Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-01 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду в інтересах [PERSON] з позовом до [PERSON], [PERSON] , [PERSON], про визнання осіб такими, що втратили право на користування житлом в будинку [ADDRESS] В основі своїх вимог посилається на те, що її дочка [PERSON], відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 12 липня 2013 року є власником житлового будинку [ADDRESS] В даному будинку також зареєстровані але не проживають більше десяти років колишня дружина попереднього власника будинку та його діти від першого шлюбу. Факт реєстрації відповідачів у будинку викликає труднощі у володіння, користуванні та розпорядженні житлом зокрема оплати комунальних послуг. З урахуванням наведеного в позовній заяві позивач просить визнати відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON], такими, що втратили право на користування житлом в будинку [ADDRESS] Позивач в судове засідання не з'явилася, подавши заяву про розгляд справи в її відсутності. Представник позивача в судовому засіданні підтримав заявлені вимоги в повному обсязі просив позов задоволити визнати відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON], такими, що втратили право на користування житлом в будинку [ADDRESS] Відповідач в судовому засіданні заявлені позовні вимоги не визнала, зазначила, що змушена була змінити місце проживання оскільки, її колишній чоловік та власник домоволодіння після розірвання шлюбу почав проживати з іншою жінкою, яка в подальшому народила йому дитину. Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи суд приходить до наступного. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON], відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 12 липня 2013 року є власником житлового будинку [ADDRESS] (а.с.6-8) Судом встановлено, що відповідачі не проживають за вказаною адресою, однак, залишаються зареєстрованими в будинку, що завдає позивачу труднощі матеріального характеру, 2 із 3 пов'язані з оплатою комунальних послуг та позбавляє її права належним чином володіти, користуватися та розпоряджатися своїм нерухомим майном, що тягне за собою порушення вимог ст.150 ЖК України. (а.с.9) Принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне право користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб визначений ст.41 Конституції України та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналась 17 липня 1997 року відповідно до Закону України від 17 липня 1997 року №475/97-ВР «Про ратифікацію конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2,4,7 та 11 до Конвенції». Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Об'єктом власності особи може бути, зокрема житло, житловий будинок, садиба, квартира (ст.ст.379,382 ЦК України). Права власника житлового будинку, квартири визначені ст.383 ЦК України та ст.150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатись своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у права власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Згідно зі ст.9 ЖК України ніхто не може бути обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Відповідно ст.405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право користуватись цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Суд дійшов висновку, що [PERSON], [PERSON], [PERSON], не проживають в [ADDRESS] понад 10 років без поважних причин, комунальні послуги не сплачують, особистих речей в будинку немають. Реєстрація відповідачів у будинку, що належить позивачу, обмежує її права власника по користуванню нерухомим майном, в зв'язку з чим позов підлягає задоволенню. Судові витрати віднести за рахунок сторін.

Outcome: approved