Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-31 00:00:00

[PERSON] звернулася до Сєвєродонецького міського суду Луганської області із позовною заявою до УПФУ в м. Сєвєродонецьку Луганської області про стягнення грошових коштів у вигляді недоотриманої пенсії померлою особою, набутих в порядку спадкування, мотивуючи вимоги тим, що вона є єдиною спадкоємицею за законом після смерті діда, [PERSON] , який помер [INFO] . 22.10.2019р. [PERSON] видано свідоцтво про право на спадщину за законом, яким визначено, що спадковим майном є недоотримана спадкоємцем за життя пенсія в сумі 357338,36грн., згідно інформації наданої УПФУ в м. Сєвєродонецьку Луганської області листом від 20.09.2019р. №19956/03-22. 23.01.2020р. відповідачем із суми спадкового майна позивачу було виплачено лише 239766,37грн. Таким чином, на підставі свідоцтва про право на спадщину [PERSON] було виплачено неповну суму спадкового майна. Утриманою та невиплаченою позивачу сумою спадкового майна згідно свідоцтва про право на спадщину залишається сума в розмірі 117571,99грн. З цього приводу, у листі №2763/02-22 від 03.02.2020р. відповідач вказує на те, що пенсія була припинена не з вини Управління; обчислення суми неотриманої пенсії відбулося із застосуванням ст.46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»; розмір недоотриманої пенсії був зменшений в залежності від дати звернення до управління особи, яка має право на отримання виплати згідно свідоцтва про право на спадщину. [PERSON] вважає подібне утримання протиправним, та вчиненим всупереч закону, та таким, що порушує право позивача як спадкоємиці на отримання спадщини в повній мірі. Тому, [PERSON] звернулася до суду та просить суд стягнути з УПФУ в м. Сєвєродонецьку Луганської області неправомірно утримані кошти спадкового майна (неотриманої пенсії) [PERSON] , який помер [INFO] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого приватним нотаріусом Сєвєродонецького міського нотаріального округу Луганської області 22.10.2019р. (спадкова справа №108/2019, реєстровий номер 1310) на користь [PERSON] в сумі 117571,99грн. 22.04.2020р. до суду надійшов відзив УПФУ в м. Сєвєродонецьку Луганської області на позовну заяву, який мотивований тим, що [PERSON] управлінням Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області була виплачена недоотримана пенсія [PERSON] за період з 22.10.2016 року по 28.02.2019 року у розмірі 117571,99грн., тому як згідно частини першої статті 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон №1058) нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми неотриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії. [PERSON] помер [INFO] . Пенсія [PERSON] не була затребувана протягом 6 місяців з дня відкриття спадщини членами його сім`ї та увійшла до складу спадщини. З заявою про виплату недоотриманої пенсії позивач звернулася 22.10.2019 року. Вважає, що пенсія була не отримана з вини пенсіонера. Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області вважає позовні вимоги [PERSON] необґрунтованими та просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, до суду надала заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала. Представник відповідача УПФУ в м. Сєвєродонецьку Луганської області у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки до суду не повідомив. Дослідивши матеріали справи , суд вважає , що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З матеріалів справи судом встановлено, що відповідно до копії паспорта громадянина України серії [NUMBER] , виданого 02.06.2006р. Артемівським РВ ЛМУ УМВС України в Луганській області, [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 20.06.2019р. Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Перевальському та Станично-Луганському районах Головного територіального управління юстиції у Луганській області, [PERSON] помер [INFO] , про що складено відповідний актовий запис №124. З копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 22.10.2019р. (спадкова справа №108/2019, зар. в реєстрі за №1310), посвідченого приватним нотаріусом Сєвєродонецького міського нотаріального округу Луганської області Глаговською О.В. видно, що спадкоємцем зазначеного у цьому свідоцтві майна [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , є його онучка [PERSON] , [INFO] . Спадщина, на яку видано це свідоцтво, складається з недоотриманої пенсії у сумі 357338,36грн. Ця недоотримана пенсія належить [PERSON] , згідно листа Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області від 20.09.2019р. за №19956/03-22. Вартість спадкового майна складає 357338,36грн. Відповідно до копії листа - повідомлення УПФУ в м. Сєвєродонецьку Луганської області №2763/02-22 від 03.02.2020, недоотримана пенсія була виплачена за період з 22.10.2016р. по 28.02.2019р., тобто за три роки до дня звернення. Вирішуючи питання про обґрунтованість позовних вимог суд враховує наступне. Конституцією України (ст. 41) та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.97 відповідно до Закону № 475/97-ВР від 17.07.97 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.1 ст.46 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми неотриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії. Відповідно до ст.52 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини. Зміст ч.3 ст.52 Закону також узгоджується зі змістом статті 1227 ЦК України, якою визначено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Крім того, зміст вищевказаних норм узгоджується із положеннями ЗУ «Про пенсійне забезпечення», де в ч.1 ст.91 вказано, що суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Суд зазначає, що ЦК України не визначає строк, протягом якого члени сім`ї спадкодавця мають право на одержання соціальних платежів. Положення частин другої, третьої статті 52 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які є спеціальними стосовно правовідносин про спадкування сум пенсії, теж не обмежують право на отримання сум пенсії, що належала пенсіонерові і не була ним отримана у зв`язку з його смертю. Ці положення тільки визначають подію, умови, час, коло осіб і їх правове становище, предмет правовідносин, із настанням яких можлива виплата недоотриманої пенсії померлого пенсіонера. Приміром, недоотримана пенсія померлого пенсіонера виплачується як пенсія членам його сім`ї за умови, якщо саме ці суб`єкти правовідносин звернулися за її виплатою упродовж шести місяців з дня відкриття спадщини, а якщо у цей проміжок часу не звернулися, сума недоотриманої пенсії набирає іншої правової якості - переходить у спадщину, яку члени сім`ї та/або інші особи, але вже як спадкоємці, можуть отримати її як спадщину. Аналіз наведених норм матеріального права дає можливість дійти висновку про те, що суми пенсії, які перейшли у спадщину, передаються спадкоємцям у повному обсязі, без будь-яких часових обмежень. Норми ч.1 ст.46 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які регулюють виплату пенсіонеру певних сум пенсії не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії, не розповсюджуються на правовідносини з приводу отримання спадкоємцями померлого пенсіонера тих сум пенсії, які перейшли у спадщину. Отже, у спірних правовідносинах відповідач незаконно перешкоджає реалізації прав позивача як спадкоємця на отримання всього належного їй спадкового майна. За таких підстав, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги та стягнути з УПФУ в м. Сєвєродонецьку Луганської області на користь [PERSON] грошові кошти, набуті нею в порядку спадкування за законом, у виді недоотриманої пенсії, яка належала за життя [PERSON] в розмірі 117571,99грн. Відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по оплаті судового збору в сумі 1175,80грн., понесені позивачем, що підтверджується квитанцією №20 від 26.02.2020р.

Outcome: approved