Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-11 00:00:00

[PERSON] звернулася до Сєвєродонецького міського суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, яку мотивувала тим , що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 23.03.2012р.. Від цього шлюбу сторони мають неповнолітню дитину сина [PERSON] , 02.07.2012р.н., який мешкає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Ведення між сторонами спільного господарства та шлюбні відносини припинено. Позивач посилається на те, що спільне життя з відповідачем не склалося з причини несумісності характерів та різних поглядів на сімю. Подальше спільне життя та збереження сім'ї суперечить її інтересам, спору стосовно розподілу майна та місця проживання дитини не має. Відповідач [PERSON] не надає грошової допомоги на утримання їх неповнолітньої дитини. Тому, позивач [PERSON] звернулась з позовом до суду і просить розірвати шлюб та стягнути з відповідача аліменти на утримання сина у розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку, але не менше 50 відсотків мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця до досягнення сином повноліття. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, надала до суду заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав до суду заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги визнав. У звязку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи , суд вважає , що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно з ч.1 ст.112 СК України , суд виясняє фактичні взаємини подружжя, реальні причини позову про розірвання шлюбу. Згідно з ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу , якщо буде встановлено , що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них , інтересам їхніх дітей , що мають істотне значення. Згідно ст.ст. 180 , 182 , 183 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до повнолітнього віку , аліменти стягуються в частковому відношенні до заробітку. Розмір аліментів , стягуваних на утримання неповнолітньої дитини, визначається з урахуванням матеріального та родинного стану платника аліментів. Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. З матеріалів справи видно , що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 23.03.2012р.. Від цього шлюбу сторони мають неповнолітню дитину сина [PERSON] , 02.07.2012р.н., який мешкає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Ведення між сторонами спільного господарства та шлюбні відносини припинено. Позивач посилається на те , що спільне життя з відповідачем не склалося з причини несумісності характерів та різних поглядів на сімю. Подальше спільне життя та збереження сім'ї суперечить її інтересам, спору стосовно розподілу майна та місця проживання дитини не має. Відповідач [PERSON] не надає грошової допомоги на утримання їх неповнолітньої дитини. Сторони не бажають збереження сімї , оскільки подальше їх сумісне життя неможливе у звязку з психологічною несумісністю , тобто збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Таким чином , матеріалами справи підтверджено , що сімя фактично розпалася , сторони примиритися не бажають і подальше сумісне життя і збереження шлюбу заперечує інтересам сторін, згоду про місце мешкання неповнолітньої дитини після розірвання шлюбу між сторонами знайдено, у звязку з чим позовна вимога про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Крім того, з урахуванням віку, стану здоров'я та матеріального забезпечення дитини, з урахуванням матеріального та родинного стану відповідача, суд вважає необхідним стягувати з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] аліменти на утримання сина у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до повноліття дитини. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Оскільки позивача [PERSON] звільнено від сплати судового збору за позовну вимогу про стягнення аліментів, то судовий збір у розмірі 640грн. підлягає стягненню з відповідача [PERSON] в дохід держави. Крім того, на підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача [PERSON] підлягають стягненню на користь позивача [PERSON] пропорційно до розміру задоволених вимог витрати по оплаті судового збору в сумі 640грн., сплата якого документально підтверджена квитанцією в матеріалах справи.

Outcome: approved