Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-23 00:00:00

[PERSON] звернулася до Придніпровського районного суду м. Черкаси з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. Свої позовні вимоги мотивує тим, що в період часу з 20 листопада 1999 року по 25 січня 2005 року сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, від якого мають двох дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . 6 грудня 2004 року Придніпровським районним судом м. Черкаси видано виконавчий лист №2-4682 про стягнення аліментів з [PERSON] на користь позивача на утримання неповнолітніх дочок [PERSON] та [PERSON] , у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку, але не менше одного прожиткового мінімуму доходів громадян до досягнення дітьми повноліття. Після досягнення повноліття доньки [PERSON] , відповідач припинив надавати будь-яку допомогу на її утримання. На даний час [PERSON] навчається на 1 курсі Технічного Університету в Брно Чеської Республіки на факультеті електротехніки та комунікаційних технологій, у зв`язку із чим, не має змоги влаштуватися на роботу, щоб самостійно отримувати заробіток. В період літніх та зимових канікул, донька перебуває на утриманні позивача та проживає разом із нею. Позивач не в змозі самостійно утримувати доньку, у зв`язку з тим, що їй необхідні кошти на поїзд в іншу країну до місця навчання, проживання там, харчування, тощо, що зумовило необхідність звернення до суду з даним позовом, в якому просила стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання повнолітньої доньки [PERSON] , в розмірі ј частини усіх видів заробітку щомісячно до досягнення нею 23-х років, за умови, що вона буде продовжувати навчання. Ухвалою суду від 13 лютого 2019 року провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін та призначене судове засідання з розгляду даної справи. 18 березня 2019 року через канцелярію суду надійшов відзив на позов відповідача [PERSON] . У відзиві зазначено, що позивач не мала права звертатися до суду з даним позовом, оскільки донька проживає з нею виключно на канікулах, а наданий акт опитування сусідів в даному випадку не є належним та допустимим доказом на підтвердження цього. Оскільки донька [PERSON] є повнолітньою особою, то з таким позовом мала звертатися до суду саме вона. Крім того, зазначив, що позивачем при звернення до суду з даним позовом не надано належних та допустимих доказів на підтвердження факту того, що донька потребує матеріальної допомоги і не має можливості самостійного утримання. Також позивачем не враховано, що на його утриманні перебуває ще одна неповнолітня донька та літня мати, а за таких обставин він не має змоги надавати матеріальної допомоги на утримання донька [PERSON] , яка продовжує навчання. У зв`язку із вищевикладеним, просив відмовити у задоволенні позову. 10 квітня 2019 року позивачем на адресу суду надано додаткові пояснення, із змісту яких вбачається, що згідно відомостей про зареєстроване місце проживання донька [PERSON] зареєстрована за однією адресою разом із позивачем, а саме: [ADDRESS] . Крім того, на підтвердження факту витрат здійснених позивачем на утримання доньки, позивачем надано документи, а саме: договір на надання консультаційно-інформаційних послуг з бронювання освітнього туру вступу/зарахування до університету мовної шкоди, договір оренди, платіжні доручення. Представником відповідача адвокатом Шукліним Г.В. надані письмові заперечення на додаткові пояснення позивача з яких вбачається, що відомості про зареєстроване місце проживання дитини [PERSON] надані станом на 26 липня 2016 року, тобто до дати вступу до Університету Брно в 2018 році, а з договору оренди вбачається, що на період з 1 вересня 2018 року по 31 серпня 2019 року місцем проживання [PERSON] є кімната [ADDRESS] . Крім того, наданий позивачем розрахунок фактура №2016281 виставлений 13 грудня 2016 року, а саме до дати вступу до Університету у 2018 році і виданий він на ім`я [PERSON] із вимогою здійснити сплату до 30 грудня 2016 року, проте не містить доказів на здійснення такої плати, а тому не є доказом несення позивачем витрат, які виникають при навчанні доньки за кордоном. Окремо зазначив, що такі докази більше свідчать про факт окремого проживання доньки від позивача та більше надають право останній самостійного звернення до суду з позовом із зазначених підстав. Протокольною ухвалою суду від 15 квітня 2019 року до участі у справі залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору [PERSON] . Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити повністю. Відповідач та\~його представник\~в судовому\~засіданні заперечували проти задоволення позову. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Надала суду письмову заяву, в якій зазначила, що оскільки вона навчається на денній формі навчання в технічному Університеті Чеської Республіки м. Брно, вона не може бути присутньою під час розгляду даної справи, а тому просила суд провести судовий розгляд за її відсутності. Також вона зазначила, що зверталась в усному порядку до свого батька з проханням надавати їй матеріальну допомогу у зв`язку із навчанням, проте останній їй відмовив, оскільки надає таку допомогу старшій донці [PERSON] Також підтвердила, що на час літніх та зимових канікул місцем її перебування є зареєстроване місце проживання. Тому, позовні вимоги матері підтримала та просила їх задовольнити. Заслухавши пояснення сторін, вивчивши надані ними заяви по суті позовних вимог та додані до них документи, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, від якого мають двох дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . 6 грудня 2004 року Придніпровським районним судом м. Черкаси видано виконавчий лист №2-4682 про стягнення аліментів з [PERSON] на користь позивача на утримання неповнолітніх дочок [PERSON] та [PERSON] , у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку, але не менше одного прожиткового мінімуму доходів громадян до досягнення дітьми повноліття, починаючи з 1 листопада 2004 року. На час розгляду справи [PERSON] є повнолітньою. Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються\~главою 16 Сімейного кодексу України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (ст.ст.199-201 СК України). При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від обов`язку сплати аліментів, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами. Аналогічна правова позиція викладена в Постанові Верховного Суду України від 24 грудня 2014 року у справі №6-186ц14. Відповідно до положень ч.1\~ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку із цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати їм матеріальну допомогу. Відповідно до вищевказаних правових норм, виявлення бажання на отримання матеріальної допомоги у зв`язку з продовженням навчання є правом повнолітньої дочки (сина) або одного з батьків, з якими вона (він) проживають, яке нерозривно пов`язано з обов`язковою умовою можливості відповідача надавати таку допомогу і така умова оцінюється судом у сукупності з іншими обставинами, що мають істотне значення для вирішення спору. Пунктом 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 6 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Судом встановлено, що відповідно до даних довідки про навчання [PERSON] в академічному році 2018/19 є студенткою 1 ступеню, 1 курсу, форма навчання денна, на факультеті електротехніки та комунікаційних технологій у Технічному Університеті в Брно Чеської Республіки. Згідно договору оренди вбачається, що на період з 1 вересня 2018 року по 31 серпня 2019 року місцем проживання [PERSON] є кімната [ADDRESS] . Плата за оренду квартири становить 3500 чеських крон кожного місяця та 1000 чеських крон щомісяця оплату комунальних послуг. Щодо наданих позивачем договору №398 на надання консультаційно-інформаційних послуг з бронювання освітнього туру від 8 грудня 2016 року та рахунку фактури №2316361 від 13 грудня 2016 року, як на підтвердження понесених нею витрат на навчання дитини, то суд не приймає їх до уваги, оскільки на момент розрахунку за цими документами [PERSON] не була повнолітньою, а відтак позивач отримувала від відповідача матеріальну допомогу (аліменти) на утримання неповнолітньої дитини. Як вбачається з наданих документів, відповідач по справі є особою працездатного віку, мешкає окремо від позивача. Заперечуючи проти задоволення позовних вимог, відповідач посилається, зокрема на те, що в нього на утриманні перебуває неповнолітня донька [PERSON] , [INFO] , на утримання якої він сплачує на користь позивача аліменти в розмірі 1/6 частини від свого доходу (заробітку) але не менша ніж 100 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Зазначене підтверджується наданими суду документами, зокрема розрахунком заборгованості по аліментам здійсненим державним виконавцем Придніпровського ВДВС м. Черкаси ГТУЮ у Черкаській області від 21 березня 2019 року, з якого вбачається, що станом на 1 березня 2019 року заборгованість зі сплати аліментів відсутня, переплата становить 4995,88грн. Крім того, відповідач зазначає, що на його утриманні перебуває літня хвора мати [PERSON] , [INFO] , якій він вимушений витрачати кошти на придбання ліків та харчування своєї матері та нести значні витрати на сплату житлово-комунальних послуг. Разом з тим, досліджуючи надані суду докази на підтвердження вищезазначених обставин, судом встановлено, що відповідач та його мати [PERSON] , мають зареєстроване місце проживання за адресою: [ADDRESS] . Зазначене також встановлено судом відповідно до відомостей про зареєстроване місце проживання відповідача надані відділом реєстрації місця проживання Управління з питань державної реєстрації Департаменту організаційного забезпечення Черкаської міської ради від 4 лютого 2019 року та відомостями про зареєстроване місце проживання [PERSON] , які зазначені в її паспорті громадянина України серії [NUMBER] . Згідно довідки б/н виданої лікарем КНП «Перший Черкаський міський центр первинної медико-санітарної допомоги» Соболь [PERSON] , [PERSON] має хронічні захворювання: дисциркуляторна енцифалопатія ІІст [PERSON] , хронічний пієлонефріт, розповсюджений остеохондроз, хронічний больовий синдром, остеопороз. Згідно довідки ГУ ПФУ України в Черкаській області від 5 березня 2019 року за вих. №172/1 [PERSON] з вересня по листопад 2018 року отримує пенсію за віком в розмірі 2132,95грн., а з грудня 2018 року по лютий 2019 року в розмірі 2141,95грн., а всього за вказаний період часу їй було нарахована та виплачена пенсія в розмірі 12824,7грн. Таким чином, мати відповідача [PERSON] , є літньою людиною, яка отримує пенсію за віком та має низку хронічних хвороб, проте ці хвороби не відносяться до переліку таких, на підставі яких встановлюється група інвалідності. Крім того, судом не встановлено тієї обставини, що відповідач витрачає кошти на купівлю ліків для хворої матері, оскільки на підтвердження цього суду не було надано жодного доказу. Окремо слід зазначити, що надані відповідачем копії чеків та квитанцій про сплату комунальних послуг суд не може прийняти до уваги, оскільки в частині з них платником зазначена саме матір відповідача, а в іншій частині відповідач ніс витрати за утримання житла за адресою: [ADDRESS] , в той час, як він та його мати зареєстровані за іншою адресою. Крім того, суд вважає безпідставним твердження позивача про те, що відповідач не має права звертатися в суд з вказаним позовом, оскільки повнолітня дитина не проживає разом з нею. Так, відповідно до ч.3 ст. 199 СК України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Як вбачається з акту про фактичне проживання особи за місцем реєстрації від 28 грудня 2018 року, [PERSON] на період літніх та зимових канікул проживає разом з матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Згідно витягу з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання, зареєстрованим місцем проживання [PERSON] є [ADDRESS] . У відповідності до ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. За таких обставин суд приходить до висновку про те, що оскільки [PERSON] тимчасово проживає з позивачем, позивач має право на звернення до суду з відповідним позовом . Частиною 1\~статті 200 СК України\~передбачено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у\~ст.182 СК України. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Крім того, відповідно до ч.1\~ст.182 СК України,\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Враховуючи денну форму навчання, необхідність витрат на проїзд до іншої країни, витрат на оренду житла та сплати комунальних послух, а також придбання підручників, канцелярських товарів, суд приходить до висновку про те, що позивач у зв`язку з навчанням доньки потребує матеріальної допомоги на її утримання. Вказані обставини дають суду підстави зробити висновок, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню аліменти в розмірі ј частини усіх видів заробітку відповідача щомісяця. Вказаний розмір аліментів є доцільним, відповідає інтересам обох сторін, а також чинному законодавству. Відповідно до ст.191 СК України аліменти підлягають стягненню з дня подачі позову, тобто з 25.01.2019, на період навчання, але не довше, ніж до досягнення донькою 23 років. Також з відповідача згідно ст. 141 ЦПК України\~підлягає стягненню судовий збір в дохід держави у розмірі 768,40 грн.. На підставі ст. ст. 182, 184, 191, 199, 200 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 4, 10, 12, 13, 76-82, 141, 206, 258-259, 263, 264-265, 268, 272, 273, 354 ПК України, -

Outcome: approved