Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-14 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вищевказаним позовом і просить визнати недійсним укладений між нею та [PERSON] компанією ТОВ «УКРКОМ» АГРОКАРСМОБІЛ» договір майнового лізингу з додатками № 888-769 від 16.06.2016 р., стягнути з [PERSON] компанії ТОВ «УКРКОМ» АГРОКАРСМОБІЛ» на її користь 72 000 грн. вартості фінансування згідно договору майнового лізингу № 888-769 від 16.06.2016 р., а також судові витрати в понесених розмірах. Позовні вимоги обгрунтовує тим, що 16 червня 2016 року вона уклала з відповідачем договір майнового лізингу з додатками № 888-769, за умовами якого [PERSON] компанія ТОВ «УКРКОМ» АГРОКАР-СМОБІЛ» зобовязалось придбати та передати їй на умовах майнового лізингу у користування майно (автомобіль KIA Sportage - 2.0 D AT 4WD, вартістю 360 000 грн.), а вона зобовязалась прийняти Предмет Лізингу та сплачувати [PERSON] платежі та інші платежі згідно з умовами цього Договору. Додатком 3 до договору встановлений розмір щомісячних періодичних платежів в сумі 4095,55 грн. за користування Предметом Лізингу, які вона зобовязана сплачувати протягом 60 місяців. Розділом І договору визначено, що перший лізинговий платіж складається із суми, яка відшкодовує частину вартості Предмета Лізингу, в розмірі вказаному в Додатку № 2 (50%) до даного Договору, сплачена Лізингоодержувачем на рахунок Лізингодавця до дати Передачі Предмета Лізингу. Договір укладався в інформаційному пункті у місті Харків. Перед укладенням договору майнового лізингу представник відповідача запевнив її, що після сплати вартості Фінансування в розмірі 72\~000 грн. автомобіль марки KIA Sportage модель 2.0 D AT 4WD буде протягом трьох днів доставлений представником ТОВ «УКРКОМ» АГРОКАРСМОБІЛ» за місцем її проживання, після чого вона матиме виконувати свої інші зобовязання згідно договору майнового лізингу. При ознайомленні з умовами майнового договору лізингу вона запитала у представника ТОВ «УКРКОМ» АГРОКАРСМОБІЛ» про те, що договір майнового лізингу містись інші умови передачі предмету лізингу, а саме, що згідно п. 5.1 Предмет Лізингу передається в користування Лізингоодержувачеві протягом строку, який становить не більше ста двадцяти робочих днів з моменту сплати Лізингоодержувачем на рахунок Лізингодавця Першого лізингового платежу, Платежу за Передачу Предмета Лізингу та витрат за послуги реєстрації у відповідних органах державної реєстрації транспортних засобів, проте представник відповідача переконав її, що це типова форма договору, а на практиці все відбудеться саме так, як стверджується представником. 16 червня 2016 року вона сплатила за квитанцією на користь ТОВ «УКРКОМ» АГРОКАРСМОБІЛ» 72\~000 грн. вартості фінансування згідно договору майнового лізингу № 888-769 від 16.06.2016 р. Через три дні після укладення договору майнового лізингу обіцяний відповідачем автомобіль їй доставлений не був. При приїзді до м. Харків представник відповідача відправив її до головного офісу відповідача в м. Києві. По прибуттю до м. Києва вона за зареєстрованою юридичною адресою відповідача по бул. Чоколівському, буд. 19 представників ТОВ «УКРКОМ» АГРОКАРСМОБІЛ» не виявила. При зверненні до представників компанії за телефоном 044-247-95-58 мені відповіли, що компанія діє, проте від зустрічі зі мною відмовились з тих мотивів, що така зустріч буде можлива лише після сплати мною відповідно до п. 5.1 договору фінансового лізингу на рахунок Лізингодавця Першого лізингового платежу в розмірі 50 відсотків від вартості предмета лізингу, а саме 180 000 грн., Платежу за Передачу Предмета Лізингу в розмірі 3 відсотків від вартості предмета лізингу, а саме 10\~800 грн. Така поведінка представників відповідача викликає у неї сумніви щодо законності укладеного договору фінансового лізингу та дає підстави для висновку, що договір укладений з псевдолізинговою компанією, яка шахрайським чином заволоділа її грошовими коштами. Тому вона змушена звернутися до суду з даним позовом. У судове засідання позивачка та її представник не зявилися, представник позивача надав заяву про розгляд справи без його участі та участі його довіритель ниці (а.с. 44, 49, 59). Представник відповідача [PERSON] компанії ТОВ «УКРКОМ» АГРОКАР-СМОБІЛ» у судове засідання не зявився, про день і час розгляду справи повідомлено відповідно вимог ч. 5 ст. 74 ЦПК України та в телефонному і електронному режимах (а.с. 42, 47, 54, 56, 58). Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку. Між стронами склалися правовідносини з приводу захисту прав споживача, визнання правочину недійсним, які регулюються ЦК України та ЗУ Про захист прав споживачів. Встановлено, що 16 червня 2016 року між [PERSON] та [PERSON] компанією ТОВ «УКРКОМ» АГРОКАР-СМОБІЛ» укладено договір майнового лізингу з додатками № 888-769 (далі по тексту Договір), за умовами якого [PERSON] компанія ТОВ «УКРКОМ» АГРОКАР-СМОБІЛ» зобовязалось придбати та передати [PERSON] на умовах майнового лізингу у користування майно (надалі Предмет Лізингу визначений у п. 3.1. цього Договору), а [PERSON] зобовязалась прийняти Предмет Лізингу та сплачувати [PERSON] платежі та інші платежі згідно з умовами цього Договору. Строк користування Лізингоодержувачем Предметом Лізингу складається з періодів (місяців) згідно з Графіком сплати лізингових платежів (Додаток № 3 до Договору) та починається з дати підписання [PERSON] приймання- передачі Предмету Лізингу за формою, встановленою Лізингодавцем (а.с.10-21). Предметом лізингу даного договору є автомобіль KIA Sportage. Додатком 4 до вказаного договору майнового лізингу визначена модель автомобіля марки KIA Sportage 2.0 D AT 4WD, та його вартість 360 000 грн. (а.с. 25). Предмет Лізингу є власністю Лізингодавця до моменту переоформлення права власності на Лізингоодержувача згідно з умовами даного Договору (п. 3.1, п. 3.3 Договору). Згідно п. 4.4.2 договору Лізингоодержувач має право набути право власності на Предмет Лізингу в порядку, передбаченому даним Договором та чинним законодавством України. Додатком 3 до договору встановлений розмір щомісячних періодичних платежів в сумі 4095,55 грн. за користування Предметом Лізингу, протягом 60 місяців (а.с. 24). Згідно пункту 5.1 договору Предмет Лізингу передається в користування Лізингоодержувачеві протягом строку, який становить не більше ста двадцяти робочих днів з моменту сплати Лізингоодержувачем на рахунок Лізингодавця Першого лізингового платежу, Платежу за Передачу Предмета Лізингу та витрат за послуги реєстрації у відповідних органах державної реєстрації транспортних засобів. Перший лізинговий платіж складається, у т.ч., і з вартості фінансування (п.п. 8.2.1 Договору). Вартістю фінансування згідно Договору є одноразова плата за організацію та оформлення даного Договору Лізингоодежувача Лізинодавцю при укладанні Договору (1.Розділ.ВИЗНАЧЕННЯ). 16 червня 2016 року [PERSON] сплатила на користь ТОВ «УКРКОМ» АГРОКАРСМОБІЛ» на рахунок № 26002608642500, код отримувача 34714286, банк отримувача АТ «Укрсиббанк», код банку отримувача 351005, 72\~000 грн. вартості фінансування згідно договору майнового лізингу № 888-769 від 16.06.2016 року, що стверджується квитанцією № QS000128310601 (а.с. 26). Таким чином, позивачем внесено частину сплати Першого лізингового платежу, вимог щодо сплати його повністю відповідачем не надсилалось, у той час як повідомлено представником Лізингодавця, що автомобіль буде передано позивачу протягом трьох днів, що в межах строку, визначеного п. 5.1 договору. Доказів про вісутність такої обіцянки з боку працівника ТОВ «УКРКОМ» АГРОКАР-СМОБІЛ» відповідачем не надано у той час як обов'язок доказування по цій категорії справ покладений на відповідача. Відповідно до частин першої, другої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, пятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Стаття 18 Закону України «Про захист прав споживачів» містить самостійні підстави визнання угоди (чи її умов) недійсною. Згідно ч. 5, ч. 6 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживача» якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним. У разі коли зміна положення або визнання його недійсним зумовлює зміну інших положень договору, на вимогу споживача: 1) такі положення також підлягають зміні; або 2) договір може бути визнаним недійсним у цілому. Відповідно до ч. 2 ст. 18 вищевказаного Закону умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов'язків на шкоду споживача. П.п. 2-4 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживача» визначено, що несправедливими є, зокрема, умови договору про: виключення або обмеження прав споживача стосовно продавця (виконавця, виробника) або третьої особи у разі повного або часткового невиконання чи неналежного виконання продавцем (виконавцем, виробником) договірних зобовязань, включаючи умови про взаємозалік, зобовязання споживача з оплати та його вимог у разі порушення договору з боку продавця (виконавця, виробника); встановлення жорстких обовязків споживача, тоді як надання послуги обумовлене лише власним розсудом виконавця; надання можливості продавцю (виконавцю, виробнику) не повертати кошти на оплату, здійснену споживачем, у разі відмови споживача укласти або виконати договір, без встановлення права споживача на одержання відповідної компенсації від продавця (виконавця, виробника) у звязку з розірванням або невиконанням ним договору. За змістом статті 808 ЦК України, якщо відповідно до договору непрямого лізингу вибір продавця (постачальника) предмета договору лізингу був здійснений лізингоодержувачем, продавець (постачальник) несе відповідальність перед лізингоодержувачем за порушення зобовязання щодо якості, комплектності, справності предмета договору лізингу, його доставки, монтажу, запуску в експлуатацію, тощо. Якщо вибір продавця (постачальника) предмета договору лізингу був здійснений лізингодавцем, продавець та лізингодавець несуть перед лізингоодежувачем солідарну відповідальність за зобовязанням щодо продажу (поставки) предмета договору лізингу. Оскільки вибір продавця предмета лізингу за договором здійснює відповідач, так як в договорі лізингу відсутні будь-які відомості про продавця товару, його найменування та місцезнаходження, куди має завертатись споживач у випадку порушення якості, комплектності та інших умов з продажу товару, то пункт 3.6 Договору, згідно якого «Лізингодавець» не відповідає перед Лізингоодержувачем за невиконання будь-якого зобовязання щодо якості, комплектності, справності Предмета Лізингу, його заміни, введення в експлуатацію, усунення несправностей протягом гарантійного строку, своєчасного та повного задоволення гарантійних вимог, монтажу тощо. За вищенаведеними зобовязаннями відповідає Продавець, суперечить положенням статті 808 ЦК України. Згідно п. 4 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» діяльність з надання будь-яких фінансових послуг, що передбачають пряме або опосередковане залучення фінансових активів від фізичних осіб може здійснюватись лише фінансовими установами після отримання відповідної ліцензії. Відповідно до п. 11-1 ст. 4 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» послуга з адміністрування фінансових активів для придбання товарів у групах є фінансовою послугою. У Переліку фінансових установ, унесених до Державного реєстру фінансових установ, який ведеться Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, відсутня інформація про [PERSON] компанію ТОВ «УКРКОМ» АГРОКАР-СМОБІЛ» як таку, що отримала ліцензію для здійснення фінансових послуг щодо залучення фінансових активів від фізичних осіб, що свідчить про відсутність такого дозволу (ліцензії), та що суперечить вимогам законодавства. Згідно ст. 227 ЦК України правочин юридичної особи, вчинений нею без відповідного дозволу (ліцензії), може бути визнаний судом недійсним. Така правова позиція міститься у справах № 6-2766цс15 та №6-330цс16. Проаналізувавши умови Дговору у їх сукупності суд приходить до висновку про їх несправедливість, отже позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що повязані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобовязана повернути другій стороні в натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. Тобто з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 72\~000 грн. вартості фінансування згідно договору майнового лізингу № 888-769 від 16.06.2016 року. Позивач понесла витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката. Розмір витрат на правову допомогу в розмірі 5000 грн., що підтверджується квитанцією № 42 про оплату правової допомоги (а.с. 31), сплачених представнику [PERSON], які підлягають стягненню з відповідача частково в розмірі 2000 грн. з урахуванням обсягу підготованих процесуальних документів.

Outcome: approved