Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-12 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із позовом до ПП «Сента» про стягнення матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 28.08.2012 року на автомобільній дорозі Київ-Чоп 302 км + 40 м в с. Горбаків Гощанського району Рівненської області сталася дорожньо-транспортна пригода. Так, водій [PERSON], керуючи вантажним автомобілем [NUMBER], що належить ПП «Сента», і який на момент вчинення ДТП перебував у трудових відносинах з власником джерела підвищеної небезпеки скоїв наїзд на належний їй автомобіль [NUMBER] під керуванням [PERSON]. Вказує, що внаслідок вказаної ДТП вона, як пасажир автомобіля «ІВЕКО», отримала тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості. За вказаним фактом 05 вересня 2012 року т.в.о. начальника СВ Гощанського РВ УМВС України в Рівненській області Пастушком П.М. було порушено кримінальну справу №6/787-12 (ЖРЗПЗ №1485 від 28.08.12) за ч. 1 ст.286 КК України. Зазначає, що внаслідок ДТП вона отримала тілесні ушкодження середньої тяжкості та змушена була тривалий період провести в лікарні і на відновлення здоров'я було витрачено кошти в сумі 550,39 грн. та пройшов тривалий термін повернення до звичного життя. Крім того, в результаті даної ДТП належний їй автомобіль «Івеко» зазнав значних механічних пошкоджень, був евакуйований з місця ДТП на платну стоянку, де перебував 76 днів з 28.08.2012 року по 13.11.2012 року в Гощанському районі. При цьому, вартість послуги з евакуації на стоянку становить 1000 грн., розмір витрат пов'язаний з перебуванням автомобіля на платній стоянці - 1520 грн. та евакуація транспортного засобу до м. Луцька - 2350,00 грн. Разом з тим, кримінальну справу по факту ДТП, яка сталася 28.08.2012 року було порушено 05.09.2012 року, а лише 02.07.2013 року відомості по даному факту було внесено в ЄДРД. При цьому, на її неодноразові звернення зі скаргами на недотримання розумних строків, бездіяльність слідчого, тяганину при досудовому розслідуванні злочину позитивних результатів не дали, досудове розслідування на даний час не завершене та рішення по даній справі не прийнято. У зв'язку з чим, вона була змушена звернутись до суду з позовом про відшкодування матеріальної та моральної шкоди внаслідок ДТП до прийняття рішення щодо притягнення винної особи до відповідальності. У зв'язку з чим, просила стягнути з відповідача на її користь завдану матеріальну шкоду в розмірі 3070,39 грн., матеріальні збитки, заподіяні пошкодженням транспортного засобу відповідно до висновку експерта автотоварознавця та моральну шкоду в розмірі 25000 грн. Ухвалою суду від 17.12.2015 року до участі у розгляді справи в якості третьої особи було притягнуто ПрАТ СК «Перша». В судовому засіданні представник позивача уточнила позовні вимоги та просила стягнути з ПП «Сента» на користь [PERSON] понесені витрати в розмірі 550,39 грн. на лікування, 3350 грн. - на евакуатор транспортного засобу, 1520 грн. сплачених за стоянку автомобіля, 72800,24 грн. матеріального збитку в зв'язку з ушкодженням транспортного засобу та 25000,00 грн. у відшкодування моральної шкоди. Представник відповідача та третьої особи в судове засідання не з'явилися, проте подали суду заяви, в яких просили справу слухати у їх відсутності та відмовити у задоволенні позову з підстав, викладених у письмових запереченнях. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 28.08.2012 року на автомобільній дорозі Київ-Чоп 302 км + 40 м в с. Горбаків Гощанського району Рівненської області сталася дорожньо-транспортна пригода за участю вантажного автомобіля [NUMBER], що належить ПП «Сента», під керуванням [PERSON] та автомобілем [NUMBER], належного [PERSON] під керуванням [PERSON] Як вбачається із постанови про закриття кримінального провадження від 06.04.2016 року, 28.08.2012 року дорозі Київ-Чоп 302 км + 40 м в с. Горбаків Гощанського району Рівненської області, [PERSON], який працює водієм ПП «Сента», керуючи автомобілем [NUMBER], [NUMBER], рухаючись зі сторони м. Київ у напрямку м. Рівне, не вибравши безпечної швидкості руху та не врахувавши дорожню обстановку, здійснив зіткнення з транспортним засобом «ІВЕКО» 5912, р.н. [NUMBER] під керуванням [PERSON], який належить [PERSON], в якому вона була пасажиром, та зупинився на заборонений сигнал світлофора на регульованому пішохідному переході. Внаслідок чого автомобіль [NUMBER] з напівпричепом «Kogel», р.н. [NUMBER] під керуванням [PERSON] В результаті останнього зіткнення, пасажир автомобіля «Івеко» [PERSON] отримала тілесні ушкодження, які відносяться до середньої тяжкості тілесних ушкоджень за ознакою довготривалого розладу здоров'я. Вказаною постановою кримінальне провадження закрито в зв'язку з відсутністю в діянні кримінального правопорушення та копію постанови направлено начальнику відділу превентивної діяльності ГУ Національної поліції в Рівненській області для вирішення питання про притягнення винного водія до адміністративної відповідальності за вчинення даного правопорушення (а.с. 96-97 кримінального провадження №12013190080000292). Частиною 1 ст. 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом. За загальними правилом ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується власником (володільцем) цього джерела. У разі завдання шкоди внаслідок взаємодії джерел підвищеної небезпеки їх власникам (володільцям) питання про відшкодування шкоди вирішується за принципом вини, що передбачено ч. 1 ст. 1188 ЦК України. У випадках завдання шкоди внаслідок взаємодії джерел підвищеної небезпеки іншим особам застосовується положення ч. 2 ст. 1188 ЦК України. Проте, на думку суду, в даному випадку до вказаних правовідносин підлягають застосуванню норми ч. 1 ст. 1172 ЦК України, згідно яких юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків. При цьому, суд вважає, що вказана дорожньо-транспортна пригода сталася саме з вини працівника ПП «Сента», який не витримавши безпечної швидкості руху та не врахувавши дорожню обстановку, скоїв зіткнення з автомобілем позивача, заподіявши їй крім майнової шкоди, ще й тілесні ушкодження. Викладене стверджується поясненнями представника позивача, письмовими доказами по справі, зокрема, схемою дорожньо-транспортної пригоди, протоколом огляду транспортних засобів та іншими матеріалами кримінального провадження, при дослідженні та аналізі яких суд приходить до висновку про наявність вини працівника відповідача у заподіянні шкоди [PERSON] Отже, за таких обставин, аналізуючи в сукупності представлені суду докази, і зважаючи, що дорожньо-транспортна пригода сталася під час виконання працівником ПП «Сента», то завдану шкоду повинна відшкодувати юридична особа, тобто ПП «Сента». Із звіту №2013/1825 про оцінку автомобіля [NUMBER] від 05.12.2012 року вбачається, що матеріальний збиток, завданий власнику зазначеного транспортного засобу в результаті його пошкодження складає 72800,24 грн. (а.с. ). Крім того, із виписки№12998 від 18.08.2012 року слідує, що [PERSON] перебувала на стаціонарному лікуванні у Волинській обласній клінічній лікарні (а.с. 27) і вартість її лікування, згідно представлених чеків, становить 550,39 грн. (а.с. 28-29). Крім цього, позивачем понесені витрати за стоянку автомобіля в розмірі 1520 грн. (а.с. 33) та за послуги з евакуації транспортного засобу на загальну суму 3350 грн. (а.с. 30, 38). Отже, на думку суду, з ПП «Сента» на користь позивача слід стягнути 72800,24 грн. спричинених матеріальних збитків, понесені витрати на лікування в розмірі 550,39 грн., 3350 грн. за евакуацію транспортного засобу, 1520 грн. - за стоянку автомобіля. Крім того, підлягає до часткового задоволення вимога позивача про відшкодування моральної шкоди. Відповідно до ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає у фізичному болю та, яких фізична особа зазнала у зв'язку з ушкодженням здоров'я або у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Згідно п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. № 4 «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. За таких обставин, суд вважає, що позивачу внаслідок ДТП була заподіяна моральна шкода, яка полягала у певних душевних стражданнях у зв'язку з ушкодженням здоров'я та знищенням належного їй майна, у порушенні нормального способу життя, нормальних життєвих зв'язків, докладення зусиль для його відновлення, а тому, зважаючи на значний розмір майнової шкоди та ступінь і тяжкість тілесних ушкоджень, дотримуючись засад розумності і справедливості, то у її відшкодування слід стягнути з ПП «Сента» 2000 грн. Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України із відповідача ПП «Сента» на користь [PERSON] слід стягнути 743,60 грн. сплаченого судового збору та в дохід держави - недоплаченого 38,61 грн. На підставі ст. ст. 6, 10, 11, 58, 60, 61, 79, 84, 88, 209, 213-215 ЦПК України,

Outcome: partial