Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-12 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про усунення перешкод в користуванні власністю шляхом виселення. Позовні вимоги мотивує тим, що 31.05.2013 року з прилюдних торгів нею була придбана трикімнатна квартира, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Вказує, що на момент реєстрації права власності на вказану квартиру та на даний час, в ній зареєстрований та проживає [PERSON], в зв'язку з чим вона не може розпоряджатись своїм майном. Зазначає, що нею на адресу відповідача була надіслана вимога про звільнення в добровільному порядку вказаної квартири в місячний термін з дня її отримання, однак відповідач житло не звільняє, чим створює перешкоди у користуванні нерухомістю. В зв'язку з чим, просить суд усунути перешкоди в користуванні власністю шляхом виселення [PERSON] з квартири [ADDRESS] без надання іншого житлового приміщення. В судовому засіданні позивач позов підтримала з підстав, викладених в позовній заяві, просила його задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений судом через судове оголошення в пресі. Про причини неявки не повідомив. А тому суд зі згоди позивача ухвалив проводити заочний розгляд справи у відсутності відповідача в порядку ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази, суд прийшов до висновку, що позов підставний і підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] на праві власності належить квартира [ADDRESS], що підтверджується відповідним свідоцтвом від 25.07.2013 року (а.с. 7) та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с. 8). Згідно ст. ст. 15, 16, 391 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання... Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути припинення дії, яка порушує право; припинення правовідношення та ін.. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійснені ним права користування та розпорядження своїм майном. З пояснень позивача, досліджених в судовому засіданні письмових доказів, судом встановлено, що у відповідача відсутні підстави для проживання у вищезазначеній квартирі, а тому він підлягає примусовому виселенню з належної позивачу [PERSON] на праві власності квартири [ADDRESS]. При цьому, як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] 04.02.2014 року направлено вимогу відповідачу про звільнення квартири [ADDRESS], яка отримана відповідачем 05.02.2014 року (а.с. 9-10). Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд і має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ст. 109 ЖК України виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав, установлених законом. Виселення проводиться добровільно або в судовому порядку. Таким чином, оцінивши зібрані та дослідженні в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволенн з наведених вище підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому вимога позивача про відшкодування відповідачем судових витрат також підлягає до задоволення, у зв'язку з чим з відповідача на користь позивача слід стягнути 336,60 грн., з яких: 243,60 грн. сплаченого судового збору та 93,00 грн. витрат за судове оголошення в пресі.

Outcome: approved