Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-06 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей: [PERSON] та [PERSON] до досягнення ними повноліття. Позивачка обґрунтовує позовні вимоги тим, що вона зареєструвала шлюб з відповідачем 28.05.2009 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Яремчанського міського управління юстиції Івано-Франківської області за актовим записом №28. Під час шлюбу у сторін народилися двоє дітей: син [PERSON], [INFO] та дочка [PERSON], [INFO]. Рішенням Яремчанського міського суду від 13.10.2017 року шлюб між сторонами розірвано, неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] залишено проживати з позивачкою і на даний час вони перебувають на її утриманні. Позивачка на даний час офіційно не працює, інколи їздить на заробітки до Польщі, займається домашнім господарством. Відповідач [PERSON] не надає матеріальної допомоги на утримання дітей, він офіційно не працює та не має офіційного доходу, проте їздить на заробітки за кордон, а свій дохід витрачає на свої потреби. На його утриманні та вихованні немає інших дітей. Тому позивачка просить стягнути з відповідача на її користь на утримання дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] аліменти у розмірі по дві тисячі гривень на кожну дитину, всього чотири тисячі гривень щомісяця, до досягнення дітьми повноліття. Позивачка в судове засідання не зявилася, але направила суду заяву про підтримання позову в повному обсязі та про розгляд справи в її відсутності. Представник відповідача в судовому засіданні позов визнала частково. В доданих письмових запереченнях зазначається, що заявлена позивачкою вимога про стягнення з відповідача аліментів в розмірі по 2000 грн. щомісячно на кожну дитину для нього є непосильною. На даний час відповідач знаходиться за кордоном, працює неофіційно, як різноробочий та отримує нерегулярний і мінливий дохід. Коли він приїздив додому, то надавав кошти позивачці, придбавав одяг, продукти харчування та інші необхідні речі для дітей. Важливим є той факт, що позивачка постійно та офіційно працює на роботі у Польщі і отримує регулярний дохід, а їхні спільні діти проживають разом із матірю позивачки. Відповідач готовий сплачувати аліменти на утримання дітей у розмірі 1000 гривень щомісяця на кожну дитину окремо, що буде відповідати його майновому стану. Суд, вивчивши письмові докази та оцінивши досліджені докази в сукупності, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі до 13.10.2017 року, на даний час шлюб між сторонами розірвано, що стверджується рішенням Яремчанського міського суду (а.с.7). Згідно записів у копіях свідоцтв про народження (а.с.5, 6), сторони є батьками [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Судом встановлено, що сторони проживають окремо, неповнолітні діти проживають \~з позивачкою та перебувають на її утриманні. Проживання дітей сторін з позивачкою також стверджується записами в акті обстеження матеріально-побутових умов (а.с.8). Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №\~789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.\~ Відповідно до ст.18\~ Конвенції ООН «Про права дитини» держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Положеннями ст.180 Сімейного кодексу України визначено, що батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. В силу дії ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі і виплачуються щомісячно. За приписами ч.2 ст.182 цього кодексу мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Згідно з ч.1 ст.184 Сімейного кодексу України і розяснень, викладених в пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ відносно батьківства, материнства і стягнення аліментів», якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. З урахуванням наведених положень, суд дійшов висновку, що аліменти, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки на утримання дітей, слід визначити в твердій грошовій сумі, оскільки відповідач офіційно не працевлаштований. За правилами ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дітей; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; інші обставини, що мають істотне значення. При визначенні розміру аліментів суд відповідно до ст.182 Сімейного кодексу України враховує, що позивачкою не надано суду доказів про матеріальне становище відповідача та стан його здоровя. Проте, він є працездатною особою і спроможний платити аліменти на утримання дітей . Відповідно до вимог ст.191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. З огляду на викладене, враховуючи матеріальне становище сторін та те, що обов'язок утримувати дітей є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька, розмір витрат на утримання дітей,виходячи з принципу справедливості та розумності та з урахуванням потреб позивачки, можливостей відповідача, суд дійшов висновку, що слід стягувати з відповідача на користь позивачки на утримання дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] аліменти у розмірі 1000 гривень на кожну дитину, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця. З відповідача слід стягнути не сплачений судовий збір у розмірі 640 гривень та витрати на правову допомогу у розмірі 600 гривень, відповідно до положень ст.88 ч.3 ЦПК України. На підставі ст.ст.180-184, 191 СК України та

Outcome: partial