Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-29 00:00:00

[PERSON] звернулася до Дергачівського районного суду Харківської області з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням. В підтвердження своїх позовних вимог позивач посилається на те, що вона є власницею житлового будинку, який розташований за адресою: [ADDRESS] . Зазначений будинок належить [PERSON] на праві приватної власності на підставі витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за № 85712391 від 24.04.2017. Згідно будинкової книги за адресою: [ADDRESS] зареєстровані позивач - [PERSON] , її донька - [PERSON] , донька - [PERSON] та відповідачі по справі - [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] Будь яких родинних відносин між позивачем та відповідачами не має. Відповідачі з 2016 року фактично в даному будинку не проживають, особистих речей в будинку не має, комунальні послуги не сплачують. Підтвердити, що відповідачі не проживають за вказаною адресою, можуть сусіди. Реєстрація відповідачів з вказаною адресою позбавляє [PERSON] можливості оформити субсидію. Позивач просить суд визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] . Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, без фіксації судового процесу технічними засобами, позов підтримала повністю, просила позовну заяву задовольнити в повному обсязі. Відповідачі в судове засідання не з`явилися, були належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, поважність причини неявки суд не повідомили, при цьому не надали відзив на позов, тому справа розглядається в заочному судовому засіданні без фіксації судового засіданні, відповідно до ст. 247 ч.2 КПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позовну заяву такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом було встановлено, що [PERSON] є власницею житлового будинку, який розташований за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за № 85712391 від 24.04.2017. Згідно будинкової книги за адресою: [ADDRESS] зареєстровані позивач - [PERSON] , її донька - [PERSON] , донька - [PERSON] та відповідачі по справі - [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Відповідачі з 2016 року фактично в даному будинку не проживають, особистих речей в будинку не має, комунальні послуги не сплачують. Реєстрація відповідачів з вказаною адресою позбавляє [PERSON] можливості оформити субсидію. Факт того, що відповідачі по справі не проживають в житловому будинку, розташованому за адресою: [ADDRESS] підтверджується актом депутата Дергачівської міської Ради Харківської області від 29.08.2019 року. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, припинення дії, яка порушує право, при цьому суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Згідно ч.1 ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Конституцією України та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 року відповідно до Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 до Конвенції», закріплено право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до Закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Так, відповідно до ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним. Згідно ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Статтею 72 ЖК України, встановлено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно ст.7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено на підставі рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням. Згідно ч.2 ст.405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено між ним і власником житла або законом. Оскільки, відповідачі протягом тривалого часу без поважних причин не проживають у житловому будинку, розташованому за адресою: [ADDRESS] , то відповідно до ст.72 ЖК України вони втратили право на користування цим житлом.

Outcome: approved