Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-08 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON] про стягнення половини вартості додаткових витрат на малолітню доньку. В поданій до суду позовній заяві посилалася на те, що перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, відповідач є батьком її доньки [PERSON], [INFO], яка проживає з нею та знаходиться на її утримання. Вказала, що на даний час на розгляді суд знаходиться справа про розірвання шлюбу між сторонами. В позовній заяві просила суд стягнути з відповідача на її користь половину вартості додаткових витрат на дитини в сумі 3042, 00 грн. Позивачка, в судове засідання не з'явилася та подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, свої позовні вимоги підтримала , просила задоволити. Відповідач в судове засідання не з'явився, подав заяву, за змістом якої проти позову не заперечує. Відповідно до ч.2ст.247 ЦПК Україниу разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає позов підставним та таким, що підлягає до задоволення із наступних підстав. Статтею 141 СК України, що встановлює рівність прав та обов'язків батьків щодо дитини, визначено, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно до положень ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Участь батьків у додаткових витратах на дитину передбачена ст.185 СК України, відповідно до якої той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Так, судом було встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.9). Зі свідоцтва про народження серії 1-НМ № 162573, виданого 09.09.2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Івано-Франківського міського управління юстиції встановлено, що сторони є батьками [PERSON], [INFO] ( а.с.10). Неповнолітня дитина мешкає з позивачкою. Згідно договору про надання освітніх послуг та довідки про навчання з ПККІМ, копії яких містяться в матеріалах справи, з 2017 року [PERSON] [INFO] відвідує курси англійської мови , щомісячна абонементна плата за навчання складає 592 грн.00 коп. Крім цього, дитина відвідує заняття з спортивного танцю, вартість яких щомісячно складає 1200 грн. ( копія довідки міститься в матеріалах справи. Також дитина з жовтня місяця, один раз на тиждень ходить до репетитора по хореографії, вартості уроку складає 250 грн. Отже , на даний час витрати пов'язані з розвитком та навчанням дитини становить 4584,00 грн. Також позивач понесла витрати на лікування дитини у стоматолога в сумі 1500грн., по що подала квитанцію. Загальна сума витрат складає 6084,00 грн. СК України виходить з принципу рівності прав та обов'язків батьків. Відповідно до закону брати участь у додаткових витратах зобов'язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає дитина. При визначенні розміру стягнення з одного з батьків суд відносить частину витрат на іншого. Відповідач не заперечує щодо стягнення з нього половини понесених позивачем додаткових витрат . про що подав заяву. У пункті 18 Постанови ПленумуВерховного СудуУкраїни від 15травня 2006року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз'яснено, що до передбаченої статтею 185 СК України участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. Додаткові витрати не є додатковим стягнення коштів на утримання дитини. Аліменти необхідні, щоб забезпечити нормальні матеріальні умови для життя дитини. В окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину, вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину. Згідно із ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Оскільки при зверненні до суду позивач обґрунтувала свої позовні вимоги і подала докази понесення нею додаткових витрат на утримання дитини, суд, з врахуваннямст.180 СК України, приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача в користь позивача половини додаткових витрат, понесених нею у розмірі 3042, 00 грн. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, в зв'язку із задоволенням позовної вимоги, та враховуючи, що позивач за даною категорією справи була звільнена від сплати судового збору на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 704,80грн.

Outcome: approved