Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-21 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на такі обставини. З 16.04.2005 року вони з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого є син [PERSON], [INFO]. Шлюбні стосунки між сторонами припинено з січня 2012 року. Позивачка мешкає окремо, дитина знаходиться на її повному утриманні, [PERSON] матеріальної допомоги не надає, через що вона вимушена звернутися до суду. Інших аліментних стягнень відповідач не має, тому позивачка просить суд стягнути з нього аліменти на її користь на утримання дитини у розмірі 1/4 частини заробітку до досягнення сином повноліття. Позивачка у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, на їх задоволенні наполягала. Відповідач у судове засідання не з'явився. Мешкає за межами територіальної підсудності Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області, тому судом було направлено доручення компетентному суду Російської Федерації щодо провадження окремих процесуальних дій у відношенні [PERSON] за місцем його проживання. Згідно матеріалів виконання окремого доручення, які були надіслані Жовтневим районним судом м. Липецька Російської Федерації, [PERSON], [INFO], з 06.11.2013 року зареєстрований за адресою: Російська Федерація, [ADDRESS] (а.с. 40). Відповідач викликався Жовтневим районним судом м. Липецька Російської Федерації у судові засідання на 18.08.2014 року, 28.08.2014 року, однак жодного разу не з'явився, про час та місце судового розгляду справи повідомлявся належним чином за адресою реєстрації, причини неявки суду не повідомив (а.с.38,41-45). Суд, вислухавши думку позивачки, яка наполягала на заочному розгляді справи, вважає можливим розглянути справу в порядку ст.224 ЦПК України, з винесенням заочного рішення по справі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. На підставі приписів ст.ст.181, 183 СК України за рішенням суду кошти на утримання дітей (аліменти) присуджуються у частці від доходу їх батька, матері, яка встановлюється судом. Як встановлено судом, 16.04.2005 року сторони уклали шлюб, зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану Нікопольського міського управління юстиції Дніпропетровської області за актовим записом № 176 (а.с.2). Від шлюбу мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO] (а.с.3). З січня 2012 року сторони припинили шлюбні відносини. Дитина проживає з матір'ю, знаходиться на її повному утриманні, [PERSON] матеріальної допомоги на утримання [PERSON] не надає, тому позивачка просить стягнути з нього аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частини його заробітків (доходів). Суд, даючи оцінку доказам, наявним у матеріалах справи, дійшов висновку про те, що [PERSON] має обов'язок надавати допомогу на утримання своєї дитини, однак у добровільному порядку від надання такої допомоги ухиляється. Інших аліментних стягнень відповідач не має. За таких обставин, суд вважає, що аліменти на підставі ст. ст. 180-183 СК України мають бути стягнуті з нього у примусовому порядку. Також в силу ст. 88 ЦПК України з відповідача мають бути стягнуті судові витрати по справі на користь держави.

Outcome: approved