Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-29 00:00:00

[PERSON] звернулася до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовною заявою до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, в якій просить визнати [PERSON] , [INFO] , таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS] , посилаючись на наступне. [PERSON] є власником квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , на підставі договору міни квартир, посвідченого старшим державним нотаріусом 1-ї Сєвєродонецької державної нотаріальної контори Сердюк Н.І. № 5846 від 01 листопада 1996 року та договору дарування 1/2 частини квартири, посвідченого приватним нотаріусом Сєвєродонецького міського нотаріального округу Сердюк Н.І. № 1359 від 29 квітня 2002 року. В спірній квартирі зареєстрований відповідач, син позивача, [PERSON] , який з липня 2014 року не проживає в спірній квартирі без поважних причин. У зв`язку із викладеним, позивач просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS] . В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, про причину неявки суд не повідомив, про день, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином. Заяви про розгляд справи без його участі до суду не надходило, відзиву на позов від відповідача також не надходило. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] пояснила, що вона приблизно з 2016 року проживає за адресою: [ADDRESS] . Їй відомо, що в квартирі [ADDRESS] у цьому ж будинку живе позивач [PERSON] , раніше позивач проживала там з чоловіком, але він помер близько року тому. У позивача є два сини, одному з них ( [PERSON] ) вона колись відправляла посилку. Іншого сина вона ніколи не бачила протягом всього часу її проживання з 2016 року. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] пояснила, що вона з 1993 року проживає за адресою: [ADDRESS] . Їй відомо, що в квартирі [ADDRESS] у цьому ж будинку живе позивач [PERSON] вже більше 20 років. У позивача є два сини: [PERSON] та [PERSON] . Зараз позивач живе з сином [PERSON] , а син позивача [PERSON] з 2014 року не проживає в квартирі позивача. Син позивача [PERSON] зі слів позивача знаходиться десь в Росії. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Позивач не заперечувала проти заочного розгляду справи за відсутності відповідача. У зв`язку з наведеним, суд вважав за можливе слухати справу за відсутністю відповідача, а матеріали, що є у справі, достатніми для цього, про що було постановлено ухвалу, яка відображена в протоколі судового засідання. Дослідивши письмові матеріали справи, допитавши свідків, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно із ст. 47 Конституції України кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. В силу ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до статті 405 ЦК України передбачено, що члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно положень ст. 156 ЖК України члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. В судовому засіданні було встановлено, що квартира [ADDRESS] належить на праві власності [PERSON] , що підтверджується копією договору міни квартир, посвідченого старшим державним нотаріусом 1-ї Сєвєродонецької державної нотаріальної контори Сердюк Н.І. № 5846 від 01 листопада 1996 року та договору дарування 1/2 частини квартири, посвідченого приватним нотаріусом Сєвєродонецького міського нотаріального округу Сердюк Н.І. № 1359 від 29 квітня 2002 року. Згідно із довідкою про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб станом на 18 серпня 2020 року № 12200, виданої Центром надання адміністративних послуг у м. Сєвєродонецьку Військово-цивільної адміністрації міста Сєвєродонецьк Луганської області від 18 серпня 2020 року, в квартирі, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , зареєстровані: позивач - [PERSON] , [INFO] , син позивача (відповідач по справі) - [PERSON] , [INFO] , син позивача - [PERSON] , [INFO] Враховуючи вищенаведені показання свідків, судом встановлено, що відповідач за місцем реєстрації не проживає з 2014 року без поважних причин, тобто більше одного року. У зв`язку із цим суд прийшов до висновку про те, що позовні вимоги стосовно визнання відповідача таким, що втратив право користування квартирою, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у відповідності до ст. 141 ЦПК України, суд враховує, що понесення позивачем судових витрат підтверджується квитанцією про сплату № 40170 від 25 серпня 2020 року про сплату судового збору у сумі 840 грн. 80 коп. Разом з тим, позивач в позовній заяві просила не стягувати з відповідача на її користь судові витрати, у зв`язку із чим суд вважає справедливим не стягувати з відповідача на користь позивача суму сплаченого судового збору в розмірі 840 грн. 80 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved