Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-23 00:00:00

[PERSON] звернулася до Словянського міськрайонного суду Донецької області з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 27 червня 2008 року вона, [PERSON], зареєструвала шлюб з відповідачем по справі - [PERSON], про що у книзі реєстрації шлюбів Міського відділу реєстрації актів цивільного стану Горлівського міського управління юстиції Донецької області зроблено запис № 365. Вони проживали спільно з відповідачем до березня 2016 року. З цього часу їхнє спільне сімейне життя припинилось і вони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Від шлюбу вони мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO], про що Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Горлівського міського управління юстиції Донецької області 16 грудня 2008 року зроблено відповідний запис № 1127. Дитина після припинення спільного проживання за їхньою усною домовленістю залишилася мешкати із нею за адресою: м. Горлівка, вул. Пушкінська, 70/31. Спору щодо визначення місця проживання сина, [PERSON], а також щодо утримання та визначення способу участі відповідачем у вихованні дитини не має, у зв'язку з тим, що не чинить відповідачеві перешкод у його вихованні. Майнового спору не має. Шлюб розривають у зв'язку з тим, що під час сумісного проживання вони з відповідачем втратили взаєморозуміння один до одного, не зійшлись характерами та поглядами на життя. З березня 2016 року сімейне життя припинилося і вони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Враховуючи вищенаведені обставини, її спільне життя з відповідачем неможливе. Просить суд розірвати шлюб між нею, [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], зареєстрований у Міському відділі реєстрації актів цивільного стану Горлівського міського управління юстиції Донецької області за актовим записом № 365 від 27 червня 2008 року, після розірвання шлюбу її прізвище залишити «Крючкова». Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, хоча належним чином була повідомлена про дату, час та місце проведення судового засідання. 11 листопада 2016 року надала Заяву про розгляд справи у її відсутності. Позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити. (а.с.11). Відповідач [PERSON], в судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце проведення судового засідання. 11 листопада 2016 року до суду надав Заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі, проти їх задоволення не заперечує (а.с.10). Суд, розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу підлягають задоволенню з огляду на їх законність та обґрунтованість. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 27 червня 2008 року, який було зареєстровано Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Горлівського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 365 (а.с.4). Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с.9). В теперішній час шлюбні стосунки сторони не підтримують, спільне господарство ними не ведеться. Тобто, зараз кожний живе своїм окремим особистим життям, ніяким чином не переймаючись проблемами іншого. І таке спільне життя стало для сторін неприйнятним і неможливим. Таким чином, їх сімя фактично розпалась, шлюб існує тільки формально і зберегти його неможливо. Надання часу для примирення [PERSON] вважає недоцільним, так як відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу. В Постанові Пленуму Верховного суду України № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» зазначається, що при розгляді справ, які виникають у звязку з укладенням, припиненням шлюбу, а також з інших сімейних відносин, необхідно виходити з положень Конституції України, норм Сімейного кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Закону України «Про міжнародне приватне право» від 23 червня 2005 року, а також інших нормативно правових актів, що регулюють сімейні відносини. Згідно ч. 1 ст. 3 Сімейного кодексу України, сімя є первинним та основним осередком суспільства. Згідно зі\~ ст. 24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Згідно ст. 56 Сімейного кодексу України, кожна особа має право припинити свої шлюбні відносини. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч. 1 ст. 113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач [PERSON] не просить суд відновити дошлюбне прізвище і бажає надалі іменуватися прізвищем «Крючкова». Таким чином у суду є усі підстави для задоволення позовних вимог та розірвання шлюбу між сторонами, так як подальше спільне життя подружжя та збереження сімї неможливе. Позивач [PERSON] не вимагає компенсації за понесені судові витрати, повязані із зверненням до суду. На підставі викладеного,

Outcome: approved