overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-31 00:00:00

[PERSON] звернулася до Бахмацького районного суду з даним позовом до [PERSON], посилаючись на те, що 04.07.1995 року між сторонами був укладений шлюб, який наразі існує лише формально; від шлюбу позивач та відповідач мають чотирьох дітей, двоє з яких на даний час є неповнолітніми; з червня 2015 року сторони проживають за різними адресами, ведуть окреме господарство і через несумісність характерів не мають наміру відновлювати сімейні відносини. Вказані обставини унеможливлюють подальше подружнє життя сторін, тому [PERSON] просить шлюб розірвати. Сторони в судове засідання не з»явилися, надали заяви про розгляд справи без їх участі, позивач просить позов задовольнити, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «Ситченко»; відповідач позов визнає, не заперечує проти його задоволення. Судом на підставі ч.2 ст.197 ЦПК України, у зв'язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши матеріали справи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред»явлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей. Як вбачається з матеріалів справи, позивач та відповідач 04.07.1995 року уклали між собою шлюб, який був зареєстрований виконкомом Біловежівської сільської ради Бахмацького району Чернігівської області за актовим записом № 06. Від шлюбу позивач та відповідач мають чотирьох дітей, двоє з яких - син [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO] є малолітніми; з червня 2015 року сторони подружніх відносин не підтримують, ведуть окреме господарство, сумісних інтересів та спору щодо розподілу майна, яке є їх спільною власністю не мають, примиритися не бажають. За даних обставин шлюб між ними носить формальний характер. Таким чином, виходячи з викладеного, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя неможливе, буде суперечити їх інтересам та інтересам їх дітей, а тому заявлений позов необхідно задовольнити. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-09 00:00:00

[PERSON] звернулася до Бахмацького районного суду з даним позовом до [PERSON], посилаючись на те, що 04.10.1997 року між сторонами був укладений шлюб, який наразі існує лише формально; спільних дітей позивач та відповідач не мають; з 2014 року проживають за різними адресами і не бажають відновлювати сімейні відносини. Вказані обставини унеможливлюють подальше подружнє життя сторін і зумовили звернення [PERSON] до суду з даним позовом, оскільки через органи РАЦС відповідач розривати шлюб відмовляється; після розірвання шлюбу позивач бажає залишити собі прізвище «[PERSON]». Сторони в судове засідання не з»явилися, надали суду заяви про розгляд справи без їх участі; позивач свої вимоги підтримує і просить позов задовольнити; відповідач позов визнає, не заперечує проти його задоволення. Судом на підставі ч.2 ст.197 ЦПК України, у зв'язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши матеріали справи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред»явлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей. Як вбачається з матеріалів справи, позивач та відповідач 04.10.1997 року уклали між собою шлюб, який був зареєстрований В»язівською сільською радою Конотопського району Сумської області за актовим записом № 5. Спільних дітей позивач та відповідач не мають; з грудня 2014 року подружніх відносин не підтримують; проживають в різних населених пунктах, за різними адресами; ведуть окреме господарство; сумісних інтересів та спору щодо розподілу майна, яке є їх спільною власністю, не мають. За даних обставин шлюб між ними носить формальний характер. Таким чином, виходячи з викладеного, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя неможливе, буде суперечити їх інтересам, а тому заявлений позов необхідно задовольнити. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-08 00:00:00

[PERSON] звернулася до Бахмацького районного суду з даним позовом до [PERSON], посилаючись на те, що 04.10.2011 року між сторонами був укладений шлюб, в якому у них народилася донька [PERSON], [INFO]; з червня 2017 року позивач та відповідач припинили фактичні шлюбні відносини через різні погляди на життя, неможливість знайти спільні рішення сімейних проблем, сварки, взаємні образи. Вказані обставини унеможливлюють подальше сімейне життя сторін, а тому [PERSON] просить шлюб розірвати. Сторони в судове засідання не з»явилися, надали заяви про розгляд справи без їх участі; позивач просить позов задовольнити, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «[PERSON]»; відповідач проти позову не заперечує; примирення сторони не досягли. Судом на підставі ч.2 ст.197 ЦПК України, у зв'язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши матеріали справи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред»явлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей. Як вбачається з матеріалів справи, позивач та відповідач 04.10.2011 року уклали між собою шлюб, який був зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Бахмацького районного управління юстиції Чернігівської області за актовим записом №135. Від шлюбу позивач та відповідач мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], яка зареєстрована та проживає разом з батьками в [ADDRESS]; з червня 2017 року сторони подружніх відносин не підтримують, ведуть окреме господарство, спільних інтересів та спору щодо визначення місця проживання дитини не мають; за наданий судом термін для примирення стосунки не відновили. За даних обставин шлюб між ними носить формальний характер. Таким чином, виходячи з викладеного, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя неможливе, буде суперечити їх інтересам та інтересам їх дитини, а тому заявлений позов необхідно задовольнити. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-06 00:00:00

[PERSON] звернулася до Бахмацького районного суду з даним позовом до [PERSON], посилаючись на те, що 05.07.1995 року між сторонами був укладений шлюб, який наразі існує лише формально; неповнолітніх дітей від шлюбу позивач та відповідач не мають; з жовтня 2016 року разом не проживають, ведуть окремо господарство; сімейні стосунки припинили через несумісність характерів, сварки та непорозуміння. Вказані обставини унеможливлюють подальше подружнє життя сторін і зумовили звернення [PERSON] до суду з даним позовом, оскільки через органи РАЦС відповідач розривати шлюб відмовляється; після розірвання шлюбу позивач просить залишити їй прізвище «Лапа». Сторони в судове засідання не з»явилися, надали заяви про розгляд справи без їх участі; позивач позов підтримує, просить його задовольнити; відповідач позов визнає, проти розірвання шлюбу не заперечує. Судом на підставі ч.2 ст.197 ЦПК України, у зв'язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши матеріали справи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред»явлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей. Як вбачається з матеріалів справи, позивач та відповідач 05.07.1995 року уклали між собою шлюб, який був зареєстрований виконкомом Біловежівської сільської ради Бахмацького району Чернігівської області за актовим записом № 07. Неповнолітніх дітей сторони не мають, з 28 жовтня 2016 року подружніх відносин не підтримують, ведуть окреме господарство, сумісних інтересів та спору щодо розподілу майна, яке є їх спільною власністю не мають, примиритися не бажають. За даних обставин шлюб між ними носить формальний характер. Таким чином, виходячи з викладеного, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя неможливе, буде суперечити їх інтересам, а тому заявлений позов необхідно задовольнити. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-02 00:00:00

[PERSON] звернулася до Бахмацького районного суду з даним позовом до [PERSON], посилаючись на те, що 06.07.2015 року між сторонами був укладений шлюб, в якому у них народився син [PERSON], [INFO]; з серпня 2015 року позивач та відповідач сумісно не проживають й припинили фактичні шлюбні відносини через різні погляди на сімейне життя, несумісність характерів, втрату взаємоповаги, сварки та непорозуміння. Вказані обставини унеможливлюють подальше сімейне життя сторін, а тому [PERSON] просить шлюб розірвати. Сторони в судове засідання повторно не з»явилися; позивач надала суду заяву про розгляд справи без її участі, просить позов задовольнити, відповідач причини неявки не повідомив, заяви про відкладення судового розгляду не надав. Судом на підставі ч.2 ст.197 ЦПК України, у зв'язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши матеріали справи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред»явлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей. Як вбачається з матеріалів справи, позивач та відповідач 06.07.2015 року уклали між собою шлюб, який був зареєстрований виконавчим комітетом Кропивненської сільської ради Бахмацького району Чернігівської області за актовим записом № 3. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який разом з матір»ю зареєстрований і проживає в [INFO]. Дані обставини підтверджуються свідоцтвом про шлюб серії 1-ЕЛ № 094771 від 06.07.2015 року, копією свідоцтва про народження дитини серії І-ЕЛ № 172247 від 19.10.2015 року, довідкою Кропивненської сільської ради Бахмацького району Чернігівської області №427 від 28.12.2016 року. З серпня 2015 року сторони подружніх відносин не підтримують, ведуть окреме господарство, проживають за різними адресами, спільних інтересів та спору щодо визначення місця проживання дитини не мають. За даних обставин шлюб між ними носить формальний характер. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідач в судове засідання не з»явився, заперечень проти позову не надіслав, своїм правом подати суду докази та надати пояснення не скористався. Таким чином, виходячи з викладеного, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя неможливе, буде суперечити їх інтересам та інтересам їх дитини, а тому заявлений позов необхідно задовольнити. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-22 00:00:00

[PERSON] звернулася до Бахмацького районного суду з даним позовом до [PERSON], посилаючись на те, що 06.12.2003 року між ними був укладений шлюб, який наразі існує лише формально; спільних дітей позивач та відповідач не мають; з 2012 року сторони припинили шлюбні відносини через подружню зраду відповідача, який через органи РАЦС розривати шлюб відмовляється; на даний час позивач має намір створити нову сім»ю з іншим чоловіком. Вказані обставини унеможливлюють подальше подружнє життя сторін, тому [PERSON] просить суд розірвати її шлюб з відповідачем. Позивач в судове засідання не з»явилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «Кальченко». Відповідач в судове засідання не з'явився, про поважність причин неявки суду не повідомив, заперечення проти позову та докази на їх обґрунтування не подав, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, не заперечує проти задоволення позову. Судом на підставі ч.2 ст. 197 ЦПК України, у зв'язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши матеріали справи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред»явлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей. Як вбачається з матеріалів справи, позивач та відповідач 06.12.2003 року уклали між собою шлюб, який був зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Бахмацького районного управління юстиції Чернігівської області за актовим записом №172 (а.с.5). Від даного шлюбу дітей сторони не мають. З 2012 року позивач та відповідач подружніх відносин не підтримують, ведуть окреме господарство, спільних інтересів та спору щодо розподілу майна не мають, проживають в різних населених пунктах. Позивач має намір створити сім»ю з іншим чоловіком. За даних обставин шлюб між ними носить формальний характер. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідач в судове засідання не з»явився, заперечень проти позову не надіслав, своїм правом подати суду докази та надати пояснення не скористався. Таким чином, виходячи з викладеного, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя неможливе, буде суперечити їх інтересам, а тому заявлений позов необхідно задовольнити. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-15 00:00:00

[PERSON] звернулася до Бахмацького районного суду з даним позовом до [PERSON], посилаючись на те, що 07.12.2011 року між сторонами був укладений шлюб, в якому у них народилися дві доньки: Марія, [INFO] та Єлизавета, [INFO]; на даний час позивач та відповідач припинили фактичні сімейні стосунки через сварки, непорозуміння, подружню зраду з боку відповідача, зловживання ним спиртними напоями та вчинення психологічного та фізичного насильства по відношенню до позивача. Вказані обставини унеможливлюють подальше сумісне життя сторін, тому позивач просить шлюб розірвати; після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «Бідножевська». Сторони в судове засідання не з»явилися, надали суду заяви про розгляд справи без їх участі, на примирення не згодні; позивач просить позов задовольнити; відповідач позов визнає, проти розірвання шлюбу не заперечує. Судом на підставі ч.2 ст.197 ЦПК України, у зв'язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши матеріали справи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред»явлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей. Як вбачається з матеріалів справи, позивач та відповідач 07.12.2011 року уклали між собою шлюб, який був зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Бахмацького районного управління юстиції Чернігівської області за актовим записом № 195. Від шлюбу сторони мають неповнолітніх доньок: Марію, [INFO] та Єлизавету, [INFO], які проживають разом з батьками в м.Бахмач Чернігівської області, по вул.Першотравневій, 43/305 (а.с.7,8,9). Сторони подружніх відносин не підтримують, ведуть окреме господарство, спільних інтересів та спору щодо визначення місця проживання дітей та розподілу майна не мають. За даних обставин шлюб між ними носить формальний характер. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Таким чином, виходячи з викладеного, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя неможливе, буде суперечити їх інтересам та інтересам їх дітей, а тому заявлений позов необхідно задовольнити. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-09 00:00:00

[PERSON] звернулася до Бахмацького районного суду з даним позовом до [PERSON], посилаючись на те, що 08.09.2007 року між сторонами був укладений шлюб, в якому у них народилась донька [PERSON], [INFO]; з 05 листопада 2016 року позивач та відповідач сумісно не проживають; фактичні шлюбні відносини припинили через різні погляди на подружнє життя, неможливість знайти спільні рішення сімейних проблем, сварки та взаємні образи. Вказані обставини унеможливлюють подальше сімейне життя сторін, а тому позивач просить шлюб розірвати, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «[PERSON]». Сторони в судове засідання не з»явилися, надали зави про розгляд справи без їх участі; позивач просить позов задовольнити; відповідач позов визнає, не заперечує проти його задоволення. Судом на підставі ч.2 ст.197 ЦПК України, у зв'язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши матеріали справи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред»явлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей. Як вбачається з матеріалів справи, позивач та відповідач 08.09.2007 року уклали між собою шлюб, який був зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Бахмацького районного управління юстиції Чернігівської області за актовим записом № 92. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку Анну, [INFO], яка разом з матір»ю зареєстрована і проживає в [INFO]. Дані обставини підтверджуються свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 08.09.2007 року, копією свідоцтва про народження дитини серії [NUMBER] від 10.01.2008 року, довідкою виконавчого комітету Бахмацької міської ради Чернігівської області №8130 від 28.12.2016 року. З 05 листопада 2016 року сторони подружніх відносин не підтримують, ведуть окреме господарство, проживають за різними адресами, спільних інтересів не мають; примирення протягом наданого судом терміну не досягли; спір щодо визначення місця проживання дитини та поділу сумісного майна між позивачем та відповідачем відсутній. За даних обставин шлюб між ними носить формальний характер. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Таким чином, виходячи з викладеного, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя неможливе, буде суперечити їх інтересам та інтересам їх дитини, а тому заявлений позов необхідно задовольнити. На підставі викладеного,

Outcome: approved