overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-25 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з даним позовом у зв'язку з розпадом сім'ї, що є підставою для розірвання шлюбу з [PERSON] Позивачка подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала в повному обсязі та наполягала на його задоволенні з викладених у ньому підстав, оскільки з відповідачем спільного господарства не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують, проживають окремо, а тому подальше збереження сім'ї є неможливим і суперечить її інтересам. Відповідач [PERSON] подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав у повному обсязі. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 05 грудня 1981 року, що підтверджується долученим до матеріалів справи свідоцтвом про шлюб [NUMBER] Відповідно до ч. 1 ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Згідно ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Як передбачено ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 СК України. Згідно ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відтак, судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим та інтересам позивача не відповідає, що згідно ч. 2 ст. 112 СК України є підставою для розірвання шлюбу. Таким чином, позовні вимоги ґрунтуються на вимогах Закону й підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-28 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з даним позовом, у зв'язку з розпадом сім'ї, що є підставою для розірвання шлюбу. Крім того посилалася на те, що відповідач, участі в утриманні свого малолітнього сина - [PERSON] ([INFO])не приймає, а тому позивачка просить присудити від доходів відповідача виплату аліментів в розмірі 2 000 грн. щомісячно. Свої вимоги мотивувала тим, що шлюбних стосунків з відповідачем не підтримує, спільного господарства вони не ведуть та разом не проживають, а тому подальше збереження сім'ї є неможливим і суперечить її інтересам. Дитина проживає разом з нею, відповідач приймає не достатню участь в її вихованні та утриманні. Позивачка подала заяву про розгляд справи за її відсутності, просила про задоволення позову з викладених у ньому підстав. Відповідач подав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позову не заперечив. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. Матеріалами справи встановлено, що подружжя перебувають у шлюбі з 29 вересня 2007 року, від якого мають малолітнього сина - [PERSON] ([INFO]). Подальше спільне життя подружжя й збереження сім'ї є неможливим та інтересам кожного з них не відповідає, що згідно ч. 2 ст. 112 СК України є підставою для розірвання шлюбу. Малолітня дитина проживає разом із позивачкою, а відповідач проживає окремо та за твердженням позивачки достатньої участі в утриманні дитини не приймає, що змусило її звернутись до суду. Відповідно до вимог ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно вимог ч. 1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Визначаючи розмір аліментів, суд виходить зі змісту позовних вимог визнаних відповідачем, згідно ст. 182 СК України враховує матеріальний позивачки, яка утримує малолітню дитину, відтак потребує матеріальної допомоги відповідача. З цих підстав суд вважає необхідним визначити розмір аліментів в заявленій у позові сумі. Таким чином, позовні вимоги ґрунтуються на вимогах Закону й підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-21 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з даним позовом, у зв'язку з розпадом сім'ї, що є підставою для розірвання шлюбу. Крім того посилалася на те, що відповідач, участі в утриманні свого малолітнього сина - [PERSON] ([INFO])не приймає, а тому позивачка просить присудити від доходів відповідача виплату аліментів в розмірі 2 000 грн. щомісячно. Свої вимоги мотивувала тим, що шлюбних стосунків з відповідачем не підтримує, спільного господарства вони не ведуть та разом не проживають з 2014 року, а тому подальше збереження сім'ї є неможливим і суперечить її інтересам. Дитина проживає разом з нею, відповідач участі в її вихованні та утриманні не приймає і жодної матеріальної допомоги не надає. [PERSON] подала заяву про розгляд справи за її відсутності, просила про задоволення позову з викладених у ньому підстав. Відповідач, будучи повідомленим про розгляд справи, в судове засідання не з'явився. Оскільки суд позбавлений можливості відкласти розгляд справи, на підставі ст. 169 ЦПК України, в межах строку встановленого ст. 157 ЦПК України, дану справу слід розглянути на підставі наявних доказів у заочному порядку. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. Матеріалами справи встановлено, що подружжя [PERSON] перебувають у шлюбі з 01 серпня 2009 року, від якого мають малолітнього сина - [PERSON] ([INFO]). Подальше спільне життя подружжя й збереження сім'ї є неможливим та інтересам позивачки не відповідає, що згідно ч. 2 ст. 112 СК України є підставою для розірвання шлюбу. Малолітня дитина проживає разом із позивачкою, а відповідач проживає окремо та за твердженням позивачки участі в утриманні дитини не приймає, що змусило її звернутись до суду. Відповідно до вимог ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно вимог ч. 1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Визначаючи розмір аліментів, суд виходить зі змісту позовних вимог, згідно ст. 182 СК України враховує матеріальний позивачки, яка самостійно утримує малолітню дитину, відтак потребує матеріальної допомоги відповідача. З цих підстав суд вважає необхідним визначити розмір аліментів в заявленій у позові сумі. Таким чином, позовні вимоги ґрунтуються на вимогах Закону й підлягають задоволенню. Крім того, позивачкою представлено документальне підтвердження понесених судових витрат, які слід покласти на відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-21 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з даним позовом, у зв'язку з розпадом сім'ї, що є підставою для розірвання шлюбу. Крім того посилалася на те, що відповідач, участі в утриманні свого малолітнього сина - [PERSON] ([INFO]), не приймає, а тому позивачка просить присудити від доходів відповідача виплату коштів в розмірі 700 грн. щомісячно на утримання дитини та стягнути понесені судові витрати. Зазначені позовні вимоги [PERSON] підтримала в повному обсязі й наполягала на їх задоволенні з викладених в позові підстав. Пояснила, що шлюбних стосунків з відповідачем не підтримує, спільного господарства вони не ведуть та разом не проживають, а тому подальше збереження сім'ї є неможливим і суперечить її інтересам. Дитина проживає разом з нею, відповідач участі в її вихованні та утриманні не приймає і матеріальної допомоги не надає. Відповідач проти задоволення позову не заперечив, збереження сім'ї вважав неможливим. Оскільки суд позбавлений можливості відкласти розгляд справи, на підставі ст. 169 ЦПК України, в межах строку встановленого ст. 157 ЦПК України, дану справу слід розглянути на підставі наявних доказів у заочному порядку за згодою позивачки. Заслухавши позивачку, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. Матеріалами справи встановлено, що подружжя [PERSON] перебувають у шлюбі з 01 червня 2013 року, від якого мають малолітнього сина - [PERSON] ([INFO]). Подальше спільне життя подружжя й збереження сім'ї є неможливим та інтересам кожного з них не відповідає, що згідно ч. 2 ст. 112 СК України є підставою для розірвання шлюбу. Малолітня дитина проживає разом із позивачкою за адресою Київська область, м. Вишгород, вул. Глібова, 2, що підтверджується даними будинкової книги Відповідач проживає окремо, за твердженням позивачки участі в утриманні дитини в необхідному розмірі не приймає, що змусило її звернутись до суду. Відповідно до вимог ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно вимог ч. 1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Визначаючи розмір аліментів, суд виходить зі змісту позовних вимог, згідно ст. 182 СК України враховує матеріальний позивачки, яка самостійно утримує малолітнього сина та потребує більшої матеріальної допомоги відповідача. З цих підстав суд вважає необхідним визначити розмір аліментів в заявленій у позові сумі. Таким чином, позовні вимоги ґрунтуються на вимогах Закону й підлягають задоволенню. Крім того, позивачкою представлено документальне підтвердження понесених судових витрат, які слід покласти на відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-09 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з даним позовом, у звязку з розпадом сімї, що є підставою для розірвання шлюбу. Крім того посилалася на те, що відповідач, участі в утриманні своєї малолітньої дочки [PERSON] ([INFO])не приймає, а тому на її утримання позивачка просить присудити від доходів відповідача виплату коштів в розмірі 1/3 частини від доходів відповідача, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Зазначені позовні вимоги [PERSON] підтримала в повному обсязі й наполягала на їх задоволенні з викладених в позові підстав. Пояснила, що шлюбних стосунків з відповідачем не підтримує, спільного господарства вони не ведуть та разом не проживають, а тому подальше збереження сімї є неможливим і суперечить її інтересам. Дитина проживає разом з нею, відповідач участі в її вихованні та утриманні не приймає і матеріальної допомоги не надає. Відповідач, будучи повідомленим про розгляд справи, в судове засідання не прибув. Оскільки суд позбавлений можливості відкласти розгляд справи, на підставі ст. 169 ЦПК України, в межах строку встановленого ст. 157 ЦПК України, дану справу слід розглянути на підставі наявних доказів у заочному порядку. Заслухавши позивачку, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. Матеріалами справи встановлено, що подружжя перебувають у шлюбі з 07 жовтня 2014 року. Ще до реєстрації шлюбу у сторін народилася дочка [PERSON] ([INFO]), батьком якої згідно свідоцтва про народження серії І-БП №171576 є відповідач [PERSON] Подальше спільне життя подружжя й збереження сімї є неможливим та інтересам позивачки не відповідає, що згідно ч. 2 ст. 112 СК України є підставою для розірвання шлюбу. Судом встановлено, що малолітня дитина проживає разом із позивачкою, що вбачається з довідки форми №3 від 16 січня 2017 року. Відповідач проживає окремо, за твердженням позивачки участі в утриманні дитини не приймає, що змусило її звернутись до суду. Відповідно до вимог ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ч. 1 і 2 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Визначаючи розмір аліментів, суд виходить зі змісту позовних вимог, згідно ст. 182 СК України враховує матеріальний стан сторін, те, що позивачка самостійно утримує малолітню дитину та потребує матеріальної допомоги відповідача, а тому вважає необхідним визначити аліменти в розмірі ? частини і тим самим задовольнити позов частково. Що стосується вимог позову про визначення мінімального розміру аліментів в сумі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, то вказане на вимогах закону не ґрунтується, який згідно вимог ч. 2 ст. 182 СК України на одну дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином, позовні вимоги ґрунтуються на вимогах Закону й підлягають частковому задоволенню. Крім того, позивачкою представлено документальне підтвердження понесених судових витрат, які слід покласти на відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-15 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з даним позовом, у звязку з розпадом сімї, що є підставою для розірвання шлюбу. Крім того посилалася на те, що відповідач, участі в утриманні своєї малолітньої дочки [PERSON] ([INFO])не приймає, а тому на її утримання позивачка просить присудити від доходів відповідача виплату коштів в розмірі ? частини від доходів відповідача. Зазначені позовні вимоги [PERSON] підтримала в повному обсязі й наполягали на їх задоволенні з викладених в позові підстав. Пояснила, що шлюбних стосунків з відповідачем не підтримує, спільного господарства вони не ведуть та разом не проживають, а тому подальше збереження сімї є неможливим і суперечить її інтересам. Діти проживають разом з нею, відповідач участі в їх вихованні та утриманні не приймає і матеріальної допомоги не надає. Відповідач, будучи повідомленим про розгляд справи, в судове засідання не прибув. Оскільки суд позбавлений можливості відкласти розгляд справи, на підставі ст. 169 ЦПК України, в межах строку встановленого ст. 157 ЦПК України, дану справу слід розглянути на підставі наявних доказів у заочному порядку. Заслухавши позивачку, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. Матеріалами справи встановлено, що подружжя [PERSON] перебувають у шлюбі з 25 квітня 2014 року, від якого мають малолітню дочку [PERSON] ([INFO]). Подальше спільне життя подружжя й збереження сімї є неможливим та інтересам позивачки не відповідає, що згідно ч. 2 ст. 112 СК України є підставою для розірвання шлюбу. Малолітня дитина проживає разом із позивачкою, відповідач проживає окремо, за твердженням позивачки участі в утриманні дітей не приймає, що змусило її звернутись до суду. Відповідно до вимог ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ч. 1 і 2 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Визначаючи розмір аліментів, суд виходить зі змісту позовних вимог, згідно ст. 182 СК України враховує матеріальний позивачки, яка самостійно утримує малолітню дитину, та потребує матеріальної допомоги відповідача. Таким чином, позовні вимоги ґрунтуються на вимогах Закону й підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-23 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з даним позовом, у звязку з розпадом сімї, що є підставою для розірвання шлюбу. Крім того посилалася на те, що відповідач участі в утриманні своїх малолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], не приймає, а тому просить присудити від доходів відповідача виплату коштів в розмірі 4000 грн. щомісячно на утримання обох дітей. Позивачка подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, просила про задоволення позову з викладених у ньому підстав, наполягала на розірванні шлюбу, збереження сімї вважала неможливим. Представник позивачки позовні вимоги [PERSON] підтримала в повному обсязі й наполягала на їх задоволенні. Відповідач, проти задоволення позовних вимог щодо розірвання шлюбу не заперечив, збереження сімї та примирення вважав неможливим. Заперечив щодо вимоги про стягнення на користь позивачки аліментів на утримання дітей. Зазначив, що в травні цього року позивачка виїхала за кордон на заробітки. Наразі йому невідомо де вона знаходиться. Діти на теперішній час проживають з ним та знаходяться на повному його утриманні. Заслухавши представника позивачки та відповідача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. Матеріалами справи встановлено, що подружжя [PERSON]перебувають у шлюбі з 17 вересня 2005 року, від якого мають двох малолітніх дітей [PERSON] ([INFO]) та [PERSON] [INFO], батьком яких є відповідач. Подальше спільне життя подружжя й збереження сімї є неможливим та інтересам кожного з них не відповідає, що згідно ч. 2 ст. 112 СК України є підставою для розірвання шлюбу. Судом надавався час для примирення подружжя, якого сторони досягти не змогли. За таких обставин позов про розірвання шлюбу, визнаний відповідачем й підлягає задоволенню. Відповідно до вимог ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до акту депутата Новопетрівської сільської ради Вишгородського району, Київської області, від 21 листопада 2017 року [PERSON] та [PERSON] проживають [INFO], по вул. Лесі Українки в с. Нові Петрівці, зі своїм батьком з 10 травня 2017 року. За таких обставин, а саме, те, що діти [PERSON] (10.01.2007 р.н.) та [PERSON] (27.06.2010 р.н.), проживають разом з відповідачем [PERSON] за адресою: Київська область, Вишгородський район, с. Нові Петрівці, вул. Лесі Українки, 46-А та знаходяться на його повному утриманні, слід дійти висновку про безпідставність позовних вимог в частині стягнення з відповідача аліментів на користь позивачки. Отже, підстав для стягнення аліментів з відповідача в цій частині не встановлено, тому в цій частині позовних вимог слід відмовити. Таким чином, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-21 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з даним позовом, у звязку з розпадом сімї, що є підставою для розірвання шлюбу. Крім того посилалася на те, що відповідач, участі в утриманні утримання свого малолітнього сина [PERSON] ([INFO]), не приймає, а тому на його утримання позивачка просить присудити від доходів відповідача виплату коштів в розмірі 1/3 частини від доходів відповідача, щомісячно. Позивачка подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала та просила про його задоволення. Відповідач, будучи повідомленим про розгляд справи в порядку ч. 9 ст. 74 ЦПК України, в судове засідання не прибув. Оскільки суд позбавлений можливості відкласти розгляд справи, на підставі ст. 169 ЦПК України, в межах строку встановленого ст. 157 ЦПК України, дану справу слід розглянути на підставі наявних доказів у заочному порядку. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. Матеріалами справи встановлено, що подружжя [PERSON] перебувають у шлюбі з 27 листопада 1999 року, від якого мають малолітнього сина [PERSON] ([INFO]). Подальше спільне життя подружжя й збереження сімї є неможливим та інтересам позивачки не відповідає, що згідно ч. 2 ст. 112 СК України є підставою для розірвання шлюбу. Малолітня дитина проживає разом із позивачкою, що підтверджується довідкою №27\\11\\2014 р. №3240000824 про взяття на облік особи, переміщеної з тимчасово окупованої території України та районів проведення анти терористичної операції. Відповідач проживає окремо, за твердженням позивачки участі в утриманні дітей не приймає, що змусило її звернутись до суду. Відповідно до вимог ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Таким чином, позовні вимоги ґрунтуються на вимогах Закону й підлягають задоволенню. Визначаючи розмір аліментів, суд виходить зі змісту позовних вимог, згідно ст. 182 СК України враховує матеріальний позивачки, яка самостійно утримує малолітню дитину, та потребує матеріальної допомоги відповідача. Крім того, позивачкою представлено документальне підтвердження понесених судових витрат, які слід покласти на відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-14 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з даним позовом, у звязку з розпадом сімї, що є підставою для розірвання шлюбу. Крім того посилалася на те, що відповідач, участі в утриманні утримання свого малолітнього сина [PERSON] ([INFO]), не приймає, а тому на його утримання позивачка просить присудити від доходів відповідача виплату коштів в розмірі 1\~500 грн. щомісячно. Позивачка подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала та просила про його задоволення. Відповідач подав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позову не заперечив. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. Матеріалами справи встановлено, що подружжя [PERSON] перебувають у шлюбі з 26 вересня 2008 року, від якого мають малолітнього сина [PERSON] ([INFO]). Подальше спільне життя подружжя й збереження сімї є неможливим та інтересам кожного з них не відповідає, що згідно ч. 2 ст. 112 СК України є підставою для розірвання шлюбу. Малолітня дитина проживає разом із позивачкою, відповідач проживає окремо, за твердженням позивачки участі в утриманні дітей не приймає, що змусило її звернутись до суду. Відповідно до вимог ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно вимог ч. 1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Таким чином, позовні вимоги ґрунтуються на вимогах Закону й підлягають задоволенню. Визначаючи розмір аліментів, суд виходить зі змісту позовних вимог, згідно ст. 182 СК України враховує матеріальний позивачки, яка самостійно утримує малолітню дитину, та потребує матеріальної допомоги відповідача. Крім того, позивачкою представлено документальне підтвердження понесених судових витрат, які слід покласти на відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-17 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з даним позовом, у зв`язку з розпадом сім`ї, що є підставою для розірвання шлюбу, оскільки з відповідачем спільного господарства не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують, разом не проживають, а тому подальше збереження сім`ї є неможливим і суперечить її інтересам. Позивачка подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала в повному обсязі та наполягала на його задоволенні. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про розгляд справи, в судове засідання не з`явився. Оскільки суд позбавлений можливості відкласти розгляд справи на підставі ст. 223 ЦПК України, в межах строку встановленого ст. 210 ЦПК України, дану справу слід розглянути на підставі наявних доказів в заочному порядку за згодою позивачки. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. Матеріалами справи встановлено, що подружжя перебуває у шлюбі з 10 червня 1989 року, від якого мають повнолітніх дітей. Згідно ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 СК України. Подальше спільне життя подружжя й збереження сім`ї є неможливим та інтересам позивачки не відповідає, що згідно ч. 2 ст. 112 СК України є підставою для розірвання шлюбу. Таким чином, позовні вимоги ґрунтуються на вимогах Закону й підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved