Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-27 00:00:00

[PERSON] звернулася до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з позовом до [PERSON] стягнення з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини доходів відповідача. Позовні вимоги мотивувала тим, що з 10.04.2010 року вона перебуває в шлюбі із відповідачем. Від шлюбу у них народився син - [PERSON], [INFO]. Відповідач впродовж останнього періоду не надає матеріальної допомоги на утримання сина. Доходів позивача не вистачає на потреби сім'ї. Відповідач не платить аліменти нікому, інших дітей не має. Відповідач в судовому засіданні суду визнав позовні вимоги та не заперечував проти задоволення позову, висловивши свою готовність сплачувати аліменти на утримання дитини. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 10.04.2010 року, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб від 17.08.2010 року (а.с.3). Від шлюбу у них народився син - [PERSON], [INFO], згідно Свідоцтво про народження (а.с.4). Відповідач впродовж останнього періоду не надає матеріальної допомоги на утримання сина. Доходів позивача не вистачає на потреби сім'ї та утримання сина. Відповідач працює та має можливість сплачувати аліменти на утримання сина. Відповідно до ст. 141, 180 СК України батьки мають рівні права та обов'язки щодо своїх неповнолітніх дітей, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 1 та 2 статті 27 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Частина 1 ст.182 СК України визначає, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення. Як зазначено ст.183 СК України частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припала на дитину, яка досягла повноліття. Частина 2 ст.182 СК України визначає мінімальний розмір аліментів на одну дитину, який не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму, визначеного державою для відповідної категорії дітей. Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Дослідивши обставини справи та письмові докази, оцінюючи досліджені докази в їх сукупності, враховуючи те, що відповідач визнав позов, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити: визначити розмір аліментів, які слід стягнути з відповідача на користь позивача на утримання сина [PERSON] в розмірі 1/3 частки від заробітку (доходу) відповідача щомісячно до досягнення повноліття сином. Стягнення аліментів розпочати з 16.12.2013 року (з часу звернення з позовом до суду). На підставі ст.180, ч.2 ст.182, 183 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved