overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-16 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із вказаним вище позовом, в обґрунтування якого посилається на те, що 16 листопада 2013 року вона уклала шлюб з [PERSON], який був зареєстрований відділом ДРАЦС по м.Дрогобичу Дрогобицького МРУЮ Львівської області, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 555. Від даного шлюбу [INFO] них народився син [PERSON]. Відповідач не надає коштів на утримання дочки, чим ставить сім»ю у важке матеріальне становище. Оскільки на даний час вона перебуває у важкому матеріальному становищі, їй одній важко утримувати сина, а відповідач не виконує свого батьківського обов?язку передбаченого ст.. 180 СК України, то вона змушена звернутися з даним позовом в суд. Позивач [PERSON] в судовому засіданні, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, з підстав викладених в позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав. Суд вислухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи та давши їм належну оцінку приходить до наступного. Матеріалами справи встановлено і сторонами не оспорюється, що сторони по справі з 16 листопада 2013 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, [INFO] них народився син [PERSON], який проживає разом з позивачкою і знаходиться на її утриманні. (а.с. 2-4) Згідно із ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1989p., батько (- ки) або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Це положення знайшло своє відображення в українському законодавстві. Обов'язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов'язків (ч. 2 ст. 51 Конституції України) закріплюється в сімейному законодавстві (ст. 180 СК України). Обов'язок утримувати дитину - це моральне і найважливіше правове зобов'язання батьків. У разі їх ухилення від його виконання аліменти можуть стягуватись за рішенням суду. Обов'язок утримувати дітей виникає з моменту їх народження і зберігається до досягнення ними повноліття. У відповідності до вимог ст. 182 СК України суд враховує, що позивачка перебуває у гіршому матеріальному становищі, ніж відповідач. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) в твердій грошовій сумі. Суд переконаний, що позивач потребує допомоги на утримання дочки, а відповідач зобо»язаний таку допомогу надавати, а тому позов підставний та підлягає задоволенню. Відповідно до п. 6 ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому згідно вимог ст. 79, 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір в дохід держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-10 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із вказаним вище позовом, в обґрунтування якого посилається на те, що 26 липня 2012 року вона уклала шлюб з [PERSON], який був зареєстрований відділом ДРАЦС по м.Дрогобичу Дрогобицького МРУЮ Львівської області, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 277. Від даного шлюбу 04 грудня 2012 року у них народилася дочка [PERSON]. Відповідач не надає коштів на утримання дочки, чим ставить сім»ю у важке матеріальне становище. Оскільки на даний час вона перебуває у важкому матеріальному становищі, їй одній важко утримувати дочку, а відповідач не виконує свого батьківського обов?язку передбаченого ст.. 180 СК України, то вона змушена звернутися з даним позовом в суд. Позивач [PERSON] в судовому засіданні, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, з підстав викладених в позовній заяві. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позов визнала частково, а саме просить стягувати аліменти в розмірі 300 грн., оскільки її довіритель не має змоги платити в більшому розмірі, так як являється інвалідом 3-ої групи. Суд вислухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи та давши їм належну оцінку приходить до наступного. Матеріалами справи встановлено і сторонами не оспорюється, що сторони по справі з 26 липня 2012 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, 04 грудня 2012 року у них народилася дочка [PERSON], яка проживає разом з позивачкою і знаходиться на її утриманні. (а.с. 2, 5) Згідно із ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1989p., батько (- ки) або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Це положення знайшло своє відображення в українському законодавстві. Обов'язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов'язків (ч. 2 ст. 51 Конституції України) закріплюється в сімейному законодавстві (ст. 180 СК України). Обовязок утримувати дитину - це моральне і найважливіше правове зобовязання батьків. У разі їх ухилення від його виконання аліменти можуть стягуватись за рішенням суду. Обовязок утримувати дітей виникає з моменту їх народження і зберігається до досягнення ними повноліття. У відповідності до вимог ст. 182 СК України суд враховує, що позивачка перебуває у гіршому матеріальному становищі, ніж відповідач. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) в твердій грошовій сумі. Суд переконаний, що позивач потребує допомоги на утримання дочки, а відповідач зобо»язаний таку допомогу надавати, а тому позов підставний та підлягає задоволенню. Відповідно до п. 6 ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому згідно вимог ст. 79, 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір в дохід держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-21 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із вказаним вище позовом, в обґрунтування якого посилається на те, що у 2009 році вона уклала шлюб з [PERSON] Від даного шлюбу у них народилося двоє дітей: дочка [PERSON] - [INFO] та син [PERSON] - [INFO]. Оскільки на даний час вона перебуває у важкому матеріальному становищі, їй одній важко утримувати дітей, а відповідач не виконує свого батьківського обов?язку передбаченого ст.. 180 СК України, то вона змушена звернутися з даним позовом в суд. [PERSON] в судовому засіданні, позовні вимоги підтримала з підстав викладених в позовній заяві, просить позов задоволити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні не заперечував щодо задоволення позову. Суд вислухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи та давши їм належну оцінку приходить до наступного. Згідно ст.. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з?ясованих обставинах, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були дослідженні в судовому засіданні Судом встановлено, що сторони по справі 16 лютого 2009 року зареєстрували шлюб уПідбузькій селищній раді Дрогобицького району Львівської області. (а.с. 2) Матеріалами справи встановлено, що за час перебування у шлюбі в сторін народилася дочка [PERSON] - [INFO] та син [PERSON] - [INFO]. (а.с. 7, 8) Згідно із ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесіє Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1989p., батько (- ки) або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Це положення знайшло своє відображення в українському законодавстві. Обов'язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов'язків (ч. 2 ст. 51 Конституції України) закріплюється в сімейному законодавстві (ст. 180 СК України). Обов'язок утримувати дитину - це моральне і найважливіше правове зобов'язання батьків. У разі їх ухилення від його виконання аліменти можуть стягуватись за рішенням суду. Обов'язок утримувати дітей виникає з моменту їх народження і зберігається до досягнення ними повноліття. У відповідності до вимог ст. 182 СК України суд враховує, що позивачка перебуває у гіршому матеріальному становищі, ніж відповідач. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) в твердій грошовій сумі. Суд переконаний, що позивач потребує допомоги на утримання дітей, а відповідач зобо»язаний таку допомогу надавати, а тому позов підставний та підлягає задоволенню. Відповідно до п. 6 ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому згідно вимог ст. 79, 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір в дохід держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-19 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із вказаним вище позовом, в підтвердження позовних вимог посилається на те, що 07 червня 1986 року вона уклала шлюб з [PERSON], який був зареєстрований в Будинку Урочистих подій м.Дрогобича Львівської області, про, що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 279. Від даного шлюбу [INFO] у них народився син [PERSON]. Оскільки їй одній важко утримувати сина, а відповідач не виконує свого батьківського обов?язку передбаченого ст. 180 СК України, то вона змушена звернутися з даним позовом в суд. Сторони в судове засідання не з?явилися, однак в матеріалах справи маються заяви сторін про розгляд справи у їх відсутності, позивач позов підтримує, а відповідач позов визнає в повному обсязі. Оскільки сторони в судове засідання не з?явилися, то фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу у відповідності до ч.2 ст. 197 ЦПК України - не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази, вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що сторони по справі з 07 червня 1986 року перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від даного шлюбу [INFO] у них народився син [PERSON], який проживає разом з позивачем і знаходиться на її утриманні. (а.с. 2, 4) Згідно із ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесіє Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1989p., батько (- ки) або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Це положення знайшло своє відображення в українському законодавстві. Обов'язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов'язків (ч. 2 ст. 51 Конституції України) закріплюється в сімейному законодавстві (ст. 180 СК України). Обов'язок утримувати дитину - це моральне і найважливіше правове зобов'язання батьків. У разі їх ухилення від його виконання аліменти можуть стягуватись за рішенням суду. Обов'язок утримувати дітей виникає з моменту їх народження і зберігається до досягнення ними повноліття. У відповідності до вимог ст. 182 СК України суд враховує, що позивачка перебуває у гіршому матеріальному становищі, ніж відповідач. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) в твердій грошовій сумі. Суд переконаний, що позивач потребує допомоги на утримання сина, а відповідач зобо'язаний таку допомогу надавати, а тому позов підлягає до задоволення. Відповідно до п. 6 ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому згідно вимог ст. 79, 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір в дохід держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-23 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із вказаним вище позовом, в якому просить: визнати незаконним та скасувати рішення 5 сесії 7 скликання Уличненської сільської ради Дрогобицького району Львівської області за №116 від 12 червня 2016 року «Про розгляд заяви [PERSON].».; зобов'язати Уличненську сільську раду Дрогобицького району Львівської області на сесії повторно розглянути заяву [PERSON], подану до Уличненської сільської ради Львівської області, та прийняти рішення про погодження меж земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку та господарських будівель площею 0,2305га, яка розташована по вулиці [ADDRESS] згідно Акту встановлення (відновлення) і погодження зовнішніх меж земельної ділянки та Акту прийомки-передачі межових знаків на зберігання та без підпису сусіднього (суміжного) землекористувача [PERSON], яка безпідставно відмовляється підписати Акт встановлення (відновлення) і погодження зовнішніх меж земельної ділянки та Акт прийомки-передачі межових знаків на зберігання та стягнути з відповідача судові витрати. Свої вимоги позивач мотивує тим, що на підставі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 08.05.2012 року (реєстраційний №541) вона являється власником житлового будинку [ADDRESS] Дрогобицького району Львівської області. Згідно даних будинкової книги вона з 25.12.1987 року зареєстрована і по даний час фактично проживає в зазначеному житловому будинку. З довідки виконавчого комітету Уличненської сільської ради №557 від 29.05.1995 року, вбачається, що згідно Погосподарських книг Уличненської сільської ради будинок [ADDRESS] Дрогобицького району Львівської області був збудований в 1925 році. Також, відповідно до Погосподарських книг Уличненської сільської ради №№9, 17- 20 за 1967-1970, 1991-1995 роки за господарством до будинку [ADDRESS] рахувалось 0,29 га землі, якою її родина користується близько 90 років. Отже, земельна ділянка для обслуговування належного їй на праві приватної власності житлового будинку [ADDRESS] Дрогобицького району Львівської області знаходиться у її законному володінні та користуванні. Рішенням сесії Уличненської сільської ради №612 від 11.09.2014 року їй, надано дозвіл на виготовлення технічної документації щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі для будівництва і обслуговування житлового будинку та господарських будівель площею 0,25 га, яка розташована по вулиці [ADDRESS] Проте, вона не має можливості на виконання п.2 зазначеного рішення сесії подати виготовлену на її замовлення технічну документацію щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі на розгляд та затвердження сесії сільської ради, оскільки суміжний землекористувач - [PERSON], яка мешкає в будинку [ADDRESS], без будь-яких на то підстав та мотивації,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-17 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із вказаним вище позовом. Посилалася на те, що з 01.03.2009 року перебуває з відповідачем у шлюбі, зареєстрованому виконавчим комітетом Михалківської сільської ради Сокирянського району Чернівецької області за актовим записом №02. Від спільного подружнього життя дітей немає. Оскільки в них з відповідачем різні погляди на сімейне життя, між ними почали виникати різного роду непорозуміння та сварки, і їхня сім'я фактично розпалася. Миритися не бажає та вважає, що в даний час їхній шлюб носить формальний характер, у зв'язку з чим просила розірвати шлюб між нею та [PERSON] Після розірвання шлюбу просила змінити її прізвище на дошлюбне - «[PERSON]». Позивач в судове засідання не з'явилася, однак подала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила розглянути справу без її присутності. При цьому, не заперечила проти ухвалення заочного рішення. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про день, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, про причину своєї неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи без його присутності не подав. У зв'язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, у відповідності до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи наведені вище норми закону, суд вважає за можливе розглянути справу без присутності сторін і ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі письмових доказів, оскільки проти цього не заперечує позивач. З'ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши досліджені письмові докази, які є належними та допустимими, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до задоволення, з огляду на таке. Судом встановлено, що з 01.03.2009 року, [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, згідно свідоцтва про одруження серії [NUMBER], виданого виконавчим комітетом Михалківської сільської ради Сокирянського району Чернівецької області за актовим записом №02. Із змісту позовної заяви вбачається, що на даний час сторони сімейні стосунки не підтримують. Враховуючи наведені вище обставини та фактичні взаємини сторін, суд приходить до висновку, що сім'я остаточно розпалась і зберегти її неможливо. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У відповідності до ст.88 ЦПК України, судові витрати слід стягнути з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-14 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із вказаним вище позовом. Посилалася на те, що з 02.09.2016 року перебуває з відповідачем у шлюбі, зареєстрованому виконавчим комітетом Романковецької сільської ради Чернівецької області за актовим записом №14. Від спільного шлюбу у них дітей не має. Спільним сімейним життям вони прожили до березня 2017 року. Сімя розпалася по тій причині, що вони втратили взаєморозуміння та повагу один до одного, у них різні погляди на сімейне життя. На даний час шлюбних відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть. Миритися не бажає та вважає, що в даний час їхній шлюб носить формальний характер, у звязку з чим просила розірвати шлюб між нею та [PERSON], змінивши після розірвання шлюбу її прізвище на дошлюбне «Хрущовська». При цьому, просила розглянути справу без її присутності. Відповідач в підготовче судове засідання не зявився, однак подав до суду заяву, в якій позовні вимоги визнав не заперечив проти їх задоволення. При цьому, просив розглянути справу без його присутності. Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Згідно ч.3 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ч.1 ст.82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Так, з досліджених матеріалів справи встановлено, що з 02.09.2016 року [PERSON] (дошлюбне прізвище Хрущовська) [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, згідно свідоцтва про шлюб серії І-МИ №118121, виданого виконавчим комітетом Романковецької сільської ради Чернівецької області за актовим записом №14. Із змісту позовної заяви вбачається, що на даний час сторони сімейних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть, миритися не бажають. Враховуючи наведені вище обставини та фактичні взаємини сторін, суд приходить до висновку, що сімя остаточно розпалась і зберегти її неможливо. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У відповідності до ст.141 ЦПК України, судові витрати слід стягнути з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-24 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із вказаним вище позовом. Посилалася на те, що з 06.01.2001 року перебуває з відповідачем у шлюбі, зареєстрованому виконавчим комітетом Капустянської сільської ради Савранського району Одеської області за актовим записом №01. Від шлюбу дітей немає. Спільним сімейним життям прожили до 2016 року. З цього часу спільне господарство не ведеться. Спору про спільне майно немає. Подружні стосунки з відповідачем не склалися, оскільки у них різні погляди на сімейне життя та обовязки, відсутнє взаєморозуміння та повага один до одного. Можливості зберегти сімю немає, оскільки вона проживає з іншим чоловіком. Миритися не бажає та вважає, що їхній шлюб носить формальний характер, у звязку з чим просила розірвати шлюб між нею та [PERSON], розглянувши справу без її присутності. Після розірвання шлюбу просила змінити її прізвище на дошлюбне «Олійніченко». При цьому, не заперечила проти заочного розгляду справи. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про день, час і місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, про причину своєї неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи без його присутності не подав. Згідно ч.3 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача без поважних причин або без повідомлення причин, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи наведені вище норми закону, суд вважає за можливе розглянути справу без присутності сторін та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі письмових доказів, оскільки проти цього не заперечує позивач. Зясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши досліджені письмові докази, які є належними та допустимими, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню, з огляду на таке. Судом встановлено,\~що з 06.01.2001 року [PERSON]\~та [PERSON]\~(дошлюбне\~прізвище \~Олійніченко)\~[PERSON]\~перебувають у\~шлюбі,\~згідно свідоцтва про шлюб серії І-ЖД №291334, виданого виконавчим комітетом Капустянської сільської ради Савранського району Одеської області за актовим записом №01. Із змісту позовної заяви вбачається, що на даний час сторони сімейних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть, миритися не бажають. \~ \~ \~ \~Враховуючи наведені вище обставини та фактичні взаємини сторін, суд приходить до висновку, що сімя остаточно розпалась і зберегти її неможливо. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У відповідності до ст.141 ЦПК України, судові витрати слід стягнути з відповідача.

Outcome: approved