Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-13 00:00:00

[PERSON] звернулася в суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей. В позові позивачка посилається на те, що вона з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 03 листопада 2005 року. За час спільного проживання у них народилося двоє дітей донька [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO]. З 2015 року вони припинила спільно проживати однією сімєю, оскільки між ними відсутнє взаєморозуміння та повага один до одного. Неповнолітні діти проживають разом з позивачкою та знаходяться на повному її утримання та вихованні. Відповідач у добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дітей не надає та не цікавиться про них. На даний час позивачка ніде не працює та знаходиться в скрутному матеріальному становищі, їй важко самостійно утримувати двох неповнолітніх дітей, на яких потрібно витрачати значні кошти. Вважає, що з відповідача слід стягувати на її користь аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей в розмірі по 1500 гривень щомісячно на кожну дитину до досягнення ним повноліття. В судове засідання позивачка [PERSON] А не зявилася. На адресу суду надійшла заява від представника [PERSON] про розгляд справи у його відсутності та відсутності позивачки, позов підтримує та просить задоволити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився повторно. Про місце і час розгляду справи належним чином був повідомлений шляхом розміщення відповідного оголошення в газеті «Новини Закарпаття», причини неявки суду невідомі. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, з урахуванням заяви представника позивача про розгляд справи у його відсутності, неявки відповідача, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У відповідності до ст. 224 ЦПК України, суд ухвалив постановити заочне рішення на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задоволити частково виходячи з наступного. В судовому засіданні судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 03.11.2005 року у відділі РАЦСу Хустського РУЮ за а/з № 278. Від спільного проживання у сторін народилося двоє дітей донька [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO], які знаходяться на вихованні та утриманні позивачки. Відповідач зобовязання по утриманню неповнолітніх дітей належно не виконує. При розгляді даної справи зі змісту позовної заяви встановлено, що відповідач ніде не працює, є молодим за віком, інших утриманців немає, а тому на думку суду питання про розмір аліментів, що повинні стягуватися з відповідача слід вирішувати на підстав ст. 184 СК України, визначивши розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН від 20 листопада 1989 pоку, батьки або інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Обовязок батьків щодо утримання своїх дітей, передбачений ч.2 ст.51 Конституції України є одним з головних конституційних обовязків. Такий обовязок послідовно визначений в сімейному законодавстві. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи вищевикладене, а також те, що відповідач ухиляється від матеріального утримання своїх дітей, враховуючи стан здоровя та матеріальне становище відповідача, який є працездатним, не має інших утриманців, суд приходить до висновку, що з [PERSON] слід щомісячно стягувати на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO] в сумі по 1000 гривень щомісячно на кожну дитину до досягнення ними повноліття. Судові витрати по справі, підлягають до стягнення з відповідача відповідно до ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved