Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-10 00:00:00

[PERSON] звернулася до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та утримання дружини, який мотивувала тим, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 29.09.2018р. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину сина [PERSON] , [INFO] . Шлюбні та сімейні відносини припинені, спільне господарство не ведеться. Позивач посилається на те, що спільне життя з відповідачем не склалося з причини розбіжності характерів та втрати почуття поваги один до одного, у зв`язку з чим, подальше спільне життя та збереження сім`ї не можливе. Крім того, відповідач у добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на утримання дитини та на її утримання, як дружини, яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною та яка не має постійного доходу. Тому, [PERSON] просить суд розірвати шлюб, стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання до суду позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття, стягнути з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на її утримання у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше розміру прожиткового мінімуму, встановленого для непрацездатної особи, починаючи з дня подання позовної заяви до досягнення дитиною трьох років, тобто до [INFO] , та стягнути сплачений судовий збір.\~\~ 19.04.2021р. відповідач надав письмовий відзив на позов, в якому вказав, що розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить їх інтересам, а тому шлюб необхідно розірвати. З позовною вимогою про сплату аліментів на утримання їх дитини у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання до суду позовної заяви до досягнення дитиною повноліття погоджується. Вимога про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку відповідає вимогам закону, однак позивачем не доведено, що він має змогу сплачувати аліменти на її утримання у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку щомісячно, але не менше розміру прожиткового мінімуму, встановленого для непрацездатної особи. Враховуючи невеликий розмір заробітної плати, стан його здоров`я, наявність хронічного захворювання виразкової хвороби шлунку, наявність матері, яка потребує матеріальної допомоги, вважає за можливе стягнення з нього на користь позивача аліментів на її утримання до досягнення дитиною трьох років у розмірі 1000грн. щомісячно.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги про розірвання шлюбу та про стягнення аліментів на утримання дитини підтримала, та просила стягувати аліменти на її утримання у розмірі 1000грн.\~\~ Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав до суду заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги про розірвання шлюбу та про стягнення аліментів на утримання дитини визнав повністю. Вимоги щодо стягнення аліментів на утримання позивача до досягнення дитиною трьох років визнав частково, просив стягувати аліменти на утримання дружини у розмірі 1000грн. У зв`язку із неявкою у судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно з ч.1 ст.112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст.ст.180, 182 , 183 СК України,\~ батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ст.141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. З матеріалів справи видно, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 29.09.2018р., що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 29.09.2018р. Луганським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області, актовий запис №94. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину: сина [PERSON] , [INFO] . Шлюбні та сімейні відносини припинені, спільне господарство не ведеться. Позивач посилається на те, що спільне життя з відповідачем не склалося з причини розбіжності характерів та втрати почуття поваги один до одного, у зв`язку з чим, подальше спільне життя та збереження сім`ї не можливе. Крім того, відповідач у добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на утримання дитини та її утримання, як дружини, з якою проживає дитина віком до трьох років. Сторони не бажають збереження сім`ї, оскільки подальше їх сумісне життя неможливе у зв`язку з психологічною несумісністю, тобто збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Таким чином, матеріалами справи підтверджено, що сім`я фактично розпалася, сторони примиритися не бажають і подальше сумісне життя і збереження шлюбу заперечує інтересам сторін, згоду про місце мешкання неповнолітньої дитини після розірвання шлюбу між сторонами знайдено, у зв`язку з чим позовна вимога щодо розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1-3 ст.77 СК України утримання одному з подружжя надається другим із подружжя у натуральній або грошовій формі за їхньою згодою. За рішенням суду аліменти присуджуються одному з подружжя, як правило, у грошовій формі. Аліменти сплачуються щомісячно. За взаємною згодою аліменти можуть бути сплачені наперед. Частиною 2, 4, 6 ст.84 СК України встановлено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Відповідно до ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. З матеріалів справи судом встановлено, що сторони є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Сєвєродонецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області. В судовому засіданні з матеріалів справи було встановлено, що в теперішній час [PERSON] мешкає з позивачем та перебуває на її утриманні. Відповідач добровільно не надає матеріальну допомогу на утримання дитини та дружини. Враховуючи, що разом з позивачем мешкає син [PERSON] , [INFO] , якому не виповнилося трьох років, то [PERSON] має право на утримання від [PERSON] до досягнення дитиною трьох років, оскільки здійснює догляд за дитиною до досягнення нею трирічного віку, а тому позбавлена можливості матеріально забезпечити себе та мати необхідні засоби до існування. Визначаючи розмір та спосіб стягнення аліментів на утримання дитини та дружини, суд враховує те, що відповідач є працездатною особою та може надавати матеріальну допомогу (доказів неможливості надання такої допомоги відповідачем не надано), працює та отримує стабільний дохід, а позивач проживаючи з їх дитиною, потребує такої допомоги, а тому, зважаючи на реальні і розумні потреби в матеріальному утриманні дитини, взаємний обов`язок батьків по їх утриманню, викладені обставини, що мають значення в їх сукупності, враховуючи ту обставину, що позивач інших джерел доходу, окрім соціальних виплат по догляду за дитиною, не має, з урахуванням віку, стану здоров`я та матеріального забезпечення дитини, з урахуванням матеріального та родинного стану відповідача, суд вважає необхідним\~ стягувати з [PERSON] на користь позивача [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки від всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, починаючи з 04.01.2021р. і до досягнення дитиною повноліття та аліменти на утримання [PERSON] у розмірі 1000грн. щомісяця, починаючи з 04.01.2021р. і до досягнення дитиною трьох років [INFO] .\~ Отже, судом встановлено, що обставини викладені позивачем в обґрунтування позову знайшли своє часткове підтвердження в матеріалах справи, а тому позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та утримання дружини підлягає частковому задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Сплата судового збору у розмірі 840,80грн. позивачем за позовну вимогу про розірвання шлюбу підтверджена квитанцією, яка наявна в матеріалах справи, при цьому, позивач просить суд стягнути з відповідача суму сплаченого судового збору у розмірі 840,80грн., а отже з відповідача підлягає стягненню сума сплаченого судового збору у розмірі 840,80грн. на користь позивача. Разом з цим, оскільки позивача звільнено від сплати судового збору за позовні вимоги про стягнення аліментів, то судовий збір у розмірі 1681,60грн. підлягає стягненню з відповідача в дохід держави. У відповідності до ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial