Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-28 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до Ясінянської селищної ради, Рахівського району, Закарпатської області про визнання права власності на спадкове майно. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що після смерті її батьків, [PERSON], який помер [INFO] року та [PERSON], яка померла [INFO] року, залишилося, як спадкове майно, житловий будинок [ADDRESS]. Вартість даного спадкового будинку на сьогодні становить 89 381 гривень. В січні місяці 2017 року вона звернулася до Рахівської державної нотаріальної контори з заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батьків, однак отримала постанову про відмову у видачі такого, через відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно. Після смерті батьків, вона являється єдиним спадкоємцем першої черги спадкування за законом. Просила суд винести рішення, яким визнати за нею право власності на спадкове майно, що належало на праві приватної власності [PERSON] та [PERSON], в тому числі на житловий будинок [ADDRESS] Позивачка, [PERSON], в судове засідання не з`явилася. Надала суду заяву, в якій просить справу розглянути у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, наполягає на їх задоволенні, судові витрати по справі залишає за собою. Представник відповідача, Ясінянської селищної ради, Рахівського району Закарпатської області, в судове засідання не з'явився, селищний голова Зелінський Е.Ф. надіслав заяву, в якій просив розглянути справу без їх представника. Позовні вимоги визнає, заперечень проти позову не має. Дослідивши матеріали справи, перевіривши їх доказами, суд прийшов до наступного висновку. У відповідності до положень частини 1 статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідачем у справі являється особа, діями якої порушуються права та інтереси відповідача. Звернення позивачки до суду з вимогою визнання права власності на спадкове майно зумовлене порушенням її прав на отримання власності в порядку спадкування, зокрема згідно відмови нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом в її користь, через відсутність правовстановлюючих документів на спадковий будинок. Судом встановлено, що [INFO] року померла громадянка [PERSON], що стверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 30 травня 1986 року. [INFO] року помер громадянин [PERSON], що стверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 02 червня 1986 року. Після їх смерті відкрилася спадщина на все належне їм майно, в тому числі й на житловий будинок [ADDRESS] Оскільки спадщина за померлими [PERSON] та [PERSON], відкрилася в 1986 році, в даному випадку слід застосовувати норми Цивільного Кодексу Української РСР в редакції 1963 року, норми якого були чинними на день відкриття спадщини. Згідно ст. 524 ЦК Української РСР, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 529 ЦК Української РСР встановлено, що при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. З матеріалів справи, судом встановлено, що після смерті [PERSON] та [PERSON], єдиним спадкоємцем першої черги спадкування за законом являється позивачка по справі - [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON], згідно свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 30.08.2003) [PERSON]. Дане стверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 25.04.1985 та довідкою виконкому Ясінянської селищної ради Рахівського району № 6367 від 25.11,2016. При вирішенні спорів щодо спадкування права власності на нерухоме майно, суд звертає увагу на зміну редакції ч. 4 ст. 331 і ч. 4 ст. 334 ЦК та інших норм цивільного законодавства та застосовує редакцію закону, яка діяла на час виникнення права у самого спадкодавця та на час відкриття спадщини. Належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок, споруду, зокрема, відповідно до Переліку правовстановлюючих документів, на підставі яких провадиться реєстрація будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженого Міністерством комунального господарства УРСР 31 січня 1966 року та погодженого з Верховним Судом УРСР 15 січня 1966 року, який втратив чинність згідно з наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 13 грудня 1995 року та інших нормативно-правових актів. Якщо право власності на житловий будинок, споруду підтверджується належними правовстановлюючими документами на час виникнення права власності на будівлі, споруди, органи місцевого самоврядування зобов'язані видати довідку про належність житлового будинку на праві приватної власності спадкодавцеві, оскільки до компетенції виконкомів місцевих рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих рад. Погосподарські книги були особливою формою статистичного обліку, що здійснювалися в Країні (УРСР) із 1979 року, в яких при визначенні року побудування зазначався рік введення в експлуатацію будинку, тобто, записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. З довідки виконкому Ясінянської селищної ради ,№6366 від 23.11.2016 вбачається, що житловий будинок [ADDRESS], належав в рівних частинах [PERSON] та [PERSON]. Тому вказаний будинок не являється самочинним будівництвом. За нормами статей 548 - 549 ЦК Української РСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Судом встановлено, що після смерті батьків, [PERSON]фактично прийняла спадщину, проживала з ними до дня смерті та на даний час проживає в спадковому будинку, отже фактично вступила в управління та володіння спадковим майном. Дане підтверджується довідкою виконавчого комітету Ясінянської селищної ради №6367 від 23 листопада 2016 року. Таким чином, враховуючи, що позивачка по справі є єдиним спадкоємцем першої черги спадкоємців за законом, спадщину прийняла, майнового спору з приводу спадкування не існує, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню. Судові витрати по справі позивачка залишила за собою.

Outcome: approved