Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-01 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом, в якому просить суд встановити порядок користування [ADDRESS] між нею та [PERSON], виділивши їй в особисте користування житлову кімнату площею 12,7 кв.м., лоджію площею 5,8 кв.м., а [PERSON] виділити в особисте користування житлові кімнати площею 17,4 кв.м. та 9,2 кв.м., кухню площею 11,7 кв.м., коридор площею 10,4 кв.м., ванну кімнату площею 2,6 кв.м., вбиральню площею 1,0 кв.м., комора площею 0,5 кв.м. - залишити в загальному користуванні, а також змінити договір найму вищевказаної квартири шляхом укладення з нею окремого договору житлового найму на кімнату житловою площею 12,7 кв.м., лоджія 5,8 кв.м., загальною площею 18,5 кв.м. та розподілити особовий рахунок по [ADDRESS] між нею та [PERSON], згідно визначеного порядку користування. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [ADDRESS] не є приватизованою та належить місцевим радам, Розпорядженням голови Київської районної адміністрації Одеської міської ради № 1161 від 18 жовтня 2007 року визнано [PERSON] наймачем вказаної квартири, а [PERSON] постійно проживає та зареєстрована у цій квартирі як член сім'ї наймача. Однак, між відповідачем [PERSON] та позивачкою [PERSON] виникають постійні суперечки в користуванні вказаною квартирою, хоча питання про порядок користування квартирою між ними мирним шляхом не вирішено. У судовому засіданні представник позивачки [PERSON] позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити з підстав, викладених у позові. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, однак надав суду заяву в якій пред'явлені позовні вимоги визнав та не заперечував проти їх задоволення, також просив суд справу розглядати за його відсутністю. Представник третьої особи Київської районної адміністрації Одеської міської ради у судове засідання не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, однак про причини неявки суд не повідомив. Вислухавши пояснення представника позивачки [PERSON], дослідивши матеріали справи та надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що в [ADDRESS] зареєстровані [PERSON], як основний наймач, та члени його сім'ї [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], що підтверджується довідкою з місця проживання про склад сім'ї та прописку № 840 від 20 жовтня 2014 року. Факт проживання осіб в квартирі підтверджується актом встановлення фактичного користування житловими та нежитловими приміщеннями квартири від 28 жовтня 2014 року, складеним експертом. З матеріалів справи вбачається, що [ADDRESS] не приватизована та належить місцевим радам. Розпорядженням голови Київської районної адміністрації Одеської міської ради № 1161 від 18 жовтня 2007 року визнано [PERSON] наймачем вищевказаної квартири, а позивачка [PERSON] постійно проживає та зареєстрована у цій квартирі як член сім'ї наймача. Положеннями ст. 64 ЖК України передбачено, що члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. До членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім'ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов'язки, як наймач та члени його сім'ї. В ході розгляду справи судом було з'ясовано, що між [PERSON] та [PERSON] виникли спірні правовідносини з приводу користування вказаною квартирою. У зв'язку із відсутністю згоди між ними щодо переоформлення особового рахунку, систематичною несплатою [PERSON] наданих комунальних послуг, відмова [PERSON] від розміну вказаної квартири є причиною пред'явленого позову. З пояснень представника позивачки [PERSON], досліджених судом доказів, встановлено, що [PERSON] та [PERSON] не можуть дійти згоди щодо порядку користування [ADDRESS]. З технічного паспорту, виготовленого міським агентством з приватизації житла від 09 червня 2008 року вбачається, що вищезазначена квартира розташована на першому поверсі дев'ятиповерхового будинку, має загальну площу 71,3 кв.м., житлову площу 39,3 кв.м., та складається із: житлової кімнати (4) площею 9,2 кв.м, житлової кімнати (5) площею 12,7 кв.м., житлової кімнати (7) площею 17,4 кв.м., кухні (6) площею 11,7 кв.м., коридору (1) площею 10,4 кв.м., ванної кімнати (3) площею 2,6 кв.м., вбиральні (2) площею 1,0 кв.м., комора (8) площею 0,5 кв.м., лоджія 5,8 кв.м.. В зазначеній квартирі ізольованими та такими, що мають окремі входи є всі три житлові кімнати: житлова кімната (4) площею 9,2 кв.м., житлова кімната (5) площею 12,7 кв.м., та житлова кімната (7) площею 17,4 кв.м.. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в постанові № 2 від 12 квітня 1985 року «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового Кодексу України» суд вправі задовольнити вимогу члена сім'ї наймача про поділ жилого приміщення, якщо жилу площу, що припадає на нього може бути виділено у вигляді ізольованого приміщення, яке складається з однієї або кількох кімнат, розмір якого не менше встановленого для надання одній особі. При поділі жилого приміщення за вимогою члена сім'ї наймача йому може бути виділено ізольоване жиле приміщення за розміром, меншим за жилу площу, що припадає на нього. Враховуючи вище викладене, суд вважає, що при визначенні порядку користування квартирою стороні може бути виділено в особисте користування лише ізольоване приміщення житлової кімнати. При таких обставинах, запропонований позивачкою [PERSON] порядок користування квартирою, шляхом виділення в користування відповідачу [PERSON] житлові кімнаті площею 17,4 кв.м. та 9, 2 кв.м., які є ізольованими, а позивачці [PERSON] житлову кімнату площею 12,7 кв.м. та лоджію 5,8 кв.м., а решту приміщень залишити в спільному користуванні - може бути задоволений судом. Статтею 16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд також може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Враховуючи, що між сторонами існує спір про порядок користування квартирою, а також з урахуванням того, що у зазначеній квартирі всі житлові кімнати ізольовані, суд вважає можливим захистити права [PERSON] на користування квартирою, та визначити порядок користування приміщеннями спірної квартири наступним шляхом: виділити у особисте користування [PERSON] житлову кімнату площею 12,7 кв.м., лоджію площею 5,8 кв.м., а у користування відповідача [PERSON] житлову кімнату площею 9,2 кв.м. та житлову кімнату площею 17,4 кв.м., залишивши у спільному користуванні сторін кухню площею 11,7 кв.м., коридор площею 10,4 кв.м., ванну кімнату площею 2,6 кв.м., вбиральню площею 1,0 кв.м., комору площею 0,5 кв.м.. Досліджуючи позовні вимоги [PERSON] в частині розділення особового рахунку на [ADDRESS] на два особові рахунки для [PERSON] та [PERSON] окремо, суд вважає, що вони підлягають задоволенню, з наступних підстав. За приписами п.п. 41, 42 «Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями», затвердженими постановою Кабінету Міністрів України № 572 від 08 жовтня 1992 року, визначено, що розподіл загальних витрат на освітлення, опалення, ремонт підсобних приміщень квартир, в яких проживає два і більше власників, провадиться за узгодженням мешканців квартири. Спори між власниками у квартирах, в яких проживає два і більше власників про розподіл витрат на оплату комунальних та інших послуг розв'язуються судом. Оскільки відповідач [PERSON] від розділу особового рахунку ухиляється, а [PERSON] бажає в подальшому оплачувати самостійно комунальні послуги за користування виділеною їй частиною квартири, пропорційно до затрат кожного, суд вважає за необхідне розподілити особовий рахунок по [ADDRESS] між [PERSON] та [PERSON], згідно визначеного порядку користування цією квартирою. Що стосується вимог [PERSON] про укладення окремого договору найму на [ADDRESS] на її ім'я окремо, то вони підлягають задоволенню, з наступних підстав. Положеннями ч. 1 ст. 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. За приписами ст. 61 ЖК України визначено, що користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. Договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем - житлово-експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності - відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем - громадянином, на ім'я якого видано ордер. Статтею 104 ЖК України встановлено, що член сім'ї наймача вправі вимагати, за згодою інших членів сім'ї, які проживають разом з ним, укладення з ним окремого договору найму, якщо жилу площу, що припадає на нього, може бути виділено у вигляді приміщення, яке відповідає вимогам статті 63 цього Кодексу. У разі відмовлення членів сім'ї дати згоду на укладення окремого договору найму, та відмови наймодавця в укладенні такого договору спір може бути вирішено в судовому порядку. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Під час розгляду справи представник позивачки [PERSON]довела суду ті обставини, на які вона посилалися як на підставу позовних вимог. Отже, з урахуванням вищевказаного, оцінивши всі обставини в їх сукупності, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved