Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-01 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до Лісівської сільської ради Маневицького району, Маневицької райдержадміністрації про визнання права власності на спадкове майно. Свої вимоги обґрунтувала тим, що [PERSON], яка померла 22.09.2014 року, ще за свого життя 19.05.2014 року склала заповіт, який було посвідчено Лісівською сільською радою Маневицького району, згідно якого належні їй житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами по вул. Центральна, 42 в с. Лісове Маневицького району, земельні ділянки та земельну частку (пай) заповіла їй позивачу [PERSON] Спадщину після смерті [PERSON] позивач своєчасно у визначений законодавством термін прийняла, подавши відповідну заяву в нотаріальну контору за місцем відкриття спадщини. Інших спадкоємців ні за заповітом, ні за законом на вказане спадкове майно немає. Отримати свідоцтво про право власності на спадкове майно в позасудовому порядку позивач не має можливості. Посилаючись на зазначені обставини, просила суд визнати за нею в порядку спадкування за заповітом право власності на житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, які знаходяться по вул. Центральна, 42 в с. Лісове Маневицького району, земельну ділянку, площею 0.4583 га, вартістю 4186 гривень 72 копійки, що призначена для ведення особистого селянського господарства, знаходиться на території Лісівської сільської ради Маневицького району, які належали [PERSON] Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі з підстав, викладених в поданій до суду заяві, просив визнати за [PERSON] в порядку спадкування за заповітом право власності на житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, які знаходяться по вул. Центральна, 42 в с. Лісове Маневицького району, земельну ділянку, площею 0.4583 га, вартістю 4186 гривень 72 копійки, що призначена для ведення особистого селянського господарства, знаходиться на території Лісівської сільської ради Маневицького району, які належали [PERSON] Представник відповідача - Лісівської сільської ради Маневицького району [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнала у повному обсязі, проти їх задоволення не заперечує. Підтвердила, що позивач [PERSON] являється спадкоємцем за заповітом на спадкове майно, яке залишилося після смерті [PERSON], яка померла 22.09.2014 року. Спадщину після смерті [PERSON] позивач своєчасно у визначений законодавством термін прийняла, подавши відповідну заяву в нотаріальну контору за місцем відкриття спадщини. Інших спадкоємців ні за заповітом, ні за законом на вказане спадкове майно немає. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Представник відповідача Маневицької райдержадміністрації в судове засідання не зявився, подавши письмову заяву про розгляд справи у його відсутності, проти задоволення позову райдержадміністрація не заперечує. Враховуючи думку представника позивача [PERSON], представника відповідача [PERSON], які не заперечують щодо розгляду справи у відсутності позивача [PERSON], представника відповідача Маневицької райдержадміністрації, а також те, що в справі є достатньо доказів для вирішення її по суті, суд ухвалив - розглядати справу у відсутності вказаних позивача та представника відповідача. Заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК, ч. 1, 5 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Особа, яка подала заяву про прийняття спадщини, може відкликати її протягом строку, встановленого для прийняття спадщини. Відповідно до ст. 1270 Цивільного кодексу України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 3 ст. 1296 Цивільного кодексу України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] являлася власником житлового будинку з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, які знаходяться по вул. Центральна, 42 в с. Лісове Маневицького району, земельної ділянки, площею 0.4583 га, вартістю 4186 гривень 72 копійки, що призначена для ведення особистого селянського господарства, знаходиться на території Лісівської сільської ради Маневицького району. [PERSON] померла 22.09.2014 року. Ще за свого життя 19.05.2014 року остання склала заповіт, який було посвідчено Лісівською сільською радою Маневицького району, згідно якого належні їй житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами по вул. Центральна, 42 в с. Лісове Маневицького району, земельні ділянки та земельну частку (пай) заповіла позивачу [PERSON] Спадщину після смерті [PERSON] позивач своєчасно у визначений законодавством термін прийняла, подавши відповідну заяву в нотаріальну контору за місцем відкриття спадщини. Заяви про відмову від спадщини вона не подавала. Інших спадкоємців ні за заповітом, ні за законом на вказане спадкове майно немає. Отримати свідоцтво про право власності на спадкове майно в позасудовому порядку позивач не має можливості. Зазначені обставини підтвердили представник позивача та представник відповідача в судовому засіданні, а також це встановлено з досліджених судом письмових доказів, зокрема, заповіту від 19.05.2014 року, посвідченого Лісівською сільською радою Маневицького району та зареєстрованого в реєстрі за № 20, свідоцтва про смерть серії І-ЕГ № 157126 від 23.09.2014 року, нотаріально посвідченої заяви [PERSON] про прийняття спадщини, державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 493119 від 3.04.2007 року та витягу із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 23.09.2015 року, витягу з погосподарської книги № 2 за 2014 рік Лісівської сільської ради Маневицького району, довідки Лісівської сільської ради Маневицького району № 757 від 23.09.2015 року, висновку про відповідність будинковолодіння по вул. Центральна, 42 в с. Лісове Маневицького району діючим державним будівельним, санітарним і пожежним нормам від 21.09.2015 року, постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 16.10.2015 року, повідомлення Маневицької державної нотаріальної контори № 774/01-16 від 23.11.2015 року. Аналізуючи зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що позивач [PERSON], являючись спадкоємцем за заповітом на житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, які знаходяться по вул. Центральна, 42 в с. Лісове Маневицького району, земельну ділянку, площею 0.4583 га, вартістю 4186 гривень 72 копійки, що призначена для ведення особистого селянського господарства, знаходиться на території Лісівської сільської ради Маневицького району, які належали [PERSON], фактично набула право власності на вказане спадкове майно. На даний час право власності на нього ніким не оспорюється, а тому є всі підстави для визнання права власності на це майно за [PERSON]

Outcome: approved