Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-18 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON], третя особа: Виноградівська державна нотаріальна контора про визнання права власності на спадкове майно. Свої вимоги мотивує тим, що 10.08.2009 року помер чоловік позивачки [PERSON], після смерті якого залишилося спадкове майно, на який відсутні належним чином зареєстровані правовстановлюючі документи. Заповіту на випадок смерті чоловік не залишив, а тому спадкування проводиться в порядку спадкування за законом. Спадкоємцями першої черги, які спадщину після смерті спадкодавця не прийняли є донька спадкодавця, відповідач по справі. Інших спадкоємців немає, спадкова справа не заводилась. Позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на спірний будинок у зв'язку з відсутнітю правовстановлюючих документів. Позивач просить суд визнати за нею право власності на спадковий будинок в с.Фанчиково по вул.Жовтнева, 92 Виноградівського району в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка [PERSON], який помер 10.08.2009 року. Позивач в підготовче засідання не з'явилася, подала до суду письмову заяву про те, що підтримує позовні вимоги і просить справу розглянути за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явилася, подала до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності та про те, що не заперечує проти задоволення позову. Третя особа без самостійних вимог заяв та клопотань до суду не подала, в підготовче засідання не з'явилася. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого судового провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідачем позов визнано повністю, що не суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому в порядку ст.206 ЦПК України визнання ним позову прийнято судом. Обстеживши матеріали справи та клопотання сторін, визнаючи в порядку ст.223 ЦПК України необов'язковим відібрання особистих пояснень від учасників процесу, і враховуючи, що у справі наявні достатні матеріали про права і взаємовідносини сторін та визнання позову відповідачем, суд вважає за можливе у підготовчому судовому засіданні ухвалити рішення про задоволення позовних вимог з огляду на наступне. В судовому засіданні належними та допустимими доказами встановлено наступне. 10.08.2009 року в м.Київ помер чоловік позивача [PERSON]. Вказане підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ФМ №092141 від 12.08.2009 р., після смерті якого відкрилась спадщина, яка складається з житлового будинку в с.Фанчиково, вул.Жовтнева, 92 Виноградівського району Закарпатської області, на який відсутні належним чином зареєстровані правовстановлюючі документи. Заповіту на випадок смерті спадкодавець не залишив, а тому спадкування проводиться в порядку спадкування за законом. Згідно довідки Фанчиківської сільської ради Виноградівського району №607 від 05.12.2011 року у відповідності із записом в погосподарській книзі №6 дворогосподарство в селі Фанчиково по вул.Жовтневій, 92 (особовий рахунок господарства 0384-5) рахується за [PERSON], який помер 10.08.2009 року. В судовому засіданні досліджено копію рішення Фанчиківської сільської ради №43 від 19.08.2004 року «Про визнання права власності на будівлі», згідно якого визнано право власності на житловий будинок з надвірними спорудами в с.Фанчиково по вул.Жовтневій, 92 за [PERSON] При зверненні в нотаріальну контору в порядку ст.1269 ЦК України, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на будинок, оскільки в неї відсутні правовстановлюючі документі на вищевказане майно. Згідно довідки КП «Виноградівського РБТІ» №951 від 13.11.2018 року житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться в с.Фанчиково по вул.Жовтнева, 92 Виноградівського району Закарпатської області будівництвом завершений та на підставі довідки Фанчиківської сільської ради від 05.12.2017 року за №607 рахується за [PERSON] Вартість будинку станом на листопад 2018 року становить 19819,00 грн., згідно даних технічного паспорта він побудований в 1930 році. На підставі вище викладеного позивач змушений звернутись до Виноградівського районного суду Закарпатської області із позовом про визнання за ним права власності на вище вказаний житловий будинок. Спадкоємцями першої черги, які спадщину після смерті спадкодавця не прийняли є донька спадкодавця, яка претензій до спадкового майна не має. Інших спадкоємців немає, спадкова справа не заводилась. Рішенням Берегівського районного суду Закарпатської області від 10.09.2009 року у справі №2-о-78/09 встановлено факт родинних відносин, а саме, що померлий 10.08.2009 року [PERSON] був батьком [PERSON], [INFO], та чоловіком [PERSON], [INFO] Відповідно до ч.2 ст.16 Цивільного кодексу України визнання права є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів, що підлягають захисту судом. Відповідно до ст.1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч.3 ст.1268 Цивільного кодексу України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч.5 ст.1268 Цивільного кодексу України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до п.37 постанови № 5 від 07.02.2014 року пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» з урахуванням положень частини першої статті 15 та статті 392 ЦК власник майна має право пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Виходячи зі змісту наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб'єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється, а не в тому разі, коли цими особами не виконується відповідне рішення суду, ухвалене раніше. Таким чином, враховуючи ті обставини, що позивач надала суду достатньо доказів, які підтверджують позов, а визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає, що позивач [PERSON] як спадкоємець після смерті чоловіка [PERSON] має законне право на визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом.

Outcome: approved