Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-11 00:00:00

[PERSON] звернулася до Верхньодніпровського районного суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання. В обґрунтування позову посилається на те, що вона має з відповідачем спільну доньку, [PERSON], [INFO]. 11 травня 2002 року шлюб між сторонами розірвано. До повнолітня дитини [PERSON] повинен був сплачувати аліменти на дитину у розмірі ? частини всіх видів заробітку. Після закінчення шкоди донька продовжує навчання в Дніпродзержинському коледжі фізичного виховання. Строк навчання до 30 червня 2017 року. Відповідач працює, отримує заробітну плату близько 5000 грн., тому має можливість матеріально утримувати свою повнолітню доньку. На підставі вищевикладеного позивач просила суд стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на доньку, [PERSON], [INFO], у розмірі ? частини від усіх видів заробітку до досягнення нею 23 років. В судовому засіданні позивач позов підтримала та просила суд задовольнити позовні вимоги. Суду пояснила, що донька навчається та у звязку з чим потребує матеріальної допомоги. Вона повністю її утримує, несе витрати за оплату навчання за договором, витрати на гуртожиток, одяг, харчування, проїзд. Відповідач добровільно сплачувати аліменти відмовляється. Відповідач та представник відповідача у судовому засіданні позов не визнали, проти задоволення позовних вимог заперечували. Відповідач суду пояснив, що він не має можливості сплачувати аліменти, оскільки має на утриманні ще двох малолітніх дітей, 2005 та [INFO]. Також він хворіє та у звязку з чим несе значні витрати на лікування. Представник відповідача також заперечував проти задоволення позовних вимог. Суду пояснив, що до досягнення донькою повноліття відповідач сплачував аліменти у розмірі 1/6 частини від його заробітку. З нього також стягуються аліменти на двох інших дітей. Тому сплачувати аліменти на повнолітню доньку відповідач не може. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, [PERSON], суду пояснила, що вона навчається у м.Дніпродзержинськ та у звязку з чим потребує матеріальної допомоги батьків. Їй потрібно оплачувати навчання, гуртожиток, купувати спеціальний одяг для спортсменів, харчування. Вона не працює, ніяких доходів не має. Суд, вислухавши пояснення осіб. Які брали участь у справі, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків. Судом встановлені такі обставини та відповідні їм правовідносини. [PERSON] та [PERSON] мають спільну повнолітню доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.4). [PERSON] навчається в Дніпродзержинському коледжі фізичного виховання. Строк навчання до 30 червня 2017 року. це підтверджується довідкою навчального закладу № 218 від 2 вересня 2015 року (а.с.7) та договором № 1058 про надання освітніх послуг від 1 липня 2016 року (а.с.48-49). Відповідно до ч.1 ст. 199 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати їх повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги за умови, що вони можуть її надавати. Встановлено, що [PERSON] навчається і у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги. Так відповідно до договору про надання освітніх послуг від 1 липня 2016 року вартість навчання за рік становить 4100 грн., також позивач несе витрати за оплату гуртожитку, що підтверджується відповідними квитанціями (а.с.50,70,71). Відповідач працює, має стабільний щомісячний дохід, що підтверджується довідкою про доходи № 127 від 22 серпня 2016 року (а.с.35). Отже відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання доньки. При цьому суд не приймає до уваги, як доказ неможливості надання матеріальної допомоги відповідачем на утримання повнолітньої доньки, те, що в нього на утриманні знаходиться ще двоє дітей, а саме [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] (а.с.38), а також те, що він хворіє та у звязку з цим несе витрати на лікування (а.с.37), оскільки, на думку суду, такі докази можуть бути враховані судом лише при визначенні розміру аліментів. Також суд звертає увагу на те, що до повноліття [PERSON] відповідач сплачував аліменти на її утримання в розмірі1/6 частина від його доходів і в той час в нього також було двоє дітей на утриманні, які проживали разом з ним та його дружиною, тобто він мав матеріальну можливість сплачувати аліменти. З того часу його матеріальний та сімейний стан не змінився, тому не має підстав стверджувати про відсутність у нього можливості надавати матеріальну допомогу на повнолітню доньку, яка продовжує навчання. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] про стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання їх повнолітньої доньки, яка продовжує навчання є правомірними та обґрунтованими. При визначенні розміру аліментів згідно ч.1 ст. 200, ч.1 ст. 182 Сімейного кодексу України суд має враховувати стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що відповідач сплачує аліменти на користь [PERSON] на дітей, [PERSON] та [PERSON], в розмірі 1/3 частини заробітку, що підтверджується дублікатом виконавчого листа (а.с.53-54). До повнолітня [PERSON] з відповідача стягувались аліменти в розмірі 1/6 частини від його заробітку, що підтверджується довідкою Верхньодніпровського районного відділу ДВС № 01-54/739 від 22 серпня 2016 року (а.с.55). Враховуючи вищевикладене, суд вважає, за необхідне визначити розмір аліментів на утримання доньки, яка продовжує навчання, у виді 1/6 частини усіх видів доходів (заробітку) відповідача. Вирішуючи питання щодо часу, з якого присуджуються аліменти, суд приходить до такого. Згідно з ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. До суду позивач звернулася 7 червня 2016 року, а повнолітня [PERSON] досягла 15 червня 2016 року, у звязку з чим суд приходить до висновку, що аліменти мають стягуватися не з дня предявлення позову, а з дня досягнення повнолітня [PERSON] Також суд вважає необґрунтованою вимогу позивача про стягнення з відповідача на її користь аліментів до досягнення донькою 23 років, оскільки підставами для стягнення аліментів на повнолітнього сина чи доньку є продовження ними навчання, але не довше ніж до досягнення ними 23 років. У звязку з тим, що термін навчання [PERSON] закінчується 30 червня 2017 року, підстав для стягнення аліментів до досягнення нею 23 років не має, а аліменти необхідно стягувати до закінчення навчання. У звязку з чим суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд приймає до уваги, що згідно з п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір»\~\~ позивача було звільнено від сплати судового збору при зверненні до суду, тому\~\~відповідно до ч. 3 ст. 88\~\~Цивільного процесуального кодексу України судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави. Згідно п.1 ч.1 ст. 367 Цивільного процесуального кодексу України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial