Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-22 00:00:00

[PERSON]\~ звернулася в суд із позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якій зазначає, що перебуває з відповідачем у шлюбі, зареєстрованому 31 січня 2006 року у Новосільській сільській раді Підволочиського районну Тернопільської області, актовий запис № 1. Під час перебування у шлюбі у них народилася донька [PERSON], [INFO], яка на даний час неповнолітня та проживає з нею. Спільне подружнє життя з відповідачем не склалося через різні погляди на сімейне життя, відсутність взаєморозуміння. З 2016 року проживають окремо, подружніх відносин не підтримують. Переконана, що збереження шлюбу є неможливим та суперечить її інтересам, а тому просить позов задовольнити, терміну на примирення не надавати, спору щодо місця проживання дитини немає, прізвище бажає змінити на дошлюбне «Осінчук». Сторони, будучи повідомленими про дату і час судового розгляду, в судове засідання не зявилися, подали заяви з проханням справу слухати у їх відсутності. Позивач позов підтримала. Відповідач проти позову не заперечив. Дослідивши матеріали справи, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховуючи визнання позову відповідачем, суд вважає за можливе прийняти рішення у підготовчому провадженні, задовольнивши позовні вимоги, з наступних підстав: Згідно свідоцтва про шлюб серії 1-ИД №009836, виданого 31 січня 2006 року [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], зареєстрували шлюб у Новосільській сільській раді Підволочиського району Тернопільської області 31 січня 2006 року, актовий запис №1, після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище «Ботузак». Під час перебування у шлюбі в сторін народилася дочка [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвом про народження серії І-ИД № 037854 від 10 листопада 2006 року. Згідно із\~ст.51 Конституції України\~та\~ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обовязки у шлюбі та сімї. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.ч. 3 та 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування подружжя до припинення шлюбних стосунків чи їх збереження є неприпустимим і є порушенням права на свободу та особисту недоторканість. Позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя ( ч.1\~ст.110 СК України\~). Згідно зі\~ст.112 СК України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Таким чином, судом встановлено, що сторони сімейних стосунків не підтримують, разом не проживають, позивач наполягає на розлученні, має стійке волевиявлення до розірвання шлюбу, подальше спільне життя подружжя неможливе та суперечить їх інтересам, а тому суд вважає, що шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач при реєстрації шлюбу змінила прізвище на «Ботузак», в своїй заяві зазначила про бажання відновити дошлюбне прізвище «Осінчук». За вказаних суд приходить до переконання про обґрунтованість позовних вимог, а тому позов слід задовольнити.

Outcome: approved