Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-22 00:00:00

[PERSON] звернулася до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя. В свою чергу [PERSON] звернувся до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області з зустрічним позовом до [PERSON] про визнання майна особистою власністю. 14.02.2014 року ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області обєднано в одне провадження позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя з позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання майна особистою власністю. 19.06.2015 року позовна заява [PERSON] до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя залишена без розгляду, у звязку з повторною неявкою в судове засідання позивача, повідомленого належним чином. В обґрунтування своїх позовних вимог [PERSON] зазначає, що у 1995 році йому було виділено земельну ділянку в с. Піщанка Новомосковського району по вул. Річкова, 3, на якій він з батьком, [PERSON], своїми силами побудували будинок. На час вступу у шлюб з [PERSON] 26.12.2003 року будинок був побудований, за виключенням його внутрішнього облаштування. Після реєстрації шлюбу обставини склалися так, що подружжя не змогло продовжувати і закінчити роботи у будинку, у звязку з чим у 2006 році позивач продав даний будинок. Грошові кошти отримані від продажу даного будинку позивач з батьком поклали на депозит до банківської установи. За ці кошти, в грудні 2007 року позивач купив спірний автомобіль CHEVROLET AVEO SF69 Y. Спільних коштів з [PERSON] на покупку цього автомобіля у подружжя не було. Позивач працював один, дружина не працювала, діти: донька [PERSON], [INFO], та син [PERSON], [INFO], часто хворіли. У 2007 році їх сімя фактично розпалася, подружжя припинило шлюбні відносини. У 2010 році позивач на торгах придбав за договором купівлі-продажу приміщення, яке розташоване по вул. Шевченко, 18 «А» в м.Новомосковську за кошти його тітки [PERSON] Відповідно до угоди з [PERSON] [PERSON] повинен повернути їй гроші до 2014 року, але до цього часу гроші не повернуті. Позивач зазначає, що на час придбання спірного приміщення, він з [PERSON] вже тривалий час не жили однією сімєю і спільного господарства не вели. За таких обставин позивач вимушений звернутися з даним позовом до суду для захисту своїх невизнаних прав як власника майна, і просить визнати за ним право особистої власності на автомобіль CHEVROLET AVEO SF69 Y (№ д.F15S3212665K, №k.KL1SF69YE8W000462) державний знак [NUMBER] та нежитлове приміщення виробничого будинку (приміщення контори «А», «А1») площею 83,3 м.кв.; склад «Б»; гараж «В»; гараж «Г»; гараж «Д»; спорудження №1-2, який розташований за адресою: Дніпропетровська область, м. Новомосковськ, вул.Шевченко,18А. В судове засідання позивач не зявився, надав суду заяву про розгляд справи у свою відсутність, одночасно позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, повідомлена належним чином, причина неявки суду не відома, тому суд, з погодження позивача, відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України, провів заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить\~до наступного висновку. Рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16.09.2013 року встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували в шлюбі з 26.12.2003 року по 22.11.2013 року, а фактично спільного господарства не вели, сімейні відносини не поновлювали, тобто припинили сімейно - шлюбні відносини з вересня 2007 року. Суду надано довідки з ПАТ КБ «ПриватБанк» від 16.01.2014 року, згідно яких в ПАТ КБ «ПриватБанк» на імя [PERSON] був відкритий депозитний вклад від 15.12.2006 року на суму 10\~000,00 доларів США. 17.12.2007 року договір банківського вкладу був розірваний, сума вкладу склала 10\~850,00 доларів США (а.с.40-41). Суду надано повідомлення Новомосковської районної державної нотаріальної контори від 11.11.2013 року, яке адресувалося [PERSON], згідно якої 10.08.2006 року від імені [PERSON] посвідчено договори купівлі-продажу обєкта незавершеного будівництва житлового будинку з будівлями та спорудами і земельної ділянки, розташований в с. Піщанка Новомосковського району Дніпропетровської області вул. Річкова, 3 (а.с.42). Суду надано копію розписки від 01.06.2010 року, згідно якої [PERSON] отримав позику від [PERSON] у розмірі 20\~000,00 доларів США, строком повернення до 01.01.2014 року (а.с.47). З наданого суду свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу і листа Новомосковського МРЕВ вбачається, що автомобіль марки CHEVROLET AVEO SF69 Y (№ д.F15S3212665K, №k.KL1SF69YE8W000462) державний знак [NUMBER] зареєстрований 21.12.2007 року на імя [PERSON] (а.с.15, 73). Відповідно до положень ч.1 та ч.6 ст.57 СК України, особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею, ним до шлюбу; майно набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто. Суд може визнати особистою приватною власністю дружини, чоловіка майно, набуте нею, ним за час їхнього окремого проживання у звязку з фактичним припиненням шлюбних відносин. Отже, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що спірний автомобіль CHEVROLET AVEO SF69 Y (№ д.F15S3212665K, №k.KL1SF69YE8W000462) державний знак [NUMBER] не є спільним майном подружжя, а є особистою власністю [PERSON]. Тому, позов [PERSON] в частині визнання спірного автомобіля особистою власністю позивача обґрунтований і підлягає задоволенню. З цих же підстав суд вважає за необхідне задовольнити позов і в частині визнання особистою власністю [PERSON] нежитлового приміщення виробничого будинку, яке розташоване за адресою: Дніпропетровська область, м. Новомосковськ, вул.Шевченко, 20. Щодо зазначення в резолютивній чатівні позову адреси нежилого приміщення з № 18 А, то суд вважає, що це не може бути підставою для відмови у задоволенні позову лише з цієї підстави, оскільки мотивувальна частина позовної заяви містить правильну адресу розташування нежитлового приміщення, а саме: Дніпропетровська область, м. Новомосковськ, вул.Шевченко, 20, а відтак дана обставина судом сприймається, як описка. А тому і в цій частині суд вважає за необхідне позов задовольнити. Крім того, у відповідності до ст. 88 ЦПК України відповідач повинен відшкодувати на користь держави судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved