Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-30 00:00:00

[PERSON] звернулася до Рівненського міського суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 22 березня 1978 року між нею та [PERSON] було укладено шлюб, про що відділом ЗАГС м.Рівне зроблено відповідний запис за № 325. На даний час їхні діти дорослі та проживають окремо. Через постійні сварки, нецензурні висловлювання на її адресу та постійні побиття відповідачем - втратилась довіра один до одного, що призвело до небажання підтримувати в подальшому сімейні відносини. Вони з відповідачем не спілкуються та не ведуть спільного господарства, проживають в одному помешканні як сторонні люди окремо протягом тривалого часу, вже більше п`яти років. Фактично, шлюб існує лише формально. Строку на примирення не потребують, оскільки постійні знущання та бійки з боку відповідача, негативно впливають на її здоров`я та емоційний стан. Спору про поділ майна, що є їхньою спільною власністю між ними немає. Просила розірвати шлюб укладений між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований відділом ЗАГС м.Рівне , актовий запис № 325. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала у межах позовних вимог, просила задовольнити. Пояснила, що проживають в одній квартирі як чужі люди. Примирення неможливе. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що примирення не можливе, втратив до позивачки почуття любові, взаєморозуміння між ними відсутнє, більше п`яти років не підтримують ніяких шлюбних відносин. Не заперечив проти розірвання шлюбу. Ухвалою суду від 06.08.2020р. у справі відкрите спрощене позовне провадження, призначений судовий розгляд з викликом сторін. Заслухавши пояснення позивачки , відповідача, дослідивши письмові матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку що позовна заява підлягає до задоволення з огляду на наступне. За приписами ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають спільні права та обов`язки. За визначенням поняття шлюбу, наведеним у ч. 1 ст. 21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану.Згідно вимог ст. 24 СК закріплено один із головних принципів шлюбу його добровільність. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Як слідує з положень ст. 51 Конституції України, добровільність шлюбу відноситься до основних прав і свобод людини і громадянина. Відповідно до ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Згідно із ст. 109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права. Встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, зареєстрованому 22.03.1978 р. відділом ЗАГС м.Рівне , актовий запис № 325. Від шлюбу діти повнолітні. Суд прийшов до висновку, що сторони на момент розірвання шлюбу припинили шлюбні відносини більше п`яти років , не проживають однією сім`єю та не ведуть сумісне господарство. Сторони втратили почуття любові, між ними відсутнє взаєморозуміння. Сторони не мають наміру зберегти свою сім`ю. Проаналізувавши встановлені конкретні обставини по справі, оцінивши надані сторонами в порядку ст. 81 ЦПК України докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд, приймаючи до уваги існуючі взаємини між подружжям, ступінь конфліктних стосунків та причини розлучення, небажання кожного з них продовжувати шлюбні відносини, дійшов висновку, що подальше подружнє життя сторін, збереження їх сім`ї є неможливим та суперечить інтересам кожного з них, а тому суд прийшов до висновку що шлюб підлягає до розірвання. Позивачці [PERSON] відповідно до ухвали суду від 17.07.2020р. розстрочено сплату судового збору в сумі 420,40 грн. до ухвалення рішення у справі.На виконання ухвали суду подана до суду квитанція. Відтак, виходячи з положень ст. 141 ЦПК та встановлених судом обставин, вважаю що з відповідача [PERSON] підлягає до стягнення судовий збір в сумі 420,40 грн. в прибуток держави. На підставі викладеного, ст.ст. 55, 110, 112, 115 СК України,

Outcome: approved