Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-04 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. Посилається на те, що з відповідачем зареєстрували шлюб 29.09.2011 р. у виконкомі Липецько-Полянської сільської ради за а/з №10. Від даного шлюбу у них народилася одна дитина син [PERSON], [INFO] Причиною розірвання шлюбу є те, що сторни є людьми різних характерів, поглядів на життя, шлюб та сімю. Між ними відсутнє взаєморозуміння, вони втратили повагу один до одного. Фактичні шлюбні відносини між ними припинилися рік тому, на даний проживають окремо. Вважає, що подальше спільне проживання є недоцільним. Дитина проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні. На забезпечення дитини потрібні значні кошти, позивач ніде не працює, тому не в змозі належним чином утримувати сина. Відповідач ніякої допомоги на утримання дитини не надає, хоча постійно виїздить на сезонні заробітки. В добровільному порядку домовитися про сплату аліментів з відповідачем не вдається. Просить суд шлюб, укладений з відповідачем розірвати, стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі по 1500 грн. щомісяця, до досягнення дитиною повноліття. Прізвище після розірвання шлюбу просить залишити їй [PERSON], а також залишити неповнолітнього сина [PERSON] на її утриманні. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилася. Подала суду заяву, в якій просить провести розгляд справи у її відсутності. Позовні вимоги підтримує та просить суд їх задоволити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився. Подав суду заяву, в якій просить провести розгляд справи у його відсутності. На розірвання шлюбу згідний, відносно стягнення аліментів на утримання сина згідний сплачувати у розмірі 500-600 грн. щомісячно. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, з урахуванням заяв сторін про слухання справи за їх відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задоволити частково, виходячи з наступного. В судовому засіданні судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 29.09.2011 року у виконкомі Липецько-Полянської сільської ради Хустського району Закарпатської області за а/з № 10. Від спільного проживання у сторін народилася одна дитина син [PERSON], [INFO]. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, ствердивши про неможливість існування шлюбу між ними у такій формі. З пояснень, викладених в позовній заяві встановлено, що між сторонами відсутнє взаємопорозуміння, повага один до одного, вони фактично припинили спільне проживання. Враховуючи вищевикладене, а також те, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач не заперечує проти його розірвання, суд приходить до висновку, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] слід розірвати. Майнового спору позивачем не заявлено. Відповідач зобовязання по утриманню дитини належно не виконує. При розгляді даної справи з позовної заяви встановлено, що відповідач виїздить на сезонні заробітки, отримує мінливий дохід, а тому на думку суду питання про розмір аліментів, що повинні стягуватися з відповідача слід вирішувати на підстав ст. 184 СК України. Обовязок батьків щодо утримання своїх дітей, передбачений ч.2 ст.51 Конституції України є одним з головних конституційних обовязків. Такий обовязок послідовно визначений в сімейному законодавстві. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до статей 3, 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, діючої на Україні з 27.09.1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей». Статтею 7 ЗУ «Про державний бюджет України на 2016 рік» визначено прожитковий мінімум на одну особу: дітей віком до 6 років: з 1 січня 2016 року - 1167 гривень, з 1 травня - 1228 гривень, з 1 грудня - 1355 гривень. Враховуючи вищевикладене, а також те, що відповідач ухиляється від матеріального утримання своєї дитини, враховуючи матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище відповідача, який ніде офіційно не працює, однак є працездатний, виїздить на сезонні заробітки та отримує мінливий дохід, інших утриманців не має, суд приходить до висновку, що з [PERSON] слід щомісячно стягувати на користь позивача [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини сина [PERSON], [INFO] в розмірі 800 грн. щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення ним повноліття. Судові витрати по справі в частині позовних вимог про стягнення аліментів, підлягають до стягнення з відповідача відповідно до ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved