Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-01 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до Журавичівської сільської ради Ківерцівського району Волинської області про визнання права власності на спадкове майно. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 09.05.2005 року померла [PERSON], після смерті якої залишилась спадщина, а саме: житловий будинок з надвірними господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться в с. Журавичі по вул. Миру, 3, Ківерцівського району Волинської області. Ще за життя [PERSON] залишила заповіт, посвідчений секретарем Журавичівської сільської ради Ківерцівського району Волинської області 12.02.1999 року, за умовами якого остання на випадок своєї смерті заповіла усе належне їй на день смерті майно [PERSON] У даний час вона звернулася до нотаріальної контори для документального оформлення свого права на спадщину за заповітом, однак нотаріусом було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, у звязку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на нерухоме майно на імя спадкодавця. Просить суд визнати за нею право власності на вищевказаний житловий будинок з надвірними господарськими спорудами, в порядку спадкування за заповітом, після смерті [PERSON], яка померла 09.05.2005 року. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, подала до суду заяву, згідно якої позовні вимоги підтримує та просить розгляд справи проводити у її відсутності. Представник Журавичівської сільської ради Ківерцівського району Волинської області в судове засідання не зявився, подав до суду заяву, згідно якої заявлені вимоги визнає та не заперечує щодо їх задоволення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про смерть серії І-ЕГ № 000420 актовий запис № 14, виданого 10.05.2005 року Журавичівською сільською радою Ківерцівського району Волинської області, [PERSON] померла 09.05.2005 року /а.с. 7/. Відповідно до довідки для оформлення спадщини №1020 від 28.11.2017 року та витягу з погосподарської книги № 1 за 2001-2005 роки, виданих Журавичівською сільською радою Ківерцівського району Волинської області житловий будинок з надвірними господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться в с. Журавичі по вул. Миру, 3, Ківерцівського району Волинської області належить померлій [PERSON] /а.с. 9-10/. Згідно заповіту від 12.02.1999 року, посвідченого секретарем виконавчого комітету Журавичівської сільської ради Ківерцівського району Волинської області, [PERSON] заповіла усе належне їй на момент своєї смерті майно [PERSON] /а.с. 8/. В силу ст. 1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 1269, ч. 1 ст. 1270 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, протягом шестимісячного строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Разом з тим, постановою приватного нотаріуса Ківерцівського районного нотаріального округу Волинської області [PERSON] № 42/02-31 від 19.02.2018 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] у звязку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно на імя спадкодавця /а.с. 15/. Відповідно до ст. 328 ЦК України, особи вправі набути право власності на підставах, що не заборонені законом і згідно зі ст. 392 ЦК України, можуть звертатись до суду з позовом про визнання права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності. Таким чином, оцінивши зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов слід задовольнити.

Outcome: approved