Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-11 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до Барашівської сільської про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться за адресою: вул. Шкільна, буд. 1, с. Киянка, Ємільчинського району Житомирської області, в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON], що померла 21.09.2016 року. В даний час необхідно визнати право власності на спадкове майно, однак в приватній нотаріальній конторі право власності на житловий будинок з господарськими будівлями оформити не можливо, так як відсутні правовстановлюючі документи. Позивачка в судове засідання не зявилася, надіслала до суду заяву та просила справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримала. Представник відповідача в судове засідання не зявився, надіслав до суду заяву в якій позов визнав повністю та не заперечив проти ухвалення рішення. Відповідно до ст. 174 ч. 4 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову та у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, суд проводить розгляд цивільної справи без фіксування технічними засобами, за наявними у справі матеріалами. Дослідивши зібрані по справі письмові докази, суд приходить до наступного. Відповідно до ст. 238 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Як передбачено ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). [PERSON] померла 21.09.2016 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ТП № 290344 від 21.09.2016 року (а.с. 3). Право на спадкування мають особи, визначені у законі, позивачка є спадкоємцем першої черги, що підтверджує свідоцтво про народження серії ЯГ № 148757 з якого слідує, що спадкодавиця була її матірю (а.с. 5). Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії І-ТП № 398158, при реєстрації шлюбу позивачка змінила прізвище з «Радченко» на «Зінкевич» (а.с. 7). Відповідно до ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким що прийняв спадщину, якщо не подав заяви про відмову від її прийняття. Позивачка зверталася до приватного нотаріуса Ємільчинського районного нотаріального округу із заявою про видачу свідоцтва про право власності на спадщину за законом, однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на житловий будинок у зв?язку з відсутністю правовстановлюючих документів (а.с. 18). Відповідно до довідки Барашівської сільської ради від 12.10.2017 року № 352, сімя [PERSON] мала наступний склад: чоловік [PERSON], син [PERSON], дочка [PERSON] позивачка по справі. Чоловік [PERSON] помер 15.12.1982 року, що підтверджує свідоцтво про смерть серії І-ТП № 313592. Син [PERSON] від спадкового майна відмовся в установленому законом порядку, що підтверджує заява від 05.07.2017 року посвідчена приватним нотаріусом Ємільчинського районного нотаріального округу, отже єдиною спадкоємицею житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами є позивачка, яка прийняла спадщини після смерті матері. Визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. За таких обставин суд приходить до висновку, що заявлений позов про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями слід задовольнити, визнавши за [PERSON] в порядку спадкування за законом право власності на житловий будинок з господарськими будівлями. На підставі викладеного,

Outcome: approved