Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-02 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із зазначеним позовом. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 10 жовтня 2012 року її було призначено помічником вихователя з тижневим навантаженням 0,75 ставки та 0,25 ставки підсобного робітника Навчально-виховного комплексу «Загальноосвітня школа І-ІІІ ступеня-дитячий садок» с. Мельники Шацького району Волинської області (НВК «Загальноосвітня школа І-ІІІ ступеня-дитячий садок» с. Мельники), згідно з наказом від 10.10.2012 року №2-62. 15 вересня 2015 року її було звільнено з посади помічника вихователя НВК «Загальноосвітня школа І-ІІ ступеня-дитячий садок» с. Мельники згідно з наказом від 15.09.2015 року №2-43, за одноразове грубе порушення трудових відношень, згідно з п. 1 ст. 41 КЗпП України, на підставі акта за результатами службового розслідування від 09.09.2015 року, про що зроблено відповідний запис у трудову книжку позивача. Позивач вважає таке звільнення незаконним і безпідставним, оскільки п. 1 ч. 1 ст. 41 КЗпП України визначає коло осіб, які можуть бути звільнені за одноразове грубе порушення трудових обовязків. Однак позивач працювала на посаді помічника вихователя, і не відноситься до кола осіб, які підлягають звільненню за цією нормою закону. Крім того її звільнено за одноразове грубе порушення трудових відношень, а застосована норма закону передбачає звільнення за одноразове грубе порушення трудових обовязків. За які саме порушення звільнено позивача, у наказі про її звільнення не вказано. Тому таке звільнення позивач вважає незаконним. Крім того, звільняючи позивача з роботи, при обранні виду стягнення директор не врахував ступінь тяжкості вчиненого нею проступку (якого саме, їй незрозуміло), заподіяну шкоду (в чому полягала шкода, її розмір), обставини вчинення проступку і попередню роботу позивача, чим порушено вимоги ст. 149 КЗпП України. Також не зясовано, які саме трудові обовязки і яким чином порушила позивач, чи допущено порушення без поважних причин. Тому звільнення позивач вважає безпідставним. На підставі викладеного позивач просить поновити її на роботі на посаді помічника вихователя НВК «Загальноосвітня школа І-ІІ ступеня-дитячий садок» с. Мельники, згідно з уточненими вимогами з 16 вересня 2015 року, і стягнути з відповідача на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу. В судовому засіданні позивач та її представник, кожен зокрема, позов підтримали із зазначених у заяві підстав, просили вимоги задовольнити повністю. На підставі досліджених в судовому засіданні доказів вони уточнили вимоги і просили стягнути на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу за 34 робочих дні, за період з 16 вересня 2015 року по 03 листопада 2015 року, в сумі 3\~317,72 грн. Крім того просили задовольнити вимогу про поновлення на роботі ще з тих підстав, що відповідачем пропущено строк накладення дисциплінарного стягнення. Представник відповідача НВК «Загальноосвітня школа І-ІІІ ступеня-дитячий садок» с. Мельники позовну вимогу про поновлення на роботі з уточненнями позивача визнав. Представник відповідача відділу освіти Шацької районної державної адміністрації Волинської області пояснила, що у разі прийняття судом рішення про поновлення позивача на роботі, відділ освіти, як головний розпорядник коштів, буде зобовязаний виплатити позивачу середній заробіток за час вимушеного прогулу. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити повністю з таких підстав. Стаття 41 КЗпПУ визначає додаткові підстави розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу з окремими категоріями працівників за певних умов. На підставі п. 1 ч. 1 цієї статті трудовий договір з ініціативи власника або уповноваженого ним органу може бути розірваний у випадках одноразового грубого порушення трудових обов'язків керівником підприємства, установи, організації всіх форм власності (філіалу, представництва, відділення та іншого відокремленого підрозділу), його заступниками, головним бухгалтером підприємства, установи, організації, його заступниками, а також службовими особами органів доходів і зборів, яким присвоєно спеціальні звання, і службовими особами центральних органів виконавчої влади, що реалізують державну політику у сферах державного фінансового контролю та контролю за цінами. Судом встановлено, що наказом директора НВК «Загальноосвітня школа І-ІІІ ступеня-дитячий садок» с. Мельники від 10.10.2012 року №2-62 [PERSON] призначено на посаду помічника вихователя з тижневим навантаженням 0,75 ставки та 0,25 ставки підсобного робітника (а.с. 8). Наказом директора НВК «Загальноосвітня школа І-ІІІ ступеня-дитячий садок» с. Мельники від 01.04.2013 року №2-15 внесено зміни до тарифікації техпрацівників з 01.04.2013 року, за результатами яких тижневе навантаження [PERSON] становило 0,95 ставки помічника вихователя (а.с. 50). Наказом директора НВК «Загальноосвітня школа І-ІІІ ступеня-дитячий садок» с. Мельники від 15.09.2015 року №2-43 [PERSON] звільнено з посади помічника вихователя за одноразове грубе порушення трудових відношень, на підставі п. 1 ст. 41 КЗпП, про що зроблено відповідний запис №12 у трудову книжку позивача (а.с. 10, 11, 29). Функції, посадові обовязки, права та відповідальність помічника вихователя НВК «Загальноосвітня школа І-ІІІ ступеня-дитячий садок» с. Мельники [PERSON] передбачені посадовою інструкцією, з якою позивач ознайомлена (а.с. 13, 14). З досліджених судом наказів вбачається, що [PERSON] не відноситься до осіб, щодо яких можна застосувати дисциплінарне стягнення у виді звільнення на підставі п. 1 ч. 1 ст. 41 КЗпП України. Позивач [PERSON] суду пояснила, що у своїй роботі керувалася посадовою інструкцією помічника вихователя і жодних порушень трудових обовязків, передбачених цією посадовою інструкцією, вона не допускала. Відповідно до вимог статей 147, 148 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки одне з таких заходів стягнення, як догана і звільнення. Дисциплінарні стягнення застосовуються власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у звязку з тимчасовою непрацездатністю або перебуванням його у відпустці. Відповідно до положень ст. 149 КЗпП України, до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Представник відповідача директор НВК «Загальноосвітня школа І-ІІІ ступеня-дитячий садок» с. Мельники [PERSON] суду пояснив, що не може вказати, які саме трудові обовязки, передбачені посадовою інструкцією помічника вихователя, грубо порушила [PERSON] Про обставини, що стали підставою для проведення службового розслідування, йому стало відомо з усної розмови з [PERSON], в кінці травня 2015 року, хоча з письмовою заявою до директора [PERSON] звернувся 18.08.2015 року. Пояснення від [PERSON] про ці обставини відібрано 26.08.2015 року. Акт за результатами службового розслідування складено 09.09.2015 року. Звільнено [PERSON] в порядку застосування дисциплінарного стягнення 15.09.2015 року, тобто пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення її від роботи у звязку з тимчасовою непрацездатністю та перебуванням у відпустці протягом липня і серпня 2015 року. Вказані обставини підтверджуються заявою [PERSON], поясненнями [PERSON], актом службового розслідування від 09.09.2015 року, табелем обліку робочого часу [PERSON] (а.с. 24, 26, 32, 60). Таким чином при притягнені [PERSON] до дисциплінарної відповідальності порушено вимоги, передбачені статтями 41, 147, 149 КЗпП України. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні визнав вказані обставини, тому відповідно до положень ч. 1 ст. 61 ЦПК України вони не підлягають доказуванню. Відповідно до положень ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що вимоги позивача в частині поновлення на роботі є обґрунтованими, викладені в позові обставини підтверджуються наданими суду доказами, визнання відповідачем позову не суперечить вимогам закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, тому вимогу позивача про поновлення на роботі слід задовольнити повністю. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 235 КЗпП України, у разі звільнення без законної підстави працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. Тому порушене право [PERSON] слід відновити і поновити її на роботі на посаді помічника вихователя НВК «Загальноосвітня школа І-ІІІ ступеня-дитячий садок» с. Мельники Шацького району Волинської області, з 16 вересня 2015 року. Відповідно до положень ч. 2 ст. 235 КЗпП України, при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові, зокрема, середнього заробітку за час вимушеного прогулу, але не більше як за один рік. \~ Відповідно до п. 1 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №100 від 08 лютого 1995 року (в редакції станом на 25.01.2012 року, чинній на час встановленого судом вимушеного прогулу) цей Порядок обчислення середньої заробітної плати застосовується у випадках вимушеного прогулу. У вказаному випадку згідно з абз. 3 п. 2 Порядку середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата. Відповідно до п. 5 Порядку, нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться, виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати. Згідно з абз. 2 п. 4 Порядку, при обчисленні середньої заробітної плати за останні два місяці, крім перелічених вище виплат, також не враховуються виплати за час, протягом якого зберігається середній заробіток працівника (за час виконання державних і громадських обов'язків, щорічної і додаткової відпусток, відрядження тощо) та допомога у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю. Пунктом 8 Порядку визначено, що нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. Представник відповідача відділу освіти Шацької районної державної адміністрації Волинської області [PERSON], бухгалтер відділу, суду пояснила, що протягом липня і серпня 2015 року помічник вихователя НВК «Загальноосвітня школа І-ІІІ ступеня-дитячий садок» с. Мельники [PERSON] перебувала у щорічній відпустці і не працювала у звязку з тимчасовою непрацездатністю, тому для визначення розміру середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу слід враховувати її заробітну плату за травень і червень 2015 року. Відповідно до виданої відділом освіти Шацької РДА Волинської області та наданої суду довідки про доходи [PERSON] від 03.11.2015 року №319, з урахуванням тижневого навантаження 0,95 ставки, нарахованої заробітної плати за травень і червень 2015 року, тобто за два фактично відпрацьовані місяці, що передували звільненню, фактичної кількості відпрацьованих робочих днів, середньоденна заробітна плата позивача становить 97,58 грн., середньомісячна заробітна плата позивача становить 3317,72 грн. Вказані обставини підтверджуються табелями обліку робочого часу, довідкою від 03.11.2015 року №319 (а.с. 56-60). Згідно з нормами тривалості робочого часу, визначеними відповідно до листа Мінсоцполітики України 10196/0/14-14/13 вiд 09.09.2014 року «Про розрахунок норм тривалості робочого часу на 2015 рік», вимушений прогул [PERSON] за період з 16 вересня 2015 року по 03 листопада 2015 року становить 34 робочих дні. Отже середній заробіток за час вимушеного прогулу [PERSON] складає 3\~317,72 грн. (97,58х34=3\~317,72), які слід стягнути з відповідача відділу освіти Шацької районної державної адміністрації на користь [PERSON] Таким чином позов [PERSON] слід задовольнити повністю. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача відділу освіти Шацької районної державної адміністрації Волинської області слід стягнути в дохід держави судовий збір у розмірі 487,20 грн. На підставі статей 41, 147-150, 235 КЗпП України,

Outcome: approved