Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-06 00:00:00

[PERSON] звернулася до Золотоніського міськрайонного суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за договором оренди житла. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 01.08.2015 року між позивачем та відповідачами був укладений договір оренди житлового приміщення за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до умов вказаного договору відповідачі зобов'язувались сплачувати щомісячно за газ, водопостачання, вивіз ТПВ та електроенергію в повному обсязі за показниками лічильників. Фактично відповідачі вселилися в будинок 01.08.2015 року та проживали до 22.02.2016 року. Однак в порушення вказаних умов договору оренди житла відповідачі оплату за вказані комунальні послуги не здійснювали та 22.02.2016 року виселилися із вказаного будинку через відключення електричної енергії. Під час звірки всіх лічильників позивач виявила, що відповідачі заборгували за комунальні послуги на загальну суму 7072 грн. 83 коп., які позивач вимушена була сплатити самостійно, окрім того позивач змушена була сплатити 425,48 грн. за підключення електричної енергії. Оскільки відповідачі погашати заборгованість в добровільному порядку відмовляються, [PERSON] змушена звернутися до суду із вказаним позовом та вимагати примусового стягнення заборгованості та стягнення моральної шкоди, яка, на думку позивача, була завдана неправомірними діями відповідачів та оцінена позивачем у сумі 5000 грн. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилась, направивши до суду листа, згідно з яким просила розгляд справи здійснювати за її відсутності, на задоволенні вказаних позовних вимог наполягала. Відповідачі по справі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не зявилися повторно, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялися в установленому законом порядку, клопотання про розгляд справи за їх відсутністю чи про відкладення розгляду справи не надіслали, заперечення на позовні вимоги чи пояснення до суду також не надіслали. Враховуючи неодноразові неявки відповідачів до суду, та з метою забезпечення дотримання принципів розумності та своєчасності розгляду і вирішення справи, суд розглядає справу за відсутності відповідачів заочно. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення із наступних підстав. Згідно з ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 15 та ст. 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, визнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту прав, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання. Із свідоцтва про право на спадщину за законом від 19.02.2008 року серії ВКЕ № 671997, посвідченого державним нотаріусом Золотоніської міської нотаріальної контори [PERSON] за реєстровим № 684, вбачається, що позивачці на праві власності належить 3/10 частини будинку із відповідною частиною надвірних будівель що знаходиться в м. Золотоноша Черкаської області по вул. Водопійній, 8. Згідно з договором оренди від 01.08.2015 року сторони по справі уклали договір оренди житлового приміщення, яке складається із трикімнатної квартири за адресою вул. Водопійна, 8 у м. Золотоноша Черкаської області. Відповідно до п. 2.1 вказаного договору наймач зобовязується використовувати приміщення за призначенням, утримувати приміщення в належному стані, своєчасно платити за проживання, споживання електроенергії, теплоенергії та комунальні послуги. Сторони підтвердили свою згоду з умовами вказаного договору оренди житла, що підтверджується відповідними підписами сторін у вказаному договорі. Згідно ч. 1 ст. 810 ЦК України за договором найму (оренди) житла одна сторона - власник житла (наймодавець) передає або зобов'язується передати другій стороні (наймачеві) житло для проживання у ньому на певний строк за плату. Згідно ч. 3 ст. 815 ЦК України наймач зобов'язаний своєчасно вносити плату за житло. Наймач зобов'язаний самостійно вносити плату за комунальні послуги, якщо інше не встановлено договором найму. Відповідно до п. 3.1 вказаного договору оренди приміщення здається в оренду з 01 серпня 2015 року. Із виписок по особовому рахунку, які додані до матеріалів справи судом вбачається, що починаючи з серпня 2015 року за адресою: м. Золотоноша Черкаської області, вул. Водопійна, 8, спостерігається заборгованість по оплаті за комунальні послуги, яка становить за електричну енергію 5155,83 грн., теплову енергію 1559 грн., водопостачання та вивіз ТПВ в сумі 358,0 грн., що також стверджується відповідними квитанціями по оплаті за вказані комунальні послуги, які додані до матеріалів справи. Згідно з листом № 205 від 11.07.2016 року Публічного акціонерного товариства «Черкасиобленерго» Золотоніський район електричних мереж, електрична енергія за адресою: [ADDRESS], відключалась в лютому 2016 року у звязку із заборгованістю 2000,45 грн., яка виникла станом на 01.12.2015 року. На час відключення заборгованість збільшилася та становила 5155,83 грн. Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Як вбачається із копії чеків на оплату за комунальні послуги від 05.04.2016 р., 17.05.2016 р., 24.04.2016 р., та відповідної відмітки банку про оплату на квитанції за оплату електроенергії, які додані до матеріалів справи, позивач по справі оплатила суми заборгованості за комунальні послуги. Таким чином судом встановлено, що відповідачі [PERSON]А та [PERSON] порушили свої зобовязання визначені договором оренди вказаного житла, а тому повинні повернути кошти позивачу, яка самостійно погасила заборгованість за оплату комунальних послуг, що утворилася в результаті недобросовісних дій відповідачів по справі. Згідно із ст. 816 ч. 3 ЦК України якщо наймачами житла є кілька осіб, їхні обов'язки за договором найму житла є солідарними. Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті Відповідно до положень ст. 23 ЦК України моральна шкода, крім іншого, полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Як зазначено в роз'ясненнях Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (не майнової) шкоди» розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Вирішуючи питання про відшкодування позивачу моральної шкоди, суд прийшов до висновку, що [PERSON] Дійсно зазнала моральних страждань через заборгованість, яку залишили відповідачі, що спричинило їй психічний та побутовий дискомфорт, оскільки позивач змушена була витрачати свій час, нерви та власні грошові кошти, щоб погасити заборгованість по оплаті за комунальні послуги. Однак суд враховує обставини справи та розмір шкоди заподіяної позивачу, а також враховує вимоги розумності і справедливості, глибини душевних і моральних страждань позивача, а тому вважає, що позов в частині відшкодування моральної шкоди слід задовольнити частково і стягнути із відповідачів на користь позивача 1000,0 грн. моральної шкоди. Таким чином, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог. Згідно вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. За таких обставин суд стягує з відповідачів на користь позивача судові витрати понесені ним при подачі позову до суду. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ На підставі зазначеного та

Outcome: partial