overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-06 00:00:00

[PERSON] звернулася до Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 19 червня 1999 року між позивачем та [PERSON] зареєстровано шлюб. Вони мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які проживають разом з позивачем. Шлюбні стосунки з відповідачем припинено рік тому. Подальше збереження шлюбу позивач вважає неможливим. На підставі вищевикладеного позивач просила суд розірвати шлюб, зареєстрований між нею та відповідачем. У судовому засіданні позивач позов підтримала та просила суд задовольнити заявлені позовні вимоги з підстав, зазначених у позові. Відповідач у судовому засіданні позов визнав, проти розірвання шлюбу не заперечував, також підтвердив, що шлюбні відносини між ними фактично припинено майже 1,5 роки тому, примирення вважає неможливим, спору про поділ майна та місце проживання дітей не має. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків. Судом встановлені такі обставини та відповіді до них правовідносини. 19 червня 1999 року виконавчим комітетом Новомиколаївської селищної ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], про що в Книзі реєстрації актів про одруження зроблено відповідний актовий запис № 12 та видано свідоцтво про одруження (а.с.3). Подружжя має двох спільних дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження (а.с.4-5). Судом встановлено, що сторони не проживають разом з 2015 року, з того часу стосунки не підтримують та не ведуть спільне господарство. Причинами припинення шлюбних відносин є взаємне непорозуміння та небажання сторін зберегти шлюб. Згідно з ч.2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Фактичні взаємини подружжя свідчать, що між сторонами остаточно припинено шлюбні відносини і їх неможливо відновити, отже збереження шлюбу неможливе та суперечило б інтересам подружжя. Суд надавав сторонам час на примирення, проте за цей час позивач від позову не відмовилась та наполягала на розірванні шлюбу. А тому вимоги позивача про розірвання шлюбу, укладеного між нею та відповідачем є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Спору про місце проживання дітей та поділ майна подружжя не має. Враховуючи те, що від позивача не надійшло заяви про відновлення їй дошлюбного прізвища, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-10 00:00:00

[PERSON] звернулася до Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 1 листопада 2014 року між позивачем та [PERSON] зареєстровано шлюб. У шлюбі, [INFO], народився син - [PERSON]. З 8 листопада 2014 року позивач посварилася з чоловіком і з того часу вони разом не проживають, спільне господарство не ведуть. Подальше збереження шлюбу вважає неможливим і це шкодить її інтересам та інтересам дитини, примирення неможливе. Спору про місце проживання дитини та про поділ майна не має. На підставі вищевикладеного позивач просила суд розірвати шлюб, укладений між нею та [PERSON]. В судове засідання сторони не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, кожний окремо подав заяву про розгляд справи без його участі. Позивач позов підтримала, просила суд задовольнити заявлені позовні вимоги. Відповідач позов визнав, проти розірвання шлюбу не заперечував. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків. Судом встановлені такі обставини та відповіді до них правовідносини. 1 листопада 2014 року виконавчим комітетом Верхівцевської міської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], про що зроблено відповідний актовий запис № 43 та видано свідоцтво про шлюб (а.с.4). Подружжя має спільну дитину - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.5). Судом встановлено, що сторони не проживають разом з листопада 2014 року, з того часу стосунки не підтримують та не ведуть спільне господарство. Причинами припинення шлюбних відносин є взаємне непорозуміння та небажання позивача зберегти шлюб. Згідно з ч.2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Фактичні взаємини подружжя свідчать, що між сторонами остаточно припинено шлюбні відносини і їх неможливо відновити, отже збереження шлюбу неможливе та суперечило б інтересам подружжя. А тому вимоги позивача про розірвання шлюбу, укладеного між нею та відповідачем є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Спору про місце проживання дитини та поділ майна подружжя не має. Враховуючи те, що від позивача не надійшло заяви про відновлення їй дошлюбного прізвища, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-17 00:00:00

[PERSON] звернулася до Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 20 жовтня 2006 року між нею та [PERSON] було зареєстровано шлюб. Мають спільну дитину - [PERSON], [INFO]. В грудні 2015 року позивач разом з дитиною пішла від чоловіка через постійні сварки та образи з його боку. Примирення з відповідач позивач вважає неможливим, оскільки неодноразово намагалася примиритися з відповідачем, але він продовжував ображати та принижувати її. Спору про місце проживання дитини та поділ майна не має. У зв'язку з цим позивач просила суд розірвати шлюбу, укладений між нею та відповідачем. Позивач в судовому засіданні позов підтримала та просила суд задовольнити заявлені вимоги, підтвердила обставини, викладені в позовній заяві та просила суд не надавати час на примирення. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, проти розірвання шлюбу не заперечував, підтвердив, що не проживають разом з позивачем з грудня 2015 року, спору про місце проживання дитини та поділ майна не має. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності прийшов до таких висновків. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 20 жовтня 2006 року виконкомом Новомиколаївської селищної ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 29 та видано свідоцтво про шлюб (а.с. 6). Подружжя має спільну дитину - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.7). Судом встановлено, що сторони не проживають разом з грудня 2015 року, стосунки не підтримують, не ведуть спільне господарство. Причинами припинення шлюбних відносин було взаємне непорозуміння та небажання зберегти шлюб та сім'ю. Згідно з ч.2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Фактичні взаємини подружжя свідчать, що між сторонами остаточно припинено шлюбні відносини і їх неможливо відновити, отже збереження шлюбу неможливе та суперечило б інтересам подружжя. А тому вимоги позивача про розірвання шлюбу, укладеного між нею та відповідачем є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Спору про місце проживання дитини та поділ майна подружжя не має. Також на виконання вимог ст. 115 Сімейного кодексу України, суд вважає за необхідне надіслати копію рішення суду після набрання ним законної сили органу державної реєстрації актів цивільного стану для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Оскільки від позивача не надійшло до суду заяви про відновлення їй дошлюбного прізвища, суд у відповідності до ст. 113 Сімейного кодексу України вважає за необхідне їй залишити прізвище «[PERSON]».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-16 00:00:00

[PERSON] звернулася до Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 20 квітня 2013 року між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб. 26 вересня 2013 року в них народилася донька [PERSON]. з часом відносини з відповідачем погіршились. Відповідач почав періодично зловживати спиртними напоями, вести аморальний спосіб життя, не хотів влаштовуватися на роботу, періодично між ними виникали сварки та суперечки. Вони втратили бажання проживати разом, будувати сімю. Матеріально відповідач сімю не утримував. Деякий час намагалася відновити сімейні відносини, проте чоловік не підтримував її в цьому, тому подальше збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам та інтересам їхньої малолітньої дитини. Сімейні відносини з відповідачем фактично припинилися та з жовтня 2016 року вони проживають окремо. Дитина проживає разом з позивачем. На підставі вищевикладеного позивач просила суд розірвати шлюб, укладений між нею та [PERSON] В судове засідання сторони не зявилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, кожний окремо подав заяву про розгляд справи без їх участі. Позивач позов підтримала, просила суд задовольнити заявлені вимоги. Відповідач позов визнав, проти розірвання шлюбу не заперечував. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків. Судом встановлені такі обставини та відповіді до них правовідносини. 20 квітня 2013 року Індустріальним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], про що складено відповідний актовий запис № 179 та видано свідоцтво про шлюб (а.с.8). Подружжя має спільну дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.9). Судом встановлено, що сторони не проживають разом з жовтня 2016 року, з того часу стосунки не підтримують та не ведуть спільне господарство. Причинами припинення шлюбних відносин є взаємне непорозуміння та небажання сторін зберегти шлюб. Згідно з ч.2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Фактичні взаємини подружжя свідчать, що між сторонами остаточно припинено шлюбні відносини і їх неможливо відновити, отже збереження шлюбу неможливе та суперечило б інтересам подружжя. А тому вимоги позивача про розірвання шлюбу, укладеного між нею та відповідачем є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Спору про місце проживання дитини та поділ майна подружжя не має. Враховуючи те, що від позивача не надійшло заяви про відновлення їй дошлюбного прізвища, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-17 00:00:00

[PERSON] звернулася до Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 20 лютого 2004 року між нею та [PERSON] було зареєстровано шлюб. Подружжя має спільну дитину [PERSON], [INFO]. На початку жовтня 2015 року між позивачем та відповідачем припинено шлюбні стосунки та вони припинили вести спільне господарство, хоча проживають в одному будинку. Позивач переконана, що подальше збереження сімї не можливе. Спору про поділ майна не має. На підставі вищевикладеного позивач просила суд розірвати шлюб, укладений між нею та [PERSON]. У судовому засіданні представник позивача підтримав позов та просив суд задовольнити позовні вимоги, підтвердив обставини, викладені в позовній заяві. Наполягав на тому, що примирення з відповідачем не можливе. З жовтня 2015 року вони разом не проживають, не ведуть спільне господарство, хоча проживають в одному будинку. За час, який судом було надано для примирення, їхні відносини не змінилися, а тому позивач наполягала на розірванні шлюбу. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав, проти розірвання шлюбу заперечував, вважаючи, що примирення з дружиною можливе. Суд, заслухавши пояснення осіб, які брали участь у справі, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, прийшов до таких висновків. Судом встановлені такі обставини та відповідні їм правовідносини. 20 лютого 2004 року виконавчим комітетом Новомиколаївської селищної ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 3 та видано свідоцтво про шлюб (а.с.6). Подружжя мають спільну малолітню дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.5). Судом встановлено, що сторони проживають разом, проте з жовтня 2015 року фактично шлюбні відносин и між ними припинено та вони не ведуть спільне господарство. Причинами припинення шлюбних відносин є взаємне непорозуміння та небажання зберегти шлюб. Згідно з ч.2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Фактичні взаємини подружжя свідчать, що між сторонами остаточно припинено шлюбні відносини і їх неможливо відновити, отже збереження шлюбу неможливе та суперечило б інтересам подружжя. Судом вживалися заходи для примирення подружжя, проте за цей час позивач від позову не відмовилась та наполягала на розірванні шлюбу. Згідно з ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. А тому вимоги позивача про розірвання шлюбу, укладеного між нею та відповідачем є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Спору про поділ майна та місце проживання дитини подружжя не має. Оскільки від позивача не надійшло заяви про відновлення їй дошлюбного прізвища суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-11 00:00:00

[PERSON] звернулася до Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 22 лютого 1986 року було за реєстровано шлюб між позивачем та [PERSON]. Останнім часом відносини між ними значно погіршилися, чоловік ніде не працює, зловживає спиртними напоями та буває дуже агресивним. У зв'язку з чим позивач неодноразово викликала поліцію, дільничний проводив бесіди з відповідачем, проте позитивних результатів це не дало. Подальше сімейне життя з відповідачем позивач вважає неможливе. Спору про поділ майна не має. Неповнолітніх дітей не має. На підставі вищевикладеного позивач просила суд розірвати шлюб, зареєстрований між нею та [PERSON] В судовому засіданні позивач позов підтримала, просила суд задовольнити заявлені вимоги. Суду пояснила, що вони проживають з чоловіком разом, проте вона вважає примирення з ним не можливе. Вона неодноразово намагалася налагодити їхні відносини, проте нічого не змінилося, тому вважає, що подальше збереження шлюбу не можливе та вона цього не бажає. Просила суд не надавати час на примирення. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, проти розірвання шлюбу не заперечував, також вважав примирення неможливим. Спору про поділ майна не має. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків. Судом встановлені такі обставини та відповіді до них правовідносини. 22 лютого 1986 року міським відділом реєстрації актів цивільного стану м. Дніпродзержинськ зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено відповідний актовий запис № 100 та видано свідоцтво про укладення шлюбу (а.с.5). Подружжя неповнолітніх дітей не має. Сторони проживають разом, проте стосунки не підтримують та не ведуть спільне господарство. Причинами припинення шлюбних відносин є взаємне непорозуміння та небажання сторін зберегти шлюб. Згідно з ч.2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Фактичні взаємини подружжя свідчать, що між сторонами остаточно припинено шлюбні відносини і їх неможливо відновити, отже збереження шлюбу неможливе та суперечило б інтересам подружжя. А тому вимоги позивача про розірвання шлюбу, укладеного між нею та відповідачем є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Спору про поділ майна подружжя не має. Враховуючи те, що від позивача не надійшло заяви про відновлення їй дошлюбного прізвища, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-26 00:00:00

[PERSON] звернулася до Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 22 лютого 2014 року між позивачем та [PERSON] зареєстровано шлюб. У шлюбі, [INFO], народилася донька - [PERSON]. Протягом усього подружнього життя вони з чоловіком постійно сваряться, не можуть знайти спільну мову. Після народження дитини припинили проживати разом. Позивач вважає, що подальше збереження шлюбу не можливе та суперечить їхнім інтересам та інтересам дитини, примирення неможливе. Спору про місце проживання дитини та про поділ майна не має. На підставі вищевикладеного позивач просила суд розірвати шлюб, зареєстрований між нею та [PERSON]. В судове засідання сторони не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, кожний окремо подав заяву про розгляд справи без його участі. Позивач позов підтримала, просила суд задовольнити заявлені позовні вимоги. Відповідач позов визнав, проти розірвання шлюбу не заперечував. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків. Судом встановлені такі обставини та відповіді до них правовідносини. 22 лютого 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Верхньодніпровського районного управління юстиції у Дніпропетровській області зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], про що складено відповідний актовий запис № 13 та видано свідоцтво про шлюб (а.с.4). Подружжя має спільну дитину - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.5). Судом встановлено, що сторони не проживають разом з листопада 2014 року, з того часу стосунки не підтримують та не ведуть спільне господарство. Причинами припинення шлюбних відносин є взаємне непорозуміння та небажання сторін зберегти шлюб. Згідно з ч.2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Фактичні взаємини подружжя свідчать, що між сторонами остаточно припинено шлюбні відносини і їх неможливо відновити, отже збереження шлюбу неможливе та суперечило б інтересам подружжя. А тому вимоги позивача про розірвання шлюбу, зареєстрованого між нею та відповідачем є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Спору про місце проживання дитини та поділ майна подружжя не має. Враховуючи те, що від позивача не надійшло заяви про відновлення їй дошлюбного прізвища, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-04 00:00:00

[PERSON] звернулася до Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 23 жовтня 2010 року між позивачем та [PERSON] зареєстровано шлюб. Вони мають спільну дитину [PERSON], [INFO]. Позивач вважає, що подальше збереження шлюбу та примирення неможливе. На підставі вищевикладеного позивач просила суд розірвати шлюб, укладений між нею та [PERSON]. В судовому засіданні позивач позов підтримала, просила суд задовольнити заявлені позовні вимоги. Суду пояснила, що з травня 2016 року припинено шлюбні відносини з відповідачем. Відповідач неодноразово піднімав на неї руку, між ними часто виникали сварки. Тому подальше збереження шлюбу неможливе. Спору про місце проживання дитини та поділ майна не має. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, проти задоволення позовних вимог не заперечував. Суду пояснив, що з вересня 2016 року вони з позивачем не проживають разом, не ведуть спільне господарство, подальше збереження шлюбу вважає неможливим. Спору про місце проживання дитини та поділ майна не має. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків. Судом встановлені такі обставини та відповіді до них правовідносини. 23 жовтня 2010 року виконавчим комітетом Новомиколаївської селищної ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], про що зроблено відповідний актовий запис № 23 та видано свідоцтво про шлюб (а.с.2). Подружжя має спільну дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.7). Судом встановлено, що сторони не проживають разом з вересня 2016 року, з того часу стосунки не підтримують та не ведуть спільне господарство. Причинами припинення шлюбних відносин є взаємне непорозуміння та небажання сторін зберегти шлюб. Згідно з ч.2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Фактичні взаємини подружжя свідчать, що між сторонами остаточно припинено шлюбні відносини і їх неможливо відновити, отже збереження шлюбу неможливе та суперечило б інтересам подружжя. А тому вимоги позивача про розірвання шлюбу, укладеного між нею та відповідачем є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Спору про місце проживання дитини та поділ майна подружжя не має. Враховуючи те, що від позивача не надійшло заяви про відновлення їй дошлюбного прізвища, суд,

Outcome: approved