Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-20 00:00:00

[PERSON] звернулася до Рівненського міського суду з позовом до [PERSON] про стягнення грошових коштів (боргу). Свої вимоги обґрунтовує тим, що 26.03.2013 року [PERSON] під розписку позичила у неї кошти у розмірі 49000 грн. Кошти відповідачем отримано для покриття боргу за Кредитним договором № ФІ-08/47816-95 від 01.10.2008 р. Зазначені обставини підтверджуються складеною відповідачем власноручно та підписаною нею у присутності нотаріуса [PERSON] та завіреною ним, розпискою від 26.03.2013 року, кредитним договором № ФІ-08/47816-95 від 01.10.2008 р. та квитанцією від 27.03.2013 № 1 про сплату боргу відповідача за зазначеним Кредитним договором Позивачем та листом [PERSON] від 05.11.2014 № 9-246120/3258 про надання позичальнику прав кредитора. За розпискою відповідач зобовязувався повернути позивачу позику суми коштів в розмірі 49000 грн. в місячний термін. Поштовим відправленням 31.10.2014 надсилала відповідачу лист з вимогами про повернення грошових коштів в розмірі 49000 грн. , проте борг не повернуто. Оскільки, відповідач порушила прийняті на себе зобовязання , та не повернула отримані у борг грошові кошти, просила стягнути з [PERSON] на її користь суму боргу в розмірі 49000,00 грн. та суму сплаченого судового збору у розмірі 551,21 гривень. Позивач подала до суду заяву, в якій просила розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить задовольнити. Не заперечує проти постановлення заочного рішення по справі. Відповідач в судове засідання не зявилася. Про день, час і місце судового засідання повідомлялася належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення. Заяви щодо розгляду справи в її відсутність суду не надала, про причину неявки суд не повідомила. Письмових заперечень на позов до суду не подала. Відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України, з письмової згоди позивача суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача на підставі наявних у справі матеріалів з постановленням заочного рішення відповідно до ст.ст.224- 228 ЦПК України. Дослідивши письмові матеріали справи, та оцінивши докази в їх сукупності суд прийшов до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають до задоволення . Судом встановлено, що 26.03.2013 року [PERSON] під розписку отримала в борг у позивача кошти у розмірі 49000,00 (сорок девять тисяч) грн. для покриття боргу за Кредитним договором № ФІ-08/47816-95 від 01.10.2008 р. Зазначені обставини підтверджуються оглянутими судом письмовими доказам: складеною відповідачем власноруч та підписаною нею у присутності нотаріуса [PERSON] та завіреною ним, розпискою від 26.03.2013 року, зареєстрованою в реєстрі за № 416; кредитним договором № ФІ-08/47816-95 від 01.10.2008 р.; квитанцією від 27.03.2013 № 1 про сплату боргу за зазначеним Кредитним договором [PERSON] в рахунок погашення заборгованості згідно договору кредиту № ФІ-08/47816-95 від 01.10.2008 р. , як поручитель. [PERSON] від 05.11.2014 № 9-246120/3258 підтверджується, що грошові кошти на погашення заборгованості за кредитним договором № ФІ-08/47816-95 від 01.10.2008 р. сплачені особисто поручителем [PERSON], заборгованість по кредиту сплачена в повному обсязі. Встановлено, що [PERSON] було направлено лист на ім'я [PERSON] з вимогою повернути борг, оскільки термін його повернення, визначений розпискою до 26.04.2013 року вже витік та прострочений. У визначений строк борг [PERSON] не повернула. Відповідно до ст.16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути примусове виконання обов'язку в натурі. Цей спосіб захисту цивільного права випливає із загального принципу повного та належного виконання зобов'язання. Відповідно до ч.2 ст.11 Цивільного кодексу України підставою виникнення цивільних прав та обов'язків є договори та інші правочини, а також юридичні факти. Зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Статтею 526 ЦКУ передбачено, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч.І ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Таким чином, суд прийшов до висновку, що [PERSON] . порушила взяті на себе зобовязання щодо повернення [PERSON] 49000,00 грн., а тому вони підлягають до стягнення з відповідача за рішенням суду. Відповідно до ст.. 88 ЦПК судові витрати в сумі 551, 21 грн., понесені позивачем згідно квитанції № 215 від 04.02.2016 р. , підлягають до стягнення з відповідача на користь позивача. На підставі вищевикладеного ст.ст. 526, 533, 545, 625, 1046-1050ЦК України,

Outcome: approved