Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-12 00:00:00

[PERSON] звернулася до Автозаводського районного суду м. Кременчука із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Свої вимоги мотивувала тим, що згідно договору дарування від 27.10.1982 року, зареєстрованого в реєстрі за № 2-4004, їй, [PERSON] та [PERSON] належить житловий будинок з надвірними будівлями за адресою: [ADDRESS] Оскільки існують розбіжності у написанні її прізвища, а саме: у правовстановлюючому документі - договорі дарування від 27.10.1982 року прізвище заявника та її дітей вказано «[PERSON]», а у паспорті заявника прізвище вказано «[PERSON]», у свідоцтвах про народження дітей прізвище вказано на російській мові «[PERSON]», чоловіку заявника було відмовлено у реєстрації місця проживання, так як неможливо встановити факт належності правовстановлюючих документів власникам. Заявник до суду надала заяву про слухання справи без її участі, заяву про встановлення факту належності правовстановлюючого документу підтримала у повному обсязі, просила задовольнити. Представник Автозаводської районної адміністрації виконавчого комітету Кременчуцької міської ради у судове засідання не з'явився, на адресу суду направив клопотання про слухання справи без його участі, проти задоволення заяви не заперечував. Суд, дослідивши матеріали справи, давши аналіз та оцінку наданим доказам, встановив наступне. Судом встановлено, що згідно договору дарування від 27.10.1982 року, зареєстрованого в реєстрі за № 2-4004, [PERSON], [PERSON] та [PERSON] належить житловий будинок з надвірними будівлями за адресою: [ADDRESS] Прізвище власників у договорі вказано «[PERSON]». Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 06.08.1977 року, виданого на російській мові прізвище [PERSON] вказано «[PERSON]». Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 08.07.1981 року, виданого на російській мові прізвище [PERSON] вказано [PERSON]. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 09.08.2008 року, [PERSON] після реєстрації шлюбу узяла прізвище чоловіка «[PERSON]». Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 12.03.1979 року, виданого на російській мові прізвище [PERSON] вказано [PERSON]. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 16.07.2005 року, [PERSON] після реєстрації шлюбу узяла прізвище чоловіка «[PERSON]». Оскільки існують розбіжності у написанні її прізвища, а саме: у правовстановлюючому документі - договорі дарування від 27.10.1982 року прізвище заявника та її дітей вказано «[PERSON]», а у паспорті заявника прізвище вказано «[PERSON]», у свідоцтвах про народження дітей прізвище вказано на російській мові «[PERSON]», чоловіку заявника було відмовлено у реєстрації місця проживання, так як неможливо встановити факт належності правовстановлюючих документів власникам. Факт належності заявнику правовстановлюючого документу договору дарування від 27.10.1982 року, підтверджується: копією паспорту заявника, копією свідоцтв про народження дітей, копією договору дарування від 27.10.1982 року,. Відповідно п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. П. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім'ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорт. Згідно з вимогами Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд може встановлювати факти, що породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або виникнення особистих чи майнових прав громадян. Також згідно п. 12 вищевказаної Постанови, при розгляді справи про встановлення відповідно до п. 6 ст. 273 ЦПК факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. На підставі вищевикладених обставин, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог у повному обсязі. Частиною 7 статті 294 ЦПК України встановлено, що при ухваленні судом рішення в справах окремого провадження, судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Outcome: approved