Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-05 00:00:00

[PERSON] звернулася до Словянського міськрайонного суду Донецької області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що вони перебували в зареєстрованому шлюбі, який 02 серпня 2016 року Рішенням Словянського міськрайонного суду було розірвано. Від шлюбу вони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Їх другий син - [PERSON] на даний час є повнолітнім і навчається у вищому навчальному закладі. Відповідач на утримання дитини добровільно матеріальної допомоги не надає. Син [PERSON] постійно проживає з нею та знаходиться на її утриманні. У звязку з тим, що її заробітної плати вчителя не вистачає для забезпечення дитини всім необхідним, а відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу, оскільки їй відомо, що його середній дохід складає 16\~000 грн. Вважає, що відповідач має можливість виплати аліментів на утримання дитини, тому вона бажає отримувати аліменти за рішенням суду. Посилаючись на ст. ст. 180, 182 Сімейного кодексу України, просить суд стягнути з відповідача, [PERSON] на її користь на утримання неповнолітнього [PERSON], [INFO], аліменти у розмірі 1/3 частки від всіх видів доходів відповідача щомісячно, починаючи з дати подання позову до суду. Позивач [PERSON] про дату та час розгляду справи повідомлена належним чином. 06 вересня 2016 року надала до суду Заяву про розгляд справи без її участі, свої позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити (а.с.14). Відповідач [PERSON] повідомлений у встановленому порядку (належним чином) про час і місце судового розгляду справи. 06 вересня 2016 року надав до суду Заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі ( а.с.15). Суд, розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, сторони перебувають у шлюбі з 25 серпня 1995 року. Шлюб між сторонами було розірвано відповідно до Рішення Словянського міськрайонного суду Донецької області від 20 липня 2016 року (а.с.5). Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], відповідно до Свідоцтва про народження серії І-НО № 042504 (а.с.6). Як вбачається з наданої копії Свідоцтва про народження, [PERSON] є батьком дитини (а.с.6). Дитина проживає разом з позивачкою, що підтверджується Довідкою про склад сімї, виданої Райгородоцькою селищною Радою за вих. № 01-30/1065 від 15 серпня 2016 року, та знаходиться на її утриманні (а.с.7). Відповідно до Довідки про доходи [PERSON], виданої СО ПАТ «ДЕ» Словянська ТЕС від 12 вересня 2016 року, відповідач працює начальником зміни теплоелектростанції, його посадовий оклад складає 9036 грн. Загальна сума доходу за період з 01 лютого 2016 року по 31 липня 2016 року [PERSON] за винятком утримань складає 118938,54 грн. (а.с.4). Відповідач добровільну матеріальну допомогу не надає, тому позивачка бажає отримувати аліменти за рішенням суду. Відповідно до ч. 1 ст. 18 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1997 року, батьки несуть однакову відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789 XII 78912 та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки, або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно частин 8, 9 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватись з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сімї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Згідно із ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав та не звільняє від обов'язків щодо дитини. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За домовленістю між батьками дитини той із них. хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 2. З ст. 181 СК України). Відповідно до розяснень п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього кодексу), або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК України) і виплачується щомісячно. Згідно вимог ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд приймає до уваги обставини, що мають значення, а саме: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу, оскільки інших стягнень він не має, матеріальне становище дозволяє здійснювати виплати на утримання дитини саме у розмірі 1/3 частки всіх видів його доходів. Також з урахуванням вимог ч.2 ст. 182 СК України, необхідно зазначити, що розмір аліментів повинен бути не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до положень ст.ст. 183, 184 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини, а якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення. - у твердій грошовій сумі. На підставі ст. 191 СК України, аліменти з відповідача підлягають стягненню з моменту предявлення позову до суду, тобто з 15 серпня 2016 року до досягнення дитиною повноліття. На підставі ч.1 ст. 79 СК України аліменти одному з подружжя присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви, тобто аліменти на утримання дитини підлягають стягненню з 15 серпня 2016 року. У відповідності до п. 35 Постанови №10 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року « Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах»: «вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати положення статті 88 ЦПК та керуватися тим, що якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог (частина друга ст. 88 ЦПК)». Відповідно до ст. 5 Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Відповідно до п/п 1 пункту 1 частини 2 ст. 4 Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір» (з відповідними змінами) з позовної заяви майнового характеру справляється судовий збір в розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду. Згідно Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» від 25 грудня 2015 року № 928-VІІІ мінімальна заробітна плата станом на 01 січня 2015 року складала 1378,00 грн. Суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, а тому з [PERSON] підлягає стягненню на користь держави судовий збір в сумі 551,20 грн. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved