Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-10 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вищевказаним позовом, в обґрунтування якого зазначила, що 04 листопада 2004 року на підставі договору купівлі-продажу квартири, який був посвідчений приватним нотаріусом Енергодарського міського округу Запорізької області [PERSON], вона придбала у власність квартиру за адресою: [ADDRESS]. На дату укладання договору купівлі-продажу, в даній квартирі залишився зареєстрованим син продавців квартири та відповідач по справі- Ситник [PERSON], [INFO]. Відповідно до умов п. 8 договору купівлі-продажу представник продавця та продавець зобов'язується передати ключі від квартири до 20.11.2004 року та знатись з реєстраційного обліку у той же строк у вказаній квартирі. На виконання умов договору продавцями квартиру було звільнено від речей та передано їй ключі, ще до укладання угоди купівлі-продажу, але з реєстраційного обліку в обумовлений договором термін відповідач так і не знявся. Станом на дату звернення до суду відповідач понад чотирнадцять років значиться зареєстрованим у вищевказаній квартирі. З 2004 року [PERSON] жодного разу не з'являвся у квартирі за місцем реєстрації, участі в утримання квартири не приймає, квартплату та комунальні платежі не сплачує. [PERSON] неодноразово намагалась в добровільному порядку вирішити з відповідачем питання утримання квартири, але встановити його місце перебування неможливо, за місцем реєстрації він не з'являється. На сьогоднішній день [PERSON] змушена самостійно сплачувати квартплату та комунальні платежі не лише за себе і членів своєї родини, а й за відповідача. Реєстрація місця проживання відповідача, у квартирі, яка належить на праві приватної власності [PERSON], безперечно, порушує умови укладеного між ними договору та обмежує її права, як власника, та перешкоджає повною мірою реалізувати своє право власності, тобто, володіти і розпоряджатися цим майном за своїм розсудом. Ухвалою судді від 08.10.2019 року відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 13.02.2019 року підготовче провадження закрито та справу призначено до судового розгляду. Інших процесуальних дій у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову) не вчинялось, провадження не зупинялось. В судове засідання сторони не зявилися. Позивач [PERSON] через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує, не заперечуючи проти ухвалення заочного розгляду (а.с. 36, 37). Відповідач [PERSON] про причину неявки суд не повідомив, заяв або клопотань про відкладання слухання справи, відзиву на позов до суду не надавав. Сповіщався про дату та час судового засідання за адресою його місця проживання, зареєстрованого у встановленому законом порядку, відповідно до\~вимог ч.\~10\~ст.\~187\~ЦПК України\~через оголошення\~на офіційному\~веб-порталі\~судової влади\~України(а.с. 38). Третя особа [PERSON] на адресу суду надіслала заяв про розгляд справи у її відсутність. Проти задоволення позовних вимог не заперечує (а.с. 39). Треті особи: [PERSON], [PERSON] причини неявки не повідомили. Представник третьої особи- Сектора реєстрації Енергодарської міської ради Запорізької області через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи у його відсутність (а.с. 26). Згідно з\~вимогами ст.128\~ЦПК України,\~у разі\~ненадання учасниками\~справи інформації\~щодо їх\~адреси судова\~повістка надсилається фізичним\~особам,\~які не\~мають статусу\~підприємців,-\~за адресою\~їх місця\~проживання чи\~місця перебування,\~зареєстрованою у\~встановленому законом\~порядку. При\~цьому днем\~вручення судової\~повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Відповідно до ч. 3 ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з'явилися в судове засідання без поважних причин. Таким чином, згідно з вимогами ст.ст. 128, 131 ЦПК України, відповідач повідомлений про час та місце слухання справи за адресою його місця проживання чи місця перебування, зареєстрованого у встановленому законом порядку та не зявився у судове засідання без поважних причин. Враховуючи, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання та не з'явився в судове засідання без поважних причин, відзив на позов до суду не надав, а також за наявності згоди позивача, суд, відповідно до ст. 280 ЦПК України, може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. У звязку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що 04.11.2004 року [PERSON] придбала квартиру № 58, що знаходиться в будинку № 7, розташованому на вул. Лісовій у м. Енергодар Запорізької області, що підтверджується договором купівлі-продажу квартири, посвідченим приватним нотаріусом Енергодарського міського нотаріального округу Запорізької області [PERSON] за реєстровим № 10133 (а.с. 6). Право власності за ним зареєстровано 04.11.2004 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, сформованим приватним нотаріусом Енергодарського міського нотаріального округу Запорізької області [PERSON] (а.с. 7). На дату укладання договору у вищевказаній квартирі залишився зареєстрованим [PERSON], що підтверджується листом Сектора реєстрації Енергодарської міської ради Запорізької області № 3508/01-23-17 від 22.12.2018 року (а.с. 9). Згідно акту не проживання від 21.12.2018 року, завіреного начальником ЖЕУ № 2, [PERSON] з 04.11.2004 року у квартирі № 58 будинку № 7, розташованого на вул. Лісовій у м. Енергодар Запорізької області не проживає, особисті речі останнього відсутні (а.с. 10) Статтею 41 Конституції України\~та статтею\~1\~Першого\~протоколу до конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до\~Закону України від 17 липня 1997 року № 475/97 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини 1950 року та основоположних свобод, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7, 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.\~\~ Згідно вимог ч. 3 ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно\~ст. 15 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно\~ст. 16 ЦК України\~кожна особо має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно\~ст. 319 ЦК України\~володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обовязків власник зобов'язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснювати своїх прав. Згідно\~ст. 321 ЦК України\~право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ч. 1\~ст. 386 ЦК України\~держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності. Виходячи з вказаних положень\~Конституції України\~та\~ЦК України\~позивач як власник майна має права безперешкодно користуватись своєю власністю та таке право гарантується державою. Тобто, у разі порушення права власника держава, в особі судів, забезпечує захист права власності від порушень з боку іншої особи. Згідно ч. 2\~ст. 386 ЦК України\~власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Згідно\~ст. 391 ЦК України\~власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до положень\~ЦК України\~у разі створення перешкод у користуванні власністю вона може звернутися до суду з вимогою про вчинення дій необхідних для відновлення порушеного права власності, а саме усунення перешкод в користуванні майном. За таких обставин, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial