Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-27 00:00:00

[PERSON] звернулася в Хустський районний суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. Позов вмотивовано тим, що вона з відповідачем перебували у шлюбі, який розірвали [INFO] . Від шлюбу у них народилося одна дитина - син [PERSON] , [INFO] . Неповнолітній син знаходяться на її повному утриманні та вихованні, оскільки відповідач в добровільному порядку коштів на його утримання не надає та зовсім про нього не піклується. В позові позивачка зазначила, що відповідач інших утриманців не має, є працездатним та виїжджає за межі країни на заробітки, тому вважає, що з відповідача на її користь слід стягувати щомісячно аліменти на утримання дитини у розмірі 3000 грн. до досягнення нею повноліття. В судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилася. Від уповноваженого представника позивача [PERSON] до суду надійшла заява про розгляд справа у її відсутності та відсутності позивача. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився. Про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Подав заяву, в якій просив розглядати справу у його відсутності. Позовні вимоги визнав частково, а саме згідний сплачувати аліменти на утримання дитини в розмірі 2000 грн. щомісячно. Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступних підстав. В судовому засіданні належними доказами встановлено, що відповідач [PERSON] свої зобов`язання по утриманню дитини належно не виконує. Неповнолітні син сторін [PERSON] , [INFO] , проживає разом з позивачкою, знаходяться на її повному утриманні та вихованні, оскільки відповідач матеріальної допомоги на його утримання добровільно не надає та зовсім про нього не цікавиться. Згідно ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН від 20 листопада 1989 pоку, батьки або інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей, передбачений ч.2 ст.51 Конституції України є одним з головних конституційних обов`язків. Такий обов`язок послідовно визначений в сімейному законодавстві. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч.1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Враховуючи вищевикладене, а також те, що відповідач належним чином матеріально не утримує свою дитину, враховуючи матеріальне становище самої дитини, стан здоров`я та матеріальне становище відповідача, який є працездатним, не має інших утриманців, має мінливий дохід, оскільки виїжджає на заробітки за межі країни, суд приходить висновку, що з [PERSON] слід щомісячно стягувати на користь позивачки [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 2000 грн. щомісячно, але не менше 50 % від прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, до досягнення ним повноліття. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір в розмірі 840,80 грн.

Outcome: partial