Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-26 00:00:00

[PERSON] звернулася до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовною заявою до Луганського регіонального управління спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву», третя особа Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі Луганського обласного управління про скасування рішення відповідача про розірвання в односторонньому порядку з 10.07.2015 року договору № 46/2013 ЧК від 29.08.2013 року про надання часткової компенсації процентів та зобовязання відповідача поновити дію договору № 46/2013 ЧК від 29.08.2013 року. В обґрунтування позовної заяви зазначено, що 29.08.2013 року позивачу на підставі іпотечного договору №944, ПАТ «Державний ощадний банк України» був наданий кредит в розмірі 193000 грн. на 180 місяців з терміном остаточного повернення не пізніше 29.08.2028 року. Предметом іпотеки за договором є майнові права на обєкт нерухомості, будівництво якого на момент підписання сторонами договору не було завершено. 29.08.2013 року між нею, відповідачем та ПАТ «Державний ощадний банк України» був укладений договір 46/2013-ЧК про надання часткової компенсації процентів. Відповідач зобовязався листом повідомляти за 10 календарних днів позичальника та Банк щодо припинення надання позичальнику часткової компенсації процентів. До жовтня 2014року позивач виконувала свої зобов'язання перед кредитором, потім написала заяву на «кредитні канікули» у зв'язку із подіями у регіоні. Заява була подана до Луганського обласного управління ПАТ «Державний ощадний банк України», м. Луганськ, вул. Т.Шевченко, №1. Яким чином банк оформив заяву позивачу невідомо, однак до червня 2015року діяли «кредитні канікули». 19.07.2014року позивач виїхала з м. Луганська до м. Сєвєродонецька та 04.12.2014 року була взята на облік як внутрішньо переміщена особа УПСЗН Сєвєродонецької міської ради (фактичне місце проживання/перебування: 93406, Сєвєродонецьк-6, пр. Гвардійський,24-А/54). З 01.09.2009 року позивач працювала у Державному закладі «Луганський Державний Медичний Університет». Після подій 2014 року Державний заклад «Луганський Державний Медичний Університет» відновив свою роботу у м. Рубіжне тільки у грудні 2014 року. З 01.12.2014 року по 31.08.2015року позивач працювала на посаді асистента кафедри офтальмології та оториноларингології. Оскільки через відсутність студентів заробітна плата позивачу не нараховувалась, вона вимушена була шукати собі роботу по спеціальності за межами м. Сєвєродонецька. З 02.12.2015року по теперішній час позивач працює на посаді лікаря офтальмолога в Приватному підприємстві Медичний центр «Ясний зір». У серпні 2016 року позивач дізналась, що Банк скасував «кредитні канікули» ще в червні 2015 року та відповідач, Луганське регіональне управління спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву», розірвав в односторонньому порядку договір №46/2013-ЧК про надання часткової компенсації процентів. Згідно листа відповідача № 01/326 від 05.10.2016 року з травня 2014року платежі по погашенню кредиту та відсотків по договору не надходили. У звязку з відсутністю поштового звязку з окупованими населеними пунктами на території Луганської області, Фонд розміщував оголошення про розірвання договорів. З 10 липня 2015 року договір № 46/2013 ЧК від 29.08.2013 року розірвано в односторонньому порядку. З рішенням відповідача позивач не згодна оскільки воно не відповідає дійсним обставинам та умовам договору. З липня 2014року відповідач не виконував своїх зобов'язань за договором № 46/2013-ЧК у зв'язку із чим Банк нараховує позивачу за користування кредитом 16% замість 3%. З огляду на викладене позивач звернулася з даним позовом до суду. В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги, посилаючись при цьому на обставини викладені у позовній заяві. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, суду пояснив, що повідомити позивача, яка мешкала у м. Луганську, про розірвання договору № 46/2013 ЧК від 29.08.2013 року засобами поштового звязку не було можливості, тому ними було розміщено оголошення про розірвання договору на сайті. Договір було розірвано з причини несплати позивачем заборгованості. Представник третьої особи в судовому засіданні пояснив, що залишає вирішення питання щодо задоволення позову на розсуд суду. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку, що дана позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON], [INFO], зареєстрована за адресою: [INFO]. Вказане підтверджується копією паспорта серії ЕМ782264, виданого Сєвєродонецьким МВУМВС України в Луганській області 03.11.2000 року. Відповідно до п. 2.3, 3.1, 3.4 Договору про іпотечний кредит № 944 від 29.08.2013 року, укладеного між ПАТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON], кредит надається в розмірі 193000 грн. на 180 місяців з терміном остаточного повернення кредиту не пізніше 29.08.2028 року. Предметом іпотеки є майнові права на квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Нараховані проценти з розрахунку 3% річних сплачується позичальником самостійно, шляхом внесення власних коштів на поточний рахунок. Інша частина нарахованих процентів з розрахунку 13 % річних, сплачується позичальником самостійно, в тому числі за рахунок коштів, які будуть перераховані одержувачем на поточний рахунок, згідно з договором про надання часткової компенсації процентів. Згідно п. 1.2, 3.1.4, 6.1, 6.4 Договору 46/2013-ЧК від 29.08.2013 року, укладеного між ПАТ «Державний ощадний банк України», Луганським регіональним управлінням Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» та [PERSON], кредит надається в поряд кутана умовах, визначених Кредитним договором від 29.08.2013 р. №944 з наступними істотними умовами: сума кредиту 193000 грн. Строк на який буде наданий кредит 180 місяців. Цільове призначення кредиту для будівництва (реконструкції) чи придбання житла. Розмір процентів, що буде сплачуватися позичальником за користування кредитом 16% річних, з яких позичальником сплачуються згідно умов кредитного договору зокрема, але не виключно, за рахунок власних коштів проценти в розмірі 3% річних, решта суми процентів в розмірі 13% сплачується за рахунок коштів часткової компенсації процентів, внесених одержувачем бюджетних коштів на рахунок позичальника згідно умов цього договору. Одержувач зобовязується листом повідомляти за 10 календарних днів позивальника та банк щодо припинення надання позичальнику часткової компенсації процентів з обґрунтуванням причин такого припинення. Сторони не несуть відповідальності за неможливість виконання умов цього договору у разі настання обставин непереборної сили, які сторони не могли передбачити і які перешкоджатимуть сторонам у виконанні своїх зобовязань за цим договором. До обставин непереборної сили відносяться: масові заворушення, страйки, бойові дії, стихійні лиха. В копії довідки №126/К від 19.07.2016 року, виданою Державним закладом «Луганський державний медичний університет», зазначено, що [PERSON] дійсно працювала на посаді асистента 0,5 ставки кафедри офтальмології та оториноларингології з 01.12.2014 року по 31.08.2015 року. Довідкою № 109 від 22.07.2016 року, виданою Державним закладом «Луганський державний медичний університет», підтверджується відсутність у [PERSON] нарахування доходу за грудень 2014 року серпень 2015 року. Згідно довідки від 04.12.2014 року № 23064 про взяття на облік особи, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції [PERSON], [INFO], проживала за адресою: м. Луганськ, 4я Донєцкая, 68а/199 та перемістилася з тимчасово окупованої території (району проведення антитерористичної операції) в м. Сєвєродонецьк, пр-т Гвардійський, 24а/54. Зі змісту довідки №110.20-12/968, виданої ПАТ «Держаний ощадний банк України» 01.03.2017 року, вбачається, що станом на 28.02.2017 року заборгованість за Договором про іпотечний кредит № 944 від 29.03.2013 року, укладеним з фізичною особою [PERSON], становить 259158,94 грн. Листом № 204 від 17.06.2015 року Луганське регіональне управління Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» повідомляє ПАТ «Ощадбанк» про розірвання в односторонньому порядку з 10.07.2015 року договору про надання часткової компенсації процентів, у тому числі укладеного з [PERSON] №46/2013-ЧК від 29.08.2013 року. Вирішуючи спір по суті суд виходив з наступного. Статтею 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. У відповідності до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У ст. 654 ЦК України вказано, що зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом. Аналізуючи викладене, вбачається, що відповідачем в порушення вимог п. 3.1.4 договору № 46/2013 ЧК від 29.08.2013 року не було здійснено повідомлення позивача за 10 календарних днів листом щодо припинення надання їй часткової компенсації процентів з обґрунтуванням причин такого припинення. Посилання відповідача на те, що на їхньому офіційному сайті було опубліковано оголошення про розірвання договорів, судом до уваги не приймається, оскільки вказані умови договором № 46/2013 ЧК від 29.08.2013 року не передбачені. Крім того, відповідачем не вжито заходів щодо отримання інформації, необхідної для виконання умов п. 3.1.4 договору № 46/2013 ЧК від 29.08.2013 року, про переміщення позивача з тимчасово окупованої території до м. Сєвєродонецьк Луганської області. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими, підтвердженні матеріалами справи та підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Понесення позивачем судових витрат підтверджується квитанцією №21113716 від 14.02.2017 року про сплату судового збору в сумі 640 грн. Таким чином судом вбачається необхідність стягнення з відповідача на користь позивача сплаченої суми судового збору по 640 грн.

Outcome: approved