Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-19 00:00:00

[PERSON] звернулася до Рівненського міського суду з позовом, який в подальшому уточнила в частині стягнення заборгованості по аліментах, до [PERSON] про розірвання шлюбу, стягнення аліментів на утримання дитини, стягнення аліментів на утримання дружини, стягнення заборгованості по аліментах. Свої вимоги обґрунтовує тим, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому 04.08.2013 року відділом ДРАЦС РС Рівненського міського управління юстиції Рівненської області шлюбі, актовий запис №1005 . Від цього шлюбу мають неповнолітню доньку: [PERSON], 22. 05. [INFO]. Спільне життя з Відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов'язки з ведення спільного господарства та виховання доньки. Шлюбні відносини припинені з січня 2017 року. Відповідач вже понад рік вживає спиртні напої, поводить себе грубо, емоційно не врівноважений та схильний до образ, що негативно впливає на сім'ю. Постійні сварки та скандали неодноразово відбувались в присутності дитини , що в подальшому може суттєво вплинути на її психіку, погляди на життя, в тому числі на життя в шлюбі та формування її світогляду, особливо, щодо відносин в родині між чоловіком та жінкою, які є основою будь-якої сім'ї. Збереження сім'ї та подальше спільне проживання з Відповідачем є неможливим та суперечить як її інтересам, так і малолітньої дитини. Проживання дитини з одним із батьків не звільняє обох батьків від права спілкуватися з дитиною та обов'язку виховувати дитину, піклуватися про неї та матеріально її забезпечувати. Відповідач тривалий час належним чином не утримував сім'ю, тому вважає, що і в подальшому в добровільному порядку буде ухилятись від матеріального утримання дитини. Відповідач офіційно не працевлаштований та не є суб'єктом підприємницької діяльності. Кошти заробляє шляхом надання будівельних послуг та послуг з ремонту приватним фізичним особам. Про щомісячні розміри таких заробітків останнього часу їй не відомо. Хоча, за період шлюбу розміри таких заробітків Відповідача становили 2000- 3000 грн. на місяць, які ним витрачались на утримання сім'ї. Протягом останніх пів року він не надавав на сімю взагалі нічого. Незважаючи на те, що кошти на утримання сім'ї не надавались, Відповідач щодня йшов з дому на роботу і зі слів його друзів (колег по роботі) він працював. На сьогодні вона ніде не працює, так як знаходиться в декретній відпустці по догляду за донькою до досягнення нею трирічного віку, отримує допомогу на дитину в розмірі 860 гривень Відповідач ухиляється від її утримання також, чим порушує її права, передбачені ч.2, 4 ст. 84 Сімейного кодексу України, якими передбачено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2017 рік» встановлений прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня 2017 року - 1544 гривні, з 1 травня - 1624 гивні, з 1 грудня - 1700 гривень, а для дітей віком до 6 років: з 1 січня 2017 року - 1355 гривень, а з 1 травня - 1426 гривень, з 1 грудня - 1492 гривні. Інших дітей, окрім спільної дитини, а також непрацездатних батьків Відповідач немає. Питання спільно набутого майна буде вирішуватись в позасудовому порядку, шляхом спільного порозуміння, взаємних поступок та інтересів кожного з подружжя та малолітньої дитини. Просила розірвати шлюб між нею, [PERSON] і відповідачем, [PERSON], зареєстрований «04»серпня 2013 року у відділі ДРАЦС РС Рівненського міського управління юстиції Рівненської області, актовий запис №1005. Призначити аліменти на користь [PERSON] на утримання доньки, [PERSON], в розмірі на місяць 50% від встановленого прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку: віком до 6 років: з 1 січня 2017 року - 1355 гривень, а з 1 травня - 1426 гивень., з 1 грудня - 1492 гривні, щомісячно, а з «22» травня 2021 року для дитини відповідно у віці від 6 до 18 років, щомісяця, починаючи стягувати від дня пред'явлення позову до суду і до досягнення донькою повноліття. Стягнути на її утримання аліменти в розмірі на місяць 50% від встановленого державою прожиткового мінімуму, який становить на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня 2017 року - 1544 гривні, з 1 травня - 1624 гривні, з 1 грудня - 1700 гривень, щомісячно до досягнення [PERSON] трьох років. Допустити негайне виконання рішення суду у частині стягнення аліментів у межах суму платежу за один місяць. Стягнути заборгованість з аліментів за 6 місяців з відповідача, [PERSON], що передують даті звернення в сумі 8697 гривень. Судові витрати покласти на Відповідача. В судовому засіданні позивачка [PERSON] підтримала позов в межах його доводів та просила задовольнити. Підтримала уточнену позовну заяву в частині стягнення заборгованості по аліментах в сумі 6897,00 грн. Пояснила, що зазначена заборгованість виникла в період за шість місяців до предявлення позову оскільки відповідач не надавав кошти ні на утримання доньки, ні на її утримання. Не заперечила проти стягнення аліментів на дитину з 01.06.2017р., оскільки після предявлення до суду позову відповідач добровільно сплачував аліменти на утримання дитини в сумі по 600 грн. щомісячно, сплатив за три місяці. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав частково. Не заперечив проти розірвання шлюбу, вважає, що сімя розпалась і збереження її неможливе. Не заперечив проти стягнення з нього аліментів на утримання доньки в розмірі 50% від встановленого прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Просив відмовити в задоволенні позову щодо стягнення аліментів на утримання дружини. Пояснив, що він на даний час офіційно працює, середня заробітна плата становить 3200 грн., тому він не спроможний сплачувати аліменти і на утримання дружини. Позов в частині стягнення заборгованості по аліментах не визнав, та просив відмовити в задоволенні даної вимоги. Заслухавши пояснення позивачки, відповідача, дослідивши письмові матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності суд прийшов до наступних висновків. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, зареєстрованому 04.08.2013 року відділом ДРАЦС РС Рівненського міського управління юстиції, актовий запис № 1005. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], актовий запис № 1352, зареєстрований відділом ДРАЦС РС Рівненського міського управління юстиції.. Судом встановлено, що подружні стосунки припинені з січня 2017р. , та не відновлювалися. Проживають окремо. Виходячи з достовірно встановлених обставин, суд прийшов до висновку, що між сторонама відсутні почуття любові, поваги, взаєморозуміння. Примирення не можливе , оскільки взаємної волі сторін на спільне проживання немає. Відповідно до ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. За таких обставин суд прийшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON]. про розірвання шлюбу підлягають до задоволення, так як подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам подружжя, та неповнолітньої дитини. Шлюб розірвати. Відповідно до вимог ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.1 ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно ст. 191 СК України за рішенням суду аліменти на утримання дитини стягуються від дня предявлення позову. Суд прийшов до висновку, що підлягають до стягнення аліменти за рішенням суду у звязку з ухиленням від утримання дитини в добровільному порядку, в розмірі 50% від встановленого прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, що погоджено сторонами в судовому засіданн, щомісячно з 01.06.2017р., так як судом було встановлено що за березень, квітень травень 2017р. відповідач сплатив аліменти в розмірі по 600 грн. щомісячно, що підтверджується оглянутими судом квитанціями. Згідно частини 2 статті 84 Сімейного кодексу України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Довідкою № 160 від 27.06.2017р., виданою міською дитячою лікарнею Рівненської міської ради підтверджується, що [PERSON] працює в міській дитячій лікарні на посаді робітника по ремонту та обслуговуванню будівель, середня заробітна плата становить 3200,00 грн. Наказом № 1 837-К від 13.07.2015р. підтверджується, що [PERSON] перебуває у відпустці для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з 13.07.2015р. по 22.05.2018р Суд прийшов до висновку, що у звязку з тим, що позивачка має малолітню дитину, перебуває у відпустці по догляду за дитиною, не має можливості працювати та здійснювати належний догляд за дитиною, . За таких обставин, суд прийшов до висновку, що позов в частині стягнення коштів на утримання дружини підлягає до задоволення , та стягнення на її утримання з відповідача 200 грн. щомісячно до досягнення донькою трьох річного віку, а саме до 22.05.2018р. Вимога в частині стягнення заборгованості по аліментах в сумі 6897 грн. до задоволення не підлягає за безпідставністю позовних вимог . Виходячи з положень ч.1 ст. 194 СК України аліменти можуть бути стягнуті за виконавчим листом за минулий час, але не більш як за три роки, що передували пред'явленню виконавчого листа до виконання. Проте судом встановлено, що до березня 2017 року позивачка з позовом про стягнення аліментів з відповідача не зверталася, та у будь-який спосіб з нього на її користь аліменти на утримання дитини не стягувалися. Судові витрати - судовий збір підлягає до стягнення з відповідача на користь держави України в сумі 1920,00 грн. за вимоги: розірвання шлюбу, аліменти на утримання дитини, аліменти на утримання дружини з розрахунку : 640,00 грн. х 3 = 1920,00 грн. На підставі викладеного, ст..ст. , ст.ст. 84, 110, 112, 115, 160, 180, 184 СК України,

Outcome: partial