Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-30 00:00:00

[PERSON] звернулася до Куп`янського міськрайонного суду Харківської області з вищезазначеною позовною заявою, посилаючись на те, що їй на підставі договору купівлі-продажу від 29.05.2000 на праві власності належить житловий будинок [ADDRESS] , у якому на реєстраційному обліку перебувають її сини [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Оскільки відповідачі з січня 2019 року у будинку не проживають, не несуть витрати по утриманню житла, позивач просить суд визнати їх такими, що втратили право користування цим будинком. Ухвалою суду від 17.11.2021 позовну заяву прийнято до розгляду та справу призначено до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Ухвалою суду від 01.12.2021 у порядку ст.ст. 280-281 ЦПК України вирішено провести заочний розгляд справи. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує та наполягає на їх задоволенні, не заперечуючи проти ухвалення заочного рішення у справі. Відповідачі у судове засідання не з`явилися, про причини неявки не повідомили, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялися судом належним чином у відповідності до вимог ст. ст. 128, 130 ЦПК України, про що свідчать рекомендовані поштові повідомлення, відповідно до яких відповідачі за місцем реєстрації не проживають. У визначений судом строк відповідачі заперечень проти розгляду справи за правилами спрощеного провадження та відзиву не надали. Відповідно до вимог ч.3 ст. 223 ЦПК України у разі неявки учасника справи, який належним чином повідомлений про судове засідання, без поважних причин або без повідомлення причин неявки, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи. Також суд зазначає, що оскільки відповідачам роз`яснювалося право подати відзив, у якому вони повинні викласти заперечення проти позову у визначений судом строк, а також наслідки неподання такого відзиву, однак відзив до суду за весь час перебування в провадження суду цієї справи подано не було, на підставі ч.8 ст. 178 ЦПК України суд вирішує справу за наявними матеріалами. Дослідивши докази, суд встановив фактичні обставини та відповідні правовідносини, які виникли між сторонами. Судом встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу від 29.05.2000 [PERSON] на праві власності належить житловий будинок [ADDRESS] (а.с.8). Довідкою органу реєстрації виконавчого комітету Куп`янської міської ради Харківської області за № 15-21/296 від 12.01.2021 підтверджено, що за адресою: [ADDRESS] , значаться зареєстрованими позивач [PERSON] та її сини [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с.10). Актом від 19.02.2021, складеним уповноваженим виконкому за участю мешканців вулиця Ломоносова у місті Куп`янську Харківської області, підтверджено, що [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , не проживають у будинку [ADDRESS] з 2019 року (а.с.12). Крім того, судові виклики, надіслані на ім`я відповідачів повернуті відділенням поштового зв`язку на адресу суду з позначкою «адресат не проживає». Статтею 150 ЖК України визначено, що громадяни, які мають у приватній власності будинок, користуються ним для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на власний розсуд. Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Положеннями статті 391 ЦК України надано право власнику майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом (стаття 405 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі остаточного рішення суду про позбавлення права власності або права користування житловим приміщенням. Оскільки відповідачі понад один рік не проживають у будинку [ADDRESS] , не користується ним, не несуть тягар його утримання, враховуючи, що будь-які підстави для збереження за ними права користування цим домоволодінням відсутні, суд вважає, що права позивача підлягають захисту та приходить до висновку про задоволення позову.

Outcome: approved