Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-01 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із позовом до відповідача [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що вона є власником квартири за адресою: [ADDRESS]. У вказаному житлі був зареєстрований відповідач з 01 лютого 2006 року, однак з 12 серпня 2013 року виїхав з квартири та не повертається, його речі та майно відсутні, оплату за комунальні та інші послуги відповідач не вносить, а тому втратив право на користування житлом. За вказаних обставин, позивач просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, розташованим в [ADDRESS]. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримала з мотивів, викладених у позовній заяві, просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився з невідомої на те суду причини, хоча про день та час судового засідання повідомлявся належним чином, заперечень проти позову, а також заяв про відкладення розгляду справи чи розгляд справи за його відсутності не подав. Тому, суд в порядку ч.4 ст.169 ЦПК України вирішує справу на підставі наявних в ній даних, доказів і постановляє заочне рішення. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] суду пояснила, що вона є сусідкою сторін у справі, так як зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS]. З відповідачем вона знайома, останній раз бачила його близько два роки назад. У квартирі позивача свідок буває часто, однак особистих речей [PERSON] там немає. Чи чиняться відповідачу зі сторони позивача перешкоди у користуванні вказаним житловим приміщенням їй невідомо. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] суду пояснила, що вона є сусідкою сторін у справі, так як зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS]. З відповідачем вона знайома, однак останній раз бачила його у 2013 році. Особистих речей відповідача у квартирі позивача свідок не бачила. Перешкод у користуванні вказаним житловим приміщенням йому ніхто не чинить. Заслухавши пояснення позивача, покази свідка, дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив наступні обставини. Згідно свідоцтва про право на житло від 09 березня 1999 року, виданого Тернопільським міським бюро технічної інвентаризації, квартира за адресою: [ADDRESS], дійсно належить за правом спільної власності [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Відповідно до договору дарування ? частини квартири серії АВІ №884716 від 31 грудня 1999 року, посвідченого приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Іваненко О.С., [PERSON] та [PERSON] подарували, а [PERSON] прийняла в дар належну [PERSON] та [PERSON] ? частину квартири [ADDRESS]. Як вбачається із реєстраційного посвідчення, виданого 09 квітня 2002 року Тернопільським міським бюро технічної інвентаризації, ? частина квартири [ADDRESS] зареєстрована за [PERSON] на праві приватної власності на підставі договору дарування ? частини квартири, посвідченого приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Іваненко О.С. 31 грудня 1999 року за реєстром №5795. Відповідно до записів у книзі прописки осіб у квартирі [ADDRESS], з 01 лютого 2006 року за вказаною адресою зареєстрований [PERSON], [INFO]. Про факт реєстрації [PERSON] у квартирі [ADDRESS] з 01 лютого 2006 року свідчить також довідка №6 від 11 березня 2015 року, видана ПП «Благоустрій». Відповідно до ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому засіданні. Частиною 2 ст.386 ЦК України передбачено, що власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчиненню нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] не мав з позивачами жодних домовленостей щодо проживання у квартирі [ADDRESS]. Відповідач без поважних причин не користується житлом, де він зареєстрований, понад рік. Вказані доводи підтверджені показами свідків та дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами. Враховуючи викладені обставини, суд вважає, що позов слід задовольнити, визнати [PERSON] таким, що втратив право користування жилим приміщенням - квартирою [ADDRESS] В силу ст.88 ЦПК України із відповідача [PERSON] в користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved