Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-06 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом, в якому просить суд стягнути з [PERSON] на свою користь грошові кошти у розмірі 3.125 гривень в рахунок відшкодування додаткових витрат та грошові кошти у розмірі 21.835 гривень в якості передбачуваних додаткових витрат на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO]. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, під час перебування в якому народилася донька [PERSON], [INFO]. В подальшому шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано на підставі судового рішення та неповнолітню доньку залишено проживати разом з матір'ю. Крім того, на підставі судового рішення щомісячно стягуються з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої доньки в твердій грошовій сумі у розмірі 800 гривень. Однак, стягуваних коштів не вистачає на відвідування Одеського дошкільного закладу «Ясла-садочок» № 15 комбінованого типу Одеської міської ради, займатися у гуртку дитячих танців, відвідувати різні масові заходи, з яких цирк, зоопарк, театр, кінотеатр. Хоча це є заходами виховання та розвитку дитини, які необхідні для формування правильного світогляду, рис характеру, відкриття та розвиток здібностей дитини та всі ці заходи потребують фінансових витрат, а саме: - з 03 червня 2013 року [PERSON], [INFO], відвідує Одеський дошкільний заклад «Ясла-садочок» № 15 комбінованого типу Одеської міської ради та за харчування в якому треба платити кожен місяць по 195 гривень, тобто на день подачі позову [PERSON] сплатила 2.535 гривень; - з 01 вересня 2014 року [PERSON], [INFO], відвідує ОПДНЗ «Центр розвитку дитини «Ладушка», навчання в якому коштує 6.480 гривень за учбовий рік; - за останній рік дитина відвідала значна кількість різних масових заходів, після яких залишилися квітки на суму 590 гривень; - з метою подальшого розвитку особистості дитини, необхідно продовжити відвідувати різні масові заходи, з яких цирк, зоопарк, театр та інші, що також потребує коштів не менш ніж 2.000 гривень; Таким чином, на день подання позову фактично понесенні витрати складають 3.125 гривень, з яких: - сплата за харчування в Одеському дошкільному закладі «Ясла-садочок» № 15 комбінованого типу Одеської міської ради у розмірі 2.535 гривень; - відвідання дитиною різних масових заходів за останній рік на суму 590 гривень. А також передбачувані додаткові витрати на суму 21.835 гривень, з яких: - витрати на харчування у дитячому садочку до початку відвідування школи в сумі 4.875 гривень (25 міс. * 195); - витрати на найближчі два роки по відвідуванню розвиваючих заходів в сумі 4.000 гривень; - витрати на відвідування ОПДНЗ «Центр розвитку дитини «Ладушка», із розрахунку 6.480 гривень за один учбовий рік, а до початку відвідування школи в сумі 12.960 гривень. Не погодившись з пред'явленим позовом, під час розгляду справи представник відповідача [PERSON] надав суду письмові заперечення, в яких посилається на те, що позовні вимоги є необґрунтованими та безпідставними, у задоволені яких слід відмовити з огляду на наступне. Так, [PERSON], [INFO], дійсно є донькою [PERSON], який справно сплачує аліменти на її утримання. Хоча на даний час майновий стан [PERSON] дуже важкий, оскільки він не працює та не має ніякого доходу. І це у той час, коли на його утриманні перебувають непрацездатні батьки, [PERSON] та [PERSON], а також троє дітей. На підставі судового рішення від 11 березня 2014 року, з [PERSON] щомісяця стягуються аліменти у розмірі 600 гривень на утримання його матері [PERSON], яка хворіє бронхіальною астмою, хронічним бронхітом, сахарним діабетом II типу середньої тяжкості, вузловим зобом II ступеня, а також аліменти у розмірі 600 гривень на утримання його батька [PERSON], який є інвалідом III групи загального захворювання. Єдиним джерелом їх доходів є їхня невелика пенсія, але у зв'язку з вказаними проблемами зі здоров'ям її недостатньо для забезпечення життєвих потреб та додаткових витрат на лікування, спеціальне харчування та догляд, потрібні великі кошти на ліки. Крім того, вони проходять планове стаціонарне лікування в лікарні. А тому матеріальне становище [PERSON] та [PERSON] є вкрай нужденним. Більш того, у [PERSON] крім доньки [PERSON], є ще двоє малолітніх дітей, а саме [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. На утримання [PERSON], [PERSON] щомісячно сплачує аліменти у розмірі 500 гривень. В той самий час [PERSON] повністю забезпечує малесеньку доньку [PERSON] та дружину [PERSON], яка перебуває у відпустці по догляду за їхньою спільною дитиною. З огляду на вищезазначене [PERSON] не має фінансової можливості сплачувати додаткові витрати на утримання [PERSON], [INFO]. У судовому засіданні представник позивачки [PERSON] позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити з підстав, викладених у позові. Представники відповідача [PERSON] та [PERSON] у судовому засіданні пред'явлені позовні вимоги не визнали, просили суд відмовити у їх задоволені через скрутне матеріальне становище [PERSON]. Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи та надані докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб, від цього шлюбу народилася донька - [PERSON], [INFO], про що зроблено відповідний актовий запис № 33, що вбачається зі свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 21 березня 2013 року. В подальшому шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано, про що 24 листопада 2009 року зроблено відповідний актовий запис № 824, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 11 березня 2010 року. Дитини залишалась проживати з матір'ю. З матеріалів справи вбачається, що 04 грудня 2009 року [PERSON] зареєстрував шлюб з позивачкою [PERSON], про що зроблено відповідний актовий запис № 1196. Під час перебування [PERSON] з [PERSON] у шлюбних відносинах, народилася донька - [PERSON], [INFO], про що зроблений відповідний актовий запис № 1511, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 08 вересня 2010 року. 05 листопада 2012 року Київський районний суд м. Одеси постановив заочне рішення по справі № 1512/7980/2012, яким розірвав шлюб між [PERSON] з [PERSON], а також визначено місце проживання неповнолітньої [PERSON], [INFO], разом з матір'ю [PERSON]. Судове рішення набрало законної сили. 04 лютого 2014 року [PERSON] зареєстрував шлюб з [PERSON], про що зроблено відповідний актовий запис № 156, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 04 лютого 2014 року. Від цього шлюбу у [PERSON] з [PERSON] народилася донька - [PERSON], [INFO], актовий запис № 7310, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 23 липня 2014 року. Таким чином, з огляду на вищезазначене судом встановлено, що у відповідача [PERSON] є три неповнолітні дитини, а саме: - [PERSON], [INFO], яка проживає зі своєю матір'ю [PERSON]; - [PERSON], [INFO], яка проживає зі своєю матір'ю [PERSON], зазначене підтверджується матеріалами справи, а саме відповідною довідкою про склад сім'ї та реєстрацію № 4 від 13 січня 2014 року, яка видана КП «Житлово-комунальний сервіс «Чорноморський»; - [PERSON],[INFO], яка проживає разом з ним та матір'ю, при цьому [PERSON] на даний час перебуває у відпустці по догляду за їхньою спільною дитиною. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу Пунктом 17 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз'яснено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (або в твердій грошовій сумі) і виплачуються щомісячно. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК. При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи. Як встановлено у судовому засіданні та вбачається з матеріалів справи, що [PERSON] щомісяця надає [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі у розмірі 500 гривень, що підтверджується відповідною розпискою від 04 листопада 2014 року, написаною власноруч [PERSON] та засвідченою в.о. секретаря Троїцької сільської ради Біляївського району Одеської області. На підставі рішення Київського районного суду м. Одеси від 17 квітня 2013 року по справі № 520/474/13-ц стягуються з [PERSON] на користь [PERSON] щомісячно аліменти на утримання неповнолітньої [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі у розмірі 800 гривень. Рішення набрало законної сили. Факт сплати [PERSON] аліментів [PERSON] підтверджується розрахунком заборгованості по аліментам, затвердженого начальником Першого Київського відділу Державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції від 25 вересня 2014 року, яка становить 59 гривень 76 копійок станом на 01 вересня 2014 року. А також відповідними квитанціями, наданими представником [PERSON]. Положеннями ч. 1 ст. 202 СК України передбачено, що повнолітні дочка, син зобов'язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Згідно із свідоцтвом про народження [PERSON] серії [NUMBER] в графі батько вказаний [PERSON] а в графі мати вказана [PERSON] Матеріалами справи підтверджується, що [PERSON] хворіє бронхіальною астмою, хронічним бронхітом, сахарним діабетом II типу середньої тяжкості, вузловим зобом II ступеня, а батько [PERSON] є інвалідом III групи загального захворювання та єдиним джерелом їх доходів є їхня невелика пенсія. 11 березня 2014 року Київський районний суд м. Одеси постановив рішення по справі № 520/1009/14-ц, яким стягуються з [PERSON] на користь [PERSON] та [PERSON] щомісячно аліменти в твердій грошовій сумі у розмірі 600 гривень на кожного. При цьому, факт отримання [PERSON] та [PERSON] від [PERSON] зазначених аліментів та в сумі 600 гривень підтверджується відповідними розписками, написаних власноруч [PERSON] та [PERSON], наявних в матеріалах справи. З урахуванням вищевказаного, судом встановлено, що відповідач [PERSON] кожен місяць витрачає на утримання своїх неповнолітніх дітей та батьків не менш 2.500 гривень (500 гривень на [PERSON] + 800 гривень [PERSON] + 600 гривень [PERSON] + 600 гривень [PERSON] = 2.500 гривень), хоча в цю суму не включено суму грошових коштів, які витрачаються на утримання [PERSON] та [PERSON], яка на даний час перебуває у відпустці по догляду за дитиною. При цьому в матеріалах справи відсутні будь-які дані про офіційне працевлаштування [PERSON]. Статтею 185 Сімейного кодексу України встановлено, що той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Пунктом 18 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз'яснено, що до передбаченої ст. 185 СК участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. Оцінивши всі обставини у їх сукупності, з урахуванням вимог розумності та справедливості, а також покладеного на батьків законодавством обов'язку утримання неповнолітніх дітей, суд вважає, що [PERSON] зобов'язаний утримувати свою доньку [PERSON], [INFO], та брати участь у додаткових витратах на розвиток її здібностей, але суд не погоджується з розміром грошових коштів, які [PERSON] просить стягнути з [PERSON] в якості додаткових витрат на доньку [PERSON], [INFO], а саме в сумі 24.960 гривень, з яких: - 3.125 гривень фактично зазнані витрати; - 21.835 гривень передбачувані витрати. Так, при визначенні розміру додаткових витрат суд, відповідно до ст. 182 СК України, враховує матеріальне положення платника додаткових витрат, наявність у платника інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина тощо, а також суд виходиться із того, що така участь батьків має бути рівною, водночас враховуючи можливість батьків надавати таку допомогу. В даному випадку на утриманні відповідача знаходяться його батьки та ще двоє неповнолітніх дітей, без урахування [PERSON], [INFO], що має істотне значення для визначення розміру додаткових витратах на дитину, у зв'язку з чим суд не вбачає можливості стягнути з [PERSON] грошову суму у розмірі 24.960 гривень, як додаткових витрат на дитину, через стан його матеріального становища. Отже, враховуючи характер і об'єм та з урахуванням вимог розумності й справедливості, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення додаткових витратах на дитину підлягають частковому задоволенню, а саме у розмірі 3.240 гривень, які становлять половину вартості оплати за один учбовий рік в ОПДНЗ «Центр розвитку дитини «Ладушка», в іншій частині слід відмовити за безпідставністю. За приписами ч. 3 ст. 88 ЦПК України визначено, що якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Оскільки позивачка [PERSON] звільнена від сплати судового збору, суд вважає, що судовий збір слід стягнути з відповідача [PERSON]. Таким чином, з відповідача [PERSON] в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 243 гривні 60 копійок. З огляду на вищевикладене, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню шляхом стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] грошових коштів у розмірі 3.240 гривень в рахунок відшкодування додаткових витрат на утримання доньки [PERSON], [INFO], а також з [PERSON] в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 243 гривні 60 копійок. У задоволені позовних вимог в іншій частині слід відмовити за безпідставністю.

Outcome: partial