Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-21 00:00:00

[PERSON] звернулася до Дарницького районного суду міста Києва з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що сімейні відносини подружжя не склалися через різні погляди на подружнє життя та ведення спільного господарства, неодноразові сварки і скандали призвели до втрати кохання, довіри і поваги один до одного, повного взаємного відчуження та неможливості спільного мешкання. Зазначає, що з відповідачем не мешкає, спільного господарства не веде. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 27 квітня 2021 року відкрито провадження у справі № 753/7629/21, постановлено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи, призначено розгляд справи на 22 червня 2021 року. У судове засідання 22 червня 2021 року позивач не з`явився, до суду від позивача надійшла заява, в якій позивач просить проводити розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги просила задовольнити. У судове засідання 22 червня 2021 року відповідач не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку. З огляду на неявку відповідача розгляд справи було відкладено на 22 липня 2021 року. У судове засідання 22 липня 2021 року позивач не з`явився, до суду від позивача надійшла заява, в якій позивач просить проводити розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги просила задовольнити. Дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано 26 квітня 2018 року Дніпровським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві, актовий запис №686. За час перебування у шлюбі у них народилася дитина - донька [PERSON] , [INFO] . Зі змісту позовної заяви вбачається, що сторони мають різні погляди на шлюб та сім`ю, шлюбні відносини між сторонами та ведення спільного господарства припинені, шлюб існує лише формально, а тому перебування у шлюбі суперечить інтересам позивача. Відповідно до частини 1 статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Статтями 21, 24 СК України визначено, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Як передбачено статтею 5 Протоколу № 7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Згідно із частиною 1 статті 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. За приписом частини 2 статті 112 цього Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Перешкод для розірвання шлюбу, визначених частиною 2 статті 110 Сімейного кодексу України, судом не встановлено. Беручи до уваги викладене, суд дійшов висновку, що шлюб фактично припинено, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача, заява про розірвання шлюбу відповідає її дійсній волі, а отже наявні підстави для задоволення позову та розірвання шлюбу між сторонами. Згідно з частиною 2 статті 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили (абзац 2 частини 3 статті 115 Сімейного кодексу України). Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач не просила про відновлення їй дошлюбного прізвища. Судові витрати відповідно до ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

Outcome: approved