Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-06 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду в інтересах [PERSON] з позовною заявою до Чонгарської сільської ради Генічеського району Херсонської області, третя особа яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Генічеська державна нотаріальна контора про тлумачення заповіту. Свої вимоги мотивує тим, що [PERSON] склав на користь [PERSON] заповіт, посвідчений секретарем виконавчого комітету Чонгарської сільської ради Генічеського району, Херсонської області 13 вересня 2004 року, який зареєстрований в реєстрі за № 369, в якому заповів останньому належний йому житловий будинок, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] та державний акт на право власності на земельні ділянки серії [NUMBER] виданий 12 лютого 2004 року. [INFO] року, дідусь позивача - [PERSON] помер. Після його смерті він як спадкоємець за заповітом у відведений законом строк звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Однак нотаріус відмовив йому у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, оскільки спадкодавець [PERSON] заповів йому державний акт на право приватної власності на земельну ділянку, а не саму земельну ділянку. У зв'язку із вищевикладеним представник позивача просить суд здійснити тлумачення заповіту, а саме встановити, що посилання в заповіті на державний акт серії [NUMBER] від 12 лютого 2004 року стосується волі спадкодавця щодо успадкування позивачем земельних ділянок загальною площею 7,40 га. (кадастровий номер [NUMBER], площею 2,32 га та кадастровий номер [NUMBER] площею 5,08 га.) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Чонгарської сільської ради Генічеського району Херсонської області. В попередньому судовому засіданні позивач та його представник вимоги позову підтримали просили його задовольнити, та розглянути справу у попередньому судовому засіданні. Представник Чонгарської сільської ради в попереднє судове засідання не з'явився. Надав заяву про розгляд справи за його відсутності та вказав, що не заперечує проти задоволення позову. Представник Чонгарської сільської ради в попереднє судове засідання не з'явився. Надав заяву про розгляд справи за його відсутності та вказав, що не заперечує проти задоволення позову. Завідуючий Генічеської державної нотаріальної контори Бернацька Н.Г. в попереднє судове засідання не з'явилась. Надіслала заяву про розгляд справи за її відсутності, при вирішенні справи поклалась на розсуд суду. Суд, вислухавши позивача та його представника, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, встановив фактичні обставини справи та відповідні ним правовідносини. В попередньому судовому засіданні встановлено, що [PERSON], є рідним онуком [PERSON], що підтверджується: копією свідоцтва про народження [PERSON], серії [NUMBER], в якому в графі батько зазначено - [PERSON] (а.с.11); 26 вересня 1986 року [PERSON] уклала шлюб із [PERSON] та змінила дівоче прізвище на [PERSON] (а.с.12); від вказаного шлюбу, [INFO] року у них народився син - [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.10). Як вбачається із заповіту спадкодавця, [PERSON], заповів онуку - [PERSON] належний йому житловий будинок, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] та державний акт на право власності на земельні ділянки серії [NUMBER] виданий 12 лютого 2004 року, заповіт посвідчений секретарем виконавчого комітету Чонгарської сільської ради Генічеського району, Херсонської області 13 вересня 2004 року, який зареєстрований в реєстрі за № 369 (а.с.5). Згідно державного акту серії [NUMBER] від 12 лютого 2004 року [PERSON], за життя мав дві земельні діляноки загальною площею 7,40 га. (кадастровий номер [NUMBER], площею 2,32 га та кадастровий номер [NUMBER] площею 5,08 га.) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташовані на території Чонгарської сільської ради Генічеського району Херсонської області (а.с.9). 02 жовтня 2014 року [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с.8). Відповідно до статті 1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. За змістом ст. 317 ЦК України, право розпоряджання майном є однією зі складових права власності, поряд із правом володіння і користування майном. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 213 ЦК України, зміст правочину може бути витлумачений стороною (сторонами). На вимогу однієї або обох сторін суд може постановити рішення про тлумачення змісту правочину. Виходячи з аналізу ст. 213 ЦК України, тлумачення заповіту здійснюється з метою визначення справжньої волі заповідача і може мати місце, якщо заповіт викликає питання у спадкоємців, має суперечливий характер, у зв'язку з чим необхідно уточнити його зміст. Отже, судом встановлено, що [PERSON], складаючи заповіт, самостійно та вільно виявив волю щодо настання реальних наслідків вчиненого ним правочину, що в разі його смерті позивач успадкує земельні ділянки, на яку він мав право власності. На підставі викладеного,

Outcome: approved