Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-14 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до Виноградської сільської ради, в якому просить визнати за нею право власності на житловий будинок та господарські будівлі по вул. Миру, 62 в с. Виноград Городенківського району Івано-Франківської області. Позовні вимоги мотивовані тим, що позивачка разом із своїм чоловіком проживала в житловому будинку по вул. Миру (колишня Леніна),62 в с. Виноград Городенківського району Івано-Франківської області, який відповідно до свідоцтва про право на домоволодіння від 01.03.1989 року належав колгоспному двору, головою якого був її чоловік - [PERSON]. Кожному із членів двору належала частка в майні двору і вони були рівними. Належні частки з майна не виділялися і ніхто свою частку не втрачав. Згідно довідки, виданої виконавчим комітетом Виноградської сільської ради № 914 від 26.09.2017 року, за вищезгаданим житловий будинком числяться земельні ділянки: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд - площею 0,1400 га, для ведення особистого селянського господарства - площею 0,4600 га. 21 жовтня 2014 року [PERSON] помер. Заповітного розпорядження на випадок своєї смерті він не залишив. З метою реалізації спадкових прав позивачка звернулася до приватного нотаріуса Городенківського районного нотаріального округу [PERSON] Постановою від 08.05.2015 року нотаріус відмовив позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок у звязку з реєстрацією спадкового житлового господарства, як колгоспного двору. Згідно довідки Виноградської сільської ради № 936 від 03.10.2017 року та виписки із погосподарської книги № 4 за 1991-1995 роки, на 15.04.1991 р. в житловому будинку по вул. Миру,62 в с. Виноград були зареєстровані: голова господарства [PERSON] та його дружина [PERSON]. На час смерті чоловіка позивачка проживала разом з ним, вони разом вели спільне господарство. Однак, оформити свідоцтво про право на спадщину в нотаріальній конторі не може через реєстрацію житлового господарства як колгоспного двору. Технічним паспортом на садибний (індивідуальний) житловий будинок та випискою з інвентаризаційних матеріалів стверджено, що вказане домоволодіння складається із: житлового будинку, гаражу, комори, літньої кухні, трьох сараїв, погрібу, вбиральні, стодоли, стайні, криниці, огорожі, вимощення, інвентаризаційна вартість яких становить 169 295 грн. Сторони, їх представники в судове засідання не зявилися, подали до суду заяви про розгляд справи в їх відсутності. Позивачка [PERSON] просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Виноградська сільська рада позов визнає. Передбачених ч.1 статті 169 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін. Згідно вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного. Ч.3 ст.5 Цивільного кодексу України (2003 р.) визначено: якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювались актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав і обовязків, що виникли з моменту набрання ним чинності. За ст.ст. 120,123,563 ЦК УРСР (1963 р.), майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності, включаючи неповнолітніх і непрацездатних; у разі смерті члена колгоспного двору спадкоємство в майні двору не відкривалось до смерті останнього члена колгоспного двору, а залишалось на праві сумісної власності в рівних частках членів двору, що в ньому проживають. Відповідно до розяснень, що містяться в п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 р. № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. На витребування частки з майна колишнього колгоспного двору, що збереглося на 15 квітня 1991 року, поширюється загальний трирічний строк позовної давності. Копією Свідоцтва про право особистої власності на будинковолодіння від 01.03.1989 р., виданого виконкомом Городенківської районної [PERSON] народних депутатів на підставі рішення виконкому Городенківської районної [PERSON] народних депутатів № 33 від 13 лютого 1989 р., стверджено, що в цілому будинковолодіння, яке складається із житлового будинку та господарських будівель і споруд, розташованих в с. Виноград по вул. Леніна, 62 - дійсно належить колгоспному двору, головою якого є [PERSON]. Згідно довідки № 913, виданої 26.09.2017 року виконавчим комітетом Виноградської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області вулиця Леніна, 62 в с. Виноград перейменована на вулицю Миру, 62. Виданими виконавчим комітетом Виноградської сільської ради Довідкою № 911 від 26.09.2017 року та випискою № 936 від 03.10.2017 року із погосподарської книги № 4 Виноградської сільської ради за 1991-1995 роки (особовий рахунок № 179 сторінка 46) доводиться, що в господарстві по вул. Миру, 62 в с. Виноград Городенківського району Івано-Франківської області проживали та були зареєстровані: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] [PERSON] помер 21 жовтня 2014 р. у віці 73 роки, актовий запис № 15 від 22.10.2014 р., про що свідчить копія Свідоцтва про смерть серії І-НМ № 197207, виданого 22 жовтня 2014 року виконавчим комітетом Виноградської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області. Внаслідок його смерті відкрилась спадщина. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Згідно з ст. 1223 ЦК України - право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Спадкоємцями можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини, вказано в ч. 1 ст. 1222 ЦК України. Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Згідно з ст. 1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. За ст.ст. 1268-1269 Цивільного кодексу України прийняття спадщини - це: постійне проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подання спадкоємцем, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, заяви до нотаріуса про прийняття спадщини. Ч. 1 ст. 1270 згаданого кодексу визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Копією повторного Свідоцтва про шлюб серії І-НМ № 185436, виданого 20.09.2017р. доводиться, що [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], зареєстрували шлюб 20 жовтня 1968 року, актовий запис № 17; після реєстрації шлюбу прізвище дружини змінено з [PERSON] на [PERSON]. На день смерті (21.10.2014р.) [PERSON] проживав разом із дружиною [PERSON] в с. Виноград та вели спільне господарство, що стверджено довідкою № 937, виданою виконавчим комітетом Виноградської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області 03.10.2017 року. Згідно довідки № 909, виданої 26.09.2017 року виконавчим комітетом Виноградської сільської ради позивачка [PERSON] зареєстрована і проживає на даний час в житловому будинку по вул. Миру, 62 в с. Виноград Городенківського району Івано-Франківської області одна. Копією спадкової справи № 42/2015 р., наданою суду приватним нотаріусом Городенківського районного нотаріального округу [PERSON], стверджено, що позивачка [PERSON], прийняла спадщину за законом після смерті чоловіка [PERSON]: 21.04.2015 року вона подала до приватного нотаріуса Городенківського районного нотаріального округу [PERSON] заяву про прийняття спадщини. 07 травня 2015 року приватним нотаріусом Городенківського районного нотаріального округу [PERSON] їй видано свідоцтва про право на спадщину за законом, зареєстровані в реєстрі за № 489 та № 490, якими стверджується, що позивачка [PERSON] прийняла спадщину після смерті чоловіка [PERSON], яка складається із: земельної ділянки площею 0,7914 га, кадастровий номер 2621680200:05:001:0075, та земельної ділянки площею 0,1083 га, кадастровий номер 2621680200:03:002:0128, що розташовані на території Виноградської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва що належали спадкодавцю на підставі Державних актів на право власності на земельну ділянку серії ІФ № 112131 та серії ІФ № 112130 виданих 01.03.2006 року Городенківською районною державною адміністрацією Івано-Франківської області на підставі розпорядження Городенківської райдержадміністрації від 14.12.2005 року № 475. Копіями Витягів про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 40330036 та № 40330143, сформованих 07.05.2015р. стверджено, що спадкоємець [PERSON], як той з подружжя, що пережив спадкодавця, успадкувала земельні ділянки площами: 0,7914 га, кадастровий номер 2621680200:05:001:0075 та 0,1083 га, кадастровий номер 2621680200:03:002:0128. До складу спадщини [PERSON] входить житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що розташовані в с. Виноград по вул. Миру, 62. Копією Виписки з інвентаризаційних матеріалів № 7364, виданої 14.07.2015р. Обласним комунальним підприємством «Коломийське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» доводиться, що згідно архівних даних станом на 31.12.2012р. в Коломийському міжрайонному бюро технічної інвентаризації в реєстровій книзі під реєстровим № 18 за [PERSON] (головою колгоспного двору) зареєстровано право власності на житловий будинок в с. Виноград по вул. Миру, 62 Городенківського району на підставі Свідоцтва про право власності, виданого Городенківським РВК 1.03.1989р. на підставі рішення цього ж виконкому № 33 від 13.02.1989 року. З технічного паспорта на згаданий садибний (індивідуальний) житловий будинок встановлено, що житловий будинок збудований в 1930 р., інші господарські будівлі збудовані в 1930, 1985, 1986, 1989 роках, їх інвентаризаційна вартість становить 168 295 грн. За вказаним господарством закріплено земельні ділянки: для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель в розмірі 0,1400 га, та для ведення особистого селянського господарства в розмірі 0,4600 га, що стверджується довідкою № 914, виданою виконавчим комітетом Виноградської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області 26.09.2017 року. Відповідно до ч.1 ст.1296 ЦК України 2004 р. спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно з вимогами ч.1 ст. 1297 згаданого Кодексу спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. З метою отримання свідоцтва про право на спадщину позивачка зверталась до приватного нотаріуса Городенківського районного нотаріального округу [PERSON] Постановою приватного нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 08.05.2015 р. [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок № 62 по вул. Миру в с. Виноград Городенківського району Івано-Франківської області після смерті [PERSON] у звязку з тим, що документи, які підтверджують право власності на житловий будинок по вул. Миру,62 в с. Виноград видані на імя спадкодавця [PERSON] , як голови колгоспного двору, що позбавляє можливості нотаріуса визначити його частку в житловому будинку. Відповідно до положень ст. 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпорядження майном. Згідно ст. 328 Цивільного кодексу України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Передбачених згаданою статтею підстав неправомірності набуття позивачкою, як спадкоємцем за законом першої черги спадкодавця [PERSON], права власності на будинок з господарськими будівлями і спорудами не встановлено, відповідач не заперечує відносно задоволення даного позову, тому суд приходить до переконання, що є підстави для задоволення позовних вимог в повному обсязі. На підставі ст.ст. 316, 317, 328, 1216, 1222, 1223, 1258, 1261, 1265, 1268-1270, 1296, 1297 ЦК України,

Outcome: approved