overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-20 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду звернувся із даним позовом та просить визнати за нею право власності на самочинно збудований гараж [ADDRESS] гаражному кооперативі №5 в м. Конотоп. Вимоги обгрунтовує тим, що рішенням Конотопської міської ради від 03.11.1996 р. №387 виділено земельну ділянку під будівноцтво наража площею 24 кв.м. на території\~ Конотопського гаражного кооперативу №5 в м. Конотоп. В цьому ж році був збудований гараж. Виготовила технічний паспорт на будівлю. Гараж зведений з додержанням архітектурних, санітарних та протипожежних норм. Звернувшись до Управління ДАБІ у Сумській обл. щодо прийняття в експлуатацію вже збудованого гаража, отримала відмову, що і змусило звернутися із позовом до суду.\~ Позивач [PERSON] позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить\~ задовольнити. Представник Конотопської міської ради в судове засідання не з`явився, надали заяву про розгляд справи за їх відсутності, при ухваленні рішення покладаються на розсуд суду. Встановлено судом, що [PERSON] у 1996 р. самочинно побудувала гараж площею 24 кв.м. у Конотопському гаражному кооперативі №5 в м. Конотоп (а.с. 6-7, 9-13, 16-23), який зведено з дотриманням архітектурних, санітарних та протипожежних норм (а.с.14-15) на належній їй земельній ділянці (а.с. 16-23) . Відповідно до ч. 3 ст. 376 ЦК України право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. А згідно ч. 5\~ ст. 376 цього Кодексу на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Відповідно до п.18 Постанови Пленуму ВССУ №6 від 30.03.2012 р. Про практику застосування судами ст. 376 ЦК України (про правовий режим самочинного будівництва) при вирішенні позову про визнання права власності на самочинне збудоване нерухоме майно на підставі ч. 3 ст. 376 ЦК України суд не повинен враховувати час передачі земельної ділянки у власність або надання її у користування, або укладення договору суперфіцию, у тому числі в період розгляду справи, оскільки такі дії свідчать про визнання за позивачем права на забудову з боку власника (користувача) земельної ділянки. Таким чином, суд приходить до переконання, що позовні вимоги є законними і обгрунтованими, тому підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-09 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вимогами про те, щоб встановити факт родинних відносин з [PERSON], стверджуючи, що остання є її рідною матірю, але підтвердити це документально не може, оскільки при видачі свідоцтва про її народження мати була записана за своїм дівочим прізвищем «Гончарук», а імя помилково записано «Анісія» замість [PERSON]», хоча в свідоцтві про народження матір вказана [PERSON]. Згодом мати вийшла заміж за [PERSON] і прийняла його прізвище. Ця помилка не дає їй можливості оформити спадщину після смерті матері і вимушує звернутися з цією заявою до суду за місцем свого проживання. В судовому засіданні представник заявника вимоги останнього підтримав і просив їх задовольнити. Заслухавши вимоги представника заявника, пояснення свідків [PERSON], [PERSON], вивчивши матеріали справи, суд вважає за доцільне ці вимоги задовольнити, оскільки в судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є рідною матірю заявника, що підтверджується тим, що в свідоцтві про народження заявника матір вказана [PERSON], що відповідає свідоцтву про народження [PERSON] серії І-ЖД № 407797, виданого відділом Балтського райвідділу ЗАГС Одеської області, яка 27.08.1976 року зареєструвала шлюб з [PERSON] і прийняла його прізвище, про що свідчить свідоцтво про укладення шлюбу серії І-ЖД № 365535, актовий запис № 29, свідки [PERSON], [PERSON] підтвердили той факт, що саме [PERSON], вона ж [PERSON] є матірю заявниці, що [PERSON] ще при житті саме на заявницю, як на доньку, склала заповіт на все своє майно. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-26 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вимогою встановити факт проживання однією сім'єю, перебування на утриманні, обґрунтовуючи свої вимоги наступним. З [PERSON] вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з 21.12.1965 року. Постійно проживали разом, вели спільне господарство, мали спільний бюджет. Однак були зареєстровані за різними адресами. [INFO] [PERSON] помер. На момент смерті доходи померлого майже в 7 разів перевищували доходи позивачки, яка не працювала і отримувала мінімальну пенсію. Дохід [PERSON] був основним та постійним засобом існування заявниці. Вказала, що встановлення фактів проживання однією сім'єю, перебування на утриманні чоловіка у судовому порядку їй необхідно для оформлення пенсії в зв'язку з втратою годувальника. У судовому засіданні позивачка підтримала свої вимоги, просила їх задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні просила розглянути справу на розсуд суду. Відповідно до ст. 256 ч.2 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не передбачено інший порядок їх встановлення. Матеріалами справи встановлено, що на день смерті [PERSON] він та позивачка проживали однією сім'єю в квартирі [ADDRESS]. Вели спільне господарство, мали спільний бюджет. [INFO] [PERSON] помер. Позивачка доглядала його, здійснила його поховання. Згідно довідок, наданих УПФУ в м.Шахтарську та Шахтарському районі пенсія [PERSON] за період з січня 2013 року по січень 2014 року складала 50 484,13 грн., а пенсія [PERSON] - 13481,67 грн. Крім того [PERSON] отримував страхові виплати, які за такий же період склали 42511,96 грн. В сукупності дохід [PERSON] перевищував дохід позивачки майже в сім разів. Факт спільного проживання позивачки і померлого підтверджується свідоцтвом про одруження, свідоцтвом про смерть, свідоцтвом про право власності на житло, договором купівлі-продажу, пенсійними посвідченнями, довідкою про склад сім'ї, домовою книгою. Відповідно до ст. 38 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 5 листопада 1991 року N 1788-XII (далі Закон) члени сім'ї померлого вважаються такими, що були на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Члени сім'ї померлого, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували яку-небудь пенсію, мають право перейти на нову пенсію. Відповідно до п.3 ст. 37 Закону право на утримання мають чоловік (дружина), а в разі їх відсутності - один з батьків або брат чи сестра, дід чи баба померлого годувальника незалежно від віку і працездатності, якщо він (вона) не працюють і зайняті доглядом за дитиною (дітьми) померлого годувальника до досягнення нею (ними) 8 років. Встановлення фактів спільного проживання і перебування на утриманні чоловіка, про яке просить позивачка, має для неї юридичне значення, оскільки надає останній право отримати пенсію в зв'язку з втратою годувальника. За таких підстав, суд вважає за можливе задовольнити заявлені вимоги.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-04 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вимогою про розірвання шлюбу з [PERSON], що зареєстрований 01.02.2014 року. Як підставу зазначила, що 01.02.2014 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого мають спільних дітей: Марію, [INFO] та Поліну, [INFO]. Вказує, що спільне життя з відповідачем не склалося, оскільки останній не приділяє уваги сімї, в звязку з чим склалися неприязні стосунки один до одного. На даний час шлюбні відносини фактично припинені, шлюб існує формально, оскільки спільно не проживають, сімейного бюджету не мають, спільне господарство не ведуть. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливі, оскільки відповідач не бажає змінювати своє ставлення до сімї, фактично сімя розпалася. На примирення з відповідачем не згодна, оскільки це буде суперечити її інтересам. Збереження сімї вважає неможливим, оскільки конфлікт з відповідачем не є тимчасовим. Майновий спір та спір щодо визначення місця проживання дітей відсутній, оскільки дані питання узгоджені. Просить розірвати шлюб, оскільки не має наміру поновлювати подружні стосунки з відповідачем. У судове засідання сторони не зявилися, надавши заяви про розгляд справи за їх відсутності, позивач підтримує позов та наполягає на його задоволенні, а відповідач визнає позов у повному обсязі і не заперечує проти його задоволення. У відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Перевіривши матеріали справи, дослідивши наявні докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 01.02.2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Куйбишевського районного управління юстиції у м. Донецьку, актовий запис № 27 (а.с. 3). Від шлюбу мають спільних дітей: Марію, [INFO] та Поліну, [INFO] (а.с. 8, 9). Судом встановлено, що спільне життя у сторін не склалося, оскільки відповідач не приділяв уваги сімї, в звязку з чим склалися неприязні стосунки один до одного. На даний час шлюбні відносини фактично припинені, шлюб існує формально, оскільки спільно не проживають, сімейного бюджету не мають, спільне господарство не ведуть. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливі, оскільки відповідач не бажає змінювати своє ставлення до сімї, фактично сімя розпалася. На примирення сторони не згодні, оскільки це буде суперечити їхнім інтересам. Збереження сімї є неможливим, оскільки конфлікт не є тимчасовим. Майновий спір та спір щодо визначення місця проживання дітей відсутній, оскільки дані питання узгоджені сторонами. Положеннями статті 51 Конституції України та статті 24 Сімейного кодексу України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. У відповідності до вимог статті 112 Сімейного кодексу України, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, взявши до уваги наявність у сторін малолітніх дітей, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-07 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вищевказаним позовом, відповідно до якого просила розірвати шлюб, укладений між нею та [PERSON] 22.11.2013 року, зареєстрований Кіровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кіровоградського міського управління юстиції, актовий запис № 775. На обґрунтування позову зазначено, що підставою розірвання шлюбу між сторонами стало поступове погіршенням сімейного життя та припинення спільного господарства. Спорів щодо поділу спільного майна, сплати аліментів та визначення місця проживання дитини між ними немає. Позивач до початку судового засідання надав заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач, також до початку судового засідання надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав в повному обсязі. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про необхідність розірвання шлюбу подружжя, оскільки примирення між ними не можливе із-за небажання зберегти сім'ю. Суд вважає поважними причини розірвання шлюбу, зазначені позивачем і вважає, що подальше збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 22.11.2013 року у Кіровському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кіровоградського міського управління юстиції, актовий запис № 775 (а.с. 3). Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO] (а.с. 4). За не спростованим твердженням позивача сторони спільного господарства не ведуть та припинили сімейні відносини. У позові не зазначено про наявність спору з приводу проживання дитини та поділу майна подружжя. На примирення сторони не згодні, наполягають на розірванні шлюбу. За даних обставин шлюб підлягає розірванню. Судові витрати вважати по фактично понесеним, оскільки позивач є ініціатором розірвання шлюбу. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-14 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вищевказаним позовом, вказуючи, що 10 березня 2010 року вона та [PERSON] розірвали шлюб. Від шлюбу мають неповнолітню дитину: [PERSON] [INFO]. Позивачка просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини його доходу, оскільки дочка проживає з нею та вона сама її утримує, відповідач коштів на утримання дитини не надає, позивачка знаходиться в тяжкому матеріальному становищі. Позивачка в судове засідання не зявилася надіславши заяву з проханням справу розглянути без її участі, позов підтримує повністю. Відповідач в судове засідання не зявився надіславши заяву з проханням справу розглянути без його участі, позов визнає. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття, а при ухиленні від своїх обов'язків кошти на утримання дітей стягуються у судовому порядку. Як слідує з рішення Володарсько Волинського районного суду від 10.03.2010 року [PERSON] та [PERSON] розірвали шлюб 10.03.2010 року. Відповідно до копії свідоцтва про народження дитини подружжя [PERSON] мають від шлюбу неповнолітню дитину: [PERSON] [INFO]. В судовому засіданні встановлено, що позивачка знаходиться в тяжкому матеріальному становищі, відповідач не надає добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини, а тому позов необхідно задовольнити в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-09 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вищевказаним позовом, вказуючи, що 10 серпня 2010 року вони розірвали шлюб. Від шлюбу мають неповнолітню дитину: [PERSON] [INFO]. Позивачка просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини його доходу, оскільки дочка проживає з нею та вона сама її утримує, відповідач коштів на утримання дитини не надає, позивачка знаходиться в тяжкому матеріальному становищі. Позивачка в судове засідання не з'явилася надіславши заяву з проханням справу розглянути без її участі, позов підтримує повністю. Відповідач в судове засідання не з'явився надіславши заяву з проханням справу розглянути без його участі, позов визнає. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття, а при ухиленні від своїх обов'язків кошти на утримання дітей стягуються у судовому порядку. Відповідно до копії свідоцтва про народження дитини [PERSON] та [PERSON] мають від шлюбу неповнолітню дитину: [PERSON] [INFO]. В судовому засіданні встановлено, що позивачка знаходиться в тяжкому матеріальному становищі, відповідач не надає добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини, а тому позов необхідно задовольнити в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-09 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вищевказаним позовом, вказуючи, що 12 грудня 2002 року вона та [PERSON] уклали шлюб. Від шлюбу мають неповнолітню дитину: [PERSON] [INFO]. Позивачка просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини його доходу, оскільки дочка проживає з нею та вона сама її утримує, відповідач коштів на утримання дитини не надає, позивачка знаходиться в тяжкому матеріальному становищі. Позивачка в судове засідання не зявилася надіславши заяву з проханням справу розглянути без її участі, позов підтримує повністю. Відповідач в судове засідання не зявився надіславши заяву з проханням справу розглянути без його участі, позов визнає. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття, а при ухиленні від своїх обов'язків кошти на утримання дітей стягуються у судовому порядку. Як слідує з свідоцтва про одруження серії І-ТП №089790 [PERSON] та [PERSON] одружилися 12 грудня 2002 року. Відповідно до копії свідоцтва про народження дитини подружжя [PERSON] мають від шлюбу неповнолітню дитину: [PERSON] [INFO]. В судовому засіданні встановлено, що позивачка знаходиться в тяжкому матеріальному становищі, відповідач не надає добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини, а тому позов необхідно задовольнити в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-15 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вищевказаним позовом, вказуючи, що 13.02.2013 року вона розірвала шлюб з [PERSON], від якого мають неповнолітню дитину: [PERSON] [INFO]. Позивачка просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини його доходу, оскільки син проживає з нею та вона сама його утримує, відповідач коштів на утримання дитини не надає, позивачка знаходиться в тяжкому матеріальному становищі. Позивачка в судове засідання не з'явилася надіславши заяву з проханням справу розглянути без її участі, позов підтримує повністю. Відповідач в судове засідання не з'явився надіславши заяву з проханням справу розглянути без його участі, позов визнає. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття, а при ухиленні від своїх обов'язків кошти на утримання дітей стягуються у судовому порядку. Із копії рішення Володарсько - Волинського районного суду Житомирської області від 13 лютого 2013 року слідує, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Відповідно до копії свідоцтва про народження дитини [PERSON] та [PERSON] мають від шлюбу неповнолітню дитину: [PERSON] [INFO]. В судовому засіданні встановлено, що позивачка знаходиться в тяжкому матеріальному становищі, відповідач не надає добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини, а тому позов необхідно задовольнити в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-28 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вищевказаним позовом, вказуючи, що 14 жовтня 2011 року вона уклала шлюб з [PERSON]. Від даного шлюбу мають неповнолітню дитину: [PERSON] [INFO]. Позивачка просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини та на її утримання, оскільки син проживає з нею та вона сама його утримує, відповідач коштів на утримання дитини не надає, вона знаходиться в тяжкому матеріальному становищі, оскільки перебуває в декретній відпустці та позбавлена можливості отримувати будь-які додаткові доходи. Позивачка в судове засідання не з'явилася надіславши заяву з проханням справу розглянути без її участі, позов підтримує повністю. Відповідач будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, про що свідчить повідомлення, на виклик до суду не з'явився про причини неявки суд не повідомив. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття, а при ухиленні від своїх обов'язків кошти на утримання дітей стягуються у судовому порядку. Відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] слідує, що [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 14 жовтня 2011 року. Із пред'явленого свідоцтва про народження слідує, що подружжя [PERSON] від шлюбу мають неповнолітнього сина: [PERSON] [INFO]. Відповідно до ст.84 СК України дружина з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. В судовому засіданні встановлено, що позивачка знаходиться в тяжкому матеріальному становищі, відповідач не надає добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини, а тому позов необхідно задовольнити в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-27 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вищевказаним позовом, вказуючи, що 15 жовтня 2011 року вони зареєстрували шлюб. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO]. Позивачка просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини його доходу, оскільки діти проживають з нею та вона сама їх утримує, відповідач коштів на утримання дітей не надає, позивачка знаходиться в тяжкому матеріальному становищі. Позивачка в судове засідання не з'явилася надіславши телефонограму з проханням справу розглянути без її участі, позов підтримує повністю. Відповідач будучи належним чином повідомлений про час та місце слухання справи, про що свідчить повідомлення, в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття, а при ухиленні від своїх обов'язків кошти на утримання дітей стягуються у судовому порядку. Із копії свідоцтва про шлюб слідує, що [PERSON] та [PERSON] одружилися 15 жовтня 2011 року. Відповідно до копій свідоцтв про народження дітей подружжя [PERSON] мають від шлюбу двох неповнолітніх дітей: [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO]. В судовому засіданні встановлено, що позивачка знаходиться в тяжкому матеріальному становищі, відповідач не надає добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей, а тому позов необхідно задовольнити в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-20 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вищевказаним позовом, вказуючи, що 15 лютого 2012 року вона та [PERSON] розірвали шлюб. Від шлюбу мають неповнолітню дитину: [PERSON] [INFO]. Позивачка просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини його доходу, оскільки син проживає з нею та вона сама його утримує, відповідач коштів на утримання дитини не надає, позивачка знаходиться в тяжкому матеріальному становищі. Позивачка в судове засідання не з'явилася надіславши заяву з проханням справу розглянути без її участі, позов підтримує повністю, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, причину своєї неявки суду не повідомив. Згідно ст.74 ч.5 судова повістка надсилається фізичним особам за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Як слідує із довідки Управління державної міграційної служби України [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] Володарсько - Волинського району, Житомирської області. Судова повістка [PERSON] направлялася на вищевказану адресу. Відповідно до ст.224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття, а при ухиленні від своїх обов'язків кошти на утримання дітей стягуються у судовому порядку. Відповідно до копії свідоцтва про народження дитини [PERSON] та [PERSON] мають від шлюбу неповнолітню дитину: [PERSON] [INFO]. В судовому засіданні встановлено, що позивачка знаходиться в тяжкому матеріальному становищі, відповідач не надає добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини, а тому позов необхідно задовольнити в повному обсязі.

Outcome: approved