Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-08 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вище вказаним позовом просила: - усунути перешкоди в її спілкуванні з внучкою [PERSON], [INFO], шляхом зобовязання [PERSON] не чинити перешкоди в її спілкуванні з внучкою; - визначити для неї спосіб участі у вихованні внучки [PERSON], [INFO], - періодичні побачення один раз на тиждень тривалістю не менше двох годин, відвідування внучкою місця її проживання кожної суботи або неділі з 09-00 до 18-00 год. до досягнення дитиною повноліття; - судові витрати стягнути з відповідача. На обґрунтування позову зазначено, що її син [PERSON] та [PERSON] перебували в шлюбі, з 07 травня 2011 року по 27 вересня 2013 року. У даному шлюбі народилась донька [PERSON], [INFO], яка після розірвання шлюбу батьків проживає разом зі своєю матір'ю. З часу фактичного припинення шлюбних відносин між відповідачем та сином позивача, [PERSON] постійно чинить перепони приймати участь у вихованні дитини, як баби. В результаті таких протиправних дій відповідача позивач позбавлена не тільки можливості реалізувати своє право на виховання внучки, але й навіть самої можливості просто бачитись з нею, спілкуватись, проявляти турботу. Ця обставини завдає їй великих моральних страждань. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила задовольнити позов в повному обсязі, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві, категорично заперечила присутність матері дитини при її спілкуванні з онукою. Відповідач та її представник проти прозову заперечили, посилаючись на зміст письмових заперечень, просили відмовити в задоволенні позову в повному обсязі (а.с. 23-24). Представник третьої особи в судове засідання не зявилась, про розгляд справи повідомлена належним чином. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, покази свідків та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що батьками малолітньої [PERSON], [INFO] є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 4). 27.09.2013 року шлюб між якими було розірвано. Згідно рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 30.072013 року позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів задоволений (а.с. 25). Після розірвання шлюбу малолітня дитина проживає з матірю [PERSON], відповідачем в справі. Також зясовано, що позивач [PERSON] є матірю [PERSON]\~\~та\~\~відповідно\~\~бабою малолітньої [PERSON], [INFO] (а.с. 5). Позивач проживає\~ за адресою: [INFO]. Відповідно до висновку виконавчого комітету Кіровоградської міської ради від 12.09.2013 року №\~491 [PERSON] визначено наступний порядок участі у вихованні та спілкуванні з його малолітньою дитиною [PERSON], [INFO], а саме: щосуботи та щонеділі з 09-00 до 12-00 за попередньою домовленістю з матірю дитини. (а.с. 28, зворот). Сторони підтвердили, що перешкод у спілкуванні дитини та її батька не має, проте останнім часом батько дитину відвідує не регулярно через особисті проблеми. Згідно акту обстеження умов проживання позивача, в наявності є всі необхідні умови для виховання дитини(а.с.31). Позивач позитивно характеризується за місцем роботи (а.с.62). Згідно\~\~висновку Виконавчого комітету Кіровоградської міської ради від 02.03.2015 року № 1332/49-05-24, визначено за заявою громадян, наступний порядок участі у вихованні та спілкуванні [PERSON] (бабуся дитини) з її малолітньою онукою [PERSON], [INFO], а саме: щосуботи до 09-00 до 12-00 год. за попередньою домовленістю з матірю дитини (а.с. 62). Між сторонами у справі склались неприязні стосунки, що підтверджується як матеріалами справи (а.с. 46-47, 68-71), допитаними під час розгляду справи свідками, так і безпосередньо сторонами, які не заперечували, що кожного разу, як відбувалась зустріч дитини її матері та бабусі у останніх виникала сварка. [PERSON] навчається в дошкільному навчальному закладі (ясла-садок) №31 «Берізка». Згідно довідки практичного психолога даного закладу [PERSON] потребує захищеності та спокійного емоційного клімату в родині (а.с.91-92,93). В судовому засіданні спеціаліст [PERSON], яка працює в Кіровоградському міському центрі соціальних служб для сімї, дітей та молоді, має кваліфікацію соціального педагога, практичного психолога в закладах освіти, пояснила, що мала бесіду із сторонами у справі, дитину не бачила, оскільки у віці 3,5 роки не можна дати оцінку її бажанням із-за специфіки віку (криза трьох років), це можливо не раніше віку в 5-6 років. Тому, не може надати рекомендації щодо зустрічей дитини із бабусею без участі матері, необхідно виходити із домовленості сторін. Допитані в судовому засіданні свідки, пояснили наступне. Свідок [PERSON] є колишнім чоловіком відповідача, який пояснив, що після розірвання шлюбу у 2006 році з 2014 року з відповідачем зійшлися знову та проживали 3 місяці, від шлюбу мають дитину Карину, а молодшу доньку [PERSON] відповідач має від другого шлюбу. Зазначив, що до них додому позивач для спілкування з [PERSON] не приходила. Відповідач не одноразово зазначала, що не дасть дитину для спілкування з позивачем, навіть на вечерю 6 січня зі слів [PERSON], знає, що позивач хотіла взяти [PERSON], а та не дала їй дитину. Свідок [PERSON] знає позивача по справі, бо є подругами, попередній свідок є її сином, а відповідач доводиться колишньою невісткою з якою відносини негативні. Зазначила, що відповідач покинувши другого чоловіка [PERSON] знову почала зустрічатися з її сином, знає про це, оскільки особисто бачила їх в парку. Коли ті почали жити разом свідок до них додому не ходила, оскільки відповідач не хотіла з нею спілкуватися. З власною онукою не спілкувалася, десь біля 2,5 років, але потім з підказки позивача та почала ходити до Карини в школу, проте, коли про це дізналася відповідач, вчинила скандал і свідок припинила відвідувати онуку. Одного разу на день святого [PERSON] 19.12.2014 року позивач пішла до своєї онуки в садочок і понесла їй подарунок іграшкового ведмедика, в той час свідок була вдома у позивача і коли курила у дворі бачила, як хтось закинув іграшку через ворота. Свідок припускає, що це могла зробити відповідач. Свідок [PERSON] знає сторін по справі, оскільки є сусідкою позивача та була сусідкою відповідача по вул. Башкірській до літа 2014 року. Сімю [PERSON] знає 25 років, як сусідів. Таню знає 2 роки, коли та жила у позивача. Про перешкоди у спілкуванні з онукою знає зі слів позивача та її сина. Коли виникали сварки між позивачем або її чоловіком та відповідачем старша донька відповідача [PERSON] була в садочку а менша вдома. Свідок [PERSON] є тіткою відповідача, з позивачем відносини нейтральні. Зазначила, що на початку літа 2013 року бачила, як приїхала машина до батьків відповідача з якої вийшов [PERSON] та його мати - позивач по справі, зайшовши до хати, позивач почала кричати щоб їй відділи дитину, [PERSON] погрожував викликати міліцію. Відповідача та її старшої доньки Карини вдома не було, оскільки перебували на морі, тому [PERSON] для спілкування з [PERSON] інша баба не дала. Також, свідок чула та бачила приблизно на початку серпня 2013 року, як позивач кричала та ображала відповідача, яка гуляла з дитиною біля магазина АТБ. Потім, у вересні 2013 рок коли свідок зателефонувала відповідачу та плакала, пояснюючи це тим, що на дитячій площадці біля магазину АТБ, [PERSON] гуляв з [PERSON], але потім приїхала свекруха та почала її ображати. Відповідач це записала на телефон та дала прослухати свідку. У 2014 році відповідач під час оформлення [PERSON] у садочок попросила у [PERSON] 1500 грн., останній їй відмовив, пояснивши, що він платить аліменти. Була свідком телефонних погроз. Також, Софія у літку 2013 році, коли проживала з матірю у неї в селі підхоплювалась з ліжка під час сну, у неї була спонтанна істерика, та не могла потім довго заспокоїтися, повязує це із негативною поведінкою сімї позивача щодо відповідача. Свідок [PERSON] знає відповідача, бо їхні діти граються на одній площадці. Зазначила, що в кінці 2014 року змінила місце проживання і більше відповідача не бачила. Наприкінці літа 2013 року свідок гралась з дитиною на площадці, там була і [PERSON] з [PERSON], прийшла позивач і вони почали сваритися. Від бабусі була нецензурна лайка в бік відповідача. Дитина була налякана, сховалась за матірю. Ще один раз був у жовтні 2013 року, коли приходила бабуся з татом [PERSON], вони гралися з дитиною на площадці, але потім знову відбулася сварка, яка була дуже голосною, позивач сварилася нецензурною лайкою, а батько дитини грався з нею. Чим закінчилася сварка свідок не знає, оскільки пішла на іншу площадку. Дитина з батьком спілкується дуже добре та тягнеться до нього, бачила, як дитина спілкувалася з батьком двічі. Свідок [PERSON] пояснила, що знає позивача, оскільки та приходила до [PERSON] гратися в парк, з відповідачем знайома з осені 2012 року, коли та гуляла з дитиною, але потім та переїхала. Знову повернулася до батьків відповідач на початку літа 2013 року. Двічі бачила, як у 2013 році позивач приходила до дитини з наміром поспілкуватися, але та від неї ховалася, а позивач кричала на відповідача нецензурною лайкою, що та настроює дитину проти неї. За нецензурну лайку їй навіть зробили зауваження, дитина свідка від її лайки злякалася. З батьком дитини у відповідача сварок не було, він з дитиною грався, а відповідач їх чекала. У відповідності до ч. 3 ст. 291 ЦК України\~\~\~\~фізична особа має право на підтримання зв'язків з членами своєї сім'ї та родичами незалежно від того, де вона перебуває. Одним із найважливіших прав дитини є право на сімейне виховання. Це право дитини включає, крім виховання батьками, право на спілкування з іншими членами сім'ї: дідом, бабою, іншими родичами. Відповідно до вимог ст. 257 Сімейного кодексу України\~\~\~\~баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватися зі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні. Батьки чи інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків. Якщо такі перешкоди чиняться, баба, дід, прабаба, прадід мають право на звернення до суду з позовом про їх усунення. Згідно ст. 263 Сімейного кодексу України\~\~\~\~спір щодо участі баби, діда, прабаби, прадіда, брата, сестри, мачухи, вітчима у вихованні дитини вирішується судом відповідно до статті 159 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 159 Сімейного кодексу України\~\~\~суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. При цьому, позивач має велике бажання приймати участь у вихованні та спілкуванні зі своєю онукою, приймати участь у її розвитку та становленні, як особистості, розвивати\~\~її здібності, розширювати її світогляд. Суд, проаналізувавши всі обставини та докази у справі, дійшов висновку, що позивач, як рідна баба малолітньої [PERSON], [INFO]\~\~має право брати участь у її вихованні. Суд вважає, що позбавлення позивача права щодо її участі у спілкуванні та вихованні малолітньої онуки може позбавити останньої родинних зв'язків з бабою по лінії батька, любові та турботи з її боку. Це узгоджується з приписами Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, в якій принциповим положенням є те, що дитина повинна зростати в умовах турботи. При обранні способу участі позивача у вихованні малолітньої онуки, суд враховує перш за все інтереси дитини, вік дитини, розпорядок дня, відносини, які склалися між сторонами у справі. Визначаючи порядок спілкування з онукою суд враховує, що по справі оголошувались перерви з метою адаптації у спілкуванні онуки та бабусі шляхом відвідування останньою дитячого садочка в якому виховується дитина, проте із-за хвороби [PERSON] такого спілкування не відбулося. Також, суд рекомендував звернутись до відповідного фахівця у галузі психології для відновлення спілкування сторін у справі, досягнення консенсусу у вихованні та зустрічей з дитиною, проте таке намагання виявилось марним. Сторони підтвердили, що наразі родинний звязок онуки та бабусі потребує відновлення. Відтак, є доцільним для відновлення спілкування перший місяць дозволити бабусі бачити онуку у дитячому садочку в присутності вихователя щодня до 20 хвилин. Тим паче, що будинок позивача знаходиться майже навпроти дитячого закладу в якому виховується [PERSON]. В подальшому продовжити відвідування дитини в садочку та додатково дозволити зустрічі позивача з онукою в присутності матері щосуботи з 09-00 до 12-00 год. за попередньої домовленістю з матірю дитини щодо місця зустрічі. Суд із-за віку дитини позбавлений можливості на даному етапі встановити зустрічі дитини та бабусі без участі матері. Проте, вказане не перешкоджає позивачу змінити графік відвідувань у подальшому, при зміні віку дитини, налагодження стосунків з позивачем, інших істотних обставинах, що будуть зумовлені інтересами [PERSON]. З огляду на викладене, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог\~\~та визначення їй часу для спілкування з онукою і участі у її вихованні, із урахуванням наданого висновку виконавчого комітету Кіровоградської міської ради від 02.03.2015 року № 1332/49-05-24 та періоду адаптації по звиканню онуки до бабусі. Відповідно до\~\~ст. 88\~\~ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому з відповідача\~\~на користь позивача підлягає стягненню 243,60 грн. - судового збору. Тому,

Outcome: partial