Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-29 00:00:00

[PERSON] звернулася до Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 14 серпня 2009 року між нею та [PERSON] було зареєстровано шлюб. Від шлюбу мають двох дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося, вони мають різні погляди на шлюб та сім'ю. Між ними часто виникають сварки. Вони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Подальше збереження шлюбу позивач вважає неможливим. Спору про місце проживання дітей та поділ спільного майна не має. Після припинення шлюбних відносин відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дітей, участі у їх вихованні не приймає. На підставі рішення суду з відповідача вже стягуються аліменти на утримання старшої доньки. На підставі вищевикладеного позивач просила суд розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем, стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання молодшої доньки у розмірі 1/5 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на місяць, починаючи з дня пред'явлення позову до досягнення дитиною повноліття, а також стягнути з відповідача на її користь аліменти на її утримання у розмірі 1/6 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для працездатної особи відповідного віку на місяць, починаючи з дня пред'явлення позову до досягнення [PERSON] трирічного віку. В судовому засіданні позивач позов підтримала та просила суд задовольнити заявлені позовні вимоги. Суду пояснила, що у відповідача інші відносини, тому вона вважає збереження шлюбу не можливо. Відповідач надає матеріальну допомогу на утримання дітей по можливості, домовленості щодо утримання дітей не досягнуто. Вона зараз не працює, оскільки знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення трирічного віку. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, проти задоволення позовних вимог не заперечував. Суду пояснив, що вони з позивачем не проживають з липня 2015 року, він має інші відносини, тому вважає, що збереження шлюбу не можливе. Домовленості щодо аліментів не має, проте він надає матеріальну допомогу по можливості. Інших дітей він не має. Суд, заслухавши пояснення позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, прийшов до таких висновків. Судом встановлені такі обставини та відповідні їм правовідносини. 14 серпня 2009 року Пушкарівською сільською радою Верхньодніпровського району Дніпропетровської області було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 03 (а.с. 8). Сторони не проживають разом з липня 2015 року, стосунки не підтримують, не ведуть спільне господарство. Причинами припинення шлюбних відносин є взаємне непорозуміння, відсутність спільних інтересів та взаємне небажання зберегти шлюб. Окрім того відповідач має інші відносини. Згідно з ч.2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Фактичні взаємини подружжя свідчать, що між сторонами остаточно припинено шлюбні відносини і їх неможливо відновити, отже збереження шлюбу неможливе та суперечило б інтересам подружжя та дітей. Спору про місце проживання дітей та поділ майна подружжя не має. А тому вимоги позивача про розірвання шлюбу, укладеного між нею та відповідачем є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Судом також встановлено, що сторони мають двох спільних дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], що підтверджується їх свідоцтвами про народження (а.с. 6-7). Діти проживають разом з позивачем та знаходяться на повному її утриманні, що підтверджується довідкою Пушкарівської сільської ради від 17 серпня 2015 року (а.с.9). З відповідача на користь позивача вже стягуються аліменти на утримання старшої доньки, [PERSON], на підставі рішення Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 5 жовтня 2012 року у розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходу) (а.с.10). Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Окрім того відповідно до ст. 84 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина має право на утримання незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. При цьому згідно з п. 6 ст. 84 Сімейного кодексу України право на утримання дружини, з якою проживає дитина, зберігається і в разу розірвання шлюбу. Оскільки відповідач є батьком малолітніх дітей, домовленості (договору) щодо сплати аліментів на утримання дітей між сторонами у справі, досягнуто не було, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання дітей законними та обґрунтованими. Враховуючи те, що діти проживають разом з позивачем, а відповідач має можливість надавати допомогу, оскільки є працездатною особою, інших осіб на утриманні не має, суд вважає, що вимоги про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення молодшою дитиною трьох років є законними та обґрунтованими. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дітей та сторін, той факт, що діти потребують утримання, та те, що відповідач не надав суду доказів про наявність у нього на утриманні інших дітей, непрацездатних батьків, та про проведення з нього стягнень на утримання зазначених осіб. Відповідач офіційно працює, має щомісячний дохід, що підтверджується довідками про заробітну плату. У зв'язку з чим суд приходить до висновку, що аліменти підлягають стягненню в частці від заробітної плати (доходу) відповідача. Відповідно до ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. При визначені порядку надання утримання позивачу суд враховує положення ч.3 ст. 77 та ч. 1 ст. 79 Сімейного кодексу України, згідно з якими аліменти сплачуються щомісячно та присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Також на виконання вимог ст. 115 Сімейного кодексу України, суд вважає за необхідне надіслати копію рішення суду після набрання ним законної сили органу державної реєстрації актів цивільного стану для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Оскільки від позивача не надійшло заяви про відновлення їй дошлюбного прізвища, суд,

Outcome: approved