Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-04 00:00:00

[PERSON] звернулася до Рівненського міського суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, визначення місця проживання дітей. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 17 січня 2014 року між нею та [PERSON] було укладено шлюб, зареєстрований Рівненським міським відділом РАЦС Головного територіального управління юстиції Рівненської області про що зроблено відповідний актовий запис № 12. У шлюбі в них народилися діти: син - [PERSON] , [INFO] та донька - [PERSON] , [INFO] . Їхні стосунки з чоловіком погіршилися, почуття любові між ними втрачене. Через постійні конфлікти, суперечки спільне життя стало неможливим. Чоловік дозволяв собі кричати на неї, не допомагав доглядати за дітьми, байдуже ставився до інтересів сім`ї. Діти були свідками їхніх сварок, що негативно відображалося на їх житті. З червня 2018 року вони проживають окремо та їхні подружні стосунки остаточно припинилися, до примирення чи збереження сім`ї не прагнуть. Ведуть окреме господарство, кожен має окремий бюджет. Оскільки відповідач добровільно не надавав фінансової допомоги їй і дітям, вона була змушена звернутися до суду. Рішенням Рівненського міського суду від 16 жовтня 2018 року було стягнуто з [PERSON] аліментів на утримання дітей по 1000 грн. на кожну дитину та 500 грн. на її утримання до досягнення донькою 3-річного віку. Просила розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 17.01.2014 року Рівненським міським відділом ДРАЦС ГТУЮ у Рівненській області, актовий запис № 12. Визначити місце проживання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] з матір`ю [PERSON] . Позивачка [PERSON] подала письмову заяву згідно якої позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити, шлюб розірвати, дітей залишити проживати з нею. Розгляд справи провести у її відсутність . Відповідач [PERSON] подав до суду заяву в якій позовні вимоги визнав, не заперечив проти розірвання шлюбу та залишення дітей на проживанні з матір`ю. Просив розглянути справу у його відсутність. Ухвалою суду від 10.10.2019 р. за клопотанням відповідача [PERSON] сторонам надавалося два місяці для примирення, провадження у справі зупинялося. Ухвалою суду від 11.12.2019р. провадження у справі поновлене. Дослідивши письмові матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку що позовна заява підлягає до задоволення.. За приписами ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають спільні права та обов`язки. За визначенням поняття шлюбу, наведеним у ч. 1 ст. 21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Згідно вимог ст. 24 СК закріплено один із головних принципів шлюбу його добровільність. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Як слідує з положень ст. 51 Конституції України, добровільність шлюбу відноситься до основних прав і свобод людини і громадянина. Відповідно до ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Згідно із ст. 109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права. Встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, зареєстрованому 17.01.2014 року Рівненським міським відділом ДРАЦС ГТУЮ у Рівненській області, актовий запис № 12. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , про що Відділом ДРАЦС Рівненського міського управління юстиції 07.04.2016 року зроблено відповідний актовий запис за № 921, та [PERSON] , [INFO] про що Рівненським міським відділом ДРАЦС ГТУЮ у Рівненській області зроблено відповідний актовий запис за № 2957. Встановлено, що рішенням Рівненського міського суду від 16 жовтня 2018 року було стягнуто з [PERSON] аліменти на утримання дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] по 1000 грн. на кожну дитину починаючи з 06.08.2018 року і до повноліття дітей та 500 грн. на утримання позивачки до досягнення донькою [PERSON] , трьохрічного віку. Суд прийшов до висновку, що сторони на момент розірвання шлюбу фактично припинили шлюбні відносини з червня 2018 року, не проживають однією сім`єю та не ведуть спільне господарство. За цей час подружжя не здійснили реальних дій щодо збереження родинних стосунків. Сторони не мають наміру зберегти свою сім`ю. За наданий судом строк -не примирилися. Проаналізувавши встановлені конкретні обставини по справі, оцінивши надані сторонами в порядку ст. 81 ЦПК України докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд, приймаючи до уваги існуючі взаємини між подружжям, причини розлучення, взаємовідносини між сторонами, небажання кожного з них продовжувати шлюбні відносини, дійшов висновку, що подальше подружнє життя сторін, збереження їх сім`ї є неможливим та суперечить інтересам кожного з них та неповнолітніх дітей, а тому шлюб підлягає до розірвання. Відповідно до ч.1 ст. 160 СК України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Оскільки між сторонами відсутній спір щодо встановлення місця проживання дітей, тому суд прийшов до висновку, що місцем проживання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] слід визначити з матір`ю - [PERSON] , в порядку ч.1 ст. 160 СК України, проти чого не заперечує відповідач. Відповідно до ст. 141 ЦПК понесені позивачкою [PERSON] витрати по оплаті судового збору в сумі 1536,80 грн. підлягають до стягнення з відповідача на її користь. На підставі викладеного, ст.ст. 55, 110, 112, 115, ч.1 ст. 160 СК України,

Outcome: approved