Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-24 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вищевказаним позовом до Сокирянської міської ради Чернівецької області про визнання права власності на самочинно побудоване нерухоме майно. Посилалась на те, що вона є власником житлового будинку з господарськими будівлями, розташованого за адресою: м.Сокиряни, вул.Толбухіна,4 Чернівецької області, який належить їй на праві власності, згідно договору купівлі-продажу та свідоцтва про право на спадщину за законом. Вказаний будинок розташований на земельній ділянці площею 0,0744 га, яка нею орендується для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. У 2003 році було отримано дозвіл виконавчого комітету Сокирянської міської ради на добудову до житлового будинку гаражно-господарської споруди по вул.Толбухіна,4 в м.Сокиряни. Проте, в силу своєї необізнаності, після отримання даного дозволу, в інспекції архітектурно-будівельного контролю дозвіл вона не отримала. Рішенням виконавчого комітету Сокирянської міської ради №165 від 10.07.2008 року затверджено технічний висновок на спроможність несучих конструкцій житлового будинку та господарської споруди для подальшої експлуатації, а 25.11.2009 року рішенням №236 погоджено прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом житлового будинку по вул. Толбухіна,4. 04.04.2016 року після закінчення будівництва прибудов, з метою їх здачі в експлуатацію, на її замовлення щодо виготовлення технічної документації на будинок, Сокирянським районним комунальним підприємством «Сокирянське РБТІ» було проведено обстеження будинку та виявлено самочинне будівництво, а саме в житловому будинку літ. «А»: кімната 1-4, коридор 1-5, санвузол 1-6, кухня 1-7; літня кухня з підвалом літ. «Б», гараж літ. «В», вбиральня літ. «Г». З метою здачі в експлуатації самочинно побудованих прибудов, нею було подано в Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Чернівецькій області заяву про готовність обєкта до експлуатації, на що вона отримала лист від 21.04.2016 року, яким їй повідомлено, що обєкт будівництва, вказаний нею в заяві не підпадає під дію Порядку прийняття і проведення технічного обстеження індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, громадських будинків та будівель і споруд сільськогосподарського призначення І та II категорії складності, які збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт, та дозвільних документів на добудову житлового будинку по вул.Толбухіна,4 м.Сокиряни Чернівецької області інспекція не видавала, що фактично стало підставою на звернення до суду. Здійснені нею прибудови до житлового будинку по вул.Толбухіна,4 в м.Сокиряни Чернівецької області переобладнано в межах орендованої нею земельної ділянки з відповідним відступом від меж земельної ділянки зазначених будівель, не порушуючи вимоги містобудівного законодавства та ДБН 360-92** «Містобудування і забудови міських і сільських поселень». На даний час побудовані нею прибудови до житлового будинку знаходяться в задовільному технічному стані та придатні до нормальної експлуатації, будівельні конструкції прибудов відповідають умовам міцності, надійності та стійкості. За таких обставин, вона не може здати в експлуатацію житловий будинок та господарські будівлі і одержати відповідні правовстановлюючі документи, що і стало підставою для її звернення до суду. Інвентаризаційна вартість добудови складає 99149 грн. Просила визнати за нею право власності на самочинно побудовані прибудови до житлового будинку, господарські споруди розташовані за адресою: м.Сокиряни вул.Толбухіна,4 Чернівецької області, які по технічному паспорту зазначені: житловий будинок - літ. «А»: кімната 1-4, коридор 1-5, санвузол 1-6, кухня 1-7, літня кухня з підвалом - літ.«Б», гараж - літ. «В», вбиральня - літ. «Г». Позивач [PERSON] підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити, про що вказала у поданій до суду письмовій заяві, в якій одночасно просила розглядати справу без її участі. Представник відповідача [PERSON] в судове засідання також не зявився, проте направив до суду письмову заяву, якою позовні вимоги визнав та просив справу розглядати без участі представника Сокирянської міської ради. У звязку із неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, у відповідності до вимог ст.197 ч.2 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Оскільки всі особи, які беруть участь у справі, заявили клопотання про розгляд справи за їх відсутності, суд у відповідності до вимог ст.158 ч.2 ЦПК України вважає за можливе провести судовий розгляд у судовому засіданні за відсутності сторін та вирішити справу на підставі наявних у ній доказів. З наведених у позовній заяві обставин, які згідно ст.61 ч.1 ЦПК України не підлягають доказуванню, оскільки визнані сторонами, встановлено, що [PERSON] згідно договору купівлі-продажу житлового будинку від 03.10.2001 року та свідоцтва про право на спадщину за законом від 15.09.2015 року є власником житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами під номером 4, що розташований по вул.С.Нігояна (колишня-вул.Толбухіна) в місті Сокиряни Чернівецької області, що складається з: житлового будинку літ. «А», загальною площею 62,40 кв.м., житловою площею 36,30 кв.м.; вбиральні літ. «Г», альтанки з підвалом літ. «Д», огорожі №«1-2». Рішенням виконавчого комітету Сокирянської міської ради №155 від 18.06.2003 року [PERSON] надано дозвіл на добудову до житлового будинку розміром 5х9,95м., 1,5х9,95м., гаражно-господарську споруду розміром 20х5м. по вул.С.Нігояна,4 (колишня-вул.Толбухіна) в м.Сокиряни. Рішенням виконавчого комітету Сокирянської міської ради №165 від 10.07.2008 року затверджено технічний висновок на спроможність несучих конструкцій житлового будинку та господарської споруди для подальшої експлуатації по вул.С.Нігояна,4 (колишня-вул.Толбухіна) в м.Сокиряни, який відповідно було погоджено Сокирянським міським головою, головним архітектором району та районною СЕС. Рішенням виконавчого комітету Сокирянської міської ради №236 від 25.11.2009 року погоджено прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом житлового будинку по вул.С.Нігояна,4 (колишня-вул.Толбухіна) в м.Сокиряни. Згідно технічного паспорта на даний час до складу будинковолодіння по вул.С.Нігояна,4 (колишня-вул.Толбухіна) в м.Сокиряни входять: житловий будинок літ. «А», загальною площею 102,5 кв.м., житловою площею 75,40 кв.м., який складається з: 1-1 коридор площею 4,40 кв.м., 1-2 кімната площею 19,10 кв.м., 1-3 кімната площею 12,60 кв.м., 1-4 кімната площею 18,50 кв.м., 1-5 коридор площею 10,00 кв.м., 1-6 санвузол площею 5,00 кв.м., 1-7 кухня площею 7,70 кв.м., 1-8 кімната площею 15,20 кв.м., 1-9 кімната площею 10,00 кв.м., та належні до нього господарські будівлі і споруди, а саме: літня кухня з підвалом літ. «Б»; гараж літ. «В»; вбиральня літ. «Г»; альтанка з підвалом літ. «Д»; огорожа №1-2; вимощення [PERSON] цьому, як вбачається із відміток на схематичному плані земельної ділянки за вказаною адресою, позивачкою самочинно побудовано літню кухню з підвалом літ. «Б», гараж літ. «В» та самочинно проведено реконструкцію житлового будинку літ. «А». Вказане нерухоме майно розташоване на земельній ділянці Сокирянської міської ради, площею 0,0744 га, кадастровий номер 7324010100:01:003:1404, призначеної для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка знаходиться за адресою: м.Сокиряни, вул.С.Нігояна,4 (колишня-вул.Толбухіна), яка відповідно до договору оренди землі від 23.02.2016 року передана в оренду строком на 5 років позивачці [PERSON] Із змісту акту обстеження будинковолодіння по вул.С.Нігояна,4 (колишня-вул.Толбухіна), вбачається, що 03.06.2016 року в м.Сокиряни комісією в складі начальника відділу з питань будівництва, архітектури, житлово-комунального господарства та охорони довкілля [PERSON], спеціалістів відділу з питань будівництва, архітектури, житлово-комунального господарства та охорони довкілля [PERSON] та [PERSON] було проведено обстеження місця розташування будівель по вул.С.Нігояна,4, в тому числі і самочинно збудованих на присадибній ділянці зазначеного будинковолодіння та встановлено, що вони відповідають вимогам державних будівельних норм. Листом №1024-1.2011-898/1113 від 21.04.2016 року в.о. начальника Управління Державної архітектурно будівельної інспекції у Чернівецькій області, позивачці [PERSON] відмовлено у прийнятті в експлуатацію житлового будинку по вул.С.Нігояна,4 (колишня-вул.Толбухіна) в м.Сокиряни, оскільки термін дії Порядку прийняття в експлуатацію і проведення технічного обстеження індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, громадських будинків та будівель і споруд сільськогосподарського призначення І та ІІ категорії складності, які збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України №79 від 24.04.2015 року, закінчився 31.12.2015 року. Крім цього, повідомлено, що пунктом 10 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів, визначено, що у випадку визнання права власності на самочинно збудований обєкт за рішенням суду він приймається в експлуатацію згідно з цим Порядком за умови можливості його надійної та безпечної експлуатації за результатами технічного обстеження такого обєкта. Частиною 3 ст.375 ЦК України передбачено, що право власника на забудову здійснюється ним за умови додержання архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил, а також за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням. Відповідно до ч.5 ст.376 ЦК України на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Згідно п.12 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)» у справах, повязаних із самочинним будівництвом нерухомого майна, суди мають враховувати, що за загальним правилом особа, яка здійснила або здійснює таке будівництво, не набуває права власності на нього (частина друга статті 376 ЦК). Разом із цим власник земельної ділянки набуває право власності на зведені ним будівлі, споруди та інше нерухоме майно (частина друга статті 375 ЦК), тому на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудовано на ній, якщо це не порушує права інших осіб (частина пята статті 376 ЦК). Вирішуючи справу за позовом власника (користувача) земельної ділянки про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно, суди зобовязані встановлювати усі обставини справи, зокрема: чи є позивач власником (користувачем) земельної ділянки; чи звертався він до компетентного державного органу про прийняття забудови до експлуатації; чи є законною відмова у такому прийнятті; чи є порушені будівельні норми та правила істотними. З огляду на викладені вище обставин та вимоги закону, враховуючи те, що прибудова до житлового будинку літ. «А»: кімната 1-4, коридор 1-5, санвузол 1-6, кухня 1-7; літня кухня з підвалом літ.«Б», гараж літ. «В», вбиральня - літ. «Г» розташовані виключно в межах орендованої позивачкою [PERSON] земельної ділянки, яка останньою використовується за її цільовим призначенням, а також враховуючи те, що самочинно побудоване нерухоме майно відповідає вимогам державних будівельних норм і правил, суд вважає, що вказане нерухоме майно не порушує права та інтереси інших осіб. Відповідно до п.27 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)», розташовані на земельній ділянці поряд із житловим будинком господарсько-побутові будівлі й споруди: сараї, гаражі, літні кухні тощо відповідно до положень статей 186, 381 ЦК є приналежністю головної речі (будинку). У звязку із цим положення частини пятої статті 376 ЦК не є підставою для визнання за власником такого житлового будинку самостійного права власності на самочинно побудовані господарсько-побутові будівлі й споруди, що були зведені після набуття ним права власності на будинок чи садибу. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З огляду на викладені вище обставини та вимоги закону, суд вважає, що визнання представником відповідача предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси сторін та інших осіб, а тому позовні вимоги [PERSON], які є обґрунтованими, підлягають задоволенню шляхом визнання за нею права власності на вказане будинковолодіння в цілому. Згідно ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. З огляду на вказану норму процесуального закону, а також враховуючи те, що рішення у даній справі ухвалено на користь позивача, суд вважає, що понесені останньою документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 991,49 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки.

Outcome: approved