Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-22 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вище вказаною, відповідно до якої просила: - встановити факт, що в [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], 01.08.2015 року в м. Севастополь Автономної республіки Крим народився син [PERSON]. На обґрунтування заяви зазначено, що на час народження сина, донька заявника, [PERSON], проживала в [INFO], який є окупованою територією та фактично перебуває у складі Російської Федерації разом [PERSON]. Свідоцтво про народження [PERSON] видано відділом РАЦС Ленінського району міста Севастополя. На даний час заявник проживає в м. Кіровограді, а її донька разом із сімєю поки що залишилися в Криму, в м. Севастополі. У березні 2016 року Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області було розяснено, що підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження. Одночасно повідомлено, що будь-який документ, виданий державними органами, посадовими особами на тимчасово окупованій території є недійсним і не створює правових наслідків п. 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України. Встановлення факту народження дитини заявнику необхідно для державної реєстрації народження онука відповідно до вимог національного законодавства України. В судовому засіданні представник заявника заяву підтримав та просила її задовольнити в повному обсязі, посилаючись на обставини викладені в ній. Представник Центрального відділу державної реєстрації актів цивільного стану Кіровоградського міського управління юстиції у Кіровоградській області в судове засідання не зявився надав заяву про розгляд справи без його участі, заперечень по суті не має. Суд заслухавши пояснення представника заявника, дослідивши матеріали справи в їх сукупності та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення з наступних мотивів. \~\~\~\~\~\~ Відповідно до ч. 1ст. 234 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. \~\~\~\~ Згідно п. 5 ч.2ст. 234 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. \~\~\~\~ Відповідно до п. п. 1, 7 ч. 1ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами; народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Згідно п. 1 ст. 257-1 ЦПК України заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 04.07.2009 року у відділу реєстрації актів цивільного стану Ленінського районного управління юстиції у м. Севастополі, актовий запис № 541 (а.с. 5). \~\~\~ Відповідно до свідоцтва про народження серії I-КМ № 525784 від 01.09.2015 року виданого відділом РАЦС Ленінського району м. Севастополя, актовий запис № 886 у [PERSON] та [PERSON], 01.08.2015 року народився син [PERSON] (а.с. 4). 20.10.1984 народилася [PERSON], батьками якої є: батько - [PERSON] Маритиноич та мати [PERSON] (а.с. 6). \~\~\~\~ Згідно ч. 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. \~\~\~\~ Відповідно до ч. ч. 1, 2ст. 18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території. Гарантії прав, свобод та законних інтересів осіб, які переселилися з тимчасово окупованої території України та перебувають на території України на законних підставах, визначаються Законом України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб». \~\~\~\~ Згідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», внутрішньо переміщена особа має право, зокрема, на проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання за місцем перебування. \~\~\~\~ Відповідно до п.1 Правил державної реєстрації актів громадянського стану в [PERSON], затверджених наказом Міністерства юстиції України 18 жовтня 2000 року № 52/5, державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті. \~\~\~ \~Згідно п. 2 розділу ІІІ вищевказаних Правил, підставами для проведення державної реєстрації народження дитини є , зокрема, медичне свідоцтво про народження (форма № 103/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - медичне свідоцтво про народження), що видається закладами охорони здоров'я незалежно від підпорядкування та форми власності, де приймаються пологи. Ці документи подаються до органу державної реєстрації актів цивільного стану, де реєструється народження. При відсутності підстав для державної реєстрації народження, визначених у цьому пункті, державна реєстрація народження проводиться на підставі рішення суду про встановлення факту народження даною жінкою. \~\~\~\~ Таким чином, законодавством визначено процедуру державної реєстрації народження дитини у даному випадку шляхом звернення до суду. Заявником доведено, що встановлення юридичного факту необхідне для реалізації ним батьківських прав відносно дитини, а відтак підстав до відмови в задоволенні заяви суд не вбачає. \~\~\~ \~При цьому, суд враховує принцип 3 Декларації прав дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, згідно якого дитині повинно належати з її народження право на ім'я та громадянство та статтю 7 Конвенції про права дитини, прийнятої Генеральної Асамблеєю ООН 20 листопада 1989 року, відповідно до якої дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім'я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Держави-учасниці забезпечують здійснення цих прав згідно з їх національним законодавством та виконання їх зобов'язань за відповідними міжнародними документами у цій галузі, зокрема, у випадку, коли б інакше дитина не мала громадянства. Встановлення даного факту, що має юридичне значення, необхідно заявнику для державної реєстрації народження дитини. На підставі викладеного, а також враховуючи те, що законом не передбачено іншого порядку встановлення цього факту, суд приходить до висновку про задоволення заяви про встановлення факту народження дитини, що надасть заявнику можливість отримати свідоцтво про народження, видане відповідним державним органом України. Згідно до ч. 4 ст. 257-1 ЦПК України ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження, або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховної Радою України, підлягає негайному виконанню. \~\~\~\~

Outcome: approved