Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-04 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів посилаючись на те, що вона перебуває у зареєстрованому шлюбі із відповідачем, який вони зареєстрували 11 вересня 1992 року у Копичинецькій міські раді Гусятинського районну Тернопільської області, 27.08.2004 року у них народився син [PERSON] [PERSON]. На протязі тривалого часу відповідач не займається матеріальним забезпеченням дитини, в добровільному порядку не сплачує аліменти на утримання сина, останні шість місяців разом не проживають. Угоди про сплату аліментів у добровільному порядку ними не досягнуто. Враховуючи вищевикладене просить суд стягувати з [PERSON] на її користь аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Позивач [PERSON] подала до суду заяву про уточнення позовних вимог та просить суд стягувати з [PERSON] на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] визначені в твердій грошовій сумі в розмірі 700 гривень, щомісячно, але не менше 30% від прожиткового мінімуму, встановленого законодавством на дитину відповідного віку до досягнення дитиною повноліття та розгляд справи провести у її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. Відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час та місце судового засідання і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 11.09.1992 року, що стверджується повторно виданим свідоцтвом про шлюб серії 1-ИД № 037374, виданого 06.11.2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Гусятинського районного управління юстиції Тернопільської області, про що зроблено відповідний актовий запис за № 44.(а.с.6). Судом встановлено, що у сторін по справі від шлюбу є син [PERSON] [PERSON], [INFO] (а.с.7). Як вбачається із змісту позовної заяви та матеріалів справи, відповідач [PERSON] на утриманні неповнолітніх дітей не має, матеріальне становище його задовільне, стан здоровя задовільний. Судом також встановлено, що починаючи з 13.02.2017 року і по теперішній час між позивачем та відповідачем не досягнуто домовленості щодо способів виконання обовязку утримувати дитину. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а тому позов підлягає до часткового задоволення. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України, розмір аліментів не може бути меншим 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На підставі викладеного, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача аліменти визначені в твердій грошовій сумі в розмірі 550 гривень, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 13 лютого 2017 року і до досягнення [PERSON] [PERSON] повноліття. В задоволенні решти вимог відмовити, за недоведеністю. На підставі наведеного,

Outcome: partial