Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-19 00:00:00

[PERSON] звернулася до Рівненського міського суду Рівненської області з позовом до [PERSON] про стягнення боргу. В обгрунтування позовних вимог [PERSON] вказала, що за договором позики вона передала [PERSON] грошові кошти в сумі 5 000 доларів США. На підтвердження фактичного одержання відповідачем вказаної суми, позичальником надано розписку від 13.01.2016 року на суму 5 000 доларів США. У розписці відповідач зобов»язався повернути кошти до 01 березня 2016 року. Однак в зазначений термін і до теперішнього часу відповідач свого зобов»язання не виконав. В судовому засіданні представник позивача адвокат [PERSON]. позовні вимоги [PERSON] підтримав повністю, просить суд їх задоволити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився повторно, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення на його адресу. Про причини неявки суд не повідомив, заяв про розгляд справи у його відсутність до суду не надходило. Крім того, його виклик в судове засідання на 20.07.2016 року здійснювався через розміщення оголошення в газеті «Вісті Рівненщини» № 24 від 17 червня 2016 року. Суд вважає зібраних в справі доказів достатньо для вирішення справи по суті, тому розглядає справу у відсутності відповідача в заочному порядку зі згоди представника позивача. Заслухавши пояснення представника позивача та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають до задоволення повністю. Судом встановлено, що відповідно до розписки (а.с. 6), оригінал якої був оглянутий і досліджений в судовому засіданні, позивач позичив відповідачу 5 000 доларів США. Згідно до цієї ж розписки відповідач взяв зобовязання повернути вказаний борг до 01 березня 2016 року, однак борг не повернув незважаючи на вимоги позивача. Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов»язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Судом встановлено, що позивач передав відповідачу грошові кошти в сумі 5 000 доларів США, про що відповідачем була надана позивачу письмова розписка. Згідно ч. 2 ст. 1047 ЦК України, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов′язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором, однак відповідач на даний час борг не повернув. Відповідно до ст. 525 Цивільного Кодексу України, одностороння відмова від зобовязання не допускається. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов»язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 1 ст. 527 ЦК України, боржник зобов»язний виконати свій обов»язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов»язання чи звичаїв ділового обороту. А тому, з відповідача слід стягнути на користь позивача 5 000 доларів США. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. З відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір за подання позовної заяви до суду у розмірі 1\~274ч, 17 грн. та судовий збір за подання заяви про забезпечення позову у розмірі 275,60 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved