Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-12 00:00:00

[PERSON] звернулася до Київського районного суду міста Одеси з позовною заявою до [PERSON], в якій просить стягнути з відповідача - [PERSON] на її користь аліменти на її утримання у розмірі 1 000,00грн. щомісячно, протягом строку інвалідності. В обґрунтування заявленого позову позивачка посилається на те, що з 29.12.1987року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем - [PERSON] Від даного шлюбу, у 1988року у них народився син - [PERSON]. Позивачка зазначає, що вона є інвалідом першої групи інвалідності та отримує пенсію по інвалідності. Також позивачка вказує, що рішенням Київського районного суду м. Одеси від 18.08.2014року шлюб між нею та відповідачем було розірвано, після розірвання шлюбу відповідач періодично надав матеріальну допомогу, але найчастіше це була цільова допомога синові, на даний час відповідач взагалі матеріально не допомагає. З урахуванням того, що відповідач матеріальної допомоги на утримання позивачки не надає, а позивачка позбавлена можливості працювати із-за хвороби, отримує пенсію по інвалідності, її син на даний час працює у військкоматі та не отримує заробітну плату, її мати є пенсіонеркою та хворіє на цукровий діабет, а батько помер у 2013році, [PERSON] звернулася до суду із відповідним позовом. У судове засідання 13.01.2015року позивачка не з'явилась, але надіслала на адресу суду заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності та зазначила, що заявлені позовні вимоги підтримує у повному обсязі, а також вказала, що не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач - [PERSON] про час та місце судових засідань повідомлявся належним чином, у судові засідання не з'явився, про поважність причин відсутності не повідомив, заперечення на позовну заяву не надав, а тому відповідно до ст.ст. 224, 225 ЦПК України Київським районним судом м. Одеси постановлена ухвала про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову, виходячи з наступного. Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судом у судовому засіданні, сторони у справі перебували у зареєстрованому шлюбі з 29 грудня 1987року. Відповідно до довідки МСЕК до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 10 ААВ №580628 від 11.10.2013року [PERSON] є інвалідом першої групи А, причина інвалідності загальна, інвалідність встановлена безстроково, потребує постійного стороннього догляду (а.с. 4). Крім того, з довідки Управління Пенсійного фонду України у Київському районі м. Одеси за №5915 від 25.10.2013року вбачається, що [PERSON] дійсно перебуває на обліку в УПФУ у Київському районі м. Одеси та отримує пенсії інваліда першої групи з 05.10.2009року по довічно, пенсійна справа №836291 (а.с. 15). Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 18.08.2014року, яке набрало законної сили 29.08.2014року, шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано (а.с. 14). Відповідно до ч. 2 та ч. 3 ст. 75 Сімейного кодексу України право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Непрацездатним вважається той із подружжя, який досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є інвалідом I, II чи III групи. Відповідно ч. 1 та ч. 2 ст. 76 Сімейного кодексу України розірвання шлюбу не припиняє права особи на утримання, яке виникло у неї за час шлюбу. Після розірвання шлюбу особа має право на утримання, якщо вона стала непрацездатною до розірвання шлюбу або протягом одного року від дня розірвання шлюбу і потребує матеріальної допомоги і якщо її колишній чоловік, колишня дружина може надавати матеріальну допомогу. Згідно ч. 1 та ч. 3 ст. 79 Сімейного кодексу України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Якщо один із подружжя одержує аліменти у зв'язку з інвалідністю, сплата аліментів триває протягом строку інвалідності. У разі подання відповідного документа про продовження строку інвалідності стягнення аліментів продовжується на відповідний строк без додаткового рішення суду про це. Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.80 Сімейного кодексу України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. Стаття 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2015рік» установлює у 2015 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі для осіб, які втратили працездатність: з 1 січня 2015 року - 949 гривень, з 1 грудня - 1074 гривні. Враховуючи викладене, приймаючи до уваги, що [PERSON] отримала інвалідність І групи та стала непрацездатною до розірвання шлюбу, потребує матеріальної допомоги, можливість одержання утримання від повнолітнього сина та батьків відсутня, суд вважає за необхідне позов задовольнити, а саме: стягувати з [PERSON] аліменти на [PERSON] у твердій грошовій сумі у розмірі 1000,00грн., щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову, тобто з 18.08.2014року та протягом строку інвалідності. Суд роз'яснює сторонам, що відповідно до ч. 3 ст. 80 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений судом, може бути згодом змінений за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни їхнього матеріального і (або) сімейного стану. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судовий збір у розмірі 243,60грн. підлягає стягненню з відповідача до державного бюджету України.

Outcome: approved