Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-20 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з даним позовом, в якому просить визнати за нею право власності на житловий будинок, що залишився після померлого [INFO] її діда [PERSON] , й знаходиться в [ADDRESS] . Свої вимоги обґрунтовує тим, що після смерті діда вона подала заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини за заповітом, але не може оформити право власності на спадкове нерухоме майно через нотаріальну контору, оскільки у покійного спадкодавця відсутні правоустановлюючі документи на належне йому домоволодіння, яке відносилося до колгоспного двору. Позивач в судове засідання не з`явився, надав суду заяву у який просив розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги підтримав. Відповідач в підготовче судове засідання представника не направив, відзиву на позов не подав, надавши заяву про розгляд справи в їх відсутність, проти позовних вимог не заперечує. За змістом положень ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження у випадку визнання відповідачем позову суд ухвалює рішення в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За змістом положень ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті; в разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи за встановленою черговістю. Згідно роз`яснень, викладених у п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України №20 від 22.12.1995р. «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» право власності на майно, яке належало колгоспному двору і зберіглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15.04.1991р. не втратили права на частку в його майні і розмір частки члена двору визначається, виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Відповідно до ст.120 ЦК УРСР в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин, майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Колгоспний двір може мати у власності підсобне господарство на присадибній ділянці землі, що знаходиться у його користуванні, жилий будинок, продуктивну худобу, птицю та дрібний сільськогосподарський реманент відповідно до статуту колгоспу. Згідно із ч.2 ст.123 ЦК УРСР в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин, розмір частки члена двору встановлюється, виходячи із рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. З матеріалів справи слідує, що спірний будинок побудований на законних підставах і не є самочинним будівництвом, а відтак право власності на нього виникло у членів відповідного колгоспного двору. Судом встановлено, що в домоволодінні, яке розташоване в [ADDRESS] , та мало статус «колгоспного двору», проживали дід та баба позивача [PERSON] і [PERSON] , яким згідно діючого на той час законодавства і належало зазначене домоволодіння в рівних долях (по 1/2 частині кожному). Баба позивача [PERSON] померла [INFO] , не склавши при житті заповіту, й спадкоємцем її майна на підставі ст.1261 ЦК України є чоловік [PERSON] , який прийняв спадщину, оскільки постійно проживав з нею на час відкриття спадщини (ч.3 ст.1268 ЦК України). [PERSON] , який помер [INFO] , 22 квітня 2004р. склав заповіт, в якому на випадок своєї смерті заповідав [PERSON] житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований за адресою [ADDRESS] . Даний заповіт посвідчений державним нотаріусом Борзнянської нотаріальної контори Лиман Т.О. Спадкоємцем майна [PERSON] на підставі ст.1223 ЦК України є рідна онука [PERSON] (позивач по справі), яка прийняла спадщину шляхом подачі відповідної заяви до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. Зазначені обставини підтверджуються копіями паспорта, свідоцтв про народження, укладення шлюбу, смерть, про народження, заповіту, Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя, Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища, витягу із рішення 38-ї сесії 6-го скликання Борзнянської міської ради від 15.10.2015р., витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі, свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок від 11.02.1988р., технічного паспорта на будинок, довідки КП «Ніжинське МБТІ» № 56 від 28.05.2020р., довідками Борзнянської міської ради № 1105 від 24.04.2020р., № 1486 від 26.06.2020р. та № 1487 від 26.06.2020р., листом Борзнянської державної нотаріальної контори № 1020/02/17 від 21.09.2020р., довідкою Борзнянської районної державної нотаріальної контори № 1055/01-16 від 28.09.2020р. Нотаріусом Борзнянської районної державної нотаріальної контори відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину на вищевказане домоволодіння, оскільки відсутній оригінал правовстановлюючого документу на нього. За змістом положень ст.25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи виникає у момент її народження і припиняється у момент її смерті. Відповідно до приписів ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Таким чином, оскільки [PERSON] є спадкоємцем за заповітом після смерті свого рідного діда [PERSON] , цивільна правоздатність якого припинилася, прийняла спадщину, інші спадкоємці на спадкове майно не претендують, втрачений правовстановлюючий документ на належний померлому спадкодавцю житловий будинок, який розташований в [ADDRESS] , що перешкоджає позивачу оформити право власності на спадкове нерухоме майно через нотаріальну контору, то суд вважає за можливе позов задовольнити з винесенням рішення в підготовчому засіданні. При цьому, у відповідності до приписів ч.4 ст.206 ЦПК України суд переконався, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved