Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-09 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з даним позовом, який мотивує тим, що 10.08.2013 р. вона зареєструвала шлюб з [PERSON] Від даного шлюбу у них є малолітній син: [PERSON], [INFO] Спільне життя з відповідачем не склалося, через протилежні погляди на шлюб, сторони спільного господарства не ведуть, більше двох років шість місяців проживають окремо. Подальше перебування у шлюбі та підтримання сімейних відносин є неможливим. Майнового спору та спору щодо проживання дітей між ними немає. Відповідач допомоги на утримання дітей не надає. Просить суд шлюб укладений між нею та відповідачем розірвати, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «Куцова», стягнути аліменти з [PERSON] на її користь на утримання малолітнього [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн., стягнути з [PERSON] на її користь аліменти за минулий час за чотири місяці до моменту подання заяви до суду на утримання малолітнього [PERSON] в грошовій сумі 6000 грн. Позивач в судове засідання не зявилася, надала суду заяву в якій уточнила позовні вимоги, просила шлюб укладений між нею та відповідачем розірвати, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «Куцова», стягнути аліменти з [PERSON] на її користь на утримання малолітнього [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн. Просить розглянути справу без її участі Відповідач в судове засідання не зявився, надав суду заяву відповідно до якої проти задоволення позову не заперечує та просить суд розглянути справу у його відсутності.. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до наступного висновку. Як вбачається з матеріалів справи, сторони уклали шлюб 10.08.2013 року який зареєстрували у виконкомі Камяницької сільської ради Ужгородського району Закарпатської області, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено запис № 179, що підтверджується долученим до матеріалів справи свідоцтвом про одруження серії І-ФМ № 105417. Судом встановлено, що подружжя не підтримує шлюбно-сімейних відносин, сторони два роки шість місяців проживають окремо і їх шлюб існує лише формально. Про даний факт свідчить зміст позовної заяви. Відповідно до ч.1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. З'ясувавши фактичні обставини справи, дійсні причини позову, враховуючи те, що сторони не підтримують шлюбно-сімейних відносин, суд у відповідності до ст.112 Сімейного Кодексу України вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них та інтересам їх неповнолітньої дитини, а тому згідно вимог ч.3 ст. 105 СК України даний шлюб слід розірвати. Частиною 2 статті 114 СК України визначено, що у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. У відповідності до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Позивачем ставиться питання про стягнення з [PERSON] аліментів в твердій грошовій сумі 1500 грн. на утримання [PERSON], [INFO], починаючи з дня предявлення позову і до досягнення ним повноліття. Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Беручи до уваги наведене та виходячи з вимог п.2 ч.1 ст.182 СК України, згідно якого при призначенні розміру аліментів суд враховує матеріальне становище платника аліментів, суд приходить до висновку, що з [PERSON] слід стягнути на користь [PERSON] аліменти на утримання, [PERSON], 09.12.2014 р.н в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн., щомісячно починаючи з 01.04.2016 року і до її повноліття.

Outcome: approved