Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-11 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позов вмотивований тим, що 05 листопада 1998 року між нею та відповідачем був зареєстрований шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м. Ужгороду реєстраційної служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції у Закарпатській області, актовий запис № 637. Від даного шлюбу мають трьох дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Причиною розірвання шлюбу є те, що спільне життя між ними не склалося через те, що відповідач на даний час часто вживає спиртні напої, у нетверезому стані вчиняє сварки, веде себе агресивно, сім`ю не утримує. На її прохання припинити таку поведінку відповідач не реагує. Шлюбні відносини та ведення спільного господарства між ними припинено більше року. Шлюб існує формально, примирення між ними є не можливим, подальше спільне життя суперечить її інтересам. В позовній заяві позивач просить суд шлюб, який укладений між нею та відповідачем 05 листопада 1998 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м. Ужгороду реєстраційної служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції у Закарпатській області, актовий запис № 637 розірвати та після розірвання шлюбу залишити їй шлюбне прізвище - « [PERSON] ». Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] в судове засідання не з`явилися, подали суду заяви у яких просили розглядати справу без їх участі, позовні вимоги підтримали та просили такі задовольнити. У судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився, причини неявки суду не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов [PERSON] підлягає до задоволення, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, сторони уклали шлюб, який був зареєстрований 05 листопада 1998 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м. Ужгороду реєстраційної служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції у Закарпатській області, за актовим записом № 637 (а.с. 4). Від даного шлюбу сторони мають трьох дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , які є повнолітніми та [PERSON] , [INFO] (а.с. 7-8). Відповідно до ст. ст. 110-112 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає статті 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою «чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання». Враховуючи вищевикладене, а також те, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач не заперечує проти його розірвання, а тому суд приходить до висновку, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] слід розірвати. Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути 908,00 грн., сплаченого позивачем судового збору.

Outcome: approved