Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-24 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вказаною позовною заявою до відповідача, у якій просила визнати за нею право на земельну частку (пай) в розмірі 8,25 умовних кадастрових гектарів із земель державного резервного фонду, переданого додатково у колективну власність КСП ім.Фрунзе Асіївської сільської ради Балаклійського району Харківської області, в порядку спадкування за законом після [PERSON], померлої 04 січня 1997 року. В обґрунтування позовних вимог позивач вказала, що вона є дочкою [PERSON] Після реєстрації шлюбу з [PERSON] 28.04.1984 її дошлюбне прізвище «Беспалова» було змінено на «Аксьонова». [PERSON] померла 04.01.1997. Після її смерті позивач звернулася до Балаклійської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини та 21.10.1997 отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок у с.Асіївка Балаклійського району Харківської області. [PERSON], як члена КСП ім.Фрунзе, було внесено до списку-додатку до Державного акту на право колективної власності на землю, за реєстраційним № 323. Однак сертифікат на право на земельну частку (пай) вона не отримувала. Розмір земельної частки (паю) по КСП ім.Фрунзе становить 8,25 ум. кад. га. Позивач просить визнати за нею право на земельну частку (пай) в судовому порядку, оскільки іншим шляхом оформити право на спадщину неможливо у звязку з відсутністю правовстановлюючого документа на земельну частку (пай). В судове засідання особи, які беруть участь у справі не з'явилися, про час та місце його проведення були повідомлені належним чином. Представник позивача просила розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала. Представник відповідача просив справу розглядати за його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечував. Представник третьої особи - відділу Держгеокадастру у Балаклійському районі Харківської області про причини неявки суд не повідомив. За таких обставин суд вважає можливим ухвалити рішення за відсутності осіб, які беруть участь у справі, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, беручи до уваги визнання позову відповідачем, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судовим розглядом встановлено, що позивач у справі [PERSON] (дошлюбне прізвище «Беспалова») В.О. є дочкою [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії VII-УР № 1257486 від 13.11.1967 (зміна прізвища позивача підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії ІІІ-ВЛ № 495028 від 20.05.1992 (а.с. 7, 8). Згідно свідоцтва про смерть серії І-ВЛ № 052770, виданого 05.01.1997 Асіївською сільською радою Балаклійського району Харківської області, [PERSON] померла 04.01.1997 у с.Асіївка Балаклійського району Харківської області (а.с. 9). Як вбачається з повідомлення відділу Держгеокадастру у Балаклійському районі Харківської області від 05.09.2016, Державний акт на право колективної власності на землю по КСП ім.Фрунзе Асіївської сільської ради Балаклійського району Харківської області серії ХР № 01-00-000465 було отримано 26.01.1996. У списках-додатках до вказаного державного акту на право колективної власності на землю [PERSON] значиться за № 323. Згідно журналу реєстрації сертифікатів на земельну частку (пай) по КСП ім.Фрунзе сертифікат на імя [PERSON] не видавався. Розмір земельної частки (паю) по КСП ім.Фрунзе Асіївської сільської ради Балаклійського району Харківської області складає 8,25 умовних кадастрових гектарів (а.с. 10). Згідно повідомлення Асіївської сільської ради Балаклійського району Харківської області від 21.10.2016 № 278 земельну частку (пай) можливо надати позивачу за рахунок земель державного резервного фонду, переданого додатково у колективну власність КСП ім.Фрунзе (а.с. 31). При вирішенні спору суд виходить з того, що спірні правовідносини щодо права на земельну частку (пай) врегульовані положеннями Земельного кодексу України, Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 8 серпня 1995 року №720/95. Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, в тому числі, шляхом визнання прав, як передбачено п. «а» ч. 3 ст. 152 Земельного кодексу України. Пунктом 2 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 8 серпня 1995 року №720/95 передбачено, що право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. При паюванні вартість і розміри в умовних кадастрових гектарах земельних часток (паїв) всіх членів підприємства, кооперативу, товариства є рівними. Відповідно до положень п. 24 постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» № 7 від 16 квітня 2004 року сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акта про право власності на землю (пункт 17 розділу Х «Перехідні положення» ЗК України). Член колективного сільськогосподарського підприємства (далі КСП), включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). При неможливості надати такій особі земельну частку (пай) з колективної власності через відсутність необхідної для цього землі остання відповідно до пункту 7 Указу Президента України від 8 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» має бути надана із земель запасу, створеного місцевою радою під час передачі землі у колективну власність. Позови громадян, пов'язані з паюванням земель (зокрема, про визнання права на земельну частку (пай), її розмір, незаконність відмови у видачі сертифіката, виділення паю в натурі), можуть бути предметом розгляду судів. Відповідачами в таких справах є КСП, сільськогосподарські кооперативи, районна державна адміністрація, яка затверджувала розмір паю, вирішувала питання про видачу сертифіката, а також виконавчий орган чи орган місцевого самоврядування, що має вирішувати питання про виділення земельної частки (паю) в натурі, тощо. За таких обставин суд приходить до висновку, що [PERSON] до розпаювання земель колективної власності була прийнята до членів КСП ім.Фрунзе та була включена у список громадян на отримання земельної частки (паю) додатку до Державного акту на право колективної власності на землю серії ХР № 01-00-000465, виданого 26.01.1996, у зв'язку з чим набула право на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини)\~\~від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. З копії спадкової справи № 399/97 р., наданої на запит суду Балаклійською державною нотаріальною конторою Харківської області вбачається, що після смерті [PERSON] із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори звернулася її дочка - [PERSON] (а.с. 19-29). 21.10.1997 було видано свідоцтво про право на спадщину за законом НБ 0533651, зареєстроване у реєстрі за № 3-2519, згідно якого [PERSON] є спадкоємицею майна [PERSON], померлої 04.01.1997. Спадкове майно, на яке видано свідоцтво складається із житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться у с.Асіївка Балаклійського району Харківської області) (а.с. 11, 29). Беручи до уваги те, що позивач позбавлена можливості в іншому порядку, ніж шляхом ухвалення судового рішення про визнання за нею права на земельну частку (пай), реалізувати своє право на спадщину після смерті [PERSON], оцінюючи докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову та визнання за позивачем права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved