Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-10 00:00:00

[PERSON] звернулася до Подільського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовна заява обґрунтована тим, що спільне життя між сторонами не склалося, оскільки мають різні інтереси, різні погляди на життя. Примирення сторін вважає неможливим. Подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе, суперечить інтересам сторін. Спільне господарство не ведеться з липня 2018 року. Дитина [PERSON] , [INFO] залишається проживати з матір`ю. Спір про розподіл майна не виникає. До початку судового засідання позивач подала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити, а справу розглянути без її участі. Відповідач до початку судового засідання звернувся до суду із заявою, в якій просив справу розглянути без його участі, позовні вимоги визнав у повному обсязі. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав. Судом встановлено, що між сторонами 27.10.2007 у Відділі реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції у місті Києві укладено шлюб, про що видане відповідне Свідоцтво про шлюб серія [NUMBER] . Від шлюбу у сторін [INFO] народився спільний син - [PERSON] , що підтверджено Свідоцтвом про народження серія [NUMBER] . Судом також встановлено, що з липня 2018 року сторони не підтримують сімейно-шлюбних стосунків, не ведуть спільного господарства, спір про розподіл майна не виникає. Дитина [PERSON] , [INFO] залишається проживати з матір`ю. Із встановлених обставин справи випливають правовідносини щодо припинення шлюбу між сторонами. До цих правовідносин підлягають застосуванню норми ст.ст. 105, 110, 112 СК України. Відповідно до ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 10 постанови від 21.12.2007 № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їхніх дітей. Встановлено, що шлюбні відносини між сторонами фактично припинилися. Примирення сторін є неможливим. Між сторонами втрачено взаєморозуміння та почуття любові, примирення подружжя, подальше спільне життя та збереження шлюбу між ними неможливо і суперечить інтересам подружжя та дитини, тому суд дійшов висновку про те, що збереження сім`ї є неможливим, шлюб між сторонами існує формально і може бути розірваним. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Зі змісту заяви, наданої представником відповідача суду вбачається те, що він позов визнає у повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Відповідно до ч. 1 с. 142 ЦПК України у разі, зокрема, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Outcome: approved