Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-03 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON], про розірвання шлюбу. У позові вказувала, що 26.02.2015 року уклала шлюб з відповідачем, який зареєстрували у виконавчому комітеті Берегометської селищної ради Вижницького району Чернівецької області, актовий запис №09. У шлюбі, 21.08.2015 року, народилася дочка [PERSON] Посилалася на те, що їх спільне життя з відповідачем не склалося, оскільки у них різні погляди на життя, немає будь-яких спільних інтересів. Відповідач не приділяє їй належної уваги, як дружині, матері дитини, жінці, живе своїм життям, не займається вихованням та доглядом за дитиною, не надає суттєвої матеріальної допомоги на утримання сім'ї. Відповідач зловживає спиртними напоями, живе з іншою жінкою понад місяць. Фактичні шлюбні стосунки між ними припинено, а шлюб існує лише юридично. Вважає, що їх спільне з відповідачем життя припинено, а збереження шлюбу суперечить інтересам дитини та її, а тому збереження шлюбу є неможливим. Дитина залишиться проживати з нею, а відповідач матиме можливість відвідувати її та брати участь у вихованні. Просила розірвати шлюб між нею та [PERSON], який зареєстрований 26.02.2015 року у виконавчому комітеті Берегометської селищної ради Вижницького району Чернівецької області, актовий запис №09, після розірвання шлюбу залишити їй шлюбне прізвище «Марчук» та стягнути з відповідача на її користь судові витрати. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, в адресованій суду заяві просила справу розглядати за її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю, на примирення не погоджується. Після розірвання шлюбу відновити дошлюбне прізвище [PERSON]. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, в адресованій суду заяві позов визнав, просив справу розглядати за його відсутності. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Судом установлено, що 26.02.2015 року [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] зареєстрували шлюб у виконавчому комітеті Берегометської селищної ради Вижницького району Чернівецької області, актовий запис №09, що підтверджується оригіналом свідоцтва про шлюб серія І-МИ №104025 від 26.02.2015 року, виданого виконавчим комітетом Берегометської селищної ради Вижницького району Чернівецької області. Після реєстрації шлюбу [PERSON] прийняла прізвище [PERSON]. У шлюбі, 21.08.2015 року народилася дочка [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про її народження серія І-МИ №228188, виданого 04.09.2015 року виконавчим комітетом Берегометської селищної ради Вижницького району Чернівецької області. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» міститься роз'яснення про те, що проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Приписами ч.3 ст.10 та ч.ч.1, 4 ст.60 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином судом встановлено, що шлюб між сторонами існує формально, разом не проживають, спільного господарства не ведуть, не підтримують сімейних стосунків, на примирення не згідні, позивач довела, а відповідач визнав, що подальше їх спільне життя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, їх сім'я розпалась остаточно, а тому позов підлягає задоволенню. Позивач після реєстрації шлюбу прийняла прізвище [PERSON]. Відповідно до ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Після розірвання шлюбу [PERSON] бажає відновити дошлюбне прізвище [PERSON]. Це підтверджено дослідженими в суді належними доказами. Виходячи з наведеного, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, із стягненням з відповідача на користь позивача судових витрат по сплаті судового збору відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України. На підставі ст.ст.110, 112-114 СК України,

Outcome: approved