, що призводить до погіршення психічного здоров'я, порушення соціальних норм поведінки, дисгармонійних міжособистісних відносин.Визначені під час психологічного дослідження ознаки домашнього насильства у членів родини вимагають професійної допомоги та організації соціально-психологічного супроводу родини./а.с.97-101/. Відповідно до відповіді КЗ «Запорізький обласний центр соціально-психологічної допомоги» Запорізької обласної ради від 15 лютого 2018 року - родина [PERSON] зарахована до денного стаціонару Центру, їм було надано соціальні послуги, а також рекомендовано відвідування психолога з метою стабілізації психоемоційного стану та зниження рівня тривоги. З метою забезпечення захисту прав сім'ї, згідно Інструкції щодо порядку взаємодії управлінь (відділів) у справах сім'ї, молоді та спорту, служб у справах дітей, центрів соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді та відповідних підрозділів органів внутрішніх справ з питань здійснення заходів з попередження насильства в сім'ї, затвердженої спільним наказом Міністерства України у справах сім'ї, молоді та спорту та Міністерства внутрішніх справ України № 3131/386 від «07» вересня 2009 року було складено «Акт отримання усної заяви та повідомлення про вчинення насильства в сім'ї або реальну загрозу його вчинення» та розіслано повідомлення про випадок насильства до суб'єктів взаємодії (Департамент соціального захисту населення ЗОДА, Запорізький обласний центр служб для сім'ї, дітей та молоді, Служба у справах ЗОДА, Оріхівське відділення поліції Пологівського відділу поліції ГУНП України в Запорізькій області)/а.с 102-103./ Згідно ст.19 Конвенція ООН про права дитини від 20.11.1989 р.- на держави-учасниці покладено зобов'язання вживати всіх необхідних законодавчих, адміністративних, соціальних і просвітніх заходів із метою захисту дитини від усіх форм фізичного та психологічного насильства, образи чи зловживань, відсутності піклування чи недбалого і брутального поводження та експлуатації. До матеріалів цивільної справи долученаUSB флеш-накопичувач, на якій зафіксовані телефонні розмови між [PERSON]та [PERSON] та зображені фотокартки. При прослуховуванні у судовому засіданні телефонних розмов між [PERSON] та [PERSON], судом було дійсно встановлено, що [PERSON] виражався в адресу [PERSON] нецензурними словами, погрожував виселити її з квартири, прописати у своїй частині квартири « зеків», квартира залишиться без вікон та інше. Щодо велосипеда, який він забрав у сина, в телефонній розмові пояснив, що дійсно виставив його на продаж , так як йому потрібні кошти. /а.с.36/. А в судовому засіданні від13.02.2018 року [PERSON] суду пояснював, що велосипед та приставку забрав у сина на зберігання до себе, щоб дружина їх не зламала. У судовому засіданні були переглянуті фото, на яких зображений безлад у квартирі, [PERSON] суду пояснив, що він вивозив свої речі, які були йому присуджені рішенням суду, ніякого безладу він не робив , а охайно всі речі були складені, щодо ванни пояснив, що в квартирі був плановий ремонт, він здійснив демонтаж ванни, а за спільною домовленістю з дружиною, вона встановила іншу ванну у квартирі. Аналіз вищевказаних доказів у сукупності з поясненнями заявника, заінтересованої особи та показаннями свідків свідчать про те, що між заявницею і її колишнім чоловіком [PERSON] дійсно існують конфлікті відносини, які часто переростають у сварки. Частиною 2 статті 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків, зокрема відповідно до п. 1 - це заборона перебувати в місці спільного проживання з постраждалою особою, до п.6 - заборона вести листування, телефоні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби звязку особисто через третіх осіб. Частиною 3 статті 26 цього Закону передбачено, що рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків (оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи). Враховуючи викладене, суд вважає що вимога заявниці про заборону [PERSON]перебувати у будинку за адресою [ADDRESS] місцем проживання заявниці та заборону [PERSON] вести листування та телефоні переговори з [PERSON], підлягаєзадоволенню. Водночас застосування жорстокого поводження з боку [PERSON] до їх дітей заявником не доведено. У задоволенні вимоги про заборону [PERSON] наближатися до місця роботи та місця проживання заявниці, до місця навчання дітей на відстань більш ніж 300м слід відмовити так як ця вимога сформульована не конкретно, що унеможливлює її подальше виконання. В судовому засіданні було встановлено, що батько [PERSON]взагалі не спілкується з дітьми протягом двох років, потреби в задоволенні цієї вимоги суд не вбачає. У судовому засіданні [PERSON] долучив до матеріалів справи, заяву про вчинення протиправних дій посадовою особою [PERSON]./а.с.77, заяви про вчинення протиправних дій відносно керівництва навчального закладу, та керівника комунального закладу. Судом дані докази відхилені, так як дані документи не відносяться до предмету спору. Судом відхилені, як доказ по справі, фотокартки які надані заявницею, так як неможливо встановити, коли саме зроблені фотокартки, в який період часу, чи дійсно безлад який був зображений на фотографіях був здійснений [PERSON] , а не іншими особами. Відповідно до рішень Європейського суду з прав людини, , «А. проти Сполученого Королівства» (1998), «Контрова проти Словаччини» (2007), «Беваква та С. проти Болгарії» (2008), «Бранко Томасік та інші проти Хорватії» (2009), «Опуз проти Туреччи- ни» (2009), «Є.С. та інші проти Словаччини» (2009), «А. проти Хорватії» (2010), «Хайдуова проти Словаччини» (2010), «Єремія проти Республіки Молдова» (2013), «Мудрік проти Республіки Молдова» (2013) - зафіксовано порушення з боку держави прав людини у випадках, пов'язаних з домашнім насильством у сім'ї. Відповідно до ст.29 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству» - кривдник , який порушив вимоги спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству, несе відповідальність відповідно до закону. В силу ч. 3 ст. 350-5 ЦПК України судові витрати, пов'язані з розглядом справи віднести за рахунок держави. Згідно ч. 4 ст. 350-6 ЦПК України рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання. На підставі викладеного,

Outcome: partial