Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-21 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Посилалася на те, що з відповідачем перебуває у шлюбі з 27.04.2013 року, який був зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Сокирянського районного управління юстиції Чернівецької області за актовим записом №24. Від спільного проживання у них є дитина [PERSON], [INFO]. Спільним сімейним життям прожили до липня 2015 року. Сімя розпалась по тій причині, що вони не знайшли взаємного порозуміння, втратили повагу одне до одного, так як у них різні погляди на сімейне життя. На даний час шлюбних відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть, проживають окремо. Миритись не бажає і оскільки на даний час їх шлюб носить формальний характер, то його необхідно розірвати. Відповідач матеріальної допомоги на її та їх спільної дитини утримання не надає. На даний час матеріальний стан [PERSON] визначається її матеріальним станом, оскільки він перебуває на її утриманні, а вона працюючи вчителем Волошківського НВК Сокирянського району, перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею 3-х річного віку, а тому немає можливості сама утримувати дитину. Відповідач на даний час постійної роботи немає, однак його обовязком як батька є приймати участь у матеріальному утриманні дитини. Угоди про добровільну сплату аліментів між нею та відповідачем не досягнуто. Просила розірвати шлюб між нею та [PERSON], [INFO], який зареєстрований 27.04.2013 року відділом реєстрації актів цивільного стану Сокирянського районного управління юстиції Чернівецької області за актовим записом №24, після розірвання шлюбу змінити їй прізвище на дошлюбне «Серебрянська», а також стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 800 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи із дати подання позову, допустивши негайне виконання судового рішення в межах суми платежу за один місяць. Позивачка в судове засідання не зявилась, проте подала до суду письмову заяву, у якій позовні вимоги про розірвання шлюбу повністю підтримала, просила розірвати шлюб та після розірвання шлюбу змінити їй прізвище на дошлюбне «Серебрянська». При цьому зменшила розмір позовних вимог в частині стягнення аліментів до 700 грн. Крім цього, просила розглянути справу без її присутності. Відповідач у судове засідання також не зявився, проте подав до суду письмову заяву, в якій позовні вимоги про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитини в розмірі 700 грн. щомісячно визнав. Крім цього, просив розглянути справу без його участі. У звязку із неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, у відповідності до вимог ст.197 ч.2 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Оскільки всі особи, які беруть участь у справі, заявили клопотання про розгляд справи за їх відсутності, суд у відповідності до вимог ст.158 ч.2 ЦПК України вважає за можливе провести судовий розгляд у судовому засіданні за відсутності сторін та вирішити справу на підставі наявних у ній доказів. Відповідно до ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З наведених у позовній заяві обставин, які згідно положень ст.61 ЦПК України, не підлягають доказуванню, оскільки визнані сторонами, встановлено, що з 27.04.2013 року [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище Серебрянська) [PERSON] перебувають у шлюбі, який зареєстрований 27.04.2013 року відділом реєстрації актів цивільного стану Сокирянського районного управління юстиції Чернівецької області за актовим записом №24. Від спільного подружнього життя сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. На даний час сторони подружні стосунки не підтримують, разом не проживають, спільного господарства не ведуть. У звязку з цим, їх подальше спільне подружнє життя та збереження шлюбу є неможливим і бажання в подальшому проживати з відповідачем у шлюбі позивачка не має. Таким чином, враховуючи наведені вище обставини та фактичні взаємини сторін, суд приходить до висновку, що сімя у сторін остаточно розпалась і зберегти її уже неможливо. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Враховуючи зазначені вище вимоги закону, суд вважає, що шлюб між сторонами необхідно розірвати. Неповнолітній [PERSON], батьками якого є сторони, проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. За станом здоровя дитина здорова. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Таким чином, враховуючи наведені вище обставини та вимоги закону, суд вважає, що з відповідача підлягають стягненню аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] При цьому, визначаючи вид та розмір аліментів, суд виходить з наступного. Відповідно до вимог ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Як встановлено судом, відповідач не надає належної матеріальної допомоги на утримання дитини, всі витрати по утриманню дитини несе виключно позивачка. Інших утриманців відповідач не має. Відповідно до ч.1 ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Враховуючи те, що відповідач не має постійного місця роботи та не отримує регулярних доходів, що свідчить про його нерегулярний, мінливий дохід, суд вважає за можливе і доцільне стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання неповнолітньої дитини у твердій грошовій сумі. Згідно частини 1 статті 79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Враховуючи стан здоровя та матеріальне становища сторін і їх неповнолітньої дитини, відсутність на утриманні у відповідача інших осіб, виходячи з розумності та достатності розміру аліментів, необхідних для задоволення потреб позивачки на утримання неповнолітньої дитини, а також з реальної можливості відповідача сплачувати щомісячно аліменти, не порушуючи прав останнього, суд вважає, що заявлені [PERSON] позовні вимоги в частині стягнення аліментів в твердій грошовій сумі на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 700 грн. щомісячно є обґрунтованими і підлягають задоволенню. Оскільки рішення в частині стягнення аліментів ухвалено на користь позивачки, яка звільнена від сплати судового збору, суд вважає, що у відповідності до вимог ч.3 ст.88 ЦПК України, судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп. підлягає стягненню з відповідача на користь держави. Крім цього, суд вважає, що з відповідача, у відповідності до ст.88 ЦПК України, на користь позивачки підлягають стягненню понесені нею та документально підтверджені витрати по оплаті судового збору в розмірі 551 грн. 20 коп. за позовну вимогу про розірвання шлюбу.

Outcome: approved