Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-26 00:00:00

[PERSON] звернулася до Автозаводського районного суду м. Кременчука із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Свої вимоги мотивувала тим, що згідно Свідоцтва про право на спадщину за законом від 22.12.1993 року їй належить квартира [ADDRESS] . Оскільки існують розбіжності у написанні її «прізвища» у правовстановлюючому документі Свідоцтві про право на спадщину від 22.12.1993 року та в паспорті, їй відмовлено у реєстрації за місцем проживання її невістки. Просить встановити факт належності їй правовстановлюючого документа Свідоцтва про право на спадщину за законом від 22.12.1993 року. Заявник до суду надала заяву про слухання справи без її участі, заяву про встановлення факту належності правовстановлюючого документу підтримала у повному обсязі, просила задовольнити. Представник заінтересованої особи Другої Кременчуцької державної нотаріальної контори у судове засідання не з`явився, направив до суду клопотання про розгляд справи без участі його представника. Представник заінтересованої особи ЦНАП Крюківського району м. Кременчука у судове засідання не з`явився, про дату розгляду повідомлявся належним чином, письмово про причини неявки суду не повідомляв, заперечень на заяву суду не направив. Ухвалою судді від 02.10.2019 року відкрито провадження у справі. Суд, дослідивши матеріали справи, давши аналіз та оцінку наданим доказам, встановив наступне. Судом встановлено, що згідно Свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого нотаріусом Другої Кременчуцької державної нотаріальної контори 22.12.1993 року, [PERSON] належить квартира [ADDRESS] . Оскільки існують розбіжності у написанні «прізвища» заявника, а саме: у правовстановлюючому документі Свідоцтві про право на спадщину за законом від 22.12.1993 року вказано « [PERSON] », а в паспорті вказано « [PERSON] », їй відмовлено у реєстрації за місцем проживання її невістки. Факт належності заявнику правовстановлюючого документу Свідоцтва про право власності на спадщину за законом від 22.12.1993 року підтверджується: копією паспорту, копією Свідоцтва про право власності на спадщину за законом від 22.12.1993 року. Відповідно п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. П.\~6\~ч.\~1\~ст.\~315\~ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорт. Згідно з вимогами Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд може встановлювати факти, що породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або виникнення особистих чи майнових прав громадян. Також згідно п. 12 вищевказаної Постанови, при розгляді справи про встановлення відповідно до п. 6 ст. 273 ЦПК факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. На підставі вищевикладених обставин, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог у повному обсязі. Частиною 7\~статті 294\~ЦПК України встановлено, що при ухваленні судом рішення в справах окремого провадження, судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved