Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-27 00:00:00

[PERSON] звернулася до Гайворонського районного суду з позовом до [PERSON] про визнання права на приватизацію земельних ділянок без погодження меж із суміжним землекористувачем. Позов мотивований тим, що у 2006 році вона, [PERSON], отримала у спадок домоволодіння за адресою [ADDRESS]. У 2015 році вона звернулась до Бандурівської сільської ради із заявою про надання дозволу на приватизацію земельних ділянок біля її домоволодіння. Заява була подана у відповідності до статті 118 Земельного кодексу України. Бандурівська сільська рада, розглянувши подану заяву, надала відповідний дозвіл, що підтверджується рішенням сесії № 30 від 08 грудня 2015 року. Всі необхідні документи по приватизації були подані до ПП «Геопроект». На її замовлення приватним підприємством «Геопроект» виготовлено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) за адресою: [ADDRESS], відповідно до якої сусідній землекористувач повинен погодити межі земельної ділянки. Серед документів технічної документації був акт прийомки-передачі межових знаків на зберігання. У зв'язку з цим вона звернулася до сусіда - власника суміжних ділянок для підписання відповідного акту. [PERSON], власник суміжної земельної ділянки, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], безпідставно відмовився підписати вказаний вище акт. Статтею 91 Земельного кодексу України встановлено, що власники земельних ділянок зобов'язані не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів, а також дотримуватись правил добросусідства. Всупереч цьому, без будь-яких на це законних підстав та пояснень відповідач відмовив у підписанні акту погодження меж земельних ділянок. Відповідно до ч. З ст.158 Земельного кодексу України органи місцевого самоврядування вирішують земельні спори у межах населених пунктів відносно меж земельних ділянок, що перебувають у власності і користуванні громадян, та додержання громадянами правил добросусідства. Відповідно до ч. 5 ст.158 Земельного кодексу України у разі незгоди власників землі або землекористувачів з рішенням органів місцевого самоврядування у сфері земельних відносин, спір вирішується судом. 24 березня 2016 року вона звернулася з письмовою заявою до Бандурівської сільської ради щодо вирішення спірних питань відносно погодження меж суміжних земельних ділянок, що виникли між нею та відповідачем. Єдиним способом реагування на її звернення було те, що заяву розглянуто на сесії Бандурівської сільської ради і рекомендовано звернутися до суду, про що йдеться в рішенні сесії № 116 від 01 квітня 2016 року. Відповідно до статті 152 Земельного кодексу України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його права на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою і відшкодування завданих збитків. Вважає, що дії відповідача щодо безпідставної відмови від погодження меж земельних ділянок є такими, що порушують її права на приватизацію та частину 2 статті 152 Земельного кодексу України. Безпідставна відмова відповідача від погодження меж земельних ділянок, а також не вирішення земельного спору Бандурівською сільською радою та рекомендації Бандурівської сільської ради, викладені у рішенні сесії №116 від 01 квітня 2016 року, дають їй підстави звернутися до суду для вирішення спірних земельних питань. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилась про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала та просить їх задовільнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав та просить відмовити в його задоволенні, мотивуючи тим, що межа між домоволодіннями проходить по стіні його будинку. Вислухавши пояснення представника позивача, відповідача, свідка вивчивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. У 2006 році [PERSON], отримала у спадок домоволодіння за адресою [ADDRESS] (а.с. 6). У 2015 році [PERSON], звернулась до Бандурівської сільської ради із заявою про надання дозволу на приватизацію земельних ділянок біля її домоволодіння. Заява була подана у відповідності до статті 118 Земельного кодексу України. Бандурівська сільська рада, розглянувши подану заяву, надала відповідний дозвіл, що підтверджується рішенням сесії № 30 від 08 грудня 2015 року (а.с. 10). Всі необхідні документи по приватизації були подані до ПП «Геопроект». На замовлення [PERSON] приватним підприємством «Геопроект» виготовлено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) за адресою: [ADDRESS], відповідно до якої сусідній землекористувач повинен погодити межі земельної ділянки. Серед документів технічної документації був акт прийомки-передачі межових знаків на зберігання. [PERSON], власник суміжної земельної ділянки, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], безпідставно відмовився підписати вказаний вище акт. Згідно підпункту г п. 1 ст. 96 Земельного Кодексу України землекористувачі не повинні порушувати права власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів, а згідно пункту 3 ст.103 Земельного Кодексу України власники та землекористувачі земельних ділянок зобов'язані співпрацювати при вчиненні дій, спрямованих на забезпечення прав на землю кожного з них. Відповідно до ч. 2 ст. 116 Земельного кодексу України, набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Частина 3 вказаної статті встановлює, що безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі: а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом. Відповідно до ч. 3 ст. 103 ЗК України власники та землекористувачі земельних ділянок зобов'язані співпрацювати при вчиненні дій, спрямованих на забезпечення прав на землю кожного з них. Згідно з ст. 106 ЗК України власник земельної ділянки має право вимагати від власника сусідньої земельної ділянки сприяння встановленню твердих меж, а також відновленню межових знаків у випадках, коли вони зникли, перемістились або стали невиразними. Частиною 2 ст. 152 ЗК України передбачено, що власник або землекористувач може вимагати усунення порушень його прав на землю. Однією із складових технічної документації є акт визначення та погодження меж, який повинен підписати суміжний землекористувач, яким є відповідач по справі. Відповідач не погодив межі землекористувачу, безпідставно відмовляє позивачу у погодженні меж на даний час, внаслідок чого позбавляє позивача, як власника окремого домоволодіння оформити право на приватизацію земельної ділянки. За таких обставин, суд вважає, що позов обґрунтований та такий, що підлягає до задоволення. У відповідності до ст.88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача витрати, пов'язані зі сплатою ним судового збору при пред'явлені позову.

Outcome: approved