Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-23 00:00:00

[PERSON] звернулася до Сєвєродонецького міського суду з заявою про встановлення факту смерті особи в певний час , мотивуючи вимоги тим , що 06.01.2017р. у м. Луганську Луганської області помер батько чоловіка заявника - [PERSON], 25.03.1928р.н.. Звернувшись до Сєвєродонецького міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області з заявою про державну реєстрацію смерті [PERSON] заявнику в реєстрації смерті було відмовлено з причини того, що медичні документи оформлені медичними закладами, які розташовані на непідконтрольній українській владі території, а тому викликають сумнів їх легітимність. Тому, [PERSON], з метою реєстрації факту смерті [PERSON] звернулась до суду з заявою і просить суд встановити факт смерті [PERSON], 25.03.1928р.н., громадянина України, уродженця [INFO], який помер 06.01.2017р. у м. Луганськ Луганської області, Україна у віці 88 років. Представник заявника [PERSON] у судове засідання не зявився , про дату , час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином , надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Представник заінтересованої особи Сєвєродонецького міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області у судове засідання не зявився , про дату , час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином , до суду надав заяву про розгляд справи без його участі , заперечень не надав. У звязку із неявкою в судове засідання всіх осіб , які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України , фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи , суд вважає , що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Статтею 257-1 ЦПК України, встановлено особливості провадження у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України. З матеріалів справи слідує , що відповідно до копії паспорта громадянина України серії ЕМ №873241, виданого Кам'янобрідським РВУМВС України в Луганській області 22.01.2001р., [PERSON] народилась 15.01.1963р.н. у м. Луганську та з 19.04.1985р. зареєстрована за адресою: [INFO]. Згідно копії паспорту громадянина України серії ЕК №325013, виданого Кам'янобрідським РВ УМВС України в Луганській області від 20.11.1996р., [PERSON] народився 25.03.1928р. у с. Архангельське Залегощенського району Орловської області та з 13.01.1966р. зареєстрований за адресою: [INFO]. Відповідно до копії лікарського свідоцтва про смерть №31 та копії довідки про причину смерті, виданих 07.01.2017р., [PERSON], 25.03.1928р.н. помер 06.01.2017р. у Луганську Луганської області у віці 88 років. Згідно копії свідоцтва про смерть серії І-ВВ №021159, виданого Кам'янобрідським відділом запису актів громадянського стану Луганського міського управління юстиції Міністерства юстиції ЛНР від 10.01.2017р., [PERSON], 25.03.1928р.н. помер 06.01.2017р. у м. Луганську, про що 10.01.2017р. складено відповідний запис акту №12. Відповідно до листа Сєвєродонецького міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області від 11.04.2017р. №1855/17.10-94, вказаний відділ повідомив [PERSON] про те, що оскільки заявником для підтвердження факту смерті [PERSON], предявлено документ, виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження, а тому підстави для державної реєстрації смерті та видачі свідоцтва про смерть українського зразку відповідно до законодавства України, відсутні. Суд враховує, що м. Луганськ Луганської області станом на час розгляду цієї справи знаходиться на тимчасово окупованій території України і у відповідності до розпорядження Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2014 року № 1085-р, входить до переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. Вказана обставина позбавляє заявника можливості зареєструвати факт смерті [PERSON] у встановленому Законом порядку. Крім того, Європейський суд з прав людини зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованих територіях, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. До того ж суд бере до уваги, що встановлення факту смерті особи в певний час особи в певний час має ключове значення для реалізації майнових та особистих немайнових прав заявника, а тому як виняток, документи, видані органами та установами (зокрема лікарняними закладами), що знаходяться на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, беруться судом до уваги та оцінюються судом у сукупності та взаємозвязку під час розгляду справи у порядку ст. 257-1 ЦПК України. Враховуючи вищевикладене, судом встановлено, що [PERSON], [INFO], помер 06.01.2017р. у Луганську Луганської області, Україна, у віці 88 років. Таким чином , судом встановлено , що обставини , викладені заявником в обґрунтування своїх вимог знайшли своє підтвердження , є достовірними та обґрунтованими , підтверджені письмовими доказами , сумніву у суду не викликають , а тому суд вважає , що заява [PERSON] про встановлення факту смерті [PERSON] підлягає задоволенню.

Outcome: approved