Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-23 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом про визнання відповідача [PERSON] таким, що втратив право на користування житловим приміщенням будинку № 15, що розташований в с. Крайниково, вул. Байлова, Хустського району, Закарпатської області. Позов мотивовано тим, що позивачка є власником житлового будинку № 15, що розташований в с. Крайниково, вул. Байлова, Хустського району, Закарпатської області. Підстава виникнення права власності свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 23.05.2000 року видане Хустською державною нотаріальною конторою за реєстровим № 3180. У вказаному будинку також зареєстрований їх колишній зять відповідач по справі, якого позивачка зареєструвала у своєму будинку в період шлюбу з її донькою. Рішенням Хустського районного суду від 20.11.2013 року шлюб між відповідачем [PERSON] та дочкою позивачки [PERSON] розірвано. Ще до розірвання шлюбу, а саме з кінця 2012 року відповідач добровільно змінив місце проживання та став проживати за адресою [INFO] в будинку його батьків. Відповідач житлом не користується, не виконує обовязків повязаних з утримання житлового приміщення та оплатою комунальних послуг. В добровільному порядку відповідач змінити реєстрацію свого місця проживання не бажає. Крім того, позивачка має намір оформити субсидію, але та обставина що в будинку зареєстрований відповідач не дає цього зробити. Дана обставина заважає позивачці повноцінно користуватись будинком. В судове засідання позивачка [PERSON] подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала і просила суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився з невідомих суду причин. Про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином - шляхом публікації повідомлення в газеті «Новини Закарпаття» №29(4494) від 15.03.2016 року. Представник Хустського РВ ГУ ДМС України в Закарпатській області в судове засідання не зявився. Про день, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, причини неявки суду не відомі. Враховуючи наведене, суд вважає за можливе відповідно до ст. 169 ч. 4 ЦПК України, виходячи з наявних у справі даних про права і взаємовідносини сторін, та беручи до уваги те, що позивачка не заперечила у поданій до суду заяві проти вирішення справи без участі відповідача [PERSON], провести заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин, суд вважає, що справу можливо вирішити у відсутності сторін без фіксування судового процесу. Дослідивши наявні матеріали справи, суд дійшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Під час розгляду справи в судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є власником житлового будинку № 15, що розташований в с. Крайниково, вул. Байлова, Хустського району, Закарпатської області. В даному будинку також прописаний [PERSON], який з кінця 2012 року не проживає в даному будинку. Відповідно до довідки виданої виконкомом Крайниківської сільської ради, Хустського району, Закарпатської області, № 171 від 15.12.2015 року відповідач [PERSON] з 2012 року за адресою с. Крайниково, вул. Байлова, № 15, Хустського району не проживає. Частиною 1 ст. 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд і має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Частиною 1 ст. 321 ЦК України встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 405 ч.2 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. З огляду на встановлене суд констатує, що позивачка обґрунтовано та правомірно ставить вимоги до відповідача, про визнання його таким, що втратив право на користування житлом в його будинку, так як остання відповідно до ст. 405 ЦК України втратив право на користування жилим приміщеннями в будинку позивачки. Враховуючи наведене,

Outcome: approved