overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-04 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з зазначеним позовом 24.03.2014р., мотивуючи свої вимоги тим, що 24. 09. 2009 р. у відділі РАЦС Ірпінського міського управління юстиції Київської області вона зареєструвала шлюб з відповідачем за актовим записом № 264. Дітей від шлюбу у них немає. Причиною її звернення до суду з даним позовом є антисоціальна поведінка відповідача, яка суперечить її поглядам, а також погано впливає на виховання її дитини. Після розірвання шлюбу просить залишити їй шлюбне прізвище - [PERSON], судові витрати залишити за нею. В судове засідання позивачка не з'явилася; від неї надійшла заява, в якій вона просить проводити попереднє судове засідання за її відсутності. В заяві вона також зазначає про згоду на прийняття рішення в попередньому судовому засіданні, позовні вимоги підтримує ( а. с.17). Від відповідача, який перебуває в місцях позбавлення волі, надійшла заява, в якій він зазначає про згоду на розгляд справи за його відсутності, з позовними вимогами згоден (а. с. 24). Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що є підстави для ухвалення судового рішення в попередньому судовому засіданні з задоволенням позову. Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому ст. 174 цього Кодексу. Ч. 4 ст. 174 ЦПК України передбачає, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Сторони зареєстрували шлюб 24 вересня 2009 року у відділі РАЦС Ірпінського міського управління юстиції Київської області за актовим записом № 264 (а. с.5). Зараз відповідач відбуває покарання в місцях позбавлення волі за вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 03 жовтня 2011 року (а. с. 6, 23 - 25). Відповідач визнав позов. Дітей від шлюбу сторони не мають. За таких обставин визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права та інтереси сторін чи інших осіб, а тому підстави для неприйняття визнання відповідачем позову відсутні. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Визнання відповідачем позову є підставою для ухвалення рішення про задоволення позову. Відповідно до ст. ст. 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-10 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з зазначеним позовом 25.02.2014 року, мотивуючи свої вимоги тим, що 19 липня 2003 року у відділі РАГС Кролевецького районного управління юстиції Сумської області вона зареєструвала шлюб з відповідачем за актовим записом № 65. Від шлюбу мають доньку - [PERSON], [INFO]. З вересня 2013 року подружні відносини між нею та відповідачем припинені. Хоча проживають в одній квартирі, спільного господарства вони не ведуть. Спору про місце проживання доньки та про її матеріальне забезпечення немає. Відповідач у повному обсязі виплачує аліменти у розмірі, встановленому рішенням суду. Вони досягли згоди щодо розподілу майна. Примирення між ними не буде. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги, просить розірвати шлюб з підстав, зазначених у позові, судові витрати просить залишити за нею, після розірвання шлюбу просить залишити їй шлюбне прізвище - [PERSON]. При цьому позивачка пояснила, що примирення з відповідачем неможливе, вона має намір зареєструвати шлюб з іншим чоловіком і наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач в судовому засіданні пояснив, що, на його думку, примирення між ним та позивачкою неможливе, тому на розірвання шлюбу він згоден. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши зібрані по справі докази, суд вважає, що є підстави для задоволення позову. Судом встановлено: сторони зареєстрували шлюб 19 липня 2003року у відділі РАГС Кролевецького районного управління юстиції Сумської області за актовим записом № 65 (а. с. 5), від шлюбу вони мають доньку - [PERSON], [INFO] (а. с. 6). Сторони припинили подружні стосунки і не мають наміру їх поновлювати, вважаючи, що сім'я розпалася і примирення між ними вже не буде. Позивачка має намір зареєструвати шлюб з іншим чоловіком. За таких обставин суд приходить до висновку, що звернення позивачки до суду відповідає положенням ст. 110 Сімейного кодексу України, а, враховуючи положення ст. 112 СК України щодо підстав для розірвання шлюбу, суд вважає, що примирення між сторонами не буде, надавати строк для примирення відповідно до ст. 111 СК України недоцільно, і шлюб між сторонами слід розірвати. Відповідно до ст. ст. 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-09 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з зазначеним позовом 26.06.2015р., мотивуючи свої вимоги тим, що 25 червня 2005 р. у відділі РАЦС Кролевецького районного управління юстиції Сумської області вона зареєструвала шлюб з відповідачем за актовим записом №59, її дощлюбне прізвище [PERSON]. Від шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO]. Сімейне життя з відповідачем не склалося, вони втратили любов та повагу один до одного, кожен з них має різні погляди на шлюб та сім'ю, на ведення домашнього господарства. Відповідач нехтує сімейними цінностями, зловживає спиртними напоями, вчиняє сварки, що привело до неможливості спільного проживання, у зв'язку з чим стало неможливим подальше спільне проживання. Фактично шлюбні відносини припинені в квітні 2014 року, вона не має наміру їх відновлювати, примирення вважає неможливим, тому просить шлюб розірвати, залишити їй прізвище [PERSON] після розірвання шлюбу, судові витрати залишити за нею. Позивач в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, на примирення не згодна. Відповідач в судовому засіданні, не заперечуючи проти розірвання шлюбу, пояснив, що, на його думку, примирення між ними не буде. Вони проживають окремо з липня 2014 року. Півроку позивач проживає з іншим чоловіком, тому примирення між ними неможливе. Син проживає з позивачем, він в добровільному порядку надає на сина матеріальну допомогу. Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши зібрані по справі докази, суд вважає, що є підстави для задоволення позову. Судом встановлено: сторони зареєстрували шлюб 25 червня 2005 року у відділі РАЦС Кролевецького районного управління юстиції за актовим записом № 59 (а. с.7), від шлюбу вони мають сина - [PERSON], [INFO] (а.с.8). Сторони припинили подружні стосунки в 2014році, зараз проживають окремо і не мають наміру їх поновлювати. З пояснень відповідача та позовної заяви [PERSON] вбачається, що, на їх думку, сім'я розпалася і примирення між ними вже не буде. За таких обставин суд вважає, що звернення позивача до суду відповідає положенням ст. 110 Сімейного кодексу України, а, враховуючи положення ст. 112 СК України щодо підстав для розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що примирення між сторонами не буде, надавати строк для примирення відповідно до ст. 111 СК України недоцільно, і шлюб між сторонами слід розірвати. Відповідно до ст. ст. 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-12 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з зазначеним позовом 29.07.2014року, мотивуючи свої вимоги тим, що 29 серпня 2009 року вона з відповідачем уклала шлюб, від шлюбу вони мають доньку [PERSON], [INFO]. На даний час вони з відповідачем перебувають у шлюбі, проживають в одному будинку, але шлюбні стосунки припинені, спільне господарство не ведеться. Дитина проживає з нею і знаходиться на її утриманні. Вона працює у відділі освіти РДА, заробітної плати близько 2000грн. недостатньо для належного матеріального забезпечення дитини. Відповідач працює в Реутинському професійному аграрному ліцеї, заробітну плату має близько 2500грн. У них з відповідачем склалися напружені відносини, вони мають різні погляди на розмір щомісячних витрат на матеріальне забезпечення дитини і тому вони не можуть домовитися про це. Інших утриманців відповідач не має, тому вона вважає, що він може сплачувати аліменти в розмірі 1/4 частини доходів з дотриманням положень про мінімальний розмір аліментів. Позивачка в судовому засіданні підтримала пред'явлений нею позов і просить його задовольнити з підстав, зазначених в позові. При цьому пояснила, що причиною звернення до суду стало те, що відповідач в добровільному порядку не надає достатніх коштів на дитину, витрачає заробітну плату на власний розсуд, що змушує її щоразу звертатися до відповідача в разі потреби надати такі кошти, з чим він не завжди погоджується, вишукує причини для відмови в задоволенні її прохань. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав, посилаючись на те, що він надає кошти на матеріальне забезпечення дитини. Конфлікти виникають у зв'язку з тим, що позивачка витрачає кошти не за призначенням. Він особисто купує речі для дитини, зокрема, продукти харчування. Твердження позивачки про те, що він витрачає гроші не в інтересах сім'ї, є безпідставними. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази, що маються в справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі (а.с.5), є батьками [PERSON], [INFO] (а.с. 6), яка проживає з позивачкою( а. с. 7). Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Ч.1 ст. 181 СК України передбачає, що способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Оскільки сторони не досягли такої домовленості, то відповідно до ч.3 ст. 181 СК України спір має бути вирішений в судовому порядку. Враховуючи дані положення закону, суд вважає, що звернення позивачки до суду є обгрунтованим. Що стосується визначення розміру аліментів, то суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-13 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з зазначеним позовом 29.07.2015р., мотивуючи свої вимоги тим, що 21 листопада 2009 р. у відділі РАЦС Кролевецького районного управління юстиції Сумської області вона зареєструвала шлюб з відповідачем за актовим записом № 133. Дошлюбне її прізвище - Сурмач. Від шлюбу мають сина [PERSON], 18.05.2010р. народження. Подружнє життя у них з відповідачем не склалося, вони мають різні погляди на життя, є різними за характером. Неодноразові спроби дійти згоди у вирішенні сімейних проблем не дали позитивних результатів. Шлюбні відносини між ними припинено в 2014 році і поновлювати їх вони не збираються. Син проживає з нею і буде проживати з нею в подальшому. Примирення між ними неможливе. Питання щодо поділу майна вирішено. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги, просить розірвати шлюб з підстав, зазначених у позові, судові витрати по сплаті судового збору в сумі 243,60 грн. просить стягнути з відповідача. Після розірвання шлюбу просить відновити прізвище Сурмач. При цьому позивач пояснила, що до листопада 2014 року, коли вони з відповідачем припинили шлюбні стосунки та спільне проживання, вони неодноразово припиняли спільне проживання, після чого примирялися, намагалися зберегти сімю, однак зараз вони обоє прийшли до висновку, що сімя розпалася і примирення не буде. Відповідач в судовому засіданні, не заперечуючи проти розірвання шлюбу, підтвердив обставини, викладені позивачем, вважає, що примирення між ними неможливе, сімя розпалася. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши зібрані по справі докази, суд вважає, що є підстави для задоволення позову. Сторони зареєстрували шлюб 21 листопада 2009 р. у відділі РАЦС Кролевецького районного управління юстиції Сумської області за актовим записом № 133, дошлюбне прізвище позивача Сурмач (а. с. 7); від шлюбу вони мають сина [PERSON], [INFO] (а. с. 8). Сторони припинили подружні стосунки в листопаді 2014року, зараз проживають окремо і не мають наміру їх поновлювати. З пояснень сторін вбачається, що, на їх думку, сімя розпалася і примирення між ними вже не буде. За таких обставин суд вважає, що звернення позивача до суду відповідає положенням ст. 110 Сімейного кодексу України, а, враховуючи положення ст. 112 СК України щодо підстав для розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що примирення між сторонами не буде, надавати строк для примирення відповідно до ст. 111 СК України недоцільно, і шлюб між сторонами слід розірвати. Враховуючи думку позивача, після розірвання шлюбу їй слід відновити дошлюбне прізвище - Сурмач. Що стосується вимог позивача про стягнення судових витрат по сплаті судового збору, то ці вимоги грунтуються на положеннях ч.1 ст.79, ч.1 ст.88 ЦПК України, підтверджені документально (а.с.2), а тому підлягають задоволенню. Відповідно до ст. ст. 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-13 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з зазначеним позовом 30.03.2015року, мотивуючи свої вимоги тим, що 08.11.2008року у відділі РАЦС Кролевецького районного управління юстиції вона зареєструвала шлюб з відповідачем за актовим записом № 142, її дошлюбне прізвище - [PERSON]. Від шлюбу мають сина [PERSON] - [INFO]. Сімейне життя з відповідачем не склалося, вони втратили любов та повагу одне до одного, мають різні погляди на ведення спільного господарства. Відповідач виїздить на роботу в Російську Федерацію, тривалий час не буває вдома, у зв'язку з чим вони віддалилися одне від одного. Між ними виникають сварки і при цьому присутній їх син, що негативно впливає на його психічний стан. Шлюбні відносини між ними припинено і поновлювати їх вони не мають наміру; подальше збереження шлюбу суперечитиме її інтересам та інтересам дитини. Питання щодо утримання сина та поділу спільного майна вони вирішать окремо. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги з підстав, зазначених в позовній заяві, вважаючи примирення неможливим. При цьому вона просить залишити судові витрати за нею, після розірвання шлюбу залишити шлюбне прізвище - [PERSON]. Від відповідача надійшла заява, в якій він просить справу за позовом [PERSON] про розірвання шлюбу розглядати за його відсутності, на розірвання шлюбу він згоден, проти викладених в позовній заяві обставин не заперечує (а.с.15). Заслухавши пояснення позивача, дослідивши зібрані по справі докази, суд вважає, що є підстави для задоволення позову. Судом встановлено: сторони зареєстрували шлюб 08.11.2008року у відділі РАЦС Кролевецького районного управління юстиції за актовим записом № 142 (а. с. 6). Від шлюбу вони мають сина - [PERSON], [INFO] ( а. с. 7). Сторони припинили подружні стосунки і проживають окремо, не маючи наміру їх поновлювати. Позивач вважає, що примирення неможливе, сім'я фактично розпалася і наполягає на розірванні шлюбу. За таких обставин суд приходить до висновку, що звернення позивача до суду відповідає положенням ст. 110 Сімейного кодексу України, а, враховуючи положення ст. 112 СК України щодо підстав для розірвання шлюбу, суд вважає, що примирення між сторонами не буде, надавати строк для примирення відповідно до ст. 111 СК України недоцільно, і шлюб між сторонами слід розірвати, що буде як в інтересах позивача так і в інтересах дитини сторін. Відповідно до ст. ст. 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-12 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з зазначеним позовом 30 вересня 2014р., мотивуючи свої вимоги тим, що 24. 04.2014 р. у відділі ДРАЦС у Малиновському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції вона зареєструвала шлюб з відповідачем за актовим записом № 595. При реєстрації шлюбу вона прізвище не змінювала. Дітей від шлюбу у них немає. Вона має двох дітей, відповідач не є їх біологічним батьком. Сімейне життя не склалося. Між ними часто виникають сварки, відповідач в телефонних розмовах висловлює погрози. Вона втратила любов та повагу до чоловіка і вважає, що збереження шлюбу неможливе. Шлюб зараз носить формальний характер. Відповідач перебуває в місцях позбавлення волі, проти розірвання шлюбу заперечував, тому позасудовим шляхом розірвати шлюб неможливо. В судовому засіданні позивачка підтримала позов, просить розірвати шлюб в попередньому судовому засіданні, враховуючи згоду відповідача. На примирення з відповідачем не згодна. При цьому судові витрати просить залишити за нею. Від відповідача, який перебуває в місцях позбавлення волі, надійшла заява, в якій він зазначає про згоду на розірвання шлюбу (а. с. 16). Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що є підстави для ухвалення судового рішення в попередньому судовому засіданні з задоволенням позову. Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому ст. 174 цього Кодексу. Ч. 4 ст. 174 ЦПК України передбачає, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Сторони зареєстрували шлюб 24. 04.2014 р. у відділі ДРАЦС у Малиновському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції за актовим записом № 595 (а.с.7), при реєстрації шлюбу позивачка не змінювала прізвище. Відповідач визнав позов. Дітей від шлюбу сторони не мають. За таких обставин визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права та інтереси сторін чи інших осіб, а тому підстави для неприйняття визнання відповідачем позову відсутні. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Визнання відповідачем позову є підставою для ухвалення рішення про задоволення позову. Відповідно до ст. ст. 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-09 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з зазначеним позовом 31.03.2014 р., мотивуючи свої вимоги тим, що 20 жовтня 2012 року у відділі ДРАЦС Кролевецького районного управління юстиції Сумської області вона зареєструвала шлюб з відповідачем за актовим записом № 111. Від шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO]. Спільне подружнє життя у них з відповідачем не склалося. Відповідач не працює, не бере участі в утриманні дитини. Кожен з них має диаметрально протилежні погляди на сім'ю та шлюб. Відповідач не розуміє сутності проблем, які виникають в сім'ї, він не здатен пітримувати нормальну моральну атмосферу в сім'ї, піклуватися про благополуччя в сім'ї. Вони припинили шлюбні відносини 25.01.2014 року і вона не має наміру їх поновлювати. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги, просить розірвати шлюб з підстав, зазначених у позові, судові витрати просить покласти на відповідача. При цьому вона також пояснила, що вона не може простити подружню зраду чоловіка, якого вважала опорою сім'ї, а також не має наміру жити з чоловіком, який без поваги відносився до неї. Примирення між ними неможливе і вона наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач в судовому засіданні, не заперечуючи проти розірвання шлюбу, пояснив, що 25.01.2014 року позивачка без будь-яких для того підстав звинуватила його в подружній зраді, незважаючи на те, що він заперечував її претензії з цього приводу, і не бажає на сьогоднішній день поновити сімейні відносини. Оскільки вона наполягає на розірванні шлюбу, він не заперечує проти цього, якщо вона зробила свій вибір в їх відносинах. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши зібрані по справі докази, суд вважає, що є підстави для задоволення позову. Судом встановлено: сторони зареєстрували шлюб 20 жовтня 2012 року у відділі ДРАЦС Кролевецького районного управління юстиції за актовим записом № 111 (а. с. 5), від шлюбу вони мають сина - [PERSON], [INFO] (а. с. 6). Сторони припинили подружні стосунки в січні 2014 року, з цього часу проживають окремо і не мають наміру їх поновлювати. Сторони вважають, що сім'я розпалася і примирення між ними вже не буде. За таких обставин суд вважає, що звернення позивача до суду відповідає положенням ст. 110 Сімейного кодексу України, а, враховуючи положення ст. 112 СК України щодо підстав для розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що примирення між сторонами не буде, надавати строк для примирення відповідно до ст. 111 СК України недоцільно, і шлюб між сторонами слід розірвати. Вимоги позивачки щодо стягнення з відповідача судових витрат в сумі 243,60 грн. підлягають задоволенню відповідно до положень ст. 88 ЦПК України. Відповідно до ст. ст. 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-27 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з зазначеним позовом в інтересах [PERSON], мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач - мати дитини відбувала покарання в місцях позбавлення волі та після повернення не виявила бажання повернути дитину собі на виховання та утримання. Позивач, згідно розпорядження Деснянської РДА в м. Києві № 517 від 19.09.13 року, є опікуном над малолітньою племінницею [PERSON], [INFO]. Посилаючись на те, що мати не приділяє достатньої уваги по догляду, здоров'ю та вихованню малолітньої доньки, не проявляє батьківської турботи, не утримує матеріально, не створила всі належні умови для виховання, розвитку та проживання дитини, просить позов задовольнити. В судовому засіданні позивач повністю підтримала позовні вимоги за вищевказаними обставинами. Відповідач в судове засідання не з'явилася, повідомлена належним чином. Представник третьої особи - Служби у справах дітей Деснянської районної м. Києва державної адміністрації в судове засідання не з'явилась, повідомлена належним чином. Дослідивши повно та всебічно обставини справи в їх сукупності, вислухавши пояснення сторін, свідків, оцінивши зібрані по справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У відповідності до ст. 164 СК України, батьки або один з них можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо буде встановлено, що вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей чи зловживають батьківськими правами, жорстоко поводяться з дітьми, шкідливо впливають на дітей своєю аморальною, антигромадською поведінкою, а також якщо батьки є хронічними алкоголіками чи наркоманами. Судом встановлено, що відповідач є одинокою матір'ю [PERSON], [INFO]. В даний час неповнолітня дитина проживає у родині опікуна - [PERSON], яка є її рідною тіткою та призначена опікуном. Ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини підтверджується висновком Органу опіки та піклування Деснянської РДА в м. Києві з якого вбачається, що відповідач ухиляється від виховання дитини, не бажає спілкуватися з нею, не спроможна надавати допомогу на утримання та виховання доньки, тому вважають за необхідне позбавити її батьківських прав відносно дитини. Службою у справах дітей Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації винесено висновок № 102/03/31-8513 від 25.11.14 року, яким визнано за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав щодо [PERSON], [INFO]. В зв'язку з наведеним суд прийшов до висновку, що вимоги позивача обґрунтовані, а тому підлягають задоволенню.

Outcome: approved