Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-03 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до Самбірського виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства (далі Самбірське ВУВКГ) про стягнення невиплаченої заробітної плати у розмірі 19771 грн. 57 коп. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що вона з 12 травня 2003 року по 30 вересня 2011 року працювала в Самбірському ВУВКГ за трудовим договором на посаді провідного економіста. Відповідач з квітня 2010 року, в порушення ст. 43 Конституції, ст. ст. 2, 96, 97 КЗпП України, ст. 6 Закону України «Про оплату праці» проводив нарахування заробітної плати із розрахунку нижче встановленої мінімальної тарифної ставки робітника першого розряду, зокрема позивачці при встановленні місячного посадового окладу зроблено розрахунок нижче законодавчо-встановленої мінімальної заробітної плати, відповідно до Законів України «Про державний бюджет». Як вказує [PERSON], Самбірським ВУВКГ не проводилось донарахування до мінімальної тарифної ставки робітника першого розряду коефіцієнта співвідношення 1.2 до мінімальної тарифної ставки встановленої територіальною угодою між Львівською ОДА і обєднанням роботодавців та профспілковими обєднаннями Львівської області. Позивачка зазначає, що вказані порушення законодавства про працю виявлені територіальною державною інспекцією з питань праці у Львівській області Державної інспекції з питань праці України, що підтверджується листами інспекції праці, та Самбірської міжрайонної прокуратури. Посилаючись на зазначені обставини та поданий розрахунок [PERSON] просить стягнути з відповідача вказану заборгованість по заробітній платі за період з квітня 2010 року по день звільнення з роботи. У судовому засіданні позивачка та її представник підтримали заявлені вимоги посилаючись на обставини зазначені у позові. Представники відповідача [PERSON] подала до суду клопотання про розгляд справи у відсутності представника Самбірського ВУВКГ. Вислухавши пояснення позивачки та її представника, дослідивши подані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Згідно ст. 43 Конституції України кожен має\~право на\~працю,\~що включає\~можливість заробляти\~собі на\~життя працею,\~яку він\~вільно обирає\~або на\~яку вільно\~погоджується.Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Відповідно до ч. 1 ст. 2 КЗпП України право громадян України на працю, - тобто на одержання роботи з оплатою праці не нижче встановленого державою мінімального розміру, - включаючи право на вільний вибір професії, роду занять і роботи, забезпечується державою. Частиною 3\~ст.\~6\~Закону України\~«Про оплату\~праці» передбачено,\~що тарифна\~сітка (схема\~посадових окладів)\~формується на\~основі: тарифної\~ставки робітника\~першого розряду,\~яка встановлюється\~у розмірі,\~що перевищує\~законодавчо встановлений\~розмір мінімальної\~заробітної плати; міжкваліфікаційних (міжпосадових) співвідношень розмірів тарифних ставок (посадових окладів). Згідно з ч. 3 ст. 96 КЗпП України формування тарифної сітки (схеми посадових окладів) провадиться на основі тарифної ставки робітника першого розряду, яка встановлюється у розмірі, що перевищує законодавчо встановлений розмір мінімальної заробітної плати, та міжкваліфікаційних (міжпосадових) співвідношень розмірів тарифних ставок (посадових окладів). Відповідно до\~ч.\~1\~ст.\~5\~Закону України\~«Про оплату\~праці» організація\~оплати праці\~здійснюється на\~підставі: законодавчих\~та інших\~нормативних актів; генеральної\~угоди на\~національному рівні; галузевих (міжгалузевих), територіальних угод; колективних договорів; трудових договорів. Частиною 2 ст. 97 КЗпП України пере5дбачено, що форми і системи оплати праці, норми праці, розцінки, тарифні сітки, ставки, схеми посадових окладів, умови запровадження та розміри надбавок, доплат, премій, винагород та інших заохочувальних, компенсаційних і гарантійних виплат встановлюються підприємствами, установами, організаціями самостійно у колективному договорі з дотриманням норм і гарантій, передбачених законодавством, генеральною та галузевими (регіональними) угодами. Згідно із ч. 4 ст. 97 КЗпП України власник або уповноважений ним орган чи фізична особа не має права в односторонньому порядку приймати рішення з питань оплати праці, що погіршують умови, встановлені законодавством, угодами, колективними договорами. Судом встановлено, що позивачка з 24 липня 2009 року працювала на посаді провідного економіста Самбірського ВУВКГ. 30 вересня 2011 року її звільнено з роботи у звязку із виходом на пенсію. 15 квітня 2010 року на зборах трудового колективу Самбірського ВУВКГ був укладений за участю керівника ВУВКГ та погоджений головою профкому даного підприємства колективний договір на 2010-2012 р.р. 30 жовтня 2012 року між Львівською обласною державною адміністрацією, обєднаннями роботодавців та профспілковими обєднаннями Львівської області укладена територіальна угода на 2012-2014 роки. Даними угодами визначені умови оплати праці працівників Самбірського ВУВКГ і працівників підприємств житлово-комунального господарства області та встановлені відповідні коефіцієнти співвідношень мінімальної тарифної ставки. Змін до колективного договору в 2010-2012 роках не вносилось. Відповідач з квітня 2010 року при визначенні місячного посадового окладу робітника першого розряду проводив оплату заробітної плати позивачці без донарахування до мінімальної тарифної ставки робітника першого розряду коефіцієнтів визначених колективним договором на 2010-2012 р.р. та територіальною угодою на 2012-2014 р.р. Згідно Додатку № 6 Тарифної частини Територіальної угоди на 2012-2014 р.р., місячний оклад провідного економіста Самбірського ВУВКГ розраховується за формулою: мінімальна заробітна плата * 1,2 * Z (коефіцієнт співвідношення по підгалузях за видами робіт) * Х (коефіцієнт співвідношення по професії, посаді). Відповідно до Колективного договору Самбірського ВУВКГ на 2010-2012 р.р. [PERSON] сформовано місячну посадову ставку за формулою: (650*1,692*2,66), що становило 2925 грн. 47 коп. Законом України «Про державний бюджет України на 2009 рік» встановлена мінімальна заробітна плата у розмірі 650 грн. З 1 жовтня 2009 року в той час, як мінімальна заробітна плата становила 884 грн. з квітня 2010 року Законом України «Про державний бюджет України на 2010 рік». Коефіцієнт 1,2 у співвідношенні до мінімальної тарифної ставки робітника першого розряду збільшено 1,41 і становить 1,692. Останній коефіцієнт указаний в Регіональній угоді між Львівською ОДА, обєднаннями роботодавців та профспілковими обєднаннями Львівської області на 2006-2007 р.р. у Додатку № 1 до регіональної частини угоди «Житлово-комунальне господарство». Самбірське ВУВКГ з квітня 2010 року по день звільнення з роботи проводило щомісячно нарахування та виплату заробітної плати позивачці в розмірі 2011 грн. Згідно умов оплати праці визначених Колективним договором Самбірського ВУВКГ на 2010-2012 р.р. та Територіальними угодами між Львівською обласною державною адміністрацією, обєднанням роботодавців та профспілковими обєднаннями Львівської області на 2010-2012 р.р., 2012-2014 р.р., зареєстрованого в Міністерстві соціальної політики України 30 жовтня 2012 року за № 30, посадовий оклад провідного економіста визначається за формулою: мінімальна заробітна плата * 1,2 * Z (коефіцієнт співвідношення по підгалузях та за видами робіт) * Х (коефіцієнт співвідношення по професії, посаді). Відповідно до проведеного розрахунку відповідачем не виплачено [PERSON] заробітної плати з квітня 2010 року по день звільнення з роботи 15576 грн. 09 коп., та по відпустках 4195 грн. 48 коп. Всього відповідачем не виплачено клштів в сумі 19771 грн 57 коп. Вказані обставини підтверджуються копією витягу трудової книжки [PERSON], копією наказу № 130 від 29 вересня 2011 року, копіями колективного договору Самбірського ВУВКГ на 2010-2012 р.р., територіальної угоди на 2012-2014 р.р., довідками відповідача про заробітну плату позивачки на займаній посаді (а.с. 18-19) та про відпустки (а.с. 16), розрахунками невиплаченої заробітної плати та відпускних (а.с. 11-15), копіями листів територіальної інспекції з питань праці у Львівській області, іншими матеріалами справи. З урахуванням усіх обставин справи суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивачки, згідно умов оплати праці, визначених колективним договором та територіальною угодою з квітня 2010 року по 30 вересня 2011 року, слід стягнути 19771 грн. 57 коп. невиплаченої заробітної плати. Суд погоджується із наданими розрахунками невиплаченої заробітної плати [PERSON] (а.с. 11-15), оскільки вони проведені відповідно до вимог діючого законодавства та вказаних вище нормативних актів. Стягнення середньомісячної заробітної плати позивачки, яка становить 3003 грн. 67 коп., підлягає негайному виконанню.

Outcome: approved