Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-10 00:00:00

[PERSON] звернулася до Сєвєродонецького міського суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, яку мотивувала тим , що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 14.08.2013р.. Від цього шлюбу сторони мають неповнолітню дитину: сина [PERSON], 02.01.2014р.н.. Ведення між сторонами спільного господарства та шлюбні відносини припинено з 15.03.2016р.. Позивачка посилається на те , що спільне життя з відповідачем не склалося з причини розбіжності характерів та втрати почуття любові і поваги один до одного. Подальше спільне життя та збереження сім'ї суперечить її інтересам, тому просить розірвати шлюб. Позивачка [PERSON] у судове засідання не зявилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, проти заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки до суду не повідомив. У звязку з неявкою у судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України не здійснювалось. Оскільки позивачка [PERSON] в наданій до суду заяві не заперечувала проти ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, судом 11.01.2017р. на підставі ст.ст.224, 225 ЦПК України було винесено ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи , суд вважає , що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно із ч. 1 ст. 224 ЦПК України , у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно з ч.1 ст.112 СК України , суд виясняє фактичні взаємини подружжя, реальні причини позову про розірвання шлюбу. Згідно з ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу , якщо буде встановлено , що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них , інтересам їхніх дітей , що мають істотне значення. З матеріалів справи видно , що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 14.08.2013р.. Від цього шлюбу сторони мають неповнолітню дитину: сина [PERSON], 02.01.2014р.н.. Ведення між сторонами спільного господарства та шлюбні відносини припинено з 15.03.2016р.. Позивачка посилається на те , що спільне життя з відповідачем не склалося з причини розбіжності характерів та втрати почуття любові і поваги один до одного, тобто збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки. Таким чином , матеріалами справи підтверджено , що сімя фактично розпалася , позивачка примиритися не бажає і подальше сумісне життя і збереження шлюбу заперечує її інтересам. Спору про місце мешкання неповнолітньої дитини після розірвання шлюбу між сторонами не має , у звязку з чим позов підлягає задоволенню. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача [PERSON] підлягають стягненню на користь позивачки [PERSON] пропорційно до розміру задоволених вимог витрати по оплаті судового збору в сумі 551,20грн., сплата якого документально підтверджена квитанцією в матеріалах справи.

Outcome: approved