Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-07 00:00:00

[PERSON] звернулася до Вінницького районного суду Вінницької області з позовом до [PERSON], за участю третьої особи - Комісії з питань захисту прав дитини при Немирівській районній державній адміністрації про позбавлення батьківських прав. Позовні вимоги мотивовані тим, що вона є матір'ю малолітньої [PERSON], [INFO], а батьком дитини є відповідач [PERSON]. З часу народженням доньки її стосунки із відповідачем зіпсувались та із грудня 2009 року вони проживають окремо. Вона разом із дочкою проживає в м. Немирів, в квартирі її матері, а відповідач в будинку своїх батьків в смт. Вороновиця, Вінницького району Вінницької області. З часу від'їзду відповідач не виявляв бажання бачити доньку, він не піклується про неї, не переймається її долею, не цікавиться життям та здоров'ям, не турбується про її фізичний і духовний розвиток, не забезпечує дитину матеріально. За виконавчим листом №2-198/2010 від 05.03.2010 року, що виданий Немирівським районним судом із відповідача стягуються аліменти на утримання доньки, але він умисно їх не сплачує, приховуючи свої доходи, чим допустив заборгованість в розмірі 20665,75 грн. Відповідач фактично самоусунувся від догляду та виховання доньки, він свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків відносно дитини, а також надав до комісії з питань захисту прав дитини при Немирівській районній державній адміністрації заяву, якою надав свою згоду на позбавлення його батьківських прав відносно доньки. Згідно рішення комісії з питань захисту прав дитини при Немирівській районній державній адміністрації №3 від 28.08.2014 року, доцільно позбавити батьківських прав [PERSON] відносно дочки [PERSON], [INFO]. У зв'язку із зазначеними обставинами позивач звернулася до суду з даним позовом та просить позбавити [PERSON] батьківських прав відносно доньки [PERSON], [INFO]. В судове засідання позивач [PERSON] та її представник [PERSON] не з'явилися, однак попередньо через канцелярію суду подали заяви, в яких зазначили, що позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять їх задовольнити, справу просять розглянути у їх відсутність. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, однак попередньо через канцелярію суду подав заяву в якій зазначив, що позовні вимоги визнає і не заперечує проти їх задоволення. Справу просить розглядати у його відсутність. Представник третьої особи Немирівської районної державної адміністрації Вінницької області Лесько О.І. в судове засідання не з'явилася, однак попередньо через канцелярію суду подала заяву, в якій просить справу слухати у відсутність представника Немирівської районної державної адміністрації, також зазначила, що позовні вимоги визнає, не заперечує проти їх задоволення. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, врахувавши думку осіб, які беруть участь у справі, викладену у письмових заявах, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] року народилася [PERSON], про що в книзі реєстрації народжень 27.08.2009 року зроблено відповідний запис №91, що підтверджується свідоцтвом про народження, серії [NUMBER], виданого 27.08.2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Немирівського районного управління юстиції Вінницької області. Згідно вказаного свідоцтва про народження батьками [PERSON] є: батько - [PERSON] та мати - [PERSON] (а.с. 5). З копії рішення Немирівського районного суду Вінницької області від 04.11.2010 року вбачається, що шлюб між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 10.05.2009 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Немирівського районного управління юстиції Вінницької області, актовий запис №42 розірвано (а.с.7). Позивач [PERSON] разом із дитиною [PERSON], 2009 року народження зареєстрована за адресою: [ADDRESS] що підтверджується копією довідки, виданої виконкомом Немирівської міської ради від 08.08.2014 року №1606 (а.с.13). За місцем проживання [PERSON] характеризується позитивно, скарг та нарікань до Немирівської міської ради стосовно позивача [PERSON] не надходило (а.с.15). З акту перевірки житлових умов заявника від 18.08.2014 року вбачається, що при обстеженні житлових умов позивача [PERSON] встановлено, що вона проживає у трикімнатній квартирі в [ADDRESS] разом із донькою та матір'ю, умови проживання у даній квартирі задовільні (а.с.16). Згідно довідки, виданої Немирівським дошкільним закладом №3 «Дзвіночок» від 20.08.2014 року №172, дитина [PERSON], [INFO] є вихованкою Немирівського дошкільного навчального закладу №3 «Дзвіночок» з 02.08.2011 по даний час. Батько у вихованні дитини участі не приймає (а.с.17). Відповідач [PERSON], [INFO] проживає в [ADDRESS], за місцем проживання характеризується позитивно, скарг від сусідів та жителів селища не надходило, раніше не судимий, про що свідчать копії довідок, виданих виконкомом Вороновицької селищної ради Вінницького району Вінницької області від 26.08.2014 року №932, №933 (а.с.6,8). З акту, затвердженого селищним головою Вороновицької селищної ради Вінницького району Вінницької області від 26.08.2014 року, вбачається, що при обстеженні житлово - побутових умов [PERSON] виявлено, що він проживає у будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] Вінницького району Вінницької області, який належить його батькові [PERSON], в будинку зроблений косметичний ремонт, будинок газифікований, житлово - побутові умови задовільні.(а.с. 9). 14.07.2014 року старшим державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Вінницького районного управління юстиції Павловською К.М. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження при примусовому виконанню виконавчого листа №2-198/2010, виданого 05.03.2010 року Немирівським районним судом Вінницької області про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання доньки [PERSON], [INFO], у зв'язку із направленням виконавчого документа за належністю до ДВС Оболонського МУЮ м. Києва (а.с.14). Згідно розрахунку заборгованості по сплаті аліментів, складеного старшим державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Вінницького районного управління юстиції Павловською К.М., відповідач [PERSON] має заборгованість по сплаті аліментів на утримання дитини за період з 01.10.2010 року по 01.07.2014 року в сумі 20665,75 грн. Як вбачається із рішення комісії з питань захисту прав дитини при Немирівській районній державній адміністрації від 28.08.2014 року №3, беручи до уваги заяву [PERSON] від 21.08.2014 року, згоду батька [PERSON] на позбавлення його батьківських прав відносно дочки [PERSON], з метою захисту прав та інтересів малолітньої дитини, комісія вирішила, що позбавлення батьківських прав [PERSON], 1986 року народження відносно малолітньої дочки [PERSON], [INFO] є доцільним (а.с.10, 33). Згідно розпорядження Немирівської районної державної адміністрації Вінницької області від 29.08.2014 року №243, позбавлення батьківських прав [PERSON], 1986 року народження відносно малолітньої дочки [PERSON], [INFO] є доцільним (а.с.11). Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Відповідно до ст. 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до ч. 1- ч. 4 ст. 150 СК України, батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов'язані поважати дитину. Той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні, відповідно до ч. 1 ст. 157 СК України. Відповідно до п. п. 15,16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» розглядаючи справи даної категорії, судам слід мати на увазі, що позбавлення батьківських прав, тобто наданих батькам до досягнення дитиною повноліття прав на її виховання, захист її інтересів, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування вирішується лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи та характеру ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками. Ухилення відповідача від виконання обов'язку щодо утримання дитини тісно пов'язане із реалізацією права і водночас виконання обов'язку батьком щодо виховання дитини, що є важливою умовою забезпечення належних умов для повноцінного розвитку дитини. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, проживає окремо від дитини, життям та здоров'ям дитини не цікавиться, не приймає участі у її вихованні не піклується про фізичний та духовний розвиток дитини, її підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не виявляє інтересу до її внутрішнього світу; не створює умови для отриманню нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, судом розцінюється як ухилення від виховання дитини батьком, внаслідок його поведінки та свідомого нехтування ним своїми обов'язками. Таким чином, суд дійшов висновку, що [PERSON] ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, що негативно впливає на фізичний і духовний розвиток дитини, підготовку до самостійного життя, а тому наявні передбачені ст. 164 СК України підстави для позбавлення його батьківських прав. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому з відповідача слід стягнути на користь позивача 243 грн. 60 коп. судового збору.

Outcome: approved