Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-23 00:00:00

[PERSON] звернулася до Новопсковського районного суду із позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частки від всіх видів доходу (заробітку), але не менше 30 % від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до повноліття сина та аліменти на її утримання у розмірі 1/6 частки від всіх видів доходу (заробітку) щомісячно до досягнення сином 3-х років. Представник позивача надав заяву, в якій просить справу розглянути без його участі та без участі позивача, на заявлених позовних вимогах наполягає, просить задовольнити їх в повному обсязі, у разі неявки відповідача не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином. Надав суду заяву про розгляд справи без його участі, згідно якої згоден на сплату аліментів на утримання сина, щодо вимоги про стягнення аліментів на утримання дружини просить винести рішення на розсуд суду. Розглядаючи дану справу, суд виходить з такого. Матеріалами справи встановлено, що відповідно до свідоцтва про шлюб, виданого 30.07.2015, сторони по справі перебувають у шлюбі, зареєстрованому 02.08.2014 відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Алчевського міського управління юстиції у Луганській області, актовий запис № 462. Від шлюбу є неповнолітній син [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серія 1-ЕД № 310262, виданим 06.05.2014 відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Алчевського міського управління юстиції у Луганській області. Сторони проживають окремо, неповнолітня дитина проживає разом з позивачем, що підтверджується довідкою №\~1669, виданою 17.11.2015 виконавчим комітетом Передільської сільської ради Станично-Луганського району Луганської області. Договору про добровільну сплату аліментів на утримання дитини між позивачем та відповідачем не укладено. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 3 ст. 181 Сімейного Кодексу України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу батька (матері) або у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.1 ст.182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до частини 2 статті 182 Сімейного Кодексу України України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Згідно ч.ч. 2,4 ст. 84 Сімейного Кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч. 1 ст. 80 Сімейного Кодексу України передбачено, що аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі наданих доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Оскільки відповідач в судове засідання не з'явився, своїх пояснень щодо суті позовних вимог та доказів, які б підтверджували його неспроможність сплачувати аліменти у розмірі 1/6 частки з всіх видів заробітку (доходу) щомісячно на утримання дружини та 1/4 частки від всіх видів доходу (заробітку), але не менше 30 % від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку на утримання неповнолітньої дитини, суду не надав, а також не надав інших доказів, які б спростовували доводи викладені в позовній заяві, суд вважає, що заявлені вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки суд врахував, що відповідач є фізичною особою працездатного віку та може надавати матеріальну допомогу на утримання дитини та дружини в зазначеному позивачем розмірі. Згідно ч. 1 ст. 79 Сімейного Кодексу України, аліменти одному з подружжя присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Відповідно до ч. 1 ст. 191 Сімейного Кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави. Відповідно до ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду про стягнення аліментів у межах сплати платежу за один місяць. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved