Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-20 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із позовом до відповідача [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що вона є власником двокімнатної квартири [ADDRESS]. У вказаній квартирі також зареєстрована її колишня невістка [PERSON] Відповідач була прописана у вказаній квартирі як дружина сина позивача, однак рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 15 червня 2012 року шлюб між ними розірвано. Протягом трьох років [PERSON] не проживає у [ADDRESS], не сплачує комунальні платежі. Перешкод у користуванні жилим приміщенням ні позивач, ні її син відповідачу не чинили. Вона добровільно визначила собі інше місце проживання і спірним житловим приміщенням не користується більше 6 місяців, а тому позивач просить суд визнати [PERSON] такою, що втратила право користування жилим приміщенням - квартирою [ADDRESS]. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явилась, однак подала суду заяву, в якій просить справу розглядати у її відсутності. Позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася з невідомої на те суду причини, хоча про день та час судового засідання повідомлялася належним чином, заперечень проти позову, а також заяв про відкладення розгляду справи чи розгляд справи у її відсутності не подала. Тому, суд в порядку ч.4 ст.169 ЦПК України вирішує справу на підставі наявних в ній даних, доказів і постановляє заочне рішення. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України суд розглянув справу у відсутності сторін без фіксації судового процесу технічними засобами. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив наступні обставини. Відповідно до свідоцтва про право власності на житло, виданого 19 січня 1998 року Тернопільським міським бюро технічної інвентаризації, квартира [ADDRESS] належить за правом спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON]. Як вбачається з довідки №3004 від12 серпня 2014 року, виданої Дочірнім підприємством «Комунальник -1», [PERSON] зареєстрована в [ADDRESS]. Разом з нею зареєстровані [PERSON] - син, [PERSON] - внук та [PERSON] - колишня невістка. Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 15 червня 2012 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Згідно актів від 10 липня 2014 року, 04 серпня 2014 року та 11 серпня 2014 року, складених працівниками ДП «Комунальник» ГТОВ «Мрія», [PERSON], яка зареєстрована за адресою [ADDRESS] за вищевказаною адресою з квітня 2011 року не проживає, що підтвердили сусіди [PERSON], [PERSON], [PERSON] Відповідно до ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому засіданні. Частиною 2 ст.386 ЦК УРСР передбачено, що власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчиненню нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] не мала з позивачем жодних домовленостей щодо проживання у [ADDRESS]. Відповідач без поважних причин не користується житлом, де вона зареєстрована, понад рік. Вказані доводи підтверджені дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами. Враховуючи викладені обставини, суд вважає, що позов слід задовольнити, визнати [PERSON] такою, що втратила право користування жилим приміщенням - квартирою [ADDRESS]. В силу ст.88 ЦПК України із відповідача [PERSON] в користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved