Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-10 00:00:00

[PERSON] звернулася до Рогатинського районного суду з позовом до [PERSON] в якому просить визначити місце проживання малолітньої [PERSON], [INFO] разом з нею. У позовній заяві зазначено, що позивачка є матірю малолітньої [PERSON]. Батько дитини - [PERSON]. Шлюб між нею та батьком дитини [PERSON] розірвано 28 квітня 2012 року. Рішення набуло законної сили 09 травня 2012 року. З відповідачем по справі вони проживають окремо. На даний час дочка проживає разом з нею. Комісія з питань захисту прав дитини 03 травня 2017 року прийняла рішення щодо доцільності проживання малолітньої [PERSON], [INFO], за місцем проживання матері. Просила позовні вимоги задовольнити повністю визначити місце проживання малолітньої дочки [PERSON] разом з нею. У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала повністю із підстав, наведених у позовній заяві. Пояснила, що дитина з народження проживає з нею і вона здійснює належний догляд за дочкою. Рішенням комісії з захисту прав дитини визначено за доцільне проживання дочки разом з нею. Рішення суду їй необхідне для подання у реєстраційну службу для здійснення реєстрації місця проживання дочки разом з нею. Просила позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не прибув і не повідомив суд про причини своєї неявки, хоча про день час та місце слухання справи повідомлявся в установленому законом порядку. Представник служби у справах дітей Рогатинської районної державної адміністрації [PERSON] суду пояснила, що малолітня [PERSON] проживає з мамою, яка здійснює за ним належний догляд, до виховання дочки підходить з відповідальністю і вимогливістю. Дитина прихильна до матері, любить її. Матірю створені всі необхідні умови для проживання, відпочинку, дозвілля та повноцінного розвитку дитини. Мати сумлінно виконує обовязки по вихованню дочки. Зважаючи на сумлінне і відповідальне ставлення матері до своїх обовязків по вихованню дитини, служба в справах дітей вважає за доцільне визначити місце проживання малолітньої [PERSON] саме з матірю. Просила позовні вимоги задовольнити. Суд, вислухавши доводи позивачки, представника служби у справах дітей, дослідивши і перевіривши матеріали справи в їх сукупності, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] і [PERSON] є батьками малолітньої [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серія І-НМ №171157, виданим 29 листопада 2010 року виконавчим комітетом Підгородянської сільської ради Рогатинського району Івано Франківської області. Рішенням Рогатинського районного суду від 28 квітня 2012 року шлюб між [PERSON] і [PERSON] володимирівною, що був зареєстрований 26 січня 2008 року у виконавчому комітеті Чесниківської сільської ради Рогатинського району Івано-Франківської області, актовий запис №1 розірвано. Згідно рішення Рогатинського районного суду від 14 лютого 2011 року з відповідача по справі стягуються аліменти на користь позивачки на утримання малолітньої дочки [PERSON] в твердій грошовій сумі по 500 грн. щомісячно. Як вбачається з рішення №9 від 03 травня 2017 року комісії з питань захисту прав дитини комісія вирішила вважати за доцільне проживання малолітньої [PERSON], 12.11.2010 рок ународження разом з матір'ю [PERSON], [INFO]. [PERSON], [INFO] зареєстрований на території Чесниківської сільської ради Рогатинського району, за місцем реєстрації не проживає, місце його перебування невідоме, що підтверджується довідкою, видано. Чесниківською сільською радою. Відповідно до Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Відповідно до ст.157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Згідно ст.161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обовязків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоровя та інші обставини, що мають істотне значення. При вирішенні питання щодо місця проживання дітей суд бере до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обовязків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан здоровя, інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до розяснень, даних у п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 1998 року №16 «Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сімю України», вирішуючи спори між батьками, які проживають окремо, про те, з ким із них залишається дитина, суд, виходячи із рівності прав та обовязків батька й матері щодо своїх дітей, повинен постановити рішення, яке б відповідало інтересам неповнолітньої дитини. При цьому суд враховує, хто з батьків виявляє більшу увагу до дітей і турботу про них, їхній вік і прихильність до кожного з батьків, особисті якості батьків, можливість створення належних умов для виховання, маючи на увазі, що перевага в матеріально-побутовому стані одного з батьків сама по собі не є вирішальною умовою. Велике значення мають не матеріальні обставини, а почуття і емоції батьків і дітей. Малолітні діти, як правило, більше потребують материнської турботи. У Декларації прав дитини, прийнятій Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року (принцип 6), проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона має, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матірю. Судом не встановлено виняткових обставин, які б давали підстави змінити місце проживання малолітньої [PERSON] і розлучити дитину з матірю. На підставі наведеного суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення. Місце проживання малолітньої [PERSON], [INFO] слід визначити разом із матірю [PERSON], [INFO], уродженкою і жителькою с.Руда Рогатинського району Івано-Франківської області.

Outcome: approved