Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-17 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом, який у подальшому уточнила. У позові зазначила, що з відповідачем перебуває у шлюбі з 09.03.2013 року. Від шлюбу мають малолітню дочку [PERSON], [INFO], яка перебуває на її утриманні. Шлюбні відносини припинені з серпня 2016 року через психологічний тиск та фізичне насилля з боку відповідача. Матеріальну допомогу на утримання дитини відповідач не надає. На протязі останнього року позивач отримує матеріальну допомогу у розмірі від 50 до 100 доларів США, але її надають батьки відповідача. Просила стягнути з відповідача аліменти на утримання дочки у розмірі 5000 грн. щомісячно з дня подачі позову і до повноліття дитини. На обґрунтування запропонованого розміру аліментів зазначила, що відповідач має змогу надавати матеріальну допомогу на утримання дитини, так як працює у торгівельно - судоплавній компанії та має заробіток у розмірі 4200 доларів США, що підтверджується заявою відповідача, подану до консульства республіки Кіпр. Щомісячні витрати позивача на утримання дитини складаються з витрат на харчування, лікування, придбання одягу та взуття, іграшок, оплату дитячого закладу, витрат на духовний та культурний розвиток. Дитина часто хворіє, знаходиться у групі ризику по бронхіальній астмі, перебуває на диспансерному обліку з низкою захворювань та потребує один раз на рік санаторно-курортного лікування. Позивач працює у ПАТ «Мотор Січ» і її середня заробітна плата складає 6578 грн. В судовому засіданні позивач та її представник за дорученням адвокат [PERSON] підтримали позовні вимоги з підстав, викладених у позові, просили про його задоволення. Представник відповідача [PERSON] визнав позов частково, пояснивши, що на сьогодні його довіритель не працює, відомості щодо його роботи та наявності заробітку, на які посилається позивач, застарілі. Батьки відповідача замість нього надають матеріальну допомогу його дитині шляхом щомісячних переказів позивачу, останній платіж був здійснений у квітні 2018 року. Припинили надавати допомогу через наявність позову про стягнення аліментів. З цих підстав просив задовольнити позов частково, стягнути з відповідача аліменти на утримання його малолітньої дитини у розмірі 2000 грн., стягнення проводити з моменту припинення надання допомоги, а саме з травня 2018 року. Також зазначив, що витрати позивача, повязані з лікуванням, а також розвитком здібностей дитини, відносяться до додаткових витрат, що передбачені ст. 185 СК України. Вислухавши пояснення позивача, доводи її представника, пояснення представника відповідача, зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 09 березня 2013 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії I-ЖС № 122499 (а.с. 6). Від шлюбу мають малолітню дитину [PERSON], [INFO]. У свідоцтві про народження дитини її батьками зазначені: [PERSON] Ертуналп та [PERSON] (а.с 5). Малолітня дитина [PERSON] проживає разом з матірю, домовленість щодо участі батька в утриманні дочки не досягнута. За положеннями ст. ст. 180, 181, 182, 184 СК України на батьків покладено обовязок утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а способи виконання обовязку утримувати дитину батьки визначаються за домовленістю. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових кошті, інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Посилання позивача на наявність заробітку у відповідача в розмірі 4200 доларів, суд не приймає до уваги, оскільки заява до консульства республіки Кіпр подавалась відповідачем 27.11.2013 року, доказів на підтвердження майнового становища відповідача на теперішній час позивач не надала. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. За змістом ст. 141, 150 СК України мати, батько мають рівні права та обовязки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обовязків щодо дитини. Батьки зобовязані піклуватися про здоровя дитини, його фізичний, духовний та моральний розвиток. Статтею 8 Закону «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. За наведених обставин суд дійшов висновку про часткове задоволення позову, стягненню з відповідача підлягають аліменти у розмірі 3000 грн. і саме такий розмір з урахуванням доходів позивача забезпечить належний рівень життя малолітньої дитини, необхідний для її гармонійного розвитку. Як вбачається з матеріалів справи (а.с. 47-57), відповідач добровільно щомісячно надавав допомогу на утримання своєї дитини впритул до квітня 2018 року, тому аліменти слід стягувати з 01 травня 2018 року. У відповідності з ч. 2 ст. 141 СК України стягненню з відповідача на користь держави підлягають судові витрати.

Outcome: partial