Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-05 00:00:00

[PERSON] звернулася до Дергачівського районного суду Харківської області з позовом до [PERSON] , третя особа: [PERSON] , Слатинська селищна рада Дергачівського району Харківської області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В підтвердження своїх позовних вимог позивач посилається на те, що [PERSON] відповідно до свідоцтва про право власності на спадщину за заповітом від 24.12.2002 року, виданого державним нотаріусом Дергачівської нотаріальної контори та зареєстрованого Слатинським комунальним підприємством технічної інвентаризації «Інвентаризатор» за реєстровим номером № 2-3652, належить 169/300 часток житлового будинку з надвірними будівлями, розташованого за в по [ADDRESS] . Відповідно до Інвормації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 16.03.2021, власником 169/300 часток вищевказаного житлового будинку є [PERSON] , а власником 131/300 часток є її брат [PERSON] . Відповідач по справі є чоловіком її доньки, який до теперішнього часу зареєстрований за адресою: [ADDRESS] З листопада 2014 року і по теперішній час відповідач [PERSON] у вказаному будинку не проживає, що підтверджується актом депутата Дергачівської міської ради Харківської області від 12.03.2021. [PERSON] особистих речей в житловому будинку не має, кореспонденція та листи на його ім`я по вказаній адресі не надходять, тобто відповідач добровільно виселився та змінив місце свого проживання, вибувши на постійне місце проживання до Російської Федерації, а тому втратив право користування житловим будинком. У зв`язку із тим, що у відповідач по справі не має можливості знятися з реєстраційного обліку по вищевказаній адресі, з метою вирішення цього питання позивач змушена звернутися до суду. В судове засідання представник позивача [PERSON] не з`явився, в поданій до суду заяві позов підтримав повністю, просив позов задовольнити. Розгляд справи проводити без фіксації технічними засобами, у його відсутність та відсутність позивача, у разі неявки відповідача не заперечував проти заочного розгляду справи, що суд вважає за можливе. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час і місце судового засідання повідомлений належним чином та своєчасно, шляхом виклику до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, при цьому не надав відзив на позов, тому справа розглядається в заочному судовому засіданні. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Так як, відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання та не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи, то відповідно до ч. 1 ст. 281 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення. Представник третьої особи Слатинська селищна рада у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, у зв`язку зі станом здоров`я, що суд вважає за можливе. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позовну заяву такою, що підлягає задоволенню. Судом було встановлено, що [PERSON] відповідно до свідоцтва про право власності на спадщину за заповітом від 24.12.2002 року, виданого державним нотаріусом Дергачівської нотаріальної контори та зареєстрованого Слатинським комунальним підприємством технічної інвентаризації «Інвентаризатор» за реєстровим номером № 2-3652, належить 169/300 часток житлового будинку з надвірними будівлями, розташованого за в по [ADDRESS] . Відповідно до Інвормації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 16.03.2021, власником 169/300 часток вищевказаного житлового будинку є [PERSON] , а власником 131/300 часток є її брат [PERSON] . Відповідач по справі є чоловіком її доньки, який до теперішнього часу зареєстрований за адресою: [ADDRESS] З листопада 2014 року і по теперішній час відповідач [PERSON] у вказаному будинку не проживає, що підтверджується актом депутата Дергачівської міської ради Харківської області від 12.03.2021. [PERSON] особистих речей в житловому будинку не має, кореспонденція та листи на його ім`я по вказаній адресі не надходять, тобто відповідач добровільно виселився та змінив місце свого проживання, вибувши на постійне місце проживання до Російської Федерації, а тому втратив право користування житловим будинком. У зв`язку із тим, що у відповідач по справі не має можливості знятися з реєстраційного обліку по вищевказаній адресі, з метою вирішення цього питання позивач змушена звернутися до суду. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, припинення дії, яка порушує право, при цьому суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Згідно ч.1 ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Конституцією України та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 року відповідно до Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 до Конвенції», закріплено право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до Закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним. Згідно ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Статтею 72 ЖК України, встановлено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно ст.7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено на підставі рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням. Згідно ч.2 ст.405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено між ним і власником житла або законом. Оскільки, відповідач протягом тривалого часу без поважних причин не проживає у житловому приміщенні, розташованому за адресою: [ADDRESS] , то відповідно до ст.72 ЖК України він втратив право на користування цим житлом.

Outcome: approved