Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-09 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з даним позовом, у зв'язку з розпадом сім'ї, що є підставою для розірвання шлюбу. Крім того посилалася на те, що відповідач, участі в утриманні своїх малолітніх дітей - [PERSON] ([INFO]) та [PERSON] ([INFO]), не приймає, а тому позивачка просить присудити від доходів відповідача виплату коштів в розмірі 1 500 грн. щомісячно на утримання дочки та 1 000 грн. щомісячно на утримання сина. Зазначені позовні вимоги [PERSON] підтримала в повному обсязі й наполягала на їх задоволенні з викладених в позові підстав. Пояснила, що шлюбних стосунків з відповідачем не підтримує, спільного господарства вони не ведуть та разом не проживають, а тому подальше збереження сім'ї є неможливим і суперечить її інтересам. Позивачка не працює, діти проживають разом з нею, відповідач участі в їх вихованні та утриманні не приймає і матеріальної допомоги не надає. Також пояснила, що дочка страждає на ДЦП, є інвалідом ІІ групи, в зв'язку з чим потребує постійного домашнього догляду, який вона здійснює. Відповідач, будучи повідомленим про розгляд справи, в судове засідання не з'явився. Оскільки суд позбавлений можливості відкласти розгляд справи, на підставі ст. 169 ЦПК України, в межах строку встановленого ст. 157 ЦПК України, дану справу слід розглянути на підставі наявних доказів у заочному порядку за згодою позивачки. Заслухавши позивачку, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. Матеріалами справи встановлено, що подружжя [PERSON] перебувають у шлюбі з 09 серпня 2008 року, від якого мають двох малолітні дітей - [PERSON] ([INFO]) та [PERSON] ([INFO]). Подальше спільне життя подружжя й збереження сім'ї є неможливим та інтересам позивачки не відповідає, що згідно ч. 2 ст. 112 СК України є підставою для розірвання шлюбу. Малолітні діти проживають разом із позивачкою, що підтверджується довідкою Демидівської сільської ради Вишгородського району Київської області №1280 від 11 листопада 2015 року. Відповідач проживає окремо, за твердженням позивачки участі в утриманні дітей не приймає, що змусило її звернутись до суду. Відповідно до вимог ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно вимог ч. 1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно довідки №921 від 12 листопада 2015 року позивачка перебуває на обліку у Вишгородському управлінні соціального захисту та з 31 травня 2013 року отримує державну допомогу в розмірі 949 грн. на дитину-інваліда [PERSON]. Визначаючи розмір аліментів, суд виходить зі змісту позовних вимог, згідно ст. 182 СК України враховує матеріальний позивачки, яка не працює, самостійно утримує двох малолітніх дітей, одна з яких має погіршений стан здоров'я, відтак потребує більшої матеріальної допомоги відповідача. З цих підстав суд вважає необхідним визначити розмір аліментів в заявленій у позові сумі. Таким чином, позовні вимоги ґрунтуються на вимогах Закону й підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved