Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-29 00:00:00

[PERSON] звернулася до Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав, встановлення опіки, призначення опікуна та стягнення аліментів. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідач, [PERSON], є батьком малолітньої [PERSON], [INFO]. Позивач є бабусею малолітньої [PERSON]. Дитина від народження мешкає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні. Мати дитини, [PERSON], вироком Верхньодніпровського районного суду від 15 травня 2014 року до 8 років позбавлення волі та вона відбуває покарання. Відповідач самоусунувся від виховання та утримання дитини, не купує одяг, не цікавиться її навчанням та життям, не купує їй подарунки. Вихованням та утриманням дитини займається позивач, яка створила всі умови для розвитку дитини, піклується про стан її здоровя. На підставі вищевикладеного, з метою захисту інтересів малолітньої дитини, позивач просила суд позбавити батьківських прав [PERSON] щодо його малолітньої доньки [PERSON], встановити над дитиною опіку та призначити її опікуном, стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання дитини, [PERSON] у розмірі ? частини всіх видів доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судовому засіданні позивач позов підтримала, просила суд задовольнити заявлені позовні вимоги, суду пояснила, що від народження дитина проживала з нею та матірю. Відповідач, окрім сплати аліментів, жодним чином не приймає участі у вихованні та утриманні доньки. Мати дитини відбуває покарання у виді позбавлення волі, проте не позбавлена батьківських прав. Позивач мешкає разом з двома онуками, вона є опікуном старшої онуки. Отримує пенсію. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяву про розгляд справи без його участі не надав. У відповідності до ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України судом було постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, органу опіки та піклування в особі Верхівцевської міської ради, в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав заяву про розгляд справи без їх участі. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, служби у справах дітей Верхньодніпровської районної державної адміністрації, в судовому засіданні суду пояснила, що вихованням малолітньої [PERSON] займається позивач, яка є її бабусею. До служби у справах дітей звернулася позивач із заявою про вирішення питання про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] щодо його малолітньої дитини та комісією було прийнято рішення про доцільність позбавлення батька дитини батьківських прав, оскільки він фактично не виконує свої батьківські обовязки по відношенню до дитини. Третя особа, КЗ «Верхньодніпровський навчально-виховний комплекс «Середня загальна школа № 1», в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Суд вислухавши пояснення осіб, які брали участь у справі, вислухавши думку дитини, в інтересах якої заявлено позов, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків. Судом встановлено такі обставини та відповідні їм правовідносини. 2 травня 2007 року народилася [PERSON], батьками якої є [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.6). Малолітня [PERSON] фактично мешкає разом з бабусею [PERSON], що підтверджується ктом обстеження матеріально-побутових умов сімї від 26 червня 2015 року, згідно з яким [PERSON] мешкає за адресою: вул.. Октябрська, 29 м. Верхівцеве Верхньодніпровського району разом з онуками: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] (а.с.10), довідкою про склад сімї [PERSON] від 2 червня 2015 року (а.с.11). Мати [PERSON] відбуває покарання у виді позбавлення волі, що підтверджується копією повідомлення начальника Надержинщинської ВК-65 в Полтавській області (а.с.40). Батько дитини, [PERSON] мешкає окремо та не приймає участі у вихованні дитини, що підтверджується його характеристикою з місця проживання, згідно з якою він характеризується негативно, вихованням своєї малолітньої доньки [PERSON] не займається взагалі, не купує взуття, одяг, не цікавиться її здоровям, навчанням та життям, не купує подарунки (а.с.8), характеристикою малолітньої [PERSON] з місця навчання, згідно з якою батько дитини разом з нею не проживає, не цікавиться її навчанням (а.с.12), рапортом дільничного інспектора, згідно з яким [PERSON] участі у вихованні малолітньої дитини, [PERSON] не приймає (а.с.14). окрім того [PERSON] 26 червня 2015 року написав власноруч заяву про те, що він відмовляється виконувати, передбачені чинним законодавством батьківські обовязки по відношенню до своєї доньки [PERSON] та надав згоду на позбавлення його батьківських прав щодо його доньки (а.с.9). В судовому засіданні малолітня [PERSON] суду пояснила, що вона від народження мешкає разом з бабусею, батько мешкає окрема і вона з ним майже не спілкується, з ним разом вона не хоче мешкати. Він нічого їй не купує, не приходить її провідати, не приходить до школи. Рішенням виконавчого комітету Верхівцевської міської ради № 41/1 від 28 травня 2015 року було прийнято рішення про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] щодо його малолітньої доньки, [PERSON], [INFO] (а.с.21). Комісією з питань захисту прав дитини при Верхньодніпровській районній державній адміністрації № 3 від 25 серпня 2015 року також було прийнято рішення про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] щодо його малолітньої доньки, [PERSON], [INFO] (а.с.30-31). Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України батько може бути позбавлений судом батьківських прав, якщо він ухиляється від виконання своїх обовязків по вихованню дитини. Відповідно до ст. 165 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають, в тому числі, особа, в сімї якої проживає дитина. Судом встановлено, що [PERSON] свідомо не піклується про фізичний і духовний розвиток своєї дитини, не забезпечує її медичним доглядом, лікуванням, не спілкується з нею, тобто свідомо нехтує своїми батьківськими обовязками, що, на думку суду, необхідно розцінювати як ухилення від виховання дитини, а тому позовні вимоги [PERSON], з якою проживає дитина, про позбавлення [PERSON] батьківських прав є законними та обґрунтованими. Відповідно до ч. 5 ст. 164 Сімейного кодексу України рішення суду про позбавлення батьківських прав після набрання ним законної сили суд надсилає державному органу реєстрації актів цивільного стану за місцем реєстрації народження дитини. Згідно з ч. 3 ст. 60 Цивільного кодексу України суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Статтею 63 Цивільного кодексу України визначено, що опікуном може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю за її письмовою заявою. При цьому опікун призначається переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обовязки опікуна. В судовому засіданні встановлено, що малолітня [PERSON] позбавлена батьківського піклування, оскільки мати дитини відбуває покарання у виді позбавлення волі, а її батько ухиляється від її виховання та утримання. [PERSON] є бабусею малолітньої [PERSON]. Позивач має постійне місце проживання, за яким характеризується позитивно, що підтверджується характеристикою Верхівцевської міської ради (а.с.17). Згідно з актом обстеження матеріально-побутових умов сімї [PERSON] в будинку чисто, тепло, є опалення; наявні спальні місця та місця для навчання дітей; умови проживання відповідають вимогам для проживання та виховання дітей (а.с.10). Відповідно до довідки КЗ «Верхньодніпровський центр первинної медико-санітарної допомоги» від 9 липня 2015 року [PERSON] турбується про стан здоровя своє онуки [PERSON] (а.с.13). За станом здоровя [PERSON] не має протипоказань виконувати обовязки опікуна, зокрема на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, що підтверджується висновком про стан її здоровя від 19 жовтня 2015 року (а.с.35). Згідно з довідкою Управління інформаційно-аналітичного забезпечення станом на 23 жовтня 2015 року [PERSON] до кримінальної відповідальності не притягувалась, засудженою не значиться, в розшуку не перебуває (а.с.39). Верхівцевською міською радою Верхньодніпровського району Дніпропетровської області було прийнято рішення № 91 від 22 жовтня 2015 року про внесення до Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області подання про доцільність призначення [PERSON] опікуном [PERSON], [INFO] (а.с.37). Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про те, що малолітня [PERSON] потребує встановлення над нею опіки з метою забезпечення її особистих немайнових і майнових прав та інтересів. Її бабуся, [PERSON], відповідає вимогам до особи, яка може бути призначена опікуном, визначеним Цивільним кодексом України, а тому суд вважає вимоги про призначення її опікуном законними та обґрунтованими. Також в судовому засіданні встановлено, що з [PERSON] стягуються аліменти на користь [PERSON] на утримання доньки, [PERSON] Відповідно до ст. ст. 166, 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, навіть якщо вона позбавлена батьківських прав. Згідно з ч. 2 ст. 247 Сімейного кодексу України встановлення опіки та піклування не припиняє права дитини на отримання пенсії, аліментів, тощо, а також право власності дитини на ці виплати. Частиною 2 ст. 179 Сімейного кодексу України передбачено, що опікун розпоряджається аліментами, які одержані для утримання малолітньої дитини. Оскільки ч. 4 ст. 67 Цивільного кодексу України визначено обовязок опікуна вживати заходів щодо захисту цивільних прав та інтересів підопічного, а малолітня дитина не може самостійно звернутися до суду з позовом про стягнення аліментів, суд приходить до висновку, що вимоги [PERSON] про стягнення аліментів на її користь на утримання [PERSON] є законними та обґрунтованими. При цьому суд вважає за необхідне припинити стягнення аліментів з відповідача на користь [PERSON] з метою уникнення подвійного стягнення аліментів на дитину. У звязку з чим стягувати аліменти на користь [PERSON] необхідно не з дня предявлення позову, як визначено ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України, а з дня набрання рішенням суду законної сили, оскільки до того часу аліменти стягуються на користь [PERSON] Згідно п.1 ч.1 ст. 367 Цивільного процесуального кодексу України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Згідно зі\~ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. У звязку з цим\~з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, а саме сума судового збору у розмірі 243 грн. 60 коп. Також суд бере до уваги, що згідно з п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір»\~\~ позивача було звільнено від сплати судового збору при зверненні до суду, тому\~\~відповідно до ч. 3 ст. 88\~\~Цивільного процесуального кодексу України судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави у розмірі 487 грн. 20 коп.

Outcome: approved