Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-03 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до ДП «Черкаський консервний комбінат» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку по заробітній платі. Свій позов обгрунтовує тим, що на Державному підприємстві «Черкаський консервний комбінат» вона працювала з 8 травня 2002 року бухгалтером. 25 травня 2017 року звільнена з роботи, на підставі п. 1\~ст. 40 КЗпП України. На день її звільнення відповідачем нарахована, але не виплачена заробітна плата за період часу з грудня 2015 року по 25 травня 2017 року. Вона звернулася до суду з позовною заявою про стягнення заробітної плати, середнього заробітку за час затримки розрахунку та моральної шкоди. Після рішення суду, яким позов було задоволено, вона звернулася до Придніпровського ВДВС м. Черкаси, але рішення не виконане. Вважає дії відповідача незаконними, так як згідно з вимогами ч. 1 ст.\~47\~та ч. 1 ст.\~116 КЗпП України, виплата усіх сум, що належать працівнику від підприємства чи установи, проводиться у день звільнення. В разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в\~статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Відповідно до п. 20\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 грудня 1999 року №13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у звязку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після пред'явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі\~ст.117 КЗпП\~стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при не проведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Згідно з п. 8 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого\~постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого1995 року № 100\~нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Просить суд стягнути з відповідача на її користь середній заробіток за час затримки розрахунку за період з 16 червня 2017 року по 7 листопада 2017 року в сумі 14157 грн. 60 коп. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити повністю. Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позов заперечував. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] з 8 травня 2002 року працювала бухгалтером ЖКО ДП «Черкаський консервний комбінат» на підставі наказу № 43-к від 30 квітня 2002 року. Згідно із наказом в.о. директора ДП «Черкаський консервний комбінат» № 6-к від 25 травня 2017\~[PERSON] звільнено з роботи 25 травня 2017 року, згідно ч. 1\~ст. 40 КЗпП України\~за скороченням штату та виплатою вихідної допомоги у розмірі середньомісячного заробітку і відшкодування за відпустку 63 кал. дні. Заочним рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 25 липня 2017 року (справа 711/4847/17) задоволено позовні вимоги [PERSON] до ДП «Черкаський консервний комбінат» про стягнення заробітної плати, середнього заробітку за час затримки розрахунку, відшкодування моральної шкоди. Стягнуто з ДП «Черкаський консервний комбінат» на користь [PERSON] нараховану та невиплачену заробітну плату в розмірі 12277 грн. 38коп. з відрахуванням обовязкових платежів, середній заробіток за час затримки виплати заробітної плати в розмірі 1970 грн. 86 коп., 1000 грн. моральної шкоди. При розгляді трудових спорів у питаннях про грошові вимоги, крім вимог про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижче оплачуваної роботи, орган, який розглядає спір, має право винести рішення про виплату працівникові належних сум без обмеження будь-яким строком (ст. 238 КЗпП України). Як передбачено ст. 116 згаданого Кодексу, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після предявлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівнику при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. У разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму. В разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в\~статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору (ст. 117 КЗпП України). Крім того, відповідно до п. 20\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 грудня 1999 року №13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у звязку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після пред'явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі\~ст.117 КЗпП\~стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при не проведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності. Отже, аналізуючи вказані правові норми, суд приходить до висновку, що середній заробіток за весь період затримки розрахунку стягується по день постановлення рішення. При цьому суд враховує, що заочним рішенням Придніпровського районного суду від 25 липня 2017 року вже вирішено трудовий спір між сторонами та стягнуто з відповідача на користь позивача середній заробіток за час затримки виплати заробітної плати в розмірі 1970 грн. 86 коп. Не виконання вказаного рішення суду державним виконавцем не може бут підставою для повторного стягнення з відповідача середній заробіток за час затримки виплати заробітної плати. В разі неналежного виконання цього рішення суду позивачка не позбавлена можливості оскаржувати дії державного виконавця в судовому порядку. За таких обставин, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову. На підставі наведеного, ст.ст.116,117 КЗпП,

Outcome: dismissed