Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-28 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до Берегометської селищної ради Вижницького району Чернівецької області, [PERSON], про визначення частки та визнання права власності на спадкове майно. В позові вказувала, що [INFO] помер її батько, [PERSON] Після його смерті залишилося спадкове майно, яке складається з 1/2 частини житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, який знаходиться у [ADDRESS], що належало йому на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії САС №209880 від 15.04.2009 року та земельної ділянки площею 0,15 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер 7320555300:01:003:1216, яка розташована за тією ж адресою що і житловий будинок і перебувала у спільній сумісній власності спадкодавця та [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯД №256490. Заповіт батько не складав. Спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON] є вона (його дочка) та [PERSON] (його дружина), яка від спадщини відмовилась на її користь. З метою оформлення своїх спадкових прав звернулася до приватного нотаріуса Вижницького районного нотаріального округу [PERSON] з заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтв про право на спадщину за законом після смерті батька. 17.10.2014 року нотаріусом видане свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/2 частку житлового будинку №5 з відповідною часткою належних до нього надвірних будівель та господарських споруд, що знаходиться в [ADDRESS]. Однак нотаріусом їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на належну її батькові земельну ділянку загальною площею 0,15 га, цільове призначення - для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, що розташована в [ADDRESS] за кадастровим номером 7320555300:01:003:1216, що перебуває у спільній сумісній власності спадкодавця та [PERSON] у зв'язку з тим, що частка спадкодавця у вказаній земельній ділянці не виділена, а згідно ст.87 ЗК України міститься вичерпний перелік виникнення права спільної часткової власності на земельну ділянку. Підстав для оскарження постанови нотаріуса немає, оскільки у державному акті на право власності на земельну ділянку, яка належала батьку на праві власності у графі «Список співвласників земельної ділянки» зазначено його ім'я та ім'я його дружини, а її матері [PERSON] тобто земельна ділянка належала їм на праві спільної власності. Але у державному акті на право власності на земельну ділянку у графі «Частка у спільній власності» не зазначено про частки кожного з співвласників земельної ділянки. Таким чином частки співвласників не визначені і земельна ділянка належала кожному з співвласників на праві спільної сумісної власності, адже її батьки були подружжям, і були співвласниками будинку. Просила визначити, що частка померлого [PERSON] у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку площею 0,15 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер 7320555300:01:003:1216, яка розташована у [ADDRESS] становила 1/2 та визнати за нею право власності на спадкове майно, яке залишилося після смерті її батька, [PERSON], який помер [INFO], а саме на 1/2 частки земельної ділянки площею 0,15 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер 7320555300:01:003:1216, яка розташована у [ADDRESS] (у межах згідно з планом). Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, будучи належно повідомленою про місце, день та годину слухання справи, в адресованій суду заяві її представник [PERSON] просив справу розглядати за їх відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Представник відповідача - Берегометської селищної ради Вижницького району Чернівецької області в судове засідання не з'явився, будучи належно повідомленим про місце, день та годину слухання справи, в адресованій суду заяві просив справу розглядати у їх відсутності, з позовними вимогами погоджуються. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, будучи належно повідомленою про місце, день та годину слухання справи, в адресованій суду заяві позов визнала, просила справу розглядати за її відсутності. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть [NUMBER] від 20.03.2014 року, виданого виконавчим комітетом Берегометської селищної ради Вижницького району Чернівецької області. Позивач є спадкоємцем першої черги, оскільки є дочкою [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження [NUMBER] від 03.05.1971 року та копією свідоцтва про укладення шлюбу [NUMBER] від 01.09.1990 року, виданих виконавчим комітетом Берегометської селищної ради Вижницького району Чернівецької області. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої входить 1/2 частка житлового будинку з відповідною часткою належних до нього господарських будівель та споруд, який знаходиться по [ADDRESS], що підтверджується копією свідоцтва про право власності на нерухоме майно серія САС №209880 від 15.04.2009 року, виданого виконавчим комітетом Берегометської селищної ради Вижницького району Чернівецької області. Вказане майно належало [PERSON] та [PERSON] на праві спільної часткової власності, оскільки їх частки визначені у вказаному свідоцтві. Крім того, до складу спадщини після смерті [PERSON], входить частка земельної ділянки площею 0,15 га, цільове призначення 1.8 - для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер 7320555300:01:003:1216, яка розташована по [ADDRESS], що підтверджується копією державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯД №256490 від 15.10.2010 року, виданого Відділом Держкомзему у Вижницькому районі Чернівецької області. Вказане майно належало [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності без визначення їх часток. Згідно витягу з технічної документації про нормативно-грошову оцінку земельної ділянки №02/722 від 25.07.2014 року, виданого Відділом Держземагентства у Вижницькому районі Чернівецької області нормативна грошова оцінка земельної ділянки площею 0,1500 га, кадастровий номер 7320555300:01:003:1216, становить 116886,51 грн. Позивач [PERSON], як спадкоємець за законом першої черги, у передбачений законом шестимісячний строк прийняла спадщину, що підтверджується копією спадкової справи №49/2014 р., заведеної 15.07.2014 року приватним нотаріусом Вижницького районного нотаріального округу [PERSON] до майна померлого [INFO] [PERSON] Крім позивача спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON] є його дружина, [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про одруження, [NUMBER] від 26.07.1970 року виданого виконавчим комітетом Берегометської селищної ради Вижницького району Чернівецької області та довідкою виконавчого комітету Берегометської селищної ради Вижницького району Чернівецької області №528-02-03 від 12.11.2014 року. [PERSON] у встановленому ч.1 ст.1273 ЦК України порядку відмовилася від прийняття спадщини, що підтверджується її заявою, яка міститься у матеріалах вищевказаної спадкової справи. Відмова від прийняття спадщини протягом строку, передбаченого для її прийняття нею не відкликана. На 1/2 частку житлового будинку з відповідною часткою належних до нього господарських будівель та споруд, який знаходиться по [ADDRESS] приватним нотаріусом Вижницького районного нотаріального округу [PERSON] 17.10.2014 року [PERSON] видано свідоцтво про право на спадщину за законом серія НАЕ №187176, що підтверджується його копією. У видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку загальною площею 0,1500 га, цільове призначення якої для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, що розташована в [ADDRESS] за кадастровим номером 7320555300:01:003:1216, що перебуває у спільній сумісній власності співвласником якої є її батько [PERSON], який помер [INFO] у зв'язку з тим, що частка у вказаній земельній ділянці не виділена, а згідно ст.87 ЗК України міститься вичерпний перелік виникнення права спільної часткової власності на земельну ділянку. Вказані обставини підтверджуються постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії №304/02-31 (с/с) від 17.10.2014 року, винесеною приватним нотаріусом Вижницького районного нотаріального округу [PERSON] Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно. Відповідно до ч.1 ст.356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Згідно ч.1 ст.368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. У частині 2 ст.372 ЦК України зазначено, що у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Відповідно до ч.1 ст.86 ЗК України земельна ділянка може знаходитись у спільній власності з визначенням частки кожного з учасників спільної власності (спільна часткова власність) або без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна власність). Згідно ч.2 ст.89 ЗК України у спільній сумісній власності перебувають земельні ділянки: а) подружжя; в) співвласників жилого будинку. Відповідно до ст.87 ЗК України право спільної часткової власності на земельну ділянку виникає за рішенням суду. У п.3.4 Інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 року №24-753/0/4-13 роз'яснено, що у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину спадкоємці учасника спільної сумісної власності мають право звернутися з позовом про визначення частки майна, належної померлому на праві спільної сумісної власності. Зі змісту ст.357 ЦК України вбачається, що під терміном «визначення часток» законодавець розуміє визначення (встановлення) розміру частки співвласника у спільному сумісному майні. Враховуючи вищевикладене та приймаючи до уваги, що [PERSON] та [PERSON] були подружжям та співвласниками в рівних частках житлового будинку, який розташований на спірній земельній ділянці, в рівних частках користувалися, володіли вказаною ділянкою, іншим чином визначити частки у спільному майні неможливо, суд вважає необхідним визначити, що їх частки були рівними і становили по 1/2 частці кожного. Відповідно до п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Однією з таких підстав є успадкування прав на майно, в тому числі за законом відповідно до ст.1217 ЦК України. У відповідності до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Пунктом 10 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» роз'яснено, що відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Відповідно до ст.1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Правилами ст.1268 ЦК України встановлено, що прийнята спадщина визнається власністю спадкоємця. Згідно ст.174 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи зазначені вимоги закону, а також з урахуванням наведених вище досліджених судом доказів, суд вважає, що державний акт серія ЯД №256490, виданий 15.10.2010 року на ім'я [PERSON] є дійсним на сьогоднішній день, земельній ділянці присвоєно кадастровий номер 7320555300:01:003:1216, наявний витяг про її нормативну грошову оцінку, частка [PERSON] у вказаній земельній ділянці складала 1/2, а тому позовна вимога про визнання права власності на спадкове майно, а саме на 1/2 частку земельної ділянки площею 0,1500 га, кадастровий номер 7320555300:01:003:1216, нормативно-грошова оцінка якої становить 116886,51 грн., цільове призначення 1.8 - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що розташована по [ADDRESS] в порядку спадкування за законом є обґрунтованою і підлягає задоволенню в повному об'ємі. Враховуючи викладене, позовні вимоги [PERSON] підлягають до задоволення. На підставі ст.ст.182, 328, 392, 1216-1218, 1225, 1261, 1268-1270, 1273 ЦК України,

Outcome: approved