Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-31 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON] - 02.06.2007 р. н. у твердій грошовій сумі по 1200 грн. щомісячно, до досягнення ним повнолітнього віку. Позовні вимоги позивачка мотивує тим, що проживала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 2007 року. Рішенням Іршавського районного суду від 19.08.2013 року, шлюб між ними розірвано. Від шлюбу у них з відповідачем народилася одна дитина, син [PERSON] - 02.06.2007 р. н. Після розірвання шлюбу вони проживають окремо, дитина знаходиться на її повному утриманні та вихованні. Відповідач ухиляється від сплати аліментів у добровільному порядку, однак постійно виїжджає на заробітки, де має стабільні доходи. Просила суд задовольнити вимоги та стягувати з відповідача на утримання дитини, аліменти до досягнення дитиною повнолітнього віку, в розмірі по 1200 грн. щомісячно. В судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилась, подала до суду заяву в якій просила суд розглядати справу у її відсутності задовольнивши позовні вимоги. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, шляхом розміщення оголошення в газеті «Новини Закарпаття» №82 (4547) від 26.07.2016 року, однак причини його неявки суду не відомі. Частиною1 ст.224 ЦПК України, передбачено, що у разі неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин, суд вважає, що справу можливо вирішити у відсутності сторін без фіксування судового процесу. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що позов слід задовольнити частково з таких підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони проживали в зареєстрованому шлюбі з 2007 року. Даний шлюб розірвано рішенням Іршавського районного суду Закарпатської області у справі № 301/1826/13 ц. від 19.08.2013 року ( а. с. 3-4). За час шлюбу у сторін народилася одна дитина син [PERSON] - 02.06.2007 р. н. ( а. с. 6). Згідно довідки Стеблівської сільської ради Хустського району № 345 від 05.04.2016 року, неповнолітній син сторін, проживає разом з матірю в с. Стеблівка вул. Дружби № 8 Хустського району ( а.с.7). Згідно з ч.3ст 181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі і виплачується щомісячно. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу . Згідно із ч.1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Крім того, відповідно до ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, частин 7,8 ст.7 СК України, під час вирішення будь - яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей. Згідно із ч.1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Встановлені по справі докази дають суду підстави вирішувати питання про стягнення з відповідача аліментів у твердій грошовій сумі, частково задовольнивши позовні вимоги позивачки про стягнення аліментів на утримання дитини. Відповідач є молодою працездатною особою, отримує доходи, немає інших утриманців, окрім неповнолітнього сина і на думку суду спроможний платити аліменти на утримання дитини в розмірі 1000 грн. Даний розмір аліментів не є значним, не може поставити відповідача у скрутне матеріальне становище, відповідає загальним засадам сімейних відносин - справедливості, розумності, моральності. Наведені обставини свідчать про обґрунтованість та правомірність вимоги позивачки щодо стягнення аліментів з відповідача на утримання дитини, до досягнення сином повнолітнього віку, так як відповідно до ст. 180 СК України такі обов'язки покладаються на батьків дитини. При розгляді даної справи встановлено, що відповідач на даний час не проживає з сім'єю і не підтримує з ними ніяких стосунків та не забезпечує утримання неповнолітнього сина. Враховуючи наведене та

Outcome: partial