Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-26 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги мотивувала тим, що вони із відповідачем перебувають у шлюбі, який зареєстровано 30 грудня 2013 року у виконавчому комітеті Оршовецької сільської ради Кіцманського району Чернівецької області, актовий запис №09, від якого у них є дочка [PERSON] [INFO] , яка проживає із матір`ю та перебуває на її утриманні. Однак позивачка зазначає, що фактично подружнє життя припинене, по причині втрати почуття любові та поваги одне до одного, та того, що у них різні характери та погляди на сімейне життя, внаслідок чого протягом останнього часу вони проживають окремо, шлюб носить формальний характер, а тому позивачка просить суд шлюб розірвати, дочку залишити проживати із нею, та після розірвання шлюбу просить залишити їй шлюбне прізвище « [PERSON] ». Відповідно до ч.4 ст.19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Відповідно до ч.1 ст.274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Ухвалою Снятинського районного суду Івано-Франківської області від 23.11.2020 було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами, з наданням сторонам строку для подання письмових заяв по суті спору та вчинення процесуальних дій. Позивачка у позовній заяві просила справу розглядати у її відсутності, не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач, у встановлений судом строк, на адресу суду письмову заяву по суті спору та відзив на позовну заяву не надав, а тому справу слід розглянути заочно у відсутності відповідача. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не проводилось. Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів. Суд, дослідивши і перевіривши зібрані докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч.2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно вимог ст.112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони після укладення шлюбу міцної сім`ї не створили, протиріччя між ними набули стійкого характеру, перебування у шлюбі суперечить інтересам сторін, шлюб існує формально, а тому суд приходить до висновку, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] слід розірвати. На підставі ч.1 ст.160 СК України, оскільки спору між батьками відносно місця проживання їх неповнолітньої дитини немає, тому суд, враховуючи, що їх неповнолітня дочка постійно проживає біля матері та знаходиться на її утриманні, суд вважає, що дочку [PERSON] [INFO] слід залишити проживати із матір`ю [PERSON] . Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище, тому суд вважає, що вимогу позивачки щодо прізвища, яке їй встановити після розірвання шлюбу, слід задоволити, таким чином після розірвання шлюбу позивачці слід залишити шлюбне прізвище « [PERSON] ». На підставі викладеного та ст.ст. 104, 105, 110, 112, 113, 160 СК України,

Outcome: dismissed