Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-18 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що її чоловік, [PERSON], до дня своєї смерті мав у постійному користуванні земельну ділянку та був головою фермерського господарства «КІД». Після смерті чоловіка, вона не може успадкувати право постійного користування земельною ділянкою та право власності на фермерське господарство, так як нотаріус відмовив їй у реалізації права на успадкування зазначенного майна за відсутності правових підстав. Просила суд, визнати за нею в порядку спадкування за законом після померлого [PERSON]: право постійного користування земельною ділянкою для ведення селянського (фермерського) господарства площею 50,36га розташованої на території Токарівської сільської ради та право власності на селянське (фермерське господарство «КІД» ідентифікаційний код юридичної особи 31253962 що розташоване на території Токарівської сільської ради. Позивач надала заяву про підтримку позовних вимог і просила слухати справу у її відсутність. Сільський голова Токарівської сільської ради надав лист про слухання справи за відсутності представника сільської ради. Не заперечував в задоволені позовних вимог, щодо визнання права власності на фермерське господарство «КІД», а також повідомив Що на земельну ділянку площею 50,00 га надано дозвіл на розробку проекту землеустрою [PERSON] Відповідачі [PERSON], [PERSON] та третя особа [PERSON] позовні вимоги визнали, надали заяви про слухання справи у їх відсутність. Суд , дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно державного акту на право постійного користування землею, 11-ХС №004837 від 09.01.2001 року, [PERSON], на підставі рішення сесії ХХІІІ скликання Білозерської районної ради Білозерського району Херсонської області від 05 жовтня 2000року №185, надана у постійне користування земельна ділянка площею 50,36га в межах згідно плану на території Токарівської сільської ради. Землю надано для ведення селянського (фермерського )господарства. 18.01.2001 року за №11, в районній державній адміністрації Білозерського району Херсонської області зареєстрований устав фермерського господарства «КІД», засновником якого є [PERSON] Відповідно до свідоцтва про державну реєстрацію, Фермерське господарство «КІД» ідентифікаційний код 31253962, зареєстроване 18.01.2001 року. Відповідно до свідоцтва про шлюб, позивач по справі перебувала в шлюбі з [PERSON] з 24.10.1981 року. Згідно свідоцтва про смерть, [PERSON] помер 14.04.2014 року. На запит суд, згідно листа завідувача Білозерської державної нотаріальної контори, після померлого 14.04.2014 року [PERSON], спадкова справа не заводилася з заявою про прийняття спадщини ніхто не звертався, заповіт від імені померлого не складався. З довідки Токарівської сільської ради Білозерського району Херсонської ради від 15.06.2015 року, вбачається, що [PERSON], який помер 14.04.2014 року, був зареєстрований за адресою [INFO]. На день його смерті та на протязі шести місяців після смерті по цьому адресу була зареєстрована та проживала його дружина [PERSON], та його діти [PERSON] та [PERSON] Дослідив та оцінив зібрані докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав. Позивач, відповідно до ст..1261 та ч.3 ст.1268 ЦК України, є спадкоємцем за законом першої черги після смерті [PERSON] і прийняв спадщину у встановлений законом строк. Позивач, як спадкоємець після смерті чоловіка вступила в спадкові права по управлінню фермерським господарством і для реалізації своїх спадкових прав звернулася до суду. Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкування є перехід прав та обов»язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов»язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно Закону України «Про фермерське господарство», фермерське господарство є формою підприємницької діяльності громадян із створенням юридичної особи. Фермерське господарство може бути створене одним громадянином України. Відповідно до статуту фермерського господарства «КІД», воно створене одноособово [PERSON] і його діяльність припиняється, якщо не залишилося жодного спадкоємця. Частиною 1ст.23 ЗУ «Про фермерське господарство» визначено, що успадкування фермерського господарства здійснюється відповідно до закону. Частиною 2ст.191 ЦК України , визначено, що до складу підприємства як єдиного майнового комплексу входять усі види майна, призначені для його діяльності, включаючи земельні ділянки. З наведеного вбачається, що фермерське господарство «КІД» не припинило свою діяльність у зв»зку із смертю [PERSON] і є підстави для визнання за позивачем права власності на фермерське господарство «КІД» в порядку спадкування. Спадкодавець набув права постійного користування земельною ділянкою для ведення фермерського господарства відповідно до ст..51 Земельного кодексу України (ред. 1990року). За нормами діючого на даний час Земельного кодексу України, фізичні особи не мають право набуття права постійного користування землею, що перебуває у державній або комунальній власності. Разом з тим, ні Земельним кодексом України (ред..1990року) ні нормами діючого Земельного кодексу України (ст.ст.140-149) ні ЦК України (ст..412), смерть особи користувача земельної ділянки не є підставою припинення на право користування земельною ділянкою. Механізм захисту права постійного користування земельною ділянкою, гарантований ст..ст.13,14,41,55 Конституції України. Конституційний суд України, в п.5.2 рішення №5-рц від 22.09.2005 року, зазначив, що відповідно до ч.3ст.41 Конституції України, громадяни для задоволення своїх потреб можуть користуватися об»єктами права державної та комунальної власності відповідно до закону. Ця конституційна гарантія не може тлумачитися, як така, що заперечує державний захист інших визнанних майнових прав громадян або обмежує можливості такого захисту прав землекористувачів, набутих свого часу відповідно до чинного на той час законодавства. Неврегульованість питання в діючому законодавстві, щодо спадкування права постійного користування земельною ділянкою після смерті осіб, які правомірно набули таке право на підставі діючого на той час законодавства, не може бути перешкодою для захисту права спадкоємців таких осіб успадкувати всі належні і не припинені права спадкодавця. На підставі викладеного,

Outcome: approved