Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-29 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом посилаючись при цьому на те,що відповідач по справі являється її батьком. Вона навчається на першому курсі Київського університету культури ,здобуває ступінь бакалавра за спеціальністю дизайн,термін навчання з 01.09.2017 року по [INFO]. Навчається без відриву від процесу навчання. Дана обставина позбавляє її можливості мати власні доходи. На даний час ,батько має власні джерела доходів,що в свою чергу дозволяє йому надавати матеріальну допомогу на її навчання. Просить стягнути з [PERSON] на її користь ,аліменти у вигляді ј частини усіх видів доходу,у зв'язку з навчанням починаючи з дня звернення до суду і до закінчення навчання. Ухвалою Березанського міського суду Київської області від 12.04.2018 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання на 08 травня 2018 року. Ухвалою Березанського міського суду Київської області від 18.05.2018 року справу призначено до судового розгляду на 30 травня 2018 року. В судовому засіданні позивач позов підтримала в повному обсязі. В судовому засіданні відповідач позов визнав пояснивши при цьому , що він завжди допомагав дитині ,як був офіційно працевлаштований,буде і надалі допомагати ,сплачуючи половину витрат за навчання . Суд вважає позов обґрунтованим і таким ,що підлягає частковому задоволенню. В судовому засіданні встановлено. Відповідно до свідоцтва про народження батьком [PERSON] є [PERSON] ,мати [PERSON](а.с.4) Позивач є студенткою першого курсу,денної форми навчання на контрактній основі,Київського університету культури. Термін навчання : з 01 вересня 2017 року по 30 червня 2021 року(а.с.21). Відповідно до договору №26877 від 14.08.2017 року ,оплата за навчання по семестрова ,сума до сплати за семестр -9150,00 гривень(а.с.50-51) Відповідно до ч.1 ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв»язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до вимог ч.3 ст.199 СК України, право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до ч.8 ст.7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим врахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім'ї. Відповідно до ст.200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів;наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Пунктом 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз'яснено, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Отже, аналіз статтей 199, 200 СК України вказує на те, що законодавець пов'язує обов'язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, коли батьки можуть надавати таку матеріальну допомогу. Крім того, СК України виходить з принципу рівності прав та обов'язків батьків (стаття 141 СК України). Відповідно до закону брати участь у матеріальних витратах зобов'язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає дитина. Відповідно до положень ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідач [PERSON] є особою працездатного віку без розумових та фізичних вад; починаючи з 23 січня 2018 року офіційно не працевлаштований. Таким чином відповідачем не надано доказів які дають підстав вважати, що він не в змозі надавати матеріальну допомогу своїй дитині, яка навчається. Щодо розміру аліментів, то беручи до уваги матеріальний стан як відповідача , так і позивача та враховуючи ту обставину ,що відповідач офіційно не працевлаштований суд приходить до висновку про необхідність встановлення розміру аліментів на утримання повнолітньої дитини у твердій грошовій сумі в розмірі 1500 гривень,щомісячно , який є достатнім для потреб повнолітньої дитини , яка продовжує навчатися та не поставить платника аліментів у скрутне матеріальне становище.

Outcome: approved