Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-14 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Служба у справах дітей Луцької міської ради про позбавлення батьківських прав. Свій позов мотивує тим, що 07.07.2006 року між нею та відповідчем був укладений шлюб, який 04.07.2016 року був розірваний. Від цього шлюбу в них народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , які після розірвання шлюбу залишилися проживати з нею. Діти проживають з нею та перебувають на її утриманні, відповідач участі у вихованні дітей не приймає, матеріальної допомоги не надає. Покликаючись на викладені обставини, просить суд позбавити [PERSON] батьківських прав відносно дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Позивач надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, просила позов задовольнити, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Представник третьої особи подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, вважав за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав відносно дітей. Відповідач в судове засідання не з`явився будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 04.07.2016 року розірвано (а.с. 15). В сторін народилося двоє дітей [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 21.05.2007 року, [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 14.09.2010 року (а.с. 7, 10). З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] не бере участь у виховані синів, не цікавиться станом їх здоров`я, розвитком, не надає кошти на утримання дітей. До висновку про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] прийшла Служба у справах дітей Луцької міської ради, що підтверджується висновком №120 від 11.05.2021 року, який затверджений рішенням Виконавчого комітету Луцької міської ради від 19.05.2021 року №417-3. Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ч. 1 ст. 151 СК України батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Статтею 153 СК України передбачено, що мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли це право обмежене законом. Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України батько може бути позбавлений судом батьківських прав, якщо він ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Пленум Верховного Суду України в п.п. 15 та 16 постанови від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дітей, їх навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дітей, що негативно впливає на їх фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дітьми в обсязі, необхідному для їх нормального самоусвідомлення, не надають дітям доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню ними загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до їх внутрішнього світу; не створюють умов для отримання ними освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дітей лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. Відповідач, будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився та не подав письмових заперечень щодо викладених у позовній заяві доводів, тим самим не спростував жодну із викладених у ній обставин. Таким чином, судом встановлений факт ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідачем, що є підставою відповідно до ст. 164 СК України для позбавлення його батьківських прав. На підставі ст.ст.164 165 СК України, ст. 18 Конвенції про права дитини, Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав»,

Outcome: approved