Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-10 00:00:00

[PERSON] звернулася до Комінтернівського районного суду Одеської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначила, що останні декілька років її чоловік більшу частину часу не живе вдома, не проводить час зі своєю родиною дружиною та синами. Вона намагалася зберегти родину та шлюб, але відчуває, що втратила кохання до чоловіка, з приводу чого не бачить перспектив спільного життя і збереження шлюбу, що суперечить її інтересам та інтересам дітей. Їй не потрібен час для примирення, оскільки вона не кохає цього чоловіка, а продовження в такому випадку спільного життя суперечить моральним засадам суспільства. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, про дату, час та місце проведення судового засідання була сповіщена своєчасно, належним чином, однак представник позивача адвокат Чепрасов М.І. надав до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, час для примирення не потрібен (а.с.70). В судове засідання, призначене на 11.12.2019р., відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленим як за адресою, зареєстрованою в установленому законом порядку (повернувся конверт з відміткою «Укрпошти» - «адресат відсутній»), так і за адресою місця перебування, яку відповідач сам зазначив, (повернулося повідомлення про отримання 29.11.2019р. судової повістки) не з`явився, причину неявки суду не повідомив, клопотання про відкладення судового засідання не надав (а.с.68, 69). 14.11.2019р. до суду надійшов відзив від відповідача [PERSON] , згідно якого останній вважає, що обставини, на які посилається його дружина, як на підстави для розірвання шлюбу є спонтанні, тобто такі, що виникли раптово та є несталими. Все зумовлено тим, що він працює в Сумській області на посаді директора сільськогосподарського підприємства, а оскільки вирощування та збирання сільськогосподарської продукції займає багато часу та має непереривний характер, він не постійно знаходиться із родиною, а з періодичністю один раз на місяць на протязі трьох-чотирьох діб знаходить можливість приїздити до своєї сім`ї. В них двоє дітей, тому збереження для нього шлюбних відносин та цілісності сім`ї є його принципіальною життєвою позицією. У відзиві відповідач просив надати шестимісячний строк для примирення із відповідачем. Ухвалою від 21.11.2019р. у підготовчому судовому засіданні відмовлено у задоволенні клопотання відповідача [PERSON] про надання строку для примирення сторін (а.с.63). Згідно ч.1 ст.223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, у зв`язку із чим суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача. Відповідно до ч.2\~ст.247 ЦПК України,\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судовим розглядом встановлено, що 03.09.1999р. між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Одеської міської ради, актовий запис №780, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с.24). Від шлюбу сторони мають двох дітей [PERSON] , [INFO] , що підтверджено копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджено копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.25-27) Спору щодо визначення місця проживання дітей немає. У теперішній час примирення неможливе. Між подружжям майнового спору немає. Відповідно до\~ст.51 Конституції України,\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Згідно ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.\~\~\~\~ Згідно ч.3 ст.109\~СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Згідно ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення для справи. Відповідно до\~ст.113 СК України,\~особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Частина 1\~ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~передбачає право особи на повагу до свого приватного та сімейного життя. Відповідно до ст.10 ЦПК України\~\~суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до\~Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені\~Конституцією\~та законами України. Суд застосовує при розгляді справ\~Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод\~1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. В пункті 126 рішення Європейського суду з прав людини в справі «Фернандес Мартінес проти Іспанії» суд наголосив на важливості для осіб мати можливість вільно приймати рішення з приводу того, як вести своє приватне та сімейне життя. У зв`язку з цим повторно наголошується, що відповідно до статті 8 Конвенції також надається охорона прав на самореалізацію як у формі особистого розвитку…. так і з точки зору права на встановлення та розвиток відносин з іншими людьми та навколишнім світом, при цьому поняття особистої автономії є важливим принципом, що береться за основу при тлумаченні гарантій, які викладені в такому положенні. Зважаючи на принцип рівноправності чоловіка та жінки, закон вимагає, щоб згода на одруження була взаємною. Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії його реєстрації, а і під час знаходження в шлюбі, що зумовлює можливість добровільного розірвання шлюбу. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Частинами третьою та четвертою статті 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно із ст.111 СК України, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Системний аналіз норм СК України вказує на те, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя, збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. З цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Отже, надання строку для примирення є виключно правом суду, а не його обов`язком. Такого висновку дійшов Верховний Суд справа №442/6319/16-ц, постанова від 30.05.2019р. З урахуванням викладеного, оцінивши шлюбні взаємовідносини сторін суд вважає, що між сторонами склалися відносини, при яких збереження сім`ї неможливе, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, при цьому суд враховує те, що позивач [PERSON] , яка є рівноправним партнером в шлюбі, категорично заперечувала щодо надання будь-яких строків для примирення, про що зазначила в позовній заяві та інших заявах, поданих під час розгляду справи, тому враховуючи визначену законом добровільність шлюбного союзу, позовна заява підлягає задоволенню. Враховуючи, що позивач у позові зазначила, що усі витрати бере на себе, суд вважає недоцільним стягувати судовий збір із відповідача на користь позивача. Згідно ч.2 ст.114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. На підставі викладеного та

Outcome: approved