Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-16 00:00:00

[PERSON] звернулася до Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. Ухвалою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 7 листопада 2014 року було роз'єднано вимоги за позовом [PERSON] в самостійні провадження, а саме: про розірвання шлюбу та про стягнення аліментів. В обґрунтування позовних вимог про розірвання шлюбу зазначено, що 26 вересня 2009 року було зареєстровано шлюб між нею та [PERSON]. Подружжя має спільну дитину - [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачем. З січня 2014 року припинено шлюбні відносини та ведення спільного господарства з відповідачем, оскільки відповідач переїхав до с. Мишурин Ріг до своєї матері. Спору про місце проживання дитини та поділ спільного майна подружжя не має. У зв'язку з чим позивач просила суд розірвати шлюб, укладений між нею та [PERSON]. В судовому засіданні позивач позов підтримала та просила суд задовольнити позовні вимоги. Суду пояснила, що не проживає разом з відповідачем з січня 2014 року, не підтримують шлюбні відносини, не ведуть спільне господарство. Вважає неможливим збереження шлюбу, оскільки не бажає цього. Жодних спроб примирення за цей час з боку відповідача не було. Спору про місце проживання дитини та про поділ майна не має. Відповідач позов не визнав, проти розірвання шлюбу заперечував, вважав, що можливе відновлення їх шлюбних відносин. Підтвердив суду, що з січня 2014 року вони не проживають разом, оскільки позивач поїхала до своїх батьків, а він поїхав до своєї матері. Жодних спроб для примирення вони не робили. Спору про місце проживання дитини та про поділ майна не має. Суд, заслухавши пояснення позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в сукупності, приходить до наступних висновків. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 26 вересня 2009 року між [PERSON] та [PERSON] Дніпровським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області було зареєстровано шлюб, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний запис за № 613 та видано свідоцтво про шлюб [NUMBER] (а.с. 8). Сторони мають спільну дитину - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] (а.с.5). З січня 2014 року сторони не проживають разом стосунки не підтримують та не ведуть спільне господарство. Причинами припинення шлюбних відносин є взаємне непорозуміння подружжя та небажання позивача зберегти шлюб. Таким чином, фактичні взаємини подружжя свідчать, що між сторонами остаточно припинено шлюбні відносини і їх неможливо відновити, отже збереження шлюбу неможливе та суперечило б інтересам подружжя. При цьому суд не приймає до уваги заперечення відповідача про розірвання шлюбу, оскільки згідно з ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. У зв'язку з чим суд вважає, що подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача та не відповідає принципу добровільності шлюбу. А тому вимоги позивача про розірвання шлюбу, укладеного між нею та відповідачем є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Спору про поділ майна та місце проживання дитини подружжя не має. Оскільки від позивача надійшла заява про відновлення їй дошлюбного прізвища, суд,

Outcome: approved