Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-12 00:00:00

[PERSON] звернулася до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з заявою про встановлення факту смерті, заінтересована особа - Сєвєродонецький міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області, посилаючись на наступне. Постійним місцем реєстрації заявника є наступна адреса: Україна, [ADDRESS], а її колишнього чоловіка, [PERSON] - Україна, [ADDRESS], а фактично проживав в м. Донецьку. [INFO] року її колишній чоловік помер у м. Донецьку Донецької області, проте їй було відмовлено у видачі свідоцтва про смерть українського зразка, адже лікарське свідоцтво про смерть та довідка про причини смерті були видані на тимчасово окупованій території України. Встановлення факту смерті [PERSON] потрібно їй з метою отримання свідоцтва про смерть українського зразка. Заявник в судовому засіданні підтримала вимоги, викладені у заяві про встановлення факту смерті. Під час допиту за правилами допиту свідків заявник [PERSON] пояснила, що її колишній чоловік [PERSON] помер в лікарні [INFO] року у м. Донецьку Донецької області внаслідок отриманих травм після побиття на вулиці, про що їй стало відомо після телефонного дзвінку його співмешканки [PERSON], яка мешкає у м. Артемівську Донецької області. Після побиття на вулиці м. Донецька [PERSON] за словами [PERSON] з грудня 2015 року по березеньб 2016 року знаходився в комі. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явилася, надала до суду письмову заяву, в якій просила розглянути справу без її участі та не заперечувала проти задоволення вимог заявника. Дослідивши матеріали справи, допитавши свідка, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. З матеріалів справи вбачається, що згідно із копією паспорта громадянина України серії [NUMBER], виданого Артемівським РВ УМВС України в Донецькій області 08.07.1997 року, [PERSON], [INFO], був зареєстрований з 2007 року за адресою: Україна, [ADDRESS]. Згідно із копією лікарського свідоцтва про смерть № 765 та довідки про причину смерті, складених за формою первинної облікової документації № 106/у, затверджених Наказом «Міністерства охорони здоров'я Донецької народної республіки» № 12 від 09.01.2015 року та виданих 05.03.2016 року «Державною установою «Донецьке республіканське бюро судово-медично експертизи» «Донецької народної республіки» [PERSON], [INFO], помер 04.03.2016 року в м. Донецьку, Петровського району, Донецької області, а саме в стаціонарі РРЦ у віці 40 років внаслідок отіку головного мозку та легенів, сепсису, сочетанної травми тіла з переламами кісток. Копією довідки від 29.03.2016 року № 365, виданою начальником «Комунального підприємства «Ритуальна служба міста Донецька», підтверджується, що [PERSON] похований 06.03.2016 року на кладовищі «6 Капитальная» Пролетарського району м. Донецька. Згідно із копією листа № 3206/02.1.6-05 Сєвєродонецького міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області від 07.06.2016 року, заявником не надано жодного документу для реєстрації смерті, то відсутні підстави для державної реєстрації смерті. Суд враховує, що м. Донецьк Донецької області станом на час розгляду цієї справи знаходиться на тимчасово окупованій території України і у відповідності до розпорядження Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2014 року № 1085-р місто Донецьк Донецької області входить до переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. Вказана обставина позбавляє заявника можливості зареєструвати факт смерті свого батька у встановленому Законом порядку. Враховуючи вищевикладені обставини та докази, судом встановлено, що [PERSON], [INFO], уродженець м. Артеміськ, Донецької області, Україна, помер 04.03.2016 року у м. Донецьку Донецької області, у віці 39 років. При цьому органи державної реєстрації актів цивільного стану на території України, яка підконтрольна органам влади України, не можуть зареєструвати факт його смерті, адже свідоцтво про смерть [PERSON] видано установою «Донецької народної республіки». Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що обставини, викладені заявником у заяві в обґрунтування своїх вимог є достовірними, підтверджені дослідженими доказами, сумніву у суду не викликають і вважаються судом доведеними, у зв'язку із чим заява [PERSON] про встановлення факту смерті [PERSON] підлягає задоволенню. У відповідності до ст. 367 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення.

Outcome: approved