Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-20 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] , про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей та утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку. У позові вказувала, що 08.07.2017 року уклала шлюб з [PERSON] , який зареєстрований у Вижницькому районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану, актовий запис №45. У шлюбі народилося двоє синів - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які проживають з нею і знаходяться на її повному матеріальному забезпеченню. З вересня 2020 року разом не проживають і не підтримують ніяких відносин. Відповідач допомоги не надає на утримання дітей, а вона знаходиться в декретній відпустці і їй одній важко їх утримувати. Також відповідач ухиляється від її утримання, чим порушує її права, передбачені ч.2 ст.84 СК України. Відповідач має змогу утримувати і її до трьох років та надавати матеріальну допомогу, оскільки працює ветлікарем, одержує пенсію, є підприємцем, і має у власності дві ветеринарні аптеки. Вона ніде не працює, оскільки знаходиться у відпустці по догляду за сином до досягнення ним трирічного віку, отримує соціальну допомогу 860,00 грн. Просила стягувати з [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , в розмірі по 1/6 частці кожному з усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця та стягувати їх починати від дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дітьми повноліття та на її утримання в розмірі 1/6 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця до досягнення сином [PERSON] трирічного віку. У судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилася, належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи по суті. В доданій до позову заяві просила справу розглядати за її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю. У судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи по суті, про що є відомості в матеріалах справи. До початку розгляду справи по суті відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] надали суду заяву, у якій зазначили, що підтримують відзив на позов. Просили розгляд справи здійснювати без їх участі. У наданому у встановлений судом строк відзиві на позов зазначив, що визнає частково позовну вимогу про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх синів і не заперечує щодо стягнення з нього аліментів на їх утримання в твердій грошовій сумі по 1000,00 грн на кожного, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Звернув увагу, що на підставі рішення Вижницького районного суду від 21.02.2020 року по справі №713/2159/19 з нього щомісячно стягуються аліменти на утримання неповнолітнього сина від іншого шлюбу у твердій грошовій сумі у розмірі 1500,00 грн, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Також, йому встановлено третю групу інвалідності. Позовну вимогу про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку не визнає, оскільки у нього немає можливості надавати таку допомогу. Його доходи становлять приблизно 7000,00 грн на місяць, з яких: заробітна в середньому 5000,00 грн на місяць, пенсія 2100,00 грн на місяць. Від підприємницької діяльності доходів не отримує. Тому відповідно до приписів ч.3 ст.70 ЗУ «Про виконавче провадження» йому повинно залишатися 3500,00 гривень. Просив позовну вимогу про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх синів задовольнити частково, а в задоволенні позовної вимоги про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку відмовити. 18.01.2021 року [PERSON] заявила клопотання про витребування доказів. Ухвалою від 21.01.2021 року повернуто позивачу без розгляду. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, врахувавши часткове визнання позовних вимог відповідачем, дійшов висновку, що позов [PERSON] підлягає частковому задоволенню з таких підстав. На підтвердження позовних вимог позивачкою [PERSON] надано такі докази: копію свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] від 08.07.2017 року, виданого Вижницьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області, з якого встановлено, що з 08.07.2017 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі; копії свідоцтв про народження серії [NUMBER] від 19.10.2017 року та серії [NUMBER] від 14.08.2019 року, виданих Вижницьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області, з яких встановлено, що у шлюбі у сторін народилося двоє дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] ; довідку старости с. Замостя Вашківецької міської ради Вижницького району Чернівецької області №1328 від 21.12.2020 року, з якої встановлено, що неповнолітні діти сторін - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] проживають з позивачкою та знаходяться на її утриманні; копію виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 13.04.2016 року, з якої встановлено, що [PERSON] зареєстрований з 12.04.2016 року зареєстрований фізичною особою-підприємцем, основний вид економічної діяльності - 47.75 Роздрібна торгівля косметичними товарами та туалетними приналежностями в спеціалізованих магазинах. Відповідач визнав, що допомоги на утримання неповнолітніх дітей у необхідному розмірі не надає. На підтвердження викладених у відзиві на позов обставин відповідачем [PERSON] надано такі докази: копію довідки до акту огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААБ №453704 від 30.05.2019 року, з якої вбачається, що [PERSON] встановлено третю групу інвалідності на строк до травня 2022 року; копію рішення Вижницького районного суду Чернівецької області від 21.02.2020 року по справі №713/2159/19 (провадження №2/713/97/20), яке набрало законної сили 23.03.2020 року, згідно якого з [PERSON] на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі в розмірі по 1500,00 грн. щомісяця на дитину, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з подальшою індексацією відповідно до закону, починаючи з 12.12.2019 року і до досягнення дитиною повноліття; довідку про доходи № 7011 5608 9703 1000 , видану пенсіонеру [PERSON] в тому, що він перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Чернівецькій області і отримує пенсію по інвалідності, розмір якої становить 2100,00 грн на місяць; копію довідки про доходи №04, видану 12.01.2021 року [PERSON] про те, що він працює в Чернівецькій регіональній державній лабораторії Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів на посаді лаборанта, розмір нарахованої заробітної плати за 2020 рік становить 60030,59 грн (середньомісячна 5002,54 грн), утримання - 12290,88 грн, сплачені аліменти - 10500,00 грн (1500,00 грн. на місяць). Вирішуючи позовну вимогу про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей Суд застосовує такі норми права. Відповідно до ст.18 Конвенції ООН «Про права дитини» від 20.11.1989 року (ратифікована Україною 27.02.1991 року), держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 3 ст.181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. У статті 182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Відповідно до ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Частиною 1 ст.191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. З досліджених у судовому засіданні належних та допустимих доказів судом установлено, що неповнолітні діти сторін [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] проживають з позивачкою та знаходяться на її матеріальному утриманні, відповідач допомоги у необхідному розмірі на їх утримання не надає. Дані обставини визнаються відповідачем. Позивачка не довела належними та допустимими доказами, що відповідач має реальну можливість сплачувати аліменти на неповнолітніх дітей у розмірі по 1/6 частці з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно. З наданих відповідачем належних та допустимих доказів судом установлено, що розмір його щомісячного доходу в середньому становить 7000,00 грн на місяць, з якого щомісячно стягуються аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1500,00 грн. Враховуючи зазначені вимоги Закону та встановлені судом обставини, виходячи із засад справедливості та захисту прав неповнолітніх дітей, беручи до уваги, що розмір щомісячного доходу відповідача, щомісячне стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітньої дитини від попереднього шлюбу, вимоги ч.2 ст.182 СК України та ст.7 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2021 рік», Суд дійшов висновку, що з [PERSON] необхідно стягувати аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] не в частці, визначеній позивачкою, а в твердій грошовій сумі в розмірі по 1000,00 грн щомісяця на кожну дитину, з подальшою індексацією відповідно до закону, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дітьми повноліття. При визначенні розміру аліментів, Суд враховує, що відповідно до ч.3 ст.70 ЗУ «Про виконавче провадження» загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків. Тому позовна вимога про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей підлягає частковому задоволенню. Вирішуючи позовну вимогу про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку Суд застосовує такі норми права. Відповідно до ч.2 ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ч.4 ст.84 СК України, право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Аналізуючи надані позивачкою та досліджені у судовому засіданні належні та допустимі докази судом установлено, що вона здійснює догляд за двома неповнолітніми дітьми, в тому числі сином [PERSON] , [INFO] до досягнення ним трирічного віку, ніде не працює, крім допомоги при народженні дитини, інших доходів не має, відповідач працює офіційно, є здоровим, працездатним чоловіком, отримує пенсію по інвалідності, має на утриманні неповнолітню дитину від іншого шлюбу, непрацездатних батьків не має. Відповідач не заперечував, що допомоги на утримання дружини, яка здійснює догляд за дитиною до досягнення нею трирічного віку, не надає, а стверджував, що у нього відсутня можливість їх сплачувати. Однак враховуючи викладені вимоги Закону та встановлені обставини Суд дійшов висновку, що [PERSON] має можливість сплачувати аліменти на утримання дружини не в частці від його доходу, а у розмірі 500,00 грн. щомісячно, до досягнення сином [PERSON] , [INFO] трирічного віку. Визначення такого розміру аліментів узгоджується з положеннями ч.3 ст.70 ЗУ «Про виконавче провадження» і не порушує прав позивачки. Тому позовна вимога про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку підлягає частковому задоволенню. Враховуючи встановлені обставини суд дійшов висновку, що позов [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей та утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку обґрунтований, але підлягає до часткового задоволення. Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Щодо судових витрат по сплаті судового збору. Від сплати судового збору за позовні вимоги про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей та утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку позивачка звільнена відповідно до п.3 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір». Тому на підставі ст.141 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору у загальному розмірі 1681,60 грн. за частково задоволені позовні вимоги про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей та утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку. На підставі ст.ст.84, 180-182, 184, 191 СК України,

Outcome: partial