Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-04 00:00:00

[PERSON] звернулася до Сєвєродонецького міського суду Луганської області із заявою про встановлення факту постійного спільного проживання однією сім`єю, заінтересована особа Сєвєродонецька міська рада, посилаючись на наступне. 03.05.1983 між заявницею та [PERSON] було укладено шлюб, який згодом для отримання соціальних виплат в більшому розмірі, було розірвано. Однак фактично шлюбні відносини між нею та [PERSON] продовжувались до дня смерті останнього. [INFO] її чоловік помер. За життя [PERSON] заповіт не склав, інших спадкоємців немає. Заявник звернулася до нотаріуса з метою отримання свідоцтва про право на спадщину, однак у вчиненні нотаріальної дії їй було відмовлено у зв`язку з тим, що юридично заявник не має родинних зв`язків з померлим [PERSON] . Встановлення факту проживання однією сім`єю необхідне заявнику для оформлення прийняття спадщини. У судовому засіданні заявник заявлені вимоги підтримала, посилаючись при цьому на доводи, викладені у заяві. Додатково пояснила, що вона та спадкодавець розірвали шлюб лише з метою отримання соціальних пільг, з тією ж метою вона була прописана за іншою, ніж спадкодавець, адресою. 31.05.2019 зі спадкодавцем стався нещасний випадок на дачі, після чого вона доглядала за ним в реанімації, де у нього був повторний інсульт. В судове засідання представник заінтересованої особи Сєвєродонецької міської ради не з`явилася, проте надала суду письмову заяву, в якій просила розглядати справу без її участі. Допитана в якості свідка в судовому засіданні [PERSON] пояснила, що вона з 1975 року проживає за адресою: [ADDRESS] . Вона є сусідкою по поверху заявника [PERSON] . Їй відомо, що [PERSON] та її чоловік [PERSON] жили в квартирі [ADDRESS] багато років разом до часу смерті [PERSON] . Вони разом їздили на дачу, в храм, до магазину тощо. Після вибуху на дачі влітку 2019 року за [PERSON] доглядала заявник. Про те, що заявник і [PERSON] не можна було і уявити, адже вони зажди були разом. Допитана в якості свідка в судовому засіданні [PERSON] пояснила, що вона з 2000 року проживає за адресою: [ADDRESS] . Вона є сусідкою по будинку заявника [PERSON] . Їй відомо, що [PERSON] та її чоловік [PERSON] жили в квартирі на шостому поверсі щонайменше з 2000 року до часу смерті [PERSON] . Вони разом їздили на дачу. Про те, що заявник і [PERSON] розривали шлюб їй нічого невідомо, вони завжди були разом. Вислухавши пояснення заявника та представника заінтересованої особи, допитавши свідків, дослідивши письмові докази, суд встановив наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Згідно із копією паспорта громадянина України серії [NUMBER] , виданого Сєвєродонецьким МВ УМВС України в Луганській області 26.03.2001, [PERSON] , [INFO] , зареєстрована з 21.11.2019 за адресою: [ADDRESS] . За вказаною адресою вона також була зареєстрована у період з 01.06.1983 по 22.04.2015. В період з 22.04.2015 по 21.11.2019 вона була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . З копії свідоцтва про право власності на житло від 11.12.1995, виданого згідно з розпорядженням (наказом) № 9238 від 08.12.1995, вбачається, що квартира, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , на праві спільної сумісної власності належить [PERSON] , [PERSON] . Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Лутугинському району та місту Сєвєродонецьк Головного територіального управління юстиції у Луганській області від 14.06.2019, [PERSON] помер [INFO] у м. Сєвєродонецьку Луганської області. Згідно із довідкою Відділу адміністративних послуг м. Сєвєродонецьку [PERSON] був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , з 24.03.1975 та був знятий з реєстраційного обліку 09.07.2019 у зв`язку із смертю. Згідно із довідкою про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні осіб від 09.10.2019 № 22801, яка була видана за заявою [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] , до складу зареєстрованих станом на 12.06.2019 входили [PERSON] та [PERSON] (онук). 11 грудня 2019 року [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Сєвєродонецького міського нотаріального округу Глаговської О.В. з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] . Відповідно до заяви від 28 листопада 2019 року, яка посвідчена приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Лавренко Л.А., [PERSON] відмовляється від належної йому частки спадкового майна після смерті його батька [PERSON] на користь дружини померлого [PERSON] , [INFO] . 16 грудня 2019 року [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Сєвєродонецького міського нотаріального округу Глаговської О.В. з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] . Згідно з копією постанови приватного нотаріуса Сєвєродонецького міського нотаріального округу Глаговської О.В. №537/02-31 від 16.12.2019 [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого [INFO] [PERSON] за відсутності документів, які б підтверджували родинні відносини з померлим. Частиною 2 ст. 315 ЦПК України передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно із ст. 1258 Цивільного кодексу України (далі ЦК) спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1261, 1264 ЦК у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Згідно із ч. 1 ст. 1273 ЦК спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Відповідно до ч. 2 ст. 1274 ЦК спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги. Згідно із ч. 2, 3 ст. 1275 ЦК якщо від прийняття спадщини відмовився один із спадкоємців за законом з тієї черги, яка має право на спадкування, частка у спадщині, яку він мав право прийняти, переходить до інших спадкоємців за законом тієї ж черги і розподіляється між ними порівну. Положення цієї статті не застосовуються, якщо спадкоємець відмовився від прийняття спадщини на користь іншого спадкоємця, а також коли заповідач підпризначив іншого спадкоємця. У ч. 2 ст. 3 СК України зазначено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Згідно п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 № 7 при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його\~ необхідно\~ обчислювати\~ з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців\~ четвертої\~ черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо. Аналіз вищевикладених норм ЦК та конкретних обставин цієї справи дає суду підстави для висновку про те, що особою, яка прийняла спадщину після смерті [PERSON] є заявник [PERSON] , яка прийняла спадщину шляхом подання відповідної заяви нотаріусу та вважає себе спадкоємцем четвертої черги. Посилання у довідці про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні осіб від 09.10.2019 № 22801 на те, що [PERSON] є онуком, означають, що він є онуком ініціатора видачі довідки [PERSON] , а не онуком спадкоємця, що було підтверджено представником заявника в судовому засіданні 19.02.2020. Крім того, син спадкодавця [PERSON] відмовився від належної йому частки спадкового майна після смерті його батька [PERSON] на користь заявника [PERSON] , у зв`язку із чим вона, в разі підтвердження факту свого проживання із спадкодавцем однією сім`єю не менше п`яти років на момент його смерті, набуде спадкових прав спадкоємця першої черги за правилами ст. 1275 ЦК. У зв`язку із викладеним, встановлення факту проживання однією сім`єю не менше п`яти років із спадкодавцем має юридичне значення для заявника. Суд зазначає, що факт постійного спільного проживання однією сім`єю [PERSON] з [PERSON] не менш як п`ять років до дня смерті останнього підтверджується матеріалами справи, а також показаннями свідків, які є послідовними та узгоджуються між собою. Із показань свідків в сукупності з письмовими доказами вбачається, що [PERSON] та [PERSON] з 1983 року безперервно проживали разом за адресою: [ADDRESS] , вели спільне господарство та ставилися один до одного як чоловік і жінка. Розірвання шлюбу між ними мало формальний характер та не призвело до реальної зміни того факту, що вони проживали однією сім`єю як чоловік та жінка. Зміна заявником місць свого зареєстрованого місця проживання також не впливала на її фактичне місце проживання, яке завжди знаходилося за вищевказаною адресою. Отже, [PERSON] постійно проживала разом із спадкодавцем однією сім`єю більше п`яти років до часу відкриття спадщини. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що обставини, викладені заявником у заяві в обґрунтування своїх вимог є достовірними, підтверджені письмовими доказами та показаннями свідків, сумніву у суду не викликають і вважаються судом доведеними.

Outcome: approved