Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-03 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом. В обґрунтування заявленого позову посилається на те, що 25 вересня 2005 року між ними було укладено шлюб. Від шлюбу мають двох дітей. Сімейне життя не склалося. З перших днів шлюбу у них з чоловіком був окремий бюджет. З народженням дітей ситуація ще більше ускладнилася. Починаючи з квітня 2012 року відносини стали ще більше псуватися, не приходити до спільної думки у вирішенні важливих питань щодо сімейного життя та побуту. Чоловік перестав поважати її як особистість, не рахувався з бажаннями й не поважав працю в інтересах сімї. Всі важливі рішення, які стосуються життя сімї, їй приходилося приймати самостійно. В цей рік відбулася перша спроба припинити шлюб. Починаючи з 09.03.2014 року по 25.08.2014 року відповідач прийняв рішення проживати від неї та дітей окремо, перестав матеріально підтримувати сімю, не давати кошти для ведення домашнього господарства, обґрунтовуючи таку поведінку тим фактом, що все, що він заробив належить тільки йому. Забрав у неї всі коштовності та гроші, які були подаровані родичами їхнім дітям. У вересні 2014 року спробували примиритися. Поїхали разом на відпочинок. Вона намагалася зберегти сімю в інтересах дітей і жити заради них, а також спробувати побудувати добрі відносини. Згодом виявилося, що всі зусилля були марними, чоловік продовжував її ображати своєю поведінкою, докоряти й казати, що він нічого не збирається змінювати, щоб вона сама заробляла і перестала розраховувати на його допомогу. Відповідач взагалі перестав цікавитися життям дітей. Вважає, що починаючи з травня 2012 року стосунки остаточно погіршилися, а на даний момент шлюбно-сімейні відносини припинилися взагалі. Сімя розпалася та зберегти її неможливо, у них різний бюджет, спільне господарство не ведуть, тому подальше спільне життя й збереження сімї є неможливим, оскільки це суперечить моралі та її інтересам і інтересам відповідача. Неповнолітні сини після розірвання шлюбу проживатимуть з нею. Спорів щодо утримання дітей та про поділ майна подружжя в разі їх виникнення будуть вирішуватися окремо. Просить суд розірвати шлюб та стягнути судові витрати. Позивач в судове засідання не зявилася, про дату, час і місце судового розгляду справи повідомлялася належним чином, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обємі, просить позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, про дату, час і місце судового розгляду справи повідомлявся належним чином, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, не заперечує проти задоволення позову. Таким чином, визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлений позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України суд, зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом при розгляді справи встановлено, що 25 вересня 2005 року між сторонами було укладено шлюб (а.с. 6). Сімейне життя подружжя не склалося, втратились почуття поваги та кохання, перестали розуміти один одного, фактично перестали вести спільне господарство. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що мають істотне значення. Приймаючи до уваги викладене та враховуючи, що сімейне життя подружжя не склалося, шлюбні відносини між сторонами припинено, кожен з них проживає окремо. Спільного бюджету та домашнього господарства не ведуть, сімя існує формально, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що мають істотне значення. А тому за таких обставин, суд приходить до висновку про розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Судом при розгляді справи встановлено, що позивачем при зверненні до суду з позовом було понесено та документально підтверджено судові витрати по сплаті судового збору в сумі 243,60 гривень (а.с. 1). А тому за таких обставин, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача понесених і документально підтверджених судових витрат по сплаті судового збору в сумі 243,60 гривень.

Outcome: approved