Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-07 00:00:00

[PERSON] звернулася до Рівненського міського суду Рівненської області із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання їхньої дитини: [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 2 500, 00 грн щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня предявлення позову. Крім того, позивач просить суд визначити місце проживання малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , разом з матір`ю. Свої вимоги мотивує тим, що відповідач є батьком дитини, від утримання якої ухиляється, добровільно матеріальної допомоги не надає, тому просить стягувати з нього аліменти на її користь на утримання їхньої дитини. Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 16.11.2020 відкрито провадження у цій справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено справу до судового розгляду. Відповідачем подано відзив на позовну заяву від 03.12.2020, в якому він вказує про відсутність спору між ним та позивачкою щодо визначення місця проживання дитини. Щодо позовних вимог про стягнення аліментів зазначає, що згідний з ними частково, готовий сплачувати аліменти в сумі 1 500, 00 грн щомісячно з дати подання позову до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 07.12.2020 здійснено перехід до розгляду даної цивільної справи за правилами загального позовного провадження та замінено засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням. Також залучено до участі у розгляді справи в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Службу у справах дітей виконавчого комітету Рівненської міської ради. 11 грудня 2020 року від позивача до суду надійшла відповідь на відзив, згідно якої остання заперечує щодо розміру аліментів в сумі 1 500, 00 грн та просить суд задовольнити її позовні вимоги у повному обсязі. 15 грудня 2020 року позивачем була подана заява про уточнення позовних вимог, відповідно до якої [PERSON] просить суд стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову до суду та визначити місце проживання малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , разом з матір`ю. Службою у справах дітей виконавчого комітету Рівненської міської ради подано висновок органу опіки та піклування № 08-1440 від 29.12.2020, у якому вказано, що Комісія з питань захисту прав дитини, як консультативно-дорадчий орган при виконавчому комітеті Рівненської міської ради, прийняла рішення про доцільність залишення малолітньої [PERSON] на проживання з матір`ю [PERSON] . 02 грудня 2020 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву (уточнену), згідно з яким [PERSON] не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 1 500, 00 грн щомісячно або 1/6 частини всіх видів його заробітку. 03 лютого 2021 року позивачем подано відповідь на відзив, відповідно до якої вважає, що відповідачем не подано суду жодного доказу, який би підтверджував його неспроможність нести витрати по сплаті аліментів у розмірі 1/4 від всіх видів його доходу (заробітку). У судовому засіданні 08.02.2021 позивачка підтримала позовні вимоги в повному обсязі з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог. Відповідач у судове засідання 08.02.2021 не з`явився, хоча про дату час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Представник третьої особи [PERSON] в судовому засіданні 08.02.2021 підтримала поданий органом опіки та піклування висновок № 08-1440 про доцільність проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , разом з матір`ю - [PERSON] . Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, судом встановлено таке. Згідно зі ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Судом встановлено, що в шлюбі сторони не перебували. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції, батьком дитини [PERSON] , [INFO] , є відповідач - [PERSON] . Як стверджується вказаним свідоцтвом про народження та Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 02.02.2017 №00017616665, позивач [PERSON] є матір`ю [PERSON] . Згідно вимог ст. 157 СК України, питання виховання дитини вирішується батьками спільно. В силу приписів ст. 161 СК України, якщо батько та мати, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватись органом опіки та піклування або судом. Судом встановлено, що малолітня дитина [PERSON] , [INFO] , зареєстрована та проживає з позивачем, що також підтверджується відомостями про реєстрацію місця проживання особи, а тому суд дійшов висновку, що малолітню дитину слід і надалі залишити проживати з позивачем, відповідно позов в цій частині підлягає задоволенню. Водночас, згідно зі ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину визначається судом. Згідно з ч. 2 ст. 181 Сімейного кодексу України, за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь в її утриманні у грошовій і (або) натуральній формі. Частиною третьою статті 181 СК України передбачено можливість стягнення за рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів). Відповідно до роз`яснень, що містяться у пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківська, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 1 ст.182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 2 ст. 182 Сімейного кодексу України, встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ст. 183 Сімейного кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Вирішуючи питання про спосіб стягнення та розмір аліментів, які мають бути стягнуті в даному випадку з відповідача на користь позивача, суд враховує часткове визнання позову зі сторони відповідача, відсутність будь-яких відомостей про наявність у відповідача захворювань, тобто відповідач є особою працездатною, а також відсутність будь-яких відомостей про перебування на утриманні відповідача інших осіб. Інших обставин, які мали б істотне значення для визначення розміру аліментів на утримання дітей судом не встановлено. При цьому, суд зазначає, що твердження відповідача про перебування на його утриманні інших осіб, накладення арешту та вилучення його майна не підтверджені належними та допустимими доказами. Як вбачається з позовної заяви, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, позивач просить стягувати з відповідача аліменти на утримання їхньої дитини в розмірі 1/4 частини заробітку відповідача. Судом враховується, що положенням Цивільно-процесуального кодексу визначено, що аліменти у розмірі 1/4 частини доходів можуть бути стягнуті судом у порядку наказного (безспірного) провадження, що є фактичним законодавчим визначенням оптимального і звичайно прийнятого розміру аліментів на одну дитину. З урахуванням викладеного, а також виходячи з того, що позивач разом із відповідачем повинні забезпечити дитині рівень життя, необхідний і достатній для її нормального фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку; виходячи з рівності прав та обов`язків батьків щодо дитини (ч. 1 ст.141 СК України), суд дійшов висновку про необхідність стягнення аліментів із відповідача у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Стягнення аліментів у такому розмірі відповідатиме вимогам закону та в першу чергу інтересам дитини та не порушить прав сторін. Зважаючи на обставини, які викладені вище, суд дійшов висновку про задоволення позову повністю. Статтею 79 СК України передбачено, що аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви, тобто з 29 жовтня 2020 року Крім того, згідно з п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивач у судовому засіданні 08.02.2021 просила суд витрати по сплаті судового збору за позовну вимогу про визначення місця проживання малолітньої дитини в розмірі 840 грн. 80 коп. залишити за нею. Разом з тим, за змістом частини шостої статті 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Врахову ючи, що позивач звільнена від сплати судового збору за позовну вимогу про стягнення аліментів, на підставі пункту 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», судовий збір в розмірі 840 грн. 80 коп. підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved