Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-03 00:00:00

[PERSON] звернулася до Балтського районного суду Одеської області з позовом до Балтської міської ради Одеської області про визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування, посилаючись на те, що у зв'язку зі смертю її батька [PERSON], померлого [INFO] року відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки розміром 3,11 га, кадастровий номер [NUMBER], розташованої на території Оленівської сільської ради Балтського району Одеської області, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, якою останній володів згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] виданого на підставі розпорядження Балтської райдержадміністрації від 09.06.2004 року № 240/А-2004, та земельної ділянки розміром 0,77 га, кадастровий номер [NUMBER], розташованої на території Оленівської сільської ради Балтського району Одеської області, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, якою останній володів згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], виданого на підставі розпорядження Балтської райдержадміністрації від 09.06.2004 року № 240/А-2004. Однак в зв'язку з втратою правовстановлюючих документів, а саме Державних актів на право на земельну ділянку, позивач позбавлена можливості отримати свідоцтво про право на спадщину, тому вимушена звернутися до суду про захист свого майнового права. Позивач [PERSON] звернулася до суду з клопотанням про розгляд справи за її відсутності за наявними матеріалами у справі. Відповідач - представник Балтської міської ради Одеської області в судове засідання не з'явився, але надав суду заяву, в якій визнає позовні вимоги та просить розглянути справу за його відсутності. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, суд ухвалює рішення за результатами підготовчого провадження за наявними у справі доказами, у зв'язку з визнанням позову відповідачем. Згідно ч.4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Розглянувши позов в межах заявлених вимог, вивчивши матеріали справи, надавши належну оцінку представленим доказам, судом встановлено наступне. [PERSON], на підставі розпорядження Балтської районної державної адміністрації Одеської області від 09.06.2004 року № 240/А-2004, отримав у власність земельну ділянку розміром 3,11 га, кадастровий номер [NUMBER], розташованої на території Оленівської сільської ради Балтського району Одеської області, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 21.08.2004, та земельну ділянку розміром 0,77 га, кадастровий номер [NUMBER], розташованої на території Оленівської сільської ради Балтського району Одеської області, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 21.08.2004 року, що підтверджуються Витягами з Державного земельного кадастру про земельну ділянку за № НВ-5106191432018 від 23.04.2018 року та № НВ-5106191552018 від 23.04.2018 року відповідно. (а.с. 58-63 ) [INFO] року [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого повторно 06.11.2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Балтського районного управління юстиції Одеської області (а.с. 8). Згідно заповіту, зареєстрованого в реєстрі за № 33 від 17.07.2009 року, посвідченого секретарем Оленівської сільської ради Балтського району Одеської області Васильовою Н.В, [PERSON] на випадок своєї смерті зробив таке розпорядження: «все своє майно, де б воно не було, і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що мені буде належати на день моєї смерті, і на що за законом буду мати право заповідаю у власність дочці - [PERSON], [INFO]» (а.с.11). Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого повторно 05.02.2002 року Відділом РАГСу Балтського районного управління юстиції Одеської області [PERSON] (після одруження змінила прізвище на Карвацтка, свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] [PERSON] народився [INFO] року та являється дочкою [PERSON]. (а.с. 6, 7) У зв'язку зі смертю [PERSON], [INFO] року відкрилася спадщина у вигляді вищезазначених земельних ділянок, яку позивач [PERSON] прийняла, оскільки своєчасно, протягом строків визначених у ст.. 1270 ЦК України, звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. 08.12.2012 року приватним нотаріусом Балтського районного нотаріального округу Пантілєєвою І.П. заведено спадкову справу № 249/2012 до майна померлого [INFO] року [PERSON] (копія спадкової справи на а.с. 69-83 ) Разом з тим, документально оформити спадкове майно не представилося можливим у зв'язку з відсутністю оригіналів Державних актів на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 21.08.2004 та серії [NUMBER] від 21.08.2004 року, про що свідчить лист-відповідь приватного нотаріуса Балтського районного нотаріального округу Пантілєєвої І.П. № 558/02-14 від 03.04.2018 року (а.с. 10). Згідно довідки державного нотаріуса Кодимської районної державної нотаріальної контори Налдіної М.М. від 12.12.2017 року № 1737/01-16, після смерті [PERSON], померлого [INFO] року, спадкоємці до держнотконтори не звертались, спадкова справа не заводилась. Суд констатує, що спірні правовідносини, які виникли між сторонами пов'язані з здійсненням позивачем права на спадкування, вирішуючи які, суд виходить з того, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України). За правилами ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб згідно ст. 316 ч. 1 ЦК України. Відповідно до п.п. 4.15, 4.18 Глави 10 Наказу Міністерства юстиції України «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Міністерством юстиції України наказом № 296/5 від 22.02.2012 року, при видачі свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання оригіналів правовстановчих документів щодо належності цього майна спадкоємцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів, нотаріус роз'яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання у судовому порядку. При обґрунтованій відмові нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Ст. 328 ЦК України передбачає, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Однією з таких підстав, відповідно до ст. 1217 ЦК України, є спадкування майна за заповітом. Ст. 1216 ЦК України передбачає, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Ст. 1220 ЦК України зазначає, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Згідно ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ч. 1 та ч. 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Враховуючи, що позивач [PERSON], як спадкоємець за заповітом своєчасно прийняла спадщину, однак у зв'язку із відсутністю оригінала правовстановлюючого документу на земельні ділянки, нотаріальна контора відмовилась видати свідоцтво про право на спадщину, та вищевикладені докази в їх сукупності, відсутність заперечень з боку відповідача, та відсутність інших спадкоємців, суд вважає, що позовні вимоги позивача цілком обґрунтовані та такі, що підлягають задоволенню На підставі викладеного,

Outcome: approved