Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-23 00:00:00

[PERSON] звернулася до Дзержинського районного суду міста Харкова з позовною заявою до [PERSON] третя особа Служба у справах дітей Шевченківського району управління служб у справах дітей департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради про розірвання шлюбу, визначення місця проживання дитини. Судом було встановлено, що зміст та форма позовної заяви та доданих до неї документів відповідають вимогам статті 175, 177 ЦПК України, справа підсудна Дзержинському районному суду м. Харкова, підстави для повернення позову, відмови у відкритті провадження відсутні. Частина 4 ст. 274 ЦПК України встановлює, що в порядку спрощеного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах: що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів та поділ майна подружжя. Враховуючи це, а також беручи до уваги, що позовні вимоги про розірвання шлюбу не належать до виняткових випадків розгляду справи в порядку спрощеного провадження, суд дійшов висновку про необхідність розгляду справи в порядку загального позовного провадження. Ухвалою від 14 січня 2019 року було відкрито провадження у цивільній справі і призначене підготовче засідання на 12.02.2019 року. Відповідачу був встановлений строк для надання (надіслання) до суду відзиву на позовну заяву. Позивачу і відповідачу були встановлені строки для надання відповіді на відзив та заперечень на відзив. Учасникам справи були роз`яснені їх обов`язки надіслати копії зазначених заяв іншій стороні справи в разі їх складення, а також те, що надання цих заяв є їх правом, і що у разі відсутності заяв, суд вирішує справу за наявними в справі матеріалами. Відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив, заперечень на відповідь від учасників справи не надійшло. Клопотань заявлено не було. Відповідно до ч. 4,5 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. В судове засідання по суті справи з`явилася позивач, відповідач не з`явився, про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, письмові заяви від сторін не надходили. Представник третьої особи надав письмові пояснення та долучив до них висновок. Фактичні обставини справи полягають в наступному: відповідно до свідоцтва про шлюб від 12 серпня 2005 року, виданого Безлюдівською селищною радою Харківського району Харківської області сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, актовий запис № 22. Від спільного шлюбу у подружжя неповнолітня дитина [PERSON] [INFO] . На думку позивача, спільне життя з відповідачем не склалося, тому що у нас різні погляди на сімейне життя та обов`язки. На підставі чого в сім`ї відбувалися сварки, які поступово призвели до того, що ми стали зовсім чужими людьми. Позивач стверджує, що з вересня 2014 року подружнє життя фактично припинилося. На теперішній час збереження шлюбу неможливе завдяки діаметрально протилежним поглядам подружжя на життя. Також позивач стверджує, що на теперішній час відповідач не займається забезпеченням та вихованням дитини взагалі. Статтями 12,13 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності та диспозитивності, згідно з якими кожна сторона повинна довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а суд розглядає справу в межах заявлених вимог і вирішує справу на підставі наданих доказів. Даний принцип полягає у прояві в змагальній формі ініціативи та активності осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь - які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці данні встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко-і відеозаписів, висновками експертів. Згідно ч.1 ст. 95 ЦПК України письмовими доказами є документи, які містять дані про обставини, які мають значення для правильного вирішення спору. Покази позивачки підтверджується письмовими доказами, які в даній справі є достатніми та належними, оскільки реєстрація шлюбу та народження дитини підлягають державній реєстрації і можуть бути доведені тільки, встановленими законом свідоцтвами. В ході судового засідання були досліджені: Свідоцтво про одруження Свідоцтва про народження [PERSON] Обставини, на які позивачка посилається в якості обґрунтування своїх вимог, суд вважає доведеними переліченими вище і безпосередньо дослідженими доказами. Представник позивача наполягав на задоволені позовних вимог в повному обсязі. Представник третьої особи наполягав на задоволені вимог в частині встановлення місця проживання малолітньої доньки разом з матір`ю, інші вимоги просив вирішити на розгляд суду. Відповідач заперечень проти доводів і доказів позивачки не надав, проти задоволення позову не заперечував. На підтвердження законності своїх позовних вимог, позивачка посилалася на приписи статей 18, 24, 104.109,110, 111,112, 113,121, 180-184, 191 Сімейного Кодексу України. Суд частково погоджується з міркуванням позивачки щодо застосування до вирішення правовідносин, які склалися між сторонами наведених нормативних актів. Суд визначає, що для вирішення спірних правовідносин необхідно застосувати: - ч. 3. ст. 105 СК України - шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу; - ч 1 тт. 110 СК України - Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя; - ч. 2 ст. 112 СК України -Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення; - ч. 1 ст. 113 СК України - Особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. - ч. 1. ст. 180 СКУ -Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття; -ч.1 ст. 161 СКУ- Якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Відповідно до висновку про визначення місця проживання малолітньої [PERSON] 2008 року народження від 04 квітня 2019 року № 277 виходячи з інтересів дитини місце мешкання дитини необхідно визначити з мамою. Отже, Враховуючи наведене, Суд доходить висновку про обґрунтованість позову і необхідності його задоволення на підставі того, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивачки, дитина проживає разом з позивачем. Відповідач самоусунувся від родини, зі слів позивачки перебуває на території іншої держави. Позовні вимоги в частині визначення місця проживання разом з матір`ю також підлягають задоволенню. За ч. 2 ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. До яких суд відносить витрати на поштові на судовий збір. Отже, враховуючи достатність і переконливість наявних доказів, на підставі принципів змагальності та диспозитивності, суд прийшов до висновку про порушення цивільних прав позивача з боку відповідача та необхідності їх захисту шляхом часткового задоволення позову. Поведінку відповідача суд вважає способом захисту з метою уникнути цивільної відповідальності. На підставі ст. ст. 10, 12, 13, 18, 81, 141, 259, 263 - 265 ЦПК України, суд,-

Outcome: approved