Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-20 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом, в якому зазначила, що вона з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі з 06.09.2002 року, від даного шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які проживають разом з позивачем та знаходяться на її утриманні. З 2015 року відповідач самоусунувся від виконання батьківських обов`язків, до школи дітей не ходить, успіхами дітей не цікавиться, нагляд за станом здоров`я дітей відповідач також не здійснює, не піклується про їх духовний та фізичний розвиток дітей. У зв`язку з викладеним, позивач просить суд позбавити батьківських прав [PERSON] відносно малолітнього сина - [PERSON] та доньки [PERSON] . Ухвалою судді Херсонського міського суду Херсонської області Гаврилова Д.В. від 07.09.2017 року відкрито провадження за справою та призначено до судового розгляду. Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.08.2018 року у зв`язку із закінченням терміну повноважень судді Гаврилова Д.В. справу №766/12728/17 передано судді Майдан С.І. Ухвалою судді Херсонського міського суду Херсонської області Майдан С.І. від 17.08.2019 року цивільну справу прийнято до свого провадження та призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження зі стадії підготовчого засідання. Від відповідача до суду надійшов відзив проти позову, згідно якого відповідач зазначає, що після розірвання шлюбу позивач суттєво обмежила спілкування відповідача з дітьми, проте, відповідач надає дітям матеріальну допомогу та має бажання підтримувати з ними зв`язок. Крім того, відповідач намагається періодично бачитись з дітьми, вітає їх на дні народження, спілкується та цікавиться їх життям. Відповідач сплачує позивачу аліменти на утримання дітей та заборгованості не має. За місцем проживання характеризується позитивно, алкогольних напоїв не вживає, з сусідами не конфліктує. З урахуванням того, що позбавлення батьківських прав є виключний та надзвичайний засіб впливу на недобросовісних батьків, доказів чого стороною позивача не надано, відповідача просить відмовити у задоволенні позову, вважаючи його необґрунтованим. Ухвалою суду від 15.04.2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. В судовому засіданні позивач підтримала заявлені позовні вимоги, просила їх задовольнити з підстав, викладених у позові. Представник третьої особи Виконавчого комітету Корабельної районної у м.Херсоні ради Скиба О.В. в судовому засіданні вважала позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню. Представник третьої особи Виконавчого комітету Дніпровської районної у м.Херсоні ради Урсуленко Ю.М. в судовому засіданні щодо заявлених позовних вимог покладалась на розсуд суду. Відповідач, представник відповідача в судове засідання не з`явились, представник відповідача [PERSON] надала до суду заяву, якою просила справу слухати за її відсутності, проти задоволення позовних вимог заперечує. Заслухавши учасників судового розгляду, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Згідно ст.164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо він, вона ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Згідно ст.165 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Судом встановлено, що згідно актового запису про народження №294, зробленого 11.05.2004 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Комсомольського райуправління юстиції м.Херсона, батьками [PERSON] , [INFO] , записані: [PERSON] та [PERSON] . Згідно актового запису про народження №618, зробленого 30.09.2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Комсомольського районного управління юстиції у місті Херсона, батьками [PERSON] , [INFO] , записані: [PERSON] та [PERSON] . Заочним рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 20.06.2017 року за цивільною справою №766/3142/17 розірвано шлюб, зареєстрований 06.09.2002 року Міським відділом РАГС Херсонського обласного управління юстиції у м.Херсоні, актовий запис №612, між [PERSON] та [PERSON] . Згідно довідки ТОВ «Управляюча компанія «Будмеханізація» позивач [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] разом з дітьми [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . З характеристики ГУ ДСНС України у Херсонській області вбачається, що позивач [PERSON] за місцем роботи зарекомендувала себе з позитивної сторони, сумлінно відносилася до трудових обов`язків, серед колег користувалася повагою, дисциплінована, дотримувалася законності, дисциплінарних стягнень не мала. З характеристики Херсонської спеціальної ЗОШ №1 Херсонської міської ради вбачається, що позивач [PERSON] за період роботи зарекомендувала себе як компетентний вихователь, відповідальний, творчий педагог, володіє високими професійними якостями, стримана, коректна, неконфліктна. Згідно довідки Херсонської загальноосвітньої шкоди І-ІІІ ступенів №55 Херсонської міської ради від 03.07.2017 року батько [PERSON] , [INFO] , з початку 2016-2017 навчального року не цікавиться успіхами дитини, не відвідує батьківські збори, не спілкується з вчителями особисто, не буру участь у шкільному життя [PERSON] . Згідно відповіді на запит КЗ «Херсонська міська клінічна лікарня ім.А. і О.Тропіних» Управління охорони здоров`я Херсонської міської ради від 19.07.2017 року повідомлено, що [PERSON] , [INFO] , знаходиться під наглядом медичних працівників дитячої поліклініки №2 зазначеного закладу з народження, з пояснювальної лікаря педіатра дільничного на прийомі у поліклініці та під час викликів додому з дитиною завжди була мати. Батько дитини протягом останніх чотирьох років не був присутнім під час оглядів та не звертався до медичних працівників дитячої поліклініки за інформацією щодо стану здоров`я дитини [PERSON] . Згідно довідки Херсонської гімназії №1 Херсонської міської ради від 13.12.2017 року за період навчання [PERSON] , [INFO] , у Херсонській гімназії №1 батько дитини жодного разу не відвідач батьківські збори, не виконував доручення батьківського комітету щодо проведення ремонтних робіт у класній кімнаті, не цікавився успіхами дитини в навчанні та не долучався до участі в гімназійних акціях та конкурсах, не надавав благодійної допомоги навчальному закладу, не виявив бажання познайомитись з класним керівником. З акту обстеження умов проживання за адресою: [ADDRESS] , затвердженого 24.01.2018 року завідувачем Служби у справах дітей Корабельної районної у м.Херсоні ради, вбачається, що у вказаній квартирі проживають [PERSON] з дітьми [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , житлово-побутові умови проживання та санітарний стан помешкання задовільні, стосунки сім`ї дружні, теплі. Допитані в судовому засіданні в якості свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] зазначили, що відповідач протягом близько трьох останніх років дітей не відвідує, свої батьківські обов`язки відносно них не виконує. Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Частинами першою та третьою статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий судовий розгляд. Відповідно до пункту 2 частини першої статті 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя і праці. Позбавлення батьківських прав не звільняє батьків від обов`язку утримувати дітей. Батьки несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону. Стаття 150 СК України визначає перелік обов`язків батьків щодо виховання та розвитку дитини, якими зокрема є: виховання дитини в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклування про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечення здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, підготовка дитини до самостійного життя та інші. Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з частинами першою та другою статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, за домовленістю між ними, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За правилами статті 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності (частина перша). Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом (частина четверта). У пунктах 15-16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема, ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. У абзаці 2 пункту 18 зазначеної постанови роз`яснено, що зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням їх характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Відповідно до статті 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789-ХІІ, держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Відповідно до статті 39 Конвенції про права дитини держави-учасниці вживають всіх необхідних заходів для сприяння фізичному та психологічному відновленню та соціальній інтеграції дитини, яка є жертвою будь-яких видів нехтування, експлуатації чи зловживань, катувань чи будь-яких жорстоких, нелюдських або принижуючих гідність видів поводження, покарання чи збройних конфліктів. Таке відновлення і реінтеграція мають здійснюватися в умовах, що забезпечують здоров`я, самоповагу і гідність дитини. Із зазначених норм матеріального права та роз`яснень слідує, що лише винна поведінка відповідача може бути підставою для позбавлення його батьківських прав. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батьків так і для дитини (стаття 166 СК України). Позбавлення батьківських прав є результатом свідомої поведінки відповідача та допускається лише, коли змінити поведінку відповідача в кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях відповідача. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач послалась на те, що відповідач не виконує належним чином своїх батьківських обов`язків по відношенню до дітей, та саме з цих підстав просила позбавити його батьківських прав. Ухилення відповідача від виконання батьківських обов`язків передбачає систематичне невиконання обов`язку турбуватись про дитину, в чому воно б не виражалося. З характеристики голови квартального комітету №6 Органу самоорганізації населення Антонівської селищної ради м.Херсона вбачається, що відповідач [PERSON] має середньо-технічну освіту, безробітній, за місцем мешкання з сусідами не конфліктує, алкоголю не вживає. Згідно довідки-розрахунку заборгованості по сплаті аліментів старшого державного виконавця Дніпровського РВ ДВС у м.Херсоні ГТУЮ у Херсонській області Гудзь А.М. у [PERSON] станом на 01.03.2018 року борг по сплаті аліментів відсутній. З медичної довідки про проходження обов`язкових попереднього та періодичного психіатричних оглядів та сертифікату про проходження профілактичного наркологічного огляду вбачається, що [PERSON] психіатричних та наркологічних протипоказань не має. Згідно акту обстеження умов проживання за адресою: [ADDRESS] , де проживає [PERSON] , затвердженого начальником Служби у справах дітей Виконавчого комітету Дніпровської районної у м.Херсоні ради, на момент відвідування в приміщенні прибрано, затишно та тепло. Зі слів [PERSON] він спілкувався з дітьми останній раз 1 рік назад, тому, що часто виїжджає на заробітки за кордон, зі слів батька заборгованості по аліментам не має. Згідно висновку Виконавчого комітету Дніпровської районної у м.Херсоні ради від 25.04.2018 року Орган опіки та піклування вважає недоцільним позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно його неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . У висновку зазначено, що батько дітей у зв`язку з неможливістю працевлаштування на постійне місце роботи у м.Херсоні з серпня 2016 року працює в Польщі, веде здоровий спосіб життя, заборгованості по сплаті аліментів не має, любить своїх дітей, намагається брати участь у їх вихованні, бачитися з ними. Мати дітей [PERSON] категорично проти будь-якого спілкування батька з сином та донькою. З відміток у закордонному паспорті [PERSON] , [INFO] , вбачається у останнього наявність польської візи та виїзд його за кордон, зокрема, в період з 21.08.2016 року по 23.12.2016 року, з 01.01.2017 року по 13.02.2017 року, з 22.06.2017 року по 21.12.2017 року. З вищевикладеного судом встановлено, що з серпня 2016 року по 2017 рік включно відповідач працював в Республіці Польщі, у зв`язку з чим він не мав можливості спілкуватись з дітьми та належним чином виконувати свої батьківські обов`язки по відношенню до дітей. Також встановлено, що після розірвання шлюбу сторін та окремого проживання з дітьми відповідач аліменти на утримання дітей сплачував нерегулярними платежами, а з лютого 2017 року сплачує аліменти щомісячно; заборгованість зі сплати аліментів на утримання дітей станом на 01.03.2018 року відсутня. Відповідач заперечує проти позбавлення його батьківських прав, має бажання спілкуватися з дітьми та приймати участь у їх вихованні. За наведених обставин, з урахуванням усіх встановлених обставин та зібраних у справі доказів, яким судом надана належна оцінка, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову, враховуючи те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківські обов`язки, відповідач категорично заперечує проти позбавлення його батьківських прав відносно його дітей, оскільки прагне брати участь у їх вихованні, а судом не встановлено свідоме нехтування відповідачем своїми батьківськими обов`язками по відношенню до дітей.

Outcome: dismissed