Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-21 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вищезазначеним позовом, я якому з уточненням своїх позовних вимог посилається на те, що 23 травня 2016 року в закладі «Восточный центр Nisaja», що знаходиться за адресою: м. Дніпро, вул. Куйбишева, 5а, господарську діяльність в якому здійснює фізична особа-підприємець [PERSON], представником позивача зафіксовано факти публічного розповсюдження товару, а саме магніт сувенірний, на якому незаконно відтворено один з творів образотворчого мистецтва [PERSON] під назвою «Я твоя». Права позивача на зазначений твір підтверджується свідоцтвом № 54873 від 20 травня 2014 року та рішення до нього. Авторство позивача підтверджується підписом останньої на оригінальних примірниках творів, а саме у нижньому лівому куті кожної з робіт зазначено: «Е. Gapchinska». Відповідач порушив права позивача, шляхом публічного показу та розповсюдження без дозволу позивача контрафактних примірників творів, а також реалізував зазначений товар. Тому позивач просить суд захистити свої авторські права, порушені відповідачем шляхом піратства розповсюдження контрафактного товару (магнітів сувенірних), в якому без дозволу втілено твір образотворчого мистецтва [PERSON], а саме: - за фактом реалізації 23 травня 2016 року сувенірного магніту, в якому було використано твір [PERSON] під назвою «Я твоя» 2011 р., - шляхом стягнення з відповідача суми компенсації в розмірі 16\~000 грн., тобто 10 мінімальних заробітних плат за кожний факт порушення та обєкт інтелектуальної власності. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Представник відповідача в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог, посилаючись на їх безпідставність та необґрунтованість. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Як встановлено в судовому засіданні, 23 травня 2016 року в закладі «Восточный центр Nisaja», в якому здійснює господарську діяльність ФОП [PERSON], за адресою: м. Дніпро, вул. Куйбишева, 5А, зафіксовано факт реалізації товару сувенірного магніту, на якому без дозволу автора відтворений один з творів образотворчого мистецтва [PERSON] «Я твоя». На підтвердження даного факту стороною позивача було надано: копію з її твору образотворчого мистецтва «Я твоя» /а.с.14/; магніт із зображенням цього твору, придбаний у магазині відповідача /а.с.12/; товарний чек, виданий ФО [PERSON] з зазначенням найменування товару - магніт «Гапчинська» кількість 1 шт., ціна 20 грн. /а.с. 13/, а також диск з відеозаписом придбання вказаного магніту у торговій мережі відповідача /а.с. 32/. Вищевказаний твір образотворчого мистецтва належать [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про реєстрацію авторського права на твір № 54873 від 20 травня 2014 року /а.с. 15/ та Афідевіт-заявою від 02 грудня 2014 року /а.с. 33/. Авторство позивача підтверджується підписом на оригінальних примірниках творів, а саме у нижньому лівому куті кожної з робіт зазначено: «Gapchinska Е». Згідно ч.1 ст. 418 ЦК України право інтелектуальної власності - це право особи на результат інтелектуальної, творчої діяльності або інший об'єкт права інтелектуальної власності, визначений цим Кодексом та іншим законом. Відповідно до ч.1 ст. 433 ЦК України об'єктами авторського права є твори, а саме: 1)літературні та художні твори, … . А ч.2 цієї ж статті визначено, що твори є об'єктами авторського права без виконання будь-яких формальностей щодо них та незалежно від їх завершеності, призначення, цінності тощо, а також способу чи форми їх вираження. Вказані положення також закріплені в ст. 8 Закон України «Про авторське право і суміжні права». Згідно з ч.1 ст. 437 ЦК України авторське право виникає з моменту створення твору. Відповідно до ч.1 ст. 445 ЦК України автор має право на плату за використання його твору, якщо інше не встановлено цим Кодексом та іншим законом. Відповідно до ч.2 ст. 11 Закон України «Про авторське право і суміжні права» авторське право на твір виникає внаслідок факту його створення. Для виникнення і здійснення авторського права не вимагається реєстрація твору чи будь-яке інше спеціальне його оформлення, а також виконання будь-яких інших формальностей. Відповідно до абз.2 п. 44 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 04 червня 2010 року «Про застосування судами норм законодавства у справах про захист авторського права і суміжних прав» особа, яка розповсюджує об'єкти авторського права і (або) суміжних прав без дозволу суб'єкта такого права, несе відповідальність за порушення виключних прав на цей твір і в тому випадку, коли контрафактну продукцію нею отримано за договорами з третіми особами. Позивач повинен довести факт наявності в нього авторського права і (або) суміжних прав, факт порушення його прав відповідачем або загрозу такому порушенню, розмір шкоди (за винятком вимоги виплати компенсації), якщо вона завдана, та причинно-наслідковий зв'язок між завданою шкодою і діями відповідача. Відповідач, який заперечує проти позову, зобов'язаний довести виконання вимог Закону N 3792-XII при використанні ним об'єкту авторського права і (або) суміжних прав, а також спростувати передбачену цивільним законодавством презумпцію винного завдання шкоди (статті 614 та 1166 ЦК). В судовому засіданні представник позивача довів наявність у позивача авторського права на твір «Я твоя», а також факт його порушення, оскільки позивач не надавала згоди на використання цього твору на сувенірному магніті та його реалізацію (продаж). Разом з тим, сторона відповідача не довела дотримання нею авторських прав позивача. Відповідно до п.1 пп. г) ст. 52 Закон України «Про авторське право і суміжні права» суб'єкти авторського права та суміжних прав мають право звернутись в установленому порядку до суду з позовом про відшкодування збитків (матеріальної шкоди), включаючи упущену вигоду, або стягнення доходу, отриманого порушником внаслідок порушення ним авторського права або (і) суміжних прав, або виплату компенсації. Пунктом 2 пп. г цієї ж статті передбачено, що суд має право постановити рішення чи ухвалу про виплату компенсації, що визначається судом, у розмірі від 10 до 50 000 мінімальних заробітних плат, замість відшкодування збитків або стягнення доходу. Враховуючи викладене, оскільки судом встановлено, що відповідач здійснював продаж товару із зображеннями твору образотворчого мистецтва, а саме малюнку, автором якого являється позивач, письмового договору про передачу прав на використання малюнку між сторонами укладено не було, суд вважає, що у відповідача не було законного права на використання зображень цих творів. Враховуючи, що встановити розмір збитків (матеріальної шкоди), включаючи упущену вигоду, або розмір доходу, отриманого порушником внаслідок порушення ним авторського права позивачки, із зібраних судом доказів встановити не виявляється можливим, суд вважає за необхідне захистити права позивача шляхом стягнення на її користь з відповідача передбачену законом\~компенсацію в розмірі 10 мінімальних розмірів заробітних плат. Враховуючи викладене, на користь позивача підлягає до стягнення 16\~000 грн., виходячи з наступного 1 (неправомірне використання обєкту інтелектуальної власності) * 1 (вид (факт) порушення прав позивача: публічний показ та розповсюдження) * 10 (мінімальна сума компенсації) * 1\~600 грн. (розмір мінімальної заробітної плати станом на день винесення рішення) = 16\~000 грн. Судові витрати розподілити відповідно до ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved