Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-05 00:00:00

[PERSON] звернулася до Автозаводського районного суду м.Кременчука з позовом до ПП «Будівельний дім «Кременчук» в особі директора Веклич О.Г. про звільнення, зобов'язання видати трудову книжку та стягнення матеріальної шкоди. Позовні вимоги обґрунтувала тим, що з червня 2007 року вона працювала у ПП «Будівельний дім «Кременчук» на посаді менеджера з продажу. Відповідно до наказу директора ПП «Будівельний дім «Кременчук» [PERSON] № 2В-К від 26.05.2010 року їй було надано відпустку по догляду за дитиною до досягнення нею 3-х років терміном з 26.05.2010 року по 11.04.2013 року. 10.04.2013 року вона дізналася від [PERSON] про те, що остання з серпня 2012 року не працює в ПП «Будівельний дім «Кременчук». Також їй стало відомо про те, що з 09.08.2012 року ПП «Будівельний дім «Кременчук» за рішенням засновників перебуває в стані припинення, всі його працівники були звільнені. Про звільнення її ніхто не повідомляв, трудової книжки не видавав. Таким чином, з 12.04.2013 року вона не має можливості приступити до роботи, а також працевлаштуватися на інше місце роботи. Територіальній інспекції з питань праці в Полтавській області не вдалося здійснити перевірку на вказаному підприємстві, оскільки воно відсутнє за юридичною адресою. В листопаді 2013 року на ім'я директора ПП «Будівельний дім «Кременчук» Веклич О.Г. нею була направлена заява про звільнення, однак конверт повернувся з відміткою про відсутність підприємства за вказаною адресою. Посилаючись на вказані обставини, позивач просила суд визнати її звільненою із займаної посади згідно ст. 38 КЗпП України. Зобов'язати уповноважену особу (директора) ПП «Будівельний дім «Кременчук» внести відповідний запис до трудової книжки та видати трудову книжку з відповідно оформленими записами. Стягнути з ПП «Будівельний дім «Кременчук» середній заробіток починаючи з 12.04.2013 року за час затримки розрахунку та видачі трудової книжки. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила задовольнити з підстав, визначених в позовній заяві. Відповідач ПП «Будівельний дім «Кременчук» в судове засідання повторно не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Третя особа - [PERSON] та її представник [PERSON] в судовому засіданні 21.03.2014 року не заперечували проти задоволення позовних вимог [PERSON] Третя особа - Територіальна інспекція з питань праці в Полтавській області в судове засідання не з'явилася, до суду надала клопотання про розгляд справи без участі її представника. При винесенні рішення покладалася на розсуд суду. Відповідно до ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані суду докази, приходить до висновку про необхідність відмови в задоволенні позовних вимог з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] перебувала у трудових відносинах з ПП «Будівельний дім «Кременчук». Позивач у період з 26.05.2010 року по 11.04.2013 року перебувала у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею 3-х років згідно ЗУ «Про відпустки» та ст. 179 КЗпП України. Вказане підтверджується копією наказу директора ПП «Будівельний дім «Кременчук» [PERSON] № 2В-К від 26.05.2010 року. Даний наказ було видано на підставі заяви [PERSON] та свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 19.04.2010 року. З листа Територіальної державної інспекції з питань праці у Полтавській області № 16Г 618/03-25 від 29.05.2013 року вбачається, що державним інспектором праці було здійснено вихід за адресою підприємства (м.Кременчук, 1-й Піщаний тупик 1), але здійснити перевірку щодо фактів порушення трудового законодавства ПП «Будівельний дім «Кременчук» не надавалося можливим у зв'язку з відсутністю підприємства. 16.07.2013 року [PERSON] звернулася до органів внутрішніх справ із заявою про незаконне звільнення її з посади менеджера ПП «Будівельний дім «Кременчук». Постановою ст. слідчого СВ Кременчуцького МВ УМВС України в Полтавській області капітана міліції Григоренка О.Г. від 14.02.2014 року кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 1201318009000950 від 16.07.2013 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172 КК України закрито у зв'язку із відсутністю складу кримінального правопорушення. 12.11.2013 року на юридичну адресу підприємства: Полтавська область, м.Кременчук, вул. Шкільна, 10, на ім'я директора ПП «Будівельний дім «Кременчук» Веклич О.Г., [PERSON] направила заяву про звільнення з посади менеджера ПП «Будівельний дім «Кременчук» за власним бажанням на підставі ст. 38 КЗпП України. Однак заяву позивача про звільнення відповідач не отримав, оскільки конверт з поштовим відправленням повернувся з відміткою, що адресат відсутній за даною адресою. З витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців вбачається, що ПП «Будівельний дім «Кременчук» з 09.08.2012 року перебуває в стані припинення за рішенням засновників. Згідно зі ст. 21 КЗпП України сторонами трудового договору є працівник і власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган, якому й надано право звільнення працівника у певних випадках. Згідно зі ст. 23 КЗпП України трудовий договір може бути: 1) безстроковим, що укладається на невизначений строк; 2) на визначений строк, встановлений за погодженням сторін; 3) таким, що укладається на час виконання певної роботи. Статтею 38 КЗпП України встановлені підстави припинення трудового договору за ініціативою працівника. Відповідно до ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до ст. ст. 3, 221, 231 КЗпП України в порядку, передбаченому главою XV цього Кодексу підлягають розглядові індивідуальні трудові спори працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, виду діяльності і галузевої приналежності, у тому числі членів кооперативів, їх об'єднань, членів колективних сільськогосподарських підприємств, членів інших громадських організацій, які перебувають з ними в трудових відносинах, членів селянських (фермерських) господарств, осіб, які працюють за трудовим договором із фізичними особами. За правилами ст. 232 КЗпП України безпосередньо в районних, районних у місті, міських чи міськрайонних судах розглядаються, зокрема, трудові спори за заявами працівників про поновлення на роботі незалежно від підстав припинення трудового договору, зміну дати і формулювання причини звільнення, оплату за час вимушеного прогулу або виконання нижчеоплачуваної роботи, спори про відмову у прийнятті на роботу, тощо. Таким чином, судом можуть бути розглянуті трудові спори, пов'язані з оскарженням законності звільнення, поновленням на роботі, зміною формулювання причин звільнення, тощо, тобто суд може дослідити законність вже прийнятого рішення про звільнення працівника, причин звільнення. Під час розгляду справи судом не встановлено та не підтверджено матеріалами справи, що працівник та власник підприємства або уповноважений ним орган досягли взаємної згоди (домовленості) про припинення трудового договору за ст. 38 КЗпП (за бажанням працівника). Крім того, відповідачу невідомо про рішення позивача припинити трудовий договір на підставі ст. 38 КЗпП України. За таких обставин, суд не може звільнити [PERSON] із займаної посади на підставі ст. 38 КЗпП України, оскільки не наділений такою компетенцією і у даному випадку роботодавець, яким виступає ПП «Будівельний дім «Кременчук», має прийняти наказ про звільнення позивача із займаної посади на підставі її заяви. Оскільки відсутні правові підстави для визнання [PERSON] звільненою з займаної посади та зобов'язання внести відповідний запис до трудової книжки, тому немає передбачених законом підстав для стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку та видачі трудової книжки. Враховуючи вищевикладені обставини справи, суд вважає позовні вимоги [PERSON] безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.

Outcome: dismissed