Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-20 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. В обґрунтування позовних вимог вказує, що вона є власником житлового будинку, який знаходиться в [ADDRESS] . У вказаному житловому будинку також зареєстрований відповідач по справі [PERSON] , [INFO] , яка за вказаною адресою не проживає більше шести місяців, припинила виконання обов`язків утримання будинку позивача, що позбавляє її певних соціальних пільг. З врахуванням вищевикладеного та беручи до уваги те, що відповідач [PERSON] у належному їй житловому будинку не проживає, просить визнати її такою, що втратила право користування житловим приміщенням, яке розташоване за адресою: в [ADDRESS] . Ухвалою Ківерцівського районного суду Волинської області від 17.12.2019 року по даній справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження. На підставі ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь - якої зі сторін про інше. Відповідач [PERSON] будучи належним чином повідомленою про розгляд справи, відзиву, будь яких інших заяв та заперечень на позов у встановлений судом строк до суду не подала. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з цим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Суд, дослідивши письмові докази, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов наступного висновку. Згідно ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Частиною 1 ст. 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Судом встановлено, що відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №183475505 від 03.10.2019 року, позивач [PERSON] є власником житлового будинку, який розташований за адресою: [ADDRESS] /а.с. 7/. Оскільки, позивач [PERSON] є власником вказаного житлового будинку, а тому наділена повноваженнями звернення до суду з будь-яких питань, що пов`язані з володінням та користуванням цим майном. З письмових матеріалів справи, а саме з будинкової книги, довідки про склад сім`ї Жорнищенської сільської ради Ківерцівського району Волинської області №623 від 05.12.2019 року, акту обстеження проживання виконавчого комітету Жорнищенської сільської ради Ківерцівського району Волинської області від 05.12.2019 року та листа Ківерцівського відділу поліції ГУНП у Волинській області №9552/54/01-2019 від 04.12.2019 року вбачається, що за адресою: [ADDRESS] відповідач [PERSON] зареєстрована у вищезазначеному житловому будинку, однак не проживає за вказаною адресою з 26.06.2019 року /а.с.14-22/. За ст. 71 ЖК України суд може визнати особу такою, що втратила право користування житловим приміщенням, якщо доведено, що вона не користується цим приміщенням більше шести місяців без поважних причин. Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться в судовому порядку. Згідно ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. З наведеного суд дійшов висновку, що оскільки відповідач не проживає у житловому будинку, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] більше шести місяців, тому вона втратила право користування цим житловим приміщенням.

Outcome: approved