Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-21 00:00:00

[PERSON] звернулася до Веселинівського районного суду Миколаївської області із позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві позивач зазначила, що 24 квітня 2004 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON] у Подільській сільській раді Веселинівського району Миколаївської області, про що було зроблено відповідний актовий запис № 1. Також позивач зазначила, що від спільного шлюбу в них народився син [PERSON], [INFO], та донька - [PERSON], [INFO], які на сьогоднішній день проживають разом з позивачкою в с. Поділля Веселинівського району Миколаївської області та після розірвання шлюбу будуть проживати з нею. Спільне життя з відповідачем не склалося із-за різниці в поглядах на життя. Шлюбні відносини фактично припинилися з 01 грудня 2013 року. Спільне господарство не ведеться. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу вважає неможливими. Спору щодо поділу спільного майна не має. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позов підтримала в повному обсязі, вказала на те, що встановлений сторонам термін для примирення на збереження шлюбу не вплинув, сторони не примирились та наполягала на розірванні шлюбу. Відповідач [PERSON] в судове засідання не заявився, про місце та час розгляду справи повідомлений належним чином. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони перебували у шлюбі з 24 квітня 2004 року. Від шлюбу мають двох дітей: сина - [PERSON], [INFO], та доньку - [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини фактично припинили з 01 грудня 2013 року у зв'язку з непорозуміннями, внаслідок чого позивачка разом з дітьми переїхала проживати до своїх батьків в с. Поділля Веселинівського району Миколаївської області по вул. Садова, 49, а відповідач залишився проживати в [INFO]. Шлюб розривають вперше. Згідно ч. 3 ст. 109 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ч. 2 ст. 112 Ск України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Ухвалою Веселинівського районного суду Миколаївської області від 18 серпня 2015 року за заявою відповідача сторонам надавався строк для примирення терміном один місяць. Враховуючи те, що строк, який надавався сторонам для примирення не приніс бажаних результатів, шлюбні відносини сторони фактично припинили з грудня 2013 року, любов та повага між ними відсутні і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей суд вважає, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим, в наслідок чого шлюб підлягає розірванню. Згідно з ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 2 ст. 115 СК України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивачка при реєстрації шлюбу змінила прізвище, вона має право залишити його після розірвання шлюбу. На підставі викладеного,

Outcome: approved