Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-23 00:00:00

[PERSON] звернулася до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу та про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. В обґрунтування позову зазначила, що 08.10.2005 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Сторони мають неповнолітніх дітей: дочку [PERSON], [INFO], дочку [PERSON], [INFO]. Спільне сімейне життя з відповідачем не склалося з причини різних поглядів на спосіб життя та відсутності взаєморозуміння і довіря. Шлюбно-сімейні відносини припинені з 13 липня 2017 року. Спору щодо поділу спільного сумісного майна немає. Діти після розірвання шлюбу залишаються проживати із позивачем. Діти проживають разом з нею та знаходяться на її утриманні. Відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання дітей не надає. На підставі викладеного вона вимушена звернутися до суду з даним позовом. В судове засідання позивач не зявилася, проте надала суду заяву, в якій просила розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримала. Строк для примирення їй не потрібен. В судове засідання відповідач не зявився, проте надав суду заяву, в якій просив розглянути справу без його участі та не заперечував проти задоволення позовних вимог. Строк для примирення йому не потрібен. У звязку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. У Принципі 6 Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року зазначено, що дитина для повного та гармонічного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона повинна зростати у піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, в атмосфері любові, моральної та матеріальної забезпеченості. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, що була ратифікована Постановою Верховної Ради України N 789-XII від 27.02.1991 року, Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України (далі СК України) батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня предявлення позову. З матеріалів справи вбачається, що згідно із копією свідоцтва про шлюб серії І-НО № 026133, виданого 18 січня 2006 року Донецьким міським відділом реєстрації актів цивільного стану Донецького обласного управління юстиції, [PERSON] та [PERSON] 08 жовтня 2005 року зареєстрували шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 1507. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу [PERSON]. Згідно із копією свідоцтва про народження серії 1-НО № 121833, виданого 16 травня 2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Петровського районного управління юстиції м. Донецька, [PERSON] народилася 08 травня 2007 року, про що зроблено відповідний актовий запис № 247. Батьком записаний [PERSON], матірю [PERSON]. Згідно із копією свідоцтва про народження серії V-ИК № 626956, виданого 28 жовтня 2015 року Ногинським управлінням запису актів громадянського стану Головного управління ЗАГС Московської області, [PERSON] народилася 03 вересня 2015 року, про що зроблено відповідний актовий запис № 1884. Батьком записаний [PERSON], матірю [PERSON]. Згідно із ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Враховуючи те, що відповідач є батьком [PERSON], [PERSON], які є його неповнолітніми дітьми та залишаються проживати з позивачем, а також те, що фактичні взаємовідносини подружжя припинені, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, відповідач не бажає примиритися і строк для примирення йому не потрібен, суд вважає, що позов про розірвання шлюбу заявлено обґрунтовано, доводи, викладені позивачем на підтвердження своїх вимог знайшли своє обґрунтування в ході судового засідання, у звязку із чим позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Суд також зауважує, що розмір аліментів у вигляді 2000 (дві тисячі) грн. 00 коп. щомісячно з відповідача на дітей є найбільш справедливим та таким, що враховує як право дітей на належне матеріальне утримання від батька, так і стан здоровя батька, його вік та працездатність. Відповідно до підп. 3 п. 5 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Приймаючи до уваги вимоги ч. 3 ст. 88 ЦПК України та положення Закону України «Про судовий збір», суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 640 грн. 00 коп. за розгляд судом самостійної вимоги про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. Також, суд на підставі ст. 88 ЦПК України вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму сплаченого позивачем судового збору за розгляд судом вимоги про розірвання шлюбу в розмірі 640 грн. 00 коп. (в межах установленого Законом розміру). У відповідності до ст. 367 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: approved