Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-28 00:00:00

[PERSON] звернулася до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовом до Приватного акціонерного товариства «Сєвєродонецьке об`єднання Азот» (далі ПрАТ «Сєвєродонецьке об`єднання Азот») про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку. В обґрунтування заявлених вимог зазначила, що 03.05.2017 року вона припинила трудові відносини з відповідачем на підставі ч. 3 ст. 38 КЗпП України. При звільненні їй не виплатили заробітну плату, внаслідок чого утворилась заборгованість в сумі 24736,83 грн. 04.06.2018 року Сєвєродонецьким міським судом Луганської області у справі №428/6318/18 було видано судовий наказ, яким з відповідача на користь позивача стягнена сума заборгованості по заробітній платі у вказаному розмірі. 25.04.2019 року виконавчою службою було перераховано суму заборгованості по заробітній платі на її картковий рахунок. Просила суд стягнути з ПрАТ «Сєвєродонецьке об`єднання Азот» на її користь середній заробіток за час затримки розрахунку в сумі 112486,52 грн. 01.07.2019 року судом постановлено ухвалу про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Представник відповідача ПрАТ «Сєвєродонецьке об`єднання Азот» своїм правом на подачу відзиву не скористався. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступне. [PERSON] перебувала в трудових відносинах з ПрАТ «Сєвєродонецьке об`єднання Азот» та 03.05.2017 року трудові відносини були припинені\~ за власним бажанням [PERSON] на підставі ч. 3 ст. 38 КЗпП України, що підтверджується копією виписки з наказу №0166-КП (ув) від 03.05.2017 року. На момент звільнення [PERSON] заборгованість по заробітній платі становила 24736,83 грн. Повний розрахунок з позивачем був проведений 25.04.2019 року, що підтверджується копією виписки від 14.06.2019 року. Відповідно до ч. 1 ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Частиною 1 ст. 117 КЗпП України встановлено, що в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Згідно з пунктом 20 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» від 24.12.1999 року № 13, установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв`язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після пред`явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст. 117 КЗпП стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при не проведенні його до розгляду справи по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності. Визначаючи розмір середнього заробітку за весь час затримки по день проведення розрахунку, суд враховує, що позивач була звільнена 03.05.2017 року, в цей день вона знаходилася на роботі і оплата за цей робочий день була нарахована. Таким чином, розмір середнього заробітку за весь час затримки має обчислюватися з дня, наступного за днем звільнення позивача, і до дня, коли позивачу було сплачено нараховану, але не виплачену заробітну плату в повному обсязі, тобто за період з 04.05.2017 року по 24.04.2019 року, включно, в порядку, визначеному постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати» від 08.02.1995 року № 100 (далі Порядок). Так, абзацом третім пункту 2 Порядку встановлено, що середньомісячна заробітна плата обчислюється, виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана дана виплата. Усі виплати включаються в розрахунок середньої заробітної плати у тому розмірі, в якому вони нараховані, без виключення сум відрахування на податки, стягнення аліментів тощо. Відповідно до пункту 5 розділу IV Порядку нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати. Згідно з пунктом 8 розділу IV Порядку нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні 2 місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. Середньомісячне число робочих днів розраховується діленням на 2 сумарного числа робочих днів за останні два календарні місяці згідно з графіком роботи підприємства, установи, організації, встановленим з дотриманням вимог законодавства (абзац третій пункту 8 розділу IV Порядку). Аналогічна позиція щодо розрахунку розміру середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку викладена у постанові Верховного Суду України від 21.01.2015 року по справі № 6-195цс134. Середньогодинна заробітна плата позивача [PERSON] становить 28,96 грн., а середньомісячне число робочих годин 163,1 год., що підтверджується копією довідки ПрАТ «Сєвєродонецьке об`єднання Азот» №36021 від 15.05.2018 року. Загальна кількість робочих годин за період з 04.05.2017 року по 24.04.2019 року, включно, становить 3889,9 год., яка складається з 19 робочих днів затримки у травні 2017 року (163,1 год. : 20 робочих днів у травні 2017 року х 19 робочих днів затримки = 154,9 год.), за 22 повних місяців затримки з червня 2017 року по березень 2019 року (163,1 год. х 22 місяців = 3588,2 год.) та з 18 робочих днів затримки у квітні 2019 року (163,1 год. : 20 робочих днів у квітні 2019 року х 18 робочих днів затримки = 146,8 год.). Загальна сума середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні становить 112651,50 грн. (визначається шляхом множення середньогодинної заробітної плати на кількість робочих годин затримки, тобто 28,96 грн. х 3889,9 год. = 112651,50 грн.), яка розрахована судом без утримання податків та інших обов`язкових платежів. Проте, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача суму середнього заробітку за час затримки розрахунку за період з 04.05.2017 року по 24.04.2019 року, включно, визначену без утримання податків й інших обов`язкових платежів, в розмірі 112486,52 грн., про яку просить позивач, оскільки відповідно до приписів ч. 1 ст. 13 ЦПК України вихід за межі позовних вимог не допускається. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 1124,87 грн.

Outcome: approved