Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-19 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із вказаним позовом, мотивуючи заяву тим, що [INFO] померла [PERSON] , по смерті якої залишилося спадкове майно, а саме: житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що за адресою: [ADDRESS] . Крім того, [PERSON] , згідно рішення Великоосницької сільської ради Маневицького району, належали у приватній власності земельні ділянки, розмірами 0,17 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд та 0,60 га для ведення особистого підсобного господарства. Ще за життя 29 вересня 2010 року [PERSON] посвідчила заповіт на ім`я [PERSON] , яка прийняла спадщину шляхом подачі до нотаріальної контори відповідної заяви, однак у зв`язку з відсутністю у спадкодавця правовстановлюючих документів про право власності на вказане спадкове майно, їй було відмовлено в нотаріальному оформленні спадкових прав, тому просила суд визнати за нею в порядку спадкування за заповітом право власності житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами по [ADDRESS] ; право на завершення приватизації та право на одержання на своє ім`я свідоцтва про право власності на земельну ділянку, площею 0,17 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та земельну ділянку, площею 0,60 га для ведення особистого підсобного господарства по [ADDRESS] . В судове засідання позивач [PERSON] , її представник [PERSON] , кожен зокрема, не з`явилися, однак подали до суду заяву з проханням проводити розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримали, просили задовольнити. Відповідач Великоосницька сільська рада Маневицького району Волинської області свого представника для участі в розгляді справи не направили, проте подали до суду заяву з проханням проводити розгляд справи у відсутності їх представника, позов визнають, щодо його задоволення не заперечують. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з цим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Інших заяв та клопотань під час підготовчого провадження від сторін не надходило. Відповідачами не було подано відзиву на позовну заяву. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши письмові докази у справі та проаналізувавши їх в сукупності, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ст. ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців); спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1233 ЦК України встановлено, що заповіт є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1235, ч. 1 ст. 1236 цього ж Кодексу заповідач може призначати своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Заповідач має право охопити заповітом права та обов`язки, які йому належать на момент складання заповіту, а також ті права та обов`язки, які можуть йому належати в майбутньому. Частиною 1 ст. 1269 ЦК України унормовано, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Згідно ст. 1270 Цивільного кодексу України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до п. 5 ч. 3.5 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду судових справ про спадкування» якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст. 125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки, відповідно до чинного законодавства України, а органом місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звернутися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , яка ще за життя 29 вересня 2010 року посвідчила заповіт, згідно якого все майно, яке буде належати їй на день смерті заповіла [PERSON] , що підтверджується матеріалами справи (а.с. 4, 7). Відповідно до витягу з погосподарської книги № 6 за 2018 рік та довідки Великоосницької сільської ради Маневицького району № 235 від 22 лютого 2019 року, власником житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, що за адресою: [ADDRESS] є [PERSON] , яка до дня смерті була зареєстрована та проживала за вказаною адресою. Спадкоємцем за заповітом є [PERSON] - позивачка у справі (а.с. 5, 8). Із витягу з рішення Великоосницької сільської ради Маневицького району Волинської області № 6/3 від 12 грудня 1996 року вбачається, що [PERSON] приватизовано земельні ділянку: площею 0,17 га з цільовим призначенням для обслуговування житлового будинку та площею 0,60 га з цільовим призначенням для ведення особистого підсобного господарства (а.с. 6). Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 635/02-31 від 20 травня 2019 року, винесеної в.о. державного нотаріуса Маневицької державної нотаріальної контори Волчук Т.М., позивачці [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на ім`я спадкодавця та які підтверджують право власності на спадкове майно (а.с. 11). Відповідно до повідомлення Маневицької державної нотаріальної контори Волинської області № 764/01-16 від 10 червня 2019 року, після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] була заведена спадкова справа № 331 за 2018 рік. 30 жовтня 2018 року із заявою про прийняття спадщини звернулася [PERSON] (а.с. 25-27). Згідно висновку Маневицького архітектурно - планувального підприємства від 20 травня 2019 року житловий будинок та господарські будівлі, що знаходяться в [ADDRESS] , відповідають діючим державним будівельним, санітарним і пожежним нормам (а.с. 18). Як вбачається з позовних вимог, [PERSON] просить визнати за нею право на завершення приватизації та право на одержання на своє ім`я свідоцтва про право власності на земельну ділянку, площею 0,17 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та земельну ділянку, площею 0,60 га для ведення особистого підсобного господарства по [ADDRESS] . На думку суду, задоволення позовних вимог в частині визнання права на завершення приватизації земельних ділянок повністю забезпечує реалізацію права на успадкування майна після смерті [PERSON] , а тому позов підлягає частковому задоволенню. На підставі ст.ст. 1216, 1217, 1233, 1235, 1236, 1269, 1270 ЦК України,

Outcome: partial