Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-10 00:00:00

[PERSON] звернулася до Піщанського районного суду Вінницької області з позовом до [PERSON] , у якому просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на її утримання до досягнення дитиною трьохрічного віку у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн., щомісячно, починаючи з дня подачі заяви до суду і до досягнення дитиною трьохрічного віку, посилаючись на те, що в період проживання в зареєстрованому шлюбі у неї та відповідача народився - син [PERSON] , [INFO] . На даний час вона та відповідач проживають окремо, шлюб між ними на стадії розірвання. Син проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. Оскільки сама виховує та доглядає дитину, знаходиться у декретній відпустці та не має змоги працювати, тому змушена звернутися до суду з позовом про стягнення аліментів на її утримання до трьохрічного віку дитини. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] в судове засідання не з`явилися, проте від представника позивача на адресу суду надійшло клопотання про розгляд справи у її та позивача відсутності та підтримання позовних вимог, проти заочного рішення не заперечують. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про день, час і місце розгляду справи повідомлений завчасно та належним чином що підтверджується поштовими повідомленнями про вручення судових повісток. Оскільки сторони не прибули в судове засідання, перешкод для розгляду справи судом не встановлено, то суд вважає за можливе здійснювати судовий розгляд без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України. Враховуючи, що відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без повідомлення причин неявки два рази, відзив на позовну заяву не подав, суд, за згодою позивача, вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, на підставі наявних у справі доказів, відповідно до положень ч. 1 ст. 280, ч. 4 ст. 223 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази справи, вважає за необхідне заявлений позов задовольнити повністю. Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин. Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.4). Від вказаного шлюбу у них народився - син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.5). На даний час син проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні, що підтверджується довідкою Піщанської селищної ради №192 від 09.09.2019 року (а.с.7). [PERSON] знаходиться в декретній відпустці по догляду за дитиною до трьох років та отримує допомогу в розмірі 860 грн. щомісячно. Відповідно до норм визначених в ст. 75 СК України дружина,чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. Особливим видом права подружжя на утримання є право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини. Його особливість полягає у строковості дії, незалежності надання утримання від доходу дружини та наявністю лише однієї підстави, яка унеможливлює надання такого утримання - можливості чоловіка надавати таке утримання. Відповідно до ст. 84 СК України визначено, що дружина має право на утримання від чоловіка під час вагітності. Дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини -матері на утримання чоловіком - батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини. При визначенні розміру аліментів на утримання дружини, суд враховуєте, що відповідач на своєму утриманні інших непрацездатних членів сім`ї не має, бо про таких не повідомив суд, має працездатний вік, а тому може та зобов`язаний утримувати свою дружину, на утриманні якої знаходиться син від їхнього шлюбу, а також те, що позивач не працює, оскільки знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до трьох років, дитина проживає разом із позивачем, що безумовно потребує постійних матеріальних затрат. Будь-яких доказів зворотного відповідачем до суду надано не було, жодного доказу тяжкого матеріального становища, які б давали суду підстави вважати, що відповідач не має можливості надавати матеріальну допомогу на утримання своєї дружини до досягнення дитиною трирічного віку матеріали справи не містять та відповідачем про наявність таких повідомлено не було. За таких обставин вимоги позивача про стягнення із відповідача аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі 2000 грн. підлягають до повного задоволення. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Суд також вважає, що з відповідача, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, необхідно стягнути судовий збір на користь держави.

Outcome: approved