Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-23 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із позовом до відповідача [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування позовних вимог позивача зазначила, що вона є власником квартири за адресою: [ADDRESS]. Відповідач [PERSON] - її син, з її дозволу 23 лютого 2000 року був зареєстрований за вказаною адресою. З 2002 року відповідач не проживає у квартирі позивача, там немає також його особистих речей. Жодних коштів на оплату комунальних послуг [PERSON] не надає і не висилає, перешкод в користуванні житловим приміщенням йому ніхто не чинить, однак добровільно знятись з реєстраційного обліку він відмовляється. Через нього позивач не може оформити субсидію. За вказаних обставин, [PERSON] просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, розташованим в [ADDRESS]. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримала з мотивів, викладених у позовній заяві, просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився з невідомої на те суду причини, хоча про день та час судового засідання повідомлявся належним чином, заперечень проти позову, а також заяв про відкладення розгляду справи чи розгляд справи за його відсутності не подав. Тому, суд в порядку ч.4 ст.169 ЦПК України вирішує справу на підставі наявних в ній даних, доказів і постановляє заочне рішення. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] суду пояснила, що вона зареєстрована та проживає за адресою: [INFO]. Вона є мамою рідною сестри відповідача. З відповідачем свідок знайома особисто. Більше десяти останніх років [PERSON] не проживає за адресою: [INFO]. Свідок часто буває у квартирі позивача, однак особистих речей відповідача в ній немає. Перешкод у користуванні вказаним житловим приміщенням йому ніхто не чинить. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] суду пояснила, що вона дружить з дітьми позивача, а тому часто буває у квартирі за адресою: [ADDRESS]. Відповідача свідок знає особисто, останній раз бачила його близько 13 років назад, можливо, на даний час він перебуває у Португалії. Знаходячись у квартирі позивача, [PERSON] особистих речей відповідача в ній не бачила. Перешкод у користуванні вказаним житловим приміщенням йому ніхто не чинить. Заслухавши пояснення позивача, покази свідків, дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив наступні обставини. Згідно договору купівлі-продажу квартири АВЕ №655201, посвідченого 29 жовтня 1999 року приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу [PERSON], [PERSON] (Продавець) продала, а [PERSON] (Покупець) купила квартиру №1, що знаходиться в будинку №8 по вул.Чалдаєва в м.Тернополі. Відповідно до реєстраційного посвідчення, виданого Тернопільським міським бюро технічної інвентаризації 1 листопада 1999 року, квартира №1, що знаходиться в будинку №8 по вул.Чалдаєва в м.Тернополі, зареєстрована за [PERSON] на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу [PERSON] від 29 жовтня 1999 року за реєстровим №2221. Як вбачається із записів у книзі прописки осіб у квартирі №1, що знаходиться в будинку №8 по вул.Чалдаєва в м.Тернополі, з 23 лютого 2000 року за вказаною адресою зареєстрований [PERSON], [INFO]. Згідно акту, складеного 03 лютого 2015 року працівниками ОВК «Мрія», при перевірці квартири №1, що розташована в місті Тернополі по вул.Чалдаєва, 6, встановлено, що [PERSON], [INFO], впродовж останніх 13 років не проживає у квартирі за адресою: м.Тернопіль, вул.Чалдаєва, дім 8, кв.1, власником якої є [PERSON]. Він знаходиться у Португалії на постійному місці проживання та роботи з 2002 року. Акт складено на основі свідчень 1) [PERSON], [INFO], що проживає за адресою: [INFO], дім.8; 2) [PERSON], що проживає за адресою: [INFO]; 3) [PERSON], [INFO], що проживає за адресою: [INFO]. Відповідно до ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому засіданні. Частиною 2 ст.386 ЦК України передбачено, що власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчиненню нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. В силу ч.2 ст.405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] не мав з позивачами жодних домовленостей щодо проживання у квартирі №1, що розташована в м.Тернополі по вул.Чалдаєва,8. Відповідач без поважних причин не користується житлом, де він зареєстрований, понад рік. Вказані доводи підтверджені показами свідків та дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами. Враховуючи викладені обставини, суд вважає, що позов слід задовольнити, визнати [PERSON] таким, що втратив право користування жилим приміщенням квартирою №1, що розташована в м.Тернополі по вул.Чалдаєва, 8. В силу ст.88 ЦПК України із відповідача [PERSON] в користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved