Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-25 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вищезазначеною позовною заявою, в якій вказала, що 02.07.2013р. між нею та [PERSON] укладено договір позики на суму 350 Євро та 1500 грн., яку та зобов'язувалася повернути до 02 грудня 2015р., що підтверджується борговою розпискою, проте до цього часу борг не повернула. Станом на 07.12.2015р. курс гривні по відношенню до 1 Євро складає 27,50 грн., тобто 350 Євро х 27,50 грн. = 9625 грн.+1500 грн. =11125 грн. Просила стягнути з [PERSON] на її користь суму боргу у розмірі 11125 грн. та судовий збір у розмірі 487.20 грн. У судовому засіданні позивачка позов підтримала та просила задовольнити, вказавши, що до теперішнього часу відповідачка не повернула борг . Не заперечувала проти винесення заочного рішення. Відповідач, [PERSON] в судове засідання двічі не з'явилася, про час та місце судового засідання повідомлена належним чином, що підтверджується поштовими повідомленнями про вручення судових повісток, причини неявки в судове засідання не повідомила. Також до суду відповідачкою не надано заяву про розгляд справи без її участі. За згодою позивача суд ухвалює про заочний розгляд справи, що відповідає ст.224 ЦПК України. Суд, заслухавши пояснення позивача,дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, про що також не заперечували сторони, що [PERSON] 02 липня 2013р. надала письмову розписку [PERSON], в якій вказала, що вона взяла в борг грошові кошти в сумі 350 Євро та 1500грн. та зобовязувався повернути позивачці взяті в борг грошові кошти до 01 січня 2015р. Тобто, в даній розписці відповідачка вказала прізвище, ім'я, по батькові своє та позивачки, адресу проживання, суму боргу, дату виконання зобов'язання та дату і підпис складання розписки, що підтверджує укладання сторонами договору у простій письмовій формі відповідно до ст.1047 ЦК України, де вказано, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми. Отриманням відповідачем позики в розмірі 350 Євро та 1500грн. підтверджується наданим позивачкою оригіналом розписки. Вимогами ч.1 ст.1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. У відповідності до ст.527 ЦК України боржник зобовязаний виконати свій обовязок. Згідно ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства. Причини невиконання таких зобовязань правового значення для справи не мають. У відповідності до ст.1046 ЦК України за договором позики, який згідно зі ст.1047 ЦК України був укладений представленою позивачем письмовою розпискою, одна сторона передає у власність другій стороні грошові кошти, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів(суму позики). Відповідно до ст. 545 ЦК України, прийнявши виконання зобовязання, кредитор повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі. Якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобовязання, повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає. Наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обовязку. Матеріальне становище і фінансова неспроможність відповідача судом не приймаються до уваги. Як наголошується в частині першій статті 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Суд, даючи оцінку наданим позивачем на підтвердження укладення договору позики, письмової розписки, дійшов висновку, що відповідачем на час розгляду справи у судовому засіданні боргові зобов'язання по розписці не виконані в повному обсязі. Як було встановлено судом, зобов'язання з боку відповідача на порушення ч. 1 ст. 526 ЦК не було виконано належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України. Таким чином, беручи до уваги те, що відповідач порушив зобовязання за укладеним договором позики, допустивши його невиконання, для суду вбачаються правові підстави задля поновлення порушених прав позивача в обраний останнім спосіб, а саме для присудження стягнення грошової суми із особи, яка допустила порушення виконання боргового зобовязання за розпискою. Таким чином, вимоги позивачки підлягають повному задоволенню. Встановлені судом обставини підтверджуються документами, дослідженими в судовому засіданні та приєднаними до матеріалів справи. Згідно із ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст.ст. 57-60 ЦПК України Крім того, у відповідності до ст. 88 ЦПК України з відповідача належить стягнути на користь позивача судовий збір у розмірі 487,20грн.

Outcome: approved