Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-27 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вказаною заявою до [PERSON], мотивуючи вимоги тим, що 25.02.2006р. вона з відповідачем зареєструвала шлюб, від якого мають двох дітей: дочку [PERSON], [INFO], і сина [PERSON], [INFO], які на даний час проживають біля неї та знаходяться на її повному утриманні. В грудні 2013 року відповідач влаштувався на роботу в м.Київ, звідки зателефонував та повідомив, що наміру повертатися у нього не має, оскільки він проживає однією сім'єю з іншою жінкою і що проти розірвання шлюбу не заперечує. З того часу відповідач жодного разу не запропонував допомоги ані позивачці ані дітям, вихованням дітей не займається і з ними не спілкується. Позивачка також вказує, що відповідач постійно їй зраджував і негативно до неї ставився, в присутності дітей влаштовував сварки, через що вони неодноразово проживали окремо, потім мирилися, однак позитивних наслідків це не дало, відповідач не змінив своє ставлення до сім'ї, тому на примирення позивачка не згодна. Враховуючи на зазначене, [PERSON] звернулася до суду з заявою, в якій просить розірвати цей шлюб, після розірвання шлюбу залишити незмінним її прізвище, а також визначити місце проживання малолітніх дітей біля неї до їх повноліття (а.с.2). Позивачка в судове засідання не з'явилася, заяву підтримала, просила її задовольнити, згодна на ухвалення заочного рішення, справу просила розглянути за її відсутності (а.с.18). Відповідач в судове засідання не з'явився повторно, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином (а.с.17, 21), про причини своєї неявки суд не повідомив, письмове заперечення проти позову, а також заяву про розгляд справи за його відсутністю не надав. Згідно ч.4 ст.169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Також ч.1 ст.224 цього Кодексу встановлено, що у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Тому, враховуючи повторну неявку відповідача, повідомленого належним чином, згоду позивачки на ухвалення заочного рішення та вищенаведені положення закону, суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів з постановленням заочного рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши обставини справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне. Встановлено, що [PERSON], який народився [INFO]. в смт.Саврань, Савранського району, Одеської області, і [PERSON], яка народилася [INFO]. в смт.Саврань, Савранського району, Одеської області, зареєстрували шлюб 25.02.2006р., про що в Книзі реєстрації шлюбів 2006 року лютого місяця 25 числа зроблено відповідний актовий запис за №11; прізвище після реєстрації шлюбу: чоловіка - [PERSON], дружини - [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Савранського районного управління юстиції Одеської області 25.02.2006р. (а.с.6). У шлюбі у подружжя [PERSON] і [PERSON] народилося двоє дітей: дочка [PERSON], [INFO] (а.с.7), і син [PERSON], [INFO] (а.с.8). Як вбачається з заяви подружжя [PERSON] з грудня 2013 року припинили сімейні відносини, проживають окремо, діти проживають біля позивачки та знаходяться на її утриманні, на примирення позивачка категорично не згодна, подальше спільне життя з відповідачем та збереження шлюбу суперечило б її інтересам, що має для неї істотне значення. Відповідно до ч.2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ч.1 ст.110 СК України). Частиною 3 ст.105 СК України встановлено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин, враховуючи наведені положення закону, суд приходить до висновку, що заява позивачки про розірвання шлюбу відповідає її дійсній волі, подальше спільне життя подружжя [PERSON] і [PERSON] та збереження їх шлюбу суперечило б інтересам позивачки, а тому перешкод для розірвання шлюбу суд не вбачає. Крім того, як встановлено ч.1 ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище, а тому вимога позивачки щодо надалі іменуватися прізвищем «[PERSON]» після розірвання шлюбу теж підлягає задоволенню. Приймаючи до уваги ту обставину, що малолітні діти [PERSON] і [PERSON], проживають біля позивачки і відповідач проти цього не заперечує, суд дійшов висновку про згоду позивачки і відповідача щодо визначення місця проживання дітей біля позивачки (матері дітей), що відповідає приписам ч.1 ст.160 СК України. Суд роз'яснює, що згідно зі ст.157 СК України питання виховання дітей вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дітей, зобов'язаний брати участь у їх вихованні і має право на особисте спілкування з ними. Той із батьків, з ким проживають діти, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дітьми та брати участь у їх вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дітей. На підставі викладеного,

Outcome: approved