Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-30 00:00:00

[PERSON] звернулася до Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що з 24 квітня 2004 року позивач знаходилась у зареєстрованому шлюбі з [PERSON]. Мають спільну доньку - [PERSON], [INFO]. В 2010 році припинено шлюбні відносини з відповідачем. 11 березня 2013 року на підставі рішення Солонянського районного суду шлюб було розірвано. 26 липня 2013 року позивач зареєструвала шлюб зі [PERSON] Донька мешкає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідач добровільно допомогу на утримання доньки не надає. Тому позивач просила стягнути з відповідача на її користь аліменти у розмірі 1/4 частини від всіх видів доходу відповідача, але не менше 30 % від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до повноліття доньки. В судове засідання сторони не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Кожний окремо подав заяву про розгляд справи без їх участі. Позивач позов підтримала та просила суд задовольнити заявлені позовні вимоги. Відповідач позов визнав, проти задоволення позовних вимог не заперечував. Суд, вивчивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, прийшов до наступних висновків. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] мають спільну малолітню дитину - доньку, [PERSON], [INFO], що підтверджується її свідоцтвом про народження серія [NUMBER] (а.с.7). Дитина проживає разом з позивачем та знаходиться на повному її утриманні, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Верхньодніпровської міської ради від 30 жовтня 2014 року (а.с.8). Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Оскільки відповідач є батьком малолітньої дитини, домовленості (договору) щодо сплати аліментів на утримання дитини між сторонами у справі досягнуто не було, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення аліментів підлягають задоволенню. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини та сторін, той факт, що дитина мешкає разом із позивачем та потребує утримання, та те, що відповідач не надав суду доказів про наявність у нього інших дітей, непрацездатних батьків та про проведення з нього стягнень на утримання зазначених осіб. Відповідно до ч.2 ст. 182 Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 Сімейного кодексу України. За таких обставин, суд прийшов до висновку про те, що вбачаються підстави для задоволення заявлених позовних вимог та стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до повноліття дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у відповідності до ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України, суд бере до уваги, що згідно з п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивача було звільнено від сплати судового збору при зверненні до суду, тому судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави у розмірі 243 грн. 60 коп. Також суд приймає до уваги, що позивачем було понесено витрати на правову допомогу в розмірі 250 грн. (а.с.9), які у відповідності до ст. ст. 79, 88 Цивільного процесуального кодексу України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Згідно п.1 ч.1 ст. 367 Цивільного процесуального кодексу України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved