Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-25 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вище вказаним позовом, відповідно до якого просила: - стягнути з [PERSON] на свою користь на утримання сина [PERSON], [INFO], аліменти у розмірі 1500 грн. щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви і до досягнення сином повноліття; - відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України допустити негайне виконання судового рішення в межах суми платежу за один місяць. На обґрунтування позову зазначено, що сторони у 2005 році проживали однією сімєю без реєстрації шлюбу, а 02.02.2006 року у них народився син - [PERSON]. Після народження сина відповідач декілька років не надавав будь-якої матеріальної допомоги на його утримання, проте з вересня 2012 року і до березня 2014 року добровільно сплачував аліменти у розмірі 1000 грн. щомісячно, а з березня і до червня 2014 року в розмірі 1500 грн. Однак, з червня 2014 року перестав надавати будь-які кошти та цікавиться його життям. Дитина проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні. Доходів позивача не вистачає на забезпечення у повній мірі умов для всебічного розвитку, освіти та виховання дитини, піклування про його здоровя, тому вона вимушена звернутись до суду з даною позовною заявою. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити, посилаючись на обставини викладенні в позовній заяві. Представник відповідача зазначив, що відповідач в звязку з виїздом до Німеччини не мав можливості сплачувати кошти, як раніше, не ухиляється від сплати аліментів та має намір їх сплачувати у розмірі 30 % прожиткового мінімуму, оскільки постійного доходу не має та не працює. Суд, заслухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовна заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони від громадянського шлюбу мають спільну дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 7). Згідно довідки КП «ЖЕО» № 3 КМР від 05.08.2015 року № 4638 дитина проживає з позивачем за адресою вул. Бєляєва, 25, к. 2, кв. 65 в м. Кіровограді (а.с. 8). Згоди щодо утримання дитини між сторонами в досудовому порядку досягнуто не було. Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Статтею 184 СК України визначено, що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. За наведеного, виходячи з обґрунтування доводів сторін, розумності та справедливості суд визначає розмір аліментів у 650 грн. Вказані факти відповідають правовідносинам сторін, що регулюються сімейним законодавством. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі 487 грн. 20 коп. При вирішенні справи суд керується ст. ст. 180, 182, 184 СК України, ст.ст.10, 11, 60, 88, 212-215 ЦПК України, суд,

Outcome: partial