Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-20 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до Старовижівської селищної ради Волинської області, Старовижівської районної державної адміністрації, про визнання права власності на земельну частку (пай). В обґрунтування заявлених вимог вказує на те, що вона була членом колективного сільськогосподарського підприємства та працювала у колгоспі «Правда», на підставі розпорядження голови Старовижівської районної державної адміністрації від 28 березня 1997 року № 107 на її ім`я було видано сертифікат на право на земельну частку (пай) серія [NUMBER] , який зареєстрований в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 46 від 01 липня 1997 року. Посилаючись на те, що вищевказаний сертифікат втрачено, що позбавляє її можливості виготовити технічну документацію для виділення земельної ділянки в натурі, просить визнати за нею право власності на земельну частку (пай) розміром 2,29 в умовних кадастрових гектарах, право на яку посвідчено сертифікатом на право на земельну частку (пай), серії [NUMBER] , виданого на підставі розпорядження голови Старовижівської районної державної адміністрації від 28 березня 1997 року № 107, зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 46 від 01 липня 1997 року. У підготовче засідання позивач не з`явилася, однак подала до суду письмову заяву, в якій вказала, що позов підтримує в повному обсязі, просила його задовольнити та розглядати справу без її участі. Представники відповідачів у підготовче засідання не з`явилися, подали письмові заяви, в яких вказали, що позов визнають повністю, не заперечують проти його задоволення та просять справу розглядати за їх відсутності. Представник заінтересованої особи в підготовче засідання не з`явився, хоча про час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Про причини неявки суд не повідомляв. Враховуючи, що в підготовче засідання учасники судового розгляду не з`явилися, то відповідно до вимог частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Відповідно до пункту 2 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям», право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Як вбачається з копії державного акту на право колективної власності на землю АФ «Правда» Поліської сільської ради, [PERSON] включена в списки пайовиків за № 358 (аркуш справи 6). Відповідно до оголошення розміщеного в Старовижівській районній газеті «Сільські новини» за № 21 від 08 червня 2019 року [PERSON] просить вважати недійсним втрачений сертифікат на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] , виданий члену КСП «Правда» [PERSON] , зареєстрований за № 46 від 01 липня 1997 року (аркуш справи 13-14). Відповідно до статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. У зв`язку з тим, що позивач позбавлена можливості оформити право на земельну частку (пай) у встановленому законом позасудовому порядку, вона змушена звернутися в суд з позовом про визнання права власності на земельну частку (пай). Статтею 392 ЦК України визначено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Судом встановлено, що позивачу, видано сертифікат на право на земельну частку (пай) серія [NUMBER] , який зареєстрований в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 46 від 01 липня 1997 року. Розмір земельної частки (паю) становить 2,29 умовних кадастрових гектари, грошова оцінка земельної частки (паю) проіндексована і становить тридцять дві тисячі дев`ятсот п`ятдесят дві гривні 32 копійки, що підтверджується довідкою № 31-3-0.242-284/169-19 від 24 липня 2019 року, виданою Відділом у Старовижівському районі Міжрайонного управління у Ратнівському та Старовижівському районах Головного управління Держгеокадастру у Волинській області (аркуш справи 16). Відповідно до пункту 17 Перехідних положень Земельного кодексу України, сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Таким чином право позивача за земельну частку (пай) знайшло підтвердження в ході судового розгляду справи. Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є: свідоцтво про право на спадщину; посвідчені у встановленому законом порядку договори купівлі-продажу, дарування, міни, до яких додається сертифікат на право на земельну частку (пай); рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Враховуючи, що позивачем втрачено оригінал правовстановлюючого документу - сертифікат на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] , а її право на земельну частку (пай) підтверджується письмовими доказами у справі, та беручи до уваги положення частини 2 статті 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», відповідно до яких рішення суду про визнання права на земельну частку (пай) є документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), а тому позов [PERSON] підлягає задоволенню частково, а саме в частині визнання права на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала в колективній власності КСП «Правда» Старовижівського району Волинської області, розміром 2,29 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), згідно сертифіката на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] , виданого Старовижівською районною державною адміністрацією на підставі розпорядження голови Старовижівської районної державної адміністрації від 28.03.1997 року № 107, зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 46 від 01.07.1997 року.

Outcome: partial