Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-05 00:00:00

[PERSON] звернулася до Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області із заявою про встановлення факту народження. В обґрунтування заяви посилається на те, що [INFO] у м.Севастополь Автономної Республіки Крим вона народила дівчинку - [PERSON]. Після народження дитини заявник звернулася до Верхньодніпровського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану з метою реєстрації народження дитини, проте їй було відмовлено у державній реєстрації народження, оскільки в неї не має належного документа, що підтверджує народження дитини, на підставі яких здійснюється державна реєстрація народження в органах державної реєстрації актів цивільного стану. На підставі вищевикладеного [PERSON] просила суд встановити факт народження її доньки - [PERSON], [INFO] у м.Севастополь АРК, записавши її матір'ю дитини, а відомості про батька внести у відповідності до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України, вказавши батьком - [PERSON]. В судовому засіданні [PERSON] заявлені вимоги підтримала з підстав, зазначених у заяві. Суду пояснила, що вона тимчасово мешкала в м.Севастополь, де перебувала на обліку в лікарні та там же народилася в неї дитина. Вона зареєстрована у м.Верхньодніпровськ та планує тут залишатися жити, тому їй необхідно зареєструвати народження дитини. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав заяву про розгляд справи без його участі. Суд, вислухавши пояснення заявника, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків. Судом встановлені такі обставини та відповідні їм правовідносини. [INFO] в м.Севастополь Автономної Республіки Крим народилася [PERSON], матір'ю якої є [PERSON], що підтверджується медичним свідоцтвом про народження (а.с.5), випискою з медичної карти стаціонарного хворого, випискою з карти розвитку новонародженого (а.с.17-18). Згідно з п.1 ст.3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій визначається тимчасово окупованою територією. Відповідно до ч. 2 ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Частиною 3 даної статті Закону передбачено, що будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Таким чином судом встановлено, що медичне свідоцтво про народження було видане органом, який створений та діє у порядку не передбаченому законом, а тому є недійсним і не створює правових наслідків, що позбавляє [PERSON], яка є громадянкою України та зареєстрована у Верхньодніпровському районі Дніпропетровської області, зареєструвати народження дитини та реалізувати інші права та обов'язки, пов'язані із народженням дитини. Згідно зі ст.18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території. Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 256 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Судом встановлено, що орган державної реєстрації актів цивільного стану не має можливості зареєструвати народження [PERSON] у відповідності до Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України №52/2 від 18 жовтня 2000 року у зв'язку з чим заявнику було надано письмову відмову у державній реєстрації народження дитини (а.с.21). Так п.2 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану,затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 52/5 передбачено, що підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є медичне свідоцтво про народження (форма № 103/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - медичне свідоцтво про народження), що видається закладами охорони здоров'я незалежно від підпорядкування та форми власності, де приймаються пологи. При відсутності підстав для державної реєстрації народження, визначених у цьому пункті, державна реєстрація народження проводиться на підставі рішення суду про встановлення факту народження даною жінкою. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість вимог [PERSON] щодо встановлення факту народження її дитини, оскільки реєстрація народження дитини не можлива без відповідного рішення суду, а тому заявлені вимоги підлягають задоволенню. Судові витрати, понесені заявником у відповідності до ч. 7 ст. 235 Цивільного процесуального кодексу України необхідно віднести за рахунок заявника.

Outcome: approved