Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-23 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, мотивуючи своє звернення тим, що добровільно знятися з реєстраційного обліку у квартирі, де він проживає відповідач не бажає. В позовній заяві позивач зазначає, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 27.05.1996, виданого старшим нотаріусом Уманської міської державної нотаріальної контори Копиловим В.І., зареєстрованого за № 6722, вона є власником однокімнатної квартири [ADDRESS] , що також підтверджується технічним паспортом та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 194900269 від 26.12.2019. У належній їй квартирі, крім неї самої, зареєстрована її дочка [PERSON] та син [PERSON] - відповідач по справі. Проте, [PERSON] , одружившись у 2006 році, залишив казану квартиру і з того часу в ній не проживає. Перешкод у проживанні йому ніхто не чинить, оскільки він має ключі від вхідних дверей. Відповідач в утриманні квартири участі не бере, комунальні послуги не сплачує, особистих речей його там немає, а позивач вимушена сплачувати комунальні послуги з урахуванням всіх зареєстрованих у квартирі осіб, що тягне за собою додаткові витрати. Тому, позивач змушена звернутися до суду з даним позовом та просить визнати [PERSON] , 1985 року народження, таким, що втратив право на користування квартирою [ADDRESS] . Ухвалою судді справу призначено до розгляду у спрощеному позовному провадженні, відповідно до ст. 274 ЦПК України, без повідомлення сторін. Про проведення розгляду справи у спрощеному позовному провадженні позивач та відповідач повідомлені належним чином. Заперечення проти такого розгляду справи та відзив на позов від відповідача судом у встановлений строк не отримано. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. У відповідності до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених вимог на підставі представлених доказів. Суд, дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, встановив такі фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно зі ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Судом встановлено, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 27.05.1996, виданого старшим нотаріусом Уманської міської державної нотаріальної контори Копиловим В.І., зареєстрованого за № 6722, [PERSON] є власником однокімнатної квартири [ADDRESS] (а.с.7). Право власності на вказану квартиру також підтверджується технічним паспортом на квартиру (а.с.8-10); Домовою книгою (а.с.13-14) та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 194900269 від 26.12.2019 (а.с.11). Відповідно до Довідки про склад сім?ї № 25510 , виданої КП «Уманське РЕУ-№», до складу членів сім?ї [PERSON] входять: син [PERSON] , дочка [PERSON] та внучка [PERSON] (а.с.15). Згідно Довідки №20 від 19.12.2019, виданої головою ОСББ «Умань Комарова 17) [PERSON] та Акту про фактичне місце проживання особи від 02.01.2020, складеного головою ОСББ «Умань Комарова17» [PERSON] , у присутності мешканців будинку [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] - [PERSON] зареєстрований, але не проживає у квартирі [ADDRESS] (а.с.16,17). Відповідно до частини першої статті 383 ЦК України власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб. Згідно положень статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Згідно ч.2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Основні підстави втрати права користування жилим приміщенням зазначені у ч.2 ст. 107 Житлового кодексу України - у разі вибуття наймача та членів його сім`ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся сім`я, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сім`ї, який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття. Стосовно вищезазначеної статті надав роз`яснення Верховний Суд України у постанові «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України». В п. 11 зазначено наступне: відповідно до ст. 107 ЖК наймач або член його сім`ї, який вибув на інше постійне місце проживання, втрачає право користування жилим приміщенням з дня вибуття, незалежно від пред`явлення позову про це. Суд враховує, що квартира [ADDRESS] належить позивачу, відповідач не проживає у вказаній квартирі з 2006 року, а тому позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved