Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-15 00:00:00

\~ \~ \~ \~ [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів. В позовній заяві зазначила, що між нею та відповідачем [PERSON] був укладений шлюб 24 січня 2008 року. Від даного шлюбу в них народилося двоє дітей: син [PERSON] , [INFO] та донька [PERSON] , [INFO] . 16 червня 2017 року Тячівським районним судом шлюб між нею та відповідачем було розірвано. Після розірвання шлюбу неповнолітні діти залишилися проживати з нею. Згідно рішення Тячівського районного суду від 15 червня 2017 року відповідач [PERSON] повинен сплачувати аліменти на її користь на утримання двох неповнолітніх дітей у твердій грошовій сумі щомісячно в розмірі 1000 гривень. Відповідач самостійно дітям матеріально не допомагає і при цьому не платить аліменти, які присудив йому суд. Згідно довідки-розрахунку, виданої Тячівським РВ ДВС Південно-Західного міжрегіонального управління юстиції Івано-Франківської області [PERSON] має заборгованість по аліментах в розмірі 68091 гривня. Таким чином, нарахування пені по аліментах за 2017 рік, 2018 рік, 2019 рік та до 1 квітня 2021 року становить 25976,37 гривень. \~ \~ \~ \~З урахуванням заяви про збільшення позовних вимог просить стягнути з відповідача [PERSON] , на її користь неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів в розмірі 30371,77 гривню. Представник позивачки [PERSON] [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надіслала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує, а тому суд в порядку ст. 223 ЦПК України розглянув справу у її відсутності на підставі наявних в справі доказів. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоч про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, а тому суд в порядку ст. 223 ЦПК України розглянув справу у його відсутності на підставі наявних в справі доказів. На підставі ст.247 ч.2 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши всі обставини справи, суд дійшов наступного висновку. \~ \~ \~ \~В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, від якого мають двох неповнолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] та доньку [PERSON] , [INFO] . Згідно рішення Тячівського районного суду Закарпатської області від 15 червня 2017 року, на підставі якого видано виконавчий лист, з відповідача [PERSON] вирішено стягувати на користь позивачки [PERSON] аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] та доньки [PERSON] , [INFO] , аліменти в розмірі по 500 гривень щомісячно на утримання кожної дитини, починаючи з 29 травня 2017 року і до їх повноліття. Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, виданого Тячівським районним відділом Державної виконавчої служби південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) станом на 09.09.2021 року сукупний розмір заборгованості [PERSON] становить 90029 гривень. Згідно ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1989 року, батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Батьки зобов`язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Приписами статті 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, а проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їх прав та не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до статті 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до частини другої статті 141 СК України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно з частиною 1 статті 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти. Стягнення неустойки є санкцією за ухилення від сплати аліментів. Ухиленням від сплати аліментів слід вважати дії або бездіяльність винної особи, спрямовані на невиконання рішення суду про стягнення з неї на користь стягувача визначеної суми аліментів. Вони можуть виразитись як у прямій відмові від сплати встановлених судом аліментів, так і в інших діях (бездіяльності), які фактично унеможливлюють виконання вказаного обов`язку (приховуванні заробітку (доходу), що підлягає обліку при відрахуванні аліментів, зміні місця роботи чи місця проживання з неподанням відповідної заяви про необхідність стягування аліментів тощо). Тлумачення статті 196 СК України свідчить про те, що відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин. У СК України не передбачено випадки, коли вина платника аліментів виключається. Очевидно, що в такому разі підлягають застосуванню норми цивільного законодавства. Якщо платник аліментів доведе, що вжив всіх залежних від нього заходів щодо належного виконання зобов`язання, то платник аліментів є невинуватим у виникненні заборгованості, і підстави стягувати неустойку (пеню) відсутні. Саме на платника аліментів покладено обов`язок доводити відсутність своєї вини в несплаті (неповній сплаті) аліментів. До такого висновку дійшов Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду, який викладений у постанові від 14 грудня 2020 року у справі №661/905/19. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. Отже загальна сума пені за несплату або несвоєчасну сплату аліментів має розраховуватися за формулою: p=(A1х1%хQ1)+(A2х1%хQ2)+……….(Anх1%хQn), де: p - загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів, обраховується позивачем на момент подачі позову; A1 - нарахована сума аліментів за перший місяць; Q1 - кількість днів прострочення сплати суми аліментів за перший місяць; A2 - нарахована сума аліментів за другий місяць; Q2- кількість днів прострочення сплати аліментів за другий місяць; An- нарахована сума аліментів за останній місяць перед подачею позову; Qn- кількість днів прострочення сплати аліментів за останній місяць. Пеня за заборгованість по сплаті аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Отже, зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. Такий правовий висновок викладений у постановах Великої Палати Верховного Суду у справі № 572/1762/15-ц від 25 квітня 2018 року та у справі № 333/6020/16-ц від 03 квітня 2019 року. Таким чином, враховуючи те, що відповідач не сплачував аліменти з червня 2017 року по липень 2021 року, сума пені за вказаний період необхідно розраховувати наступним чином: за червень 2017 року пеня становить 15230 гривень (1000 гривень нарахована сума аліментів * 1% * 1523 дні прострочення сплати аліментів); за липень 2017 року пеня становить 14930 гривень; за серпень 2017 року пеня становить 14620 гривень; за вересень 2017 року пеня становить 14310 гривень; за жовтень 2017 року пеня становить 14010 гривень; за листопад 2017 року пеня становить 13700 гривень; за грудень 2017 року пеня становить 13400 гривень; за січень 2018 року пеня становить 13090 гривень; за лютий 2018 року пеня становить 12780 гривень; за березень 2018 року пеня становить 12500 гривень; за квітень 2018 року пеня становить 12190 гривень; за травень 2018 року пеня становить 11890 гривень; за червень 2018 року пеня становить 11580 гривень; за липень 2018 року пеня становить 11280 гривень; за серпень 2018 року пеня становить 10970 гривень; за вересень 2018 року пеня становить 10660 гривень; за жовтень 2018 року пеня становить 10360 гривень; за листопад 2018 року пеня становить 10050 гривень; за грудень 2018 року пеня становить 9750 гривень; за січень 2019 року пеня становить 9440 гривень; за лютий 2019 року пеня становить 9130 гривень; за березень 2019 року пеня становить 8850 гривень; за квітень 2019 року пеня становить 8540 гривень; за травень 2019 року пеня становить 8240 гривень; за червень 2019 року пеня становить 7930 гривень; за липень 2019 року пеня становить 7630 гривень; за серпень 2019 року пеня становить 7320 гривень; за вересень 2019 року пеня становить 7010 гривень; за жовтень 2019 року пеня становить 6710 гривень; за листопад 2019 року пеня становить 6400гривень; за грудень 2019 року пеня становить 6100 гривень; за січень 2020 року пеня становить 5790 гривень; за лютий 2020 року пеня становить 5480 гривень; за березень 2020 року пеня становить 5190 гривень; за квітень 2020 року пеня становить 4880 гривень; за травень 2020 року пеня становить 4580 гривень; за червень 2020 року пеня становить 4270 гривень; за липень 2020 року пеня становить 3970 гривень; за серпень 2020 року пеня становить 3660 гривень; за вересень 2020 року пеня становить 3350 гривень; за жовтень 2020 року пеня становить 3050 гривень; за листопад 2020 року пеня становить 2740 гривень; за грудень 2020 року пеня становить 2440 гривень; за січень 2021 року пеня становить 2130 гривень; за лютий 2021 року пеня становить 1820 гривень; за березень 2021 року пеня становить 1540 гривень; за квітень 2021 року пеня становить 1230 гривень; за травень 2021 року пеня становить 930 гривень; за червень 2021 року пеня становить 620 гривень; за липень 2021 року пеня становить 320 гривень; Отже, загальний розмір пені за прострочення сплати аліментів відповідачем [PERSON] за період з червня 2017 року по липень 2021 року становить 388590 гривень. Тому, враховуючи наведене, в межах заявлених позовних вимог, суд вважає, що позов слід задовольнити та стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 30371,77 гривень неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів.

Outcome: approved