Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-03 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із позовною заявою про визнання недійсним Державного акта на право приватної власності на землю та визнання права власності на земельну ділянку. Позивач посилається на те, що їй на праві приватної власності належить житловий будинок з господарськими спорудами в [ADDRESS] Даний будинок [PERSON] успадкувала після смерті чоловіка [PERSON]; за даним будинковолодінням закріплена земельна ділянка площею 0,341га, призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства. Звернувшись до державного нотаріуса для складання заповіту на все своє майно, [PERSON] виявила, що на вищевказану земельну ділянку помилково вже видано Державний акт на право приватної власності на землю серії ІІ-ЛВ №032953 на ім'я її сина [PERSON]; хоча земельна ділянка, призначена для обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства в [ADDRESS] не може знаходиться у власності та користуванні іншої особи, яка не є власником житлового будинку. Оскільки іншого порядку переходу права власності та визнання недійсним помилково виданого документа немає, [PERSON] просить в судовому порядку постановити рішення, яким визнати її власником вищевказаної земельної ділянки. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримала позовні вимоги довірительки [PERSON] та посилалася на обставини, зазначені в позовній заяві. Представник відповідача Михайлевицької сільської ради Самбірського району Львівської області на виклик в суд не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи у встановленому законом порядку; подав клопотання про розгляд справи у його відсутності та визнання позову. Тому суд вважає за можливе розглядати справу в його відсутності на підставі наявних даних про права та взаємовідносини сторін, про що не заперечила представник позивача. Однаково третя особа [PERSON] на виклик в суд не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи у встановленому законом порядку; подав заяву про розгляд справи у його відсутності та визнання позову. З'ясувавши обставини справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд вважає, що позов про визнання недійсним Державного акта на право приватної власності на землю та визнання права власності на земельну ділянку підлягає задоволенню з наступних підстав: Судом установлено, що згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №24428653 від 18.07.2014 року [PERSON] являється власником житлового будинку в [ADDRESS] Відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ЛВ №032953, [PERSON] належить земельна ділянка площею 0,341га, призначена для обслуговування житлового будинку і ведення особистого підсобного господарства в с. Вістовичі Самбірського району Львівської області. Згідно ч. 1 ст. 377 Цивільного кодексу України до особи, яка набула право власності на житловий будинок, переходить право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Відповідно до ч. 1 ст. 120 Земельного кодексу України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Зокрема, як установлено у судовому засіданні, виконком Михайлевицької сільської ради видав Державний акт серії ІІ-ЛВ №032953 на ім'я [PERSON] помилково без належних на це підстав, оскільки [PERSON] не звертався у сільську раду із заявою про приватизацію даної земельної ділянки. Тому суд прийшов до висновку, що позов [PERSON] про визнання права власності на земельну ділянку підставний і такий, що підлягає задоволенню; спірна земельна ділянка повинна була б бути успадкованою [PERSON] разом із землею після смерті чоловіка [PERSON], що є площею 0,341га і призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку, ведення особистого підсобного господарства. Відповідно до ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення є обов'язковими до виконання на всій території України та згідно зі ст. 129 ч. 3 п. 9 Конституції України основною засадою судочинства є обов'язковість рішень суду.

Outcome: approved