Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-23 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, укладеного 26.03.2010р. у відділі реєстраії актів цивільного стану Кузнецовського міського управління юстиції у Рівненській області, залишення неповнолітніх дітей [PERSON] [INFO], [PERSON], [INFO] на проживання з позивачем та стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] [INFO], [PERSON], [INFO], в розмірі 3000 грн. щомісячно та на своє утримання, як на дружину (матір дитини), яка здійснює догляд за дитиною до досягнення нею трирічного віку в розмірі 800 грн. щомісячно. 24 січня 2017 року ухвалою Кузнецовського міського суду залишено без розгляду позовну вимогу [PERSON] щодо розірвання шлюбу на підставі заяви позивача. Позов обґрунтовується тим, що 26.03.2010р. сторони уклали шлюб. Від шлюбу сторони мають дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] Діти проживають з матірю [PERSON]В в квартирі її батьків. Протягом останнього року сторони не можуть проживати разом, як сім'я, виконувати сімейні обов'язки, спокійно вирішувати навіть нескладні сімейні проблеми побутового характеру, внаслідок чого позивач з дітьми переїхала до своїх батьків. Крім того позивач, нехтуючи своїми батьківськими обовязками, фактично не допомагає та не має наміру добровільно допомагати позивачу матеріально утримувати неповнолітніх дітей. Позивач змушена самостійно утримувати та виховувати їхніх дітей, хоча ніде не працює та не має відповідних доходів. При цьому відповідач відмовляється утримувати позивача як дружину, з якою проживає дитина віком до трьох років. Позивач перебуває у скрутному матеріальному становищі та не має змоги самостійно себе забезпечувати, оскільки займається лише доглядом і вихованням дітей та не має можливості працевлаштуватись. Відповідач, як відомо позивачу, офіційно не працевлаштований, у звязку з чим інформація про його доходи відсутня. У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала повністю. Дітей просила залишити проживати разом з нею. З пояснень позивача слідує, що діти проживають з нею. Відповідач не надає допомогу на утримання дітей та не підтримує її матеріально. Інших утриманців відповідач не має. Просила задовольнити позов. Відповідач позовні вимоги визнав повністю. Про місце проживання дітей спору з позивачем не має. Суд, заслухавши та проаналізувавши пояснення позивача та відповідача, дослідивши інші докази, які наявні в матеріалах справи, прийшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню частково. Судом встановлено, що 26.03.2010р. [PERSON] уклала шлюб із [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-ГЮ №095355. Копією свідоцтва про народження серії 1-ГЮ №128455 підтверджується, що батьками [PERSON], [INFO] є сторони. Копією свідоцтва про народження серії 1-ГЮ №229406 підтверджується, що батьками [PERSON], [INFO] є сторони. Діти проживають разом з матір'ю. Згідно із ч.1 ст.75 СК України, дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Згідно із ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 2 ст.84 СК України передбачено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Частиною 4 цієї ж статті встановлено, що право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Аліменти на утримання дітей та матері дитини, яка здійснює за нею догляд до досягнення трирічного віку, слід присудити в користь позивача у твердій грошовій сумі, так як немає доказів про наявність у відповідача стабільного заробітку. При визначенні розміру стягнення аліментів суд враховує, що немає даних про наявність у відповідача інших утриманців, а також те, що жодних заперечень проти позову до суду відповідачем не подано. Заявлений розмір аліментів у нинішніх життєвих обставинах є обґрунтованим і не свідчить, що у такий спосіб позивач буде збагачуватися, замість забезпечення утримання дитини та власного утримання. Обовязок утримувати дітей покладено на обох батьків. Отже, суд знаходить підстави для присудження аліментів із відповідача. Що стосується позовної вимоги позивача щодо залишення неповнолітніх дітей [PERSON] [INFO], [PERSON], [INFO] на проживання з позивачем, то в судовому засіданні було встановлено, що спір між батьками про місце проживання дітей відсутній, а згідно ч. 1 ст. 160 СК України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Тільки у разі сору між батьками про місце проживання малолітньої дитини , згідно ст. 161 СК України такий спір вирішується судом. Отже, підстави для задоволення позову у цій частині відсутні.

Outcome: partial