Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-27 00:00:00

[PERSON] звернулася до Марганецького міського суду Дніпропетровської області з позовом до Державного підприємства «Придніпровська залізниця», [PERSON] та ПАТ «СГ «ТАС» про стягнення моральної шкоди, в обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що в результаті аварії, що сталася 12 жовтня 2010 року на залізничному переїзді в с. Городище, в районі м. Марганець загинула її донька [PERSON]. За наслідками даного випадку їй завдано моральну шкоду. Просить суд стягнути солідарно з Державного підприємства «Придніпровська залізниця», [PERSON] моральну шкоду в розмірі 200\~000 гривень, оскільки вони є власниками джерел підвищеної небезпеки, внаслідок взаємодії яких їй завдано шкоду та стягнути з ПАТ «СГ «ТАС» - 2550 гривень. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав, просив суд задовольнити його у повному обсязі. Представник відповідача Державного підприємства «Придніпровська залізниця» позов не визнав, просив суд в задоволенні позову відмовити, посилаючись на те, що електровоз ВЛ-8, який потрапив у ДТП дійсно належить ДП «Придніпровська залізниця» і є джерелом підвищеної небезпеки, проте сума моральної шкоди завданої позивачу необґрунтована, вина ДП «Придніпровська залізниця» не встановлена, а отже відповідач не має відповідати за шкоду завдану позивачу. Крім того, вважає що позов не підлягає задоволенню, оскільки в акті розслідування причин дорожньо-транспортної пригоди від 12 жовтня 4 листопада 2010 року урядовою комісією не вказано серед загиблих доньку позивачки. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про розгляд справи повідомлений належним чином. Представник відповідача ПАТ «СГ «ТАС» в судове засідання не зявився, про розгляд справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Суд, вислухавши сторін, вивчивши матеріали справи вважає, що позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного: 12 жовтня 2010 року на залізничному переїзді в с. Городище, в районі м. Марганець сталася ДТП, що підтверджується [PERSON] розслідування причин та обставин дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 12 жовтня 2010 року на залізничному переїзді 115 км+566 м перегону Нікополь-Марганець Криворізької дирекції залізничних перевезень Придніпровської залізниці від 12-13 жовтня 2010 року, відповідно до якого в результаті зіткнення загинуло 43 особи та 10 осіб травмовано. В результаті аварії, що сталася на залізничному переїзді в с. Городище, в районі м. Марганець загинула донька позивачки [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження Серія І-АВ №030834, від 05 березня 1968 року, копією свідоцтва про укладення шлюбу Серія ІV-КИ № 345057, від 16 грудня 1989 року, копією свідоцтва про смерть [PERSON] І-КИ № 356780 від 13 жовтня 2010 року. Згідно до ч.1 ст. 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність повязана з використання, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнанням, використанням, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка володіє транспортним засобом на законних підставах. Відповідно до п.2 ст. 1187 ЦП України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберіганням або утриманням якого створює підвищену небезпеку. У відповідності до п.5 ст. 1187 ЦК України, особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислі потерпілого. Відповідно до ч.2 ст. 1188 ЦК України, якщо внаслідок взаємодії джерел підвищеної небезпеки було завдано шкоди іншим особам, особи, які спільно завдали шкоди, зобов'язані її відшкодувати незалежно від їхньої вини. Відповідно до ч1 ст. 190 ЦК України особи, спільними діями або бездіяльністю яких було завдано шкоди, несуть солідарну відповідальність перед потерпілим. Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27.03.92р «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», шкода заподіяна кількома особами, відшкодовується кожною з них в частині, заподіяної нею. Особи, які спільно заподіяли шкоду, тобто заподіяли неподільну шкоду взаємоповязаними, сукупними діями, або діями з єдністю наміру, несуть солідарну відповідальність перед потерпілими. У такому ж порядку відповідають володільці джерел підвищеної небезпеки за шкоду, заподіяну внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки іншим особам. Відповідно до [PERSON] розслідування причин та обставин дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 12 жовтня 2010 року на залізничному переїзді 115 км+566 м перегону Нікополь-Марганець Криворізької дирекції залізничних перевезень Придніпровської залізниці від 12-13 жовтня 2010 року, автобус БАЗ-А079 «Еталон», державний номер [NUMBER], належить ПП «Івасенко», перевізник ПП «Ремсервіс», ліцензія на перевезення АВ №502351, дійсна до 29.11.2014 року, видана на фізичну особу [PERSON], який мешкає за адресою 53400, Дніпропетровська область, місце Марганець, [ADDRESS]. Автобус здійснював рейс за маршрутом «Б» у місті Марганець. Електровоз ВЛ-8 №1583. приписаний до Криворізького локомотивного депо Придніпровської залізниці. Побудований 10.01.1967 на Тбіліському електровозобудівному заводі. Відповідно до ст.23 ЦК України, моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Враховуючи той факт, що позивачу внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки завдано моральної шкоди, тому вирішуючи питання про розмір завданої позивачу моральної шкоди, суд враховує значні тяжкі зміни його життєвих звязків, глибину душевних страждань, інших обставин справи, з урахуванням вимог розумності і справедливості, суд вважає за можливе стягнути солідарно з відповідачів Державного підприємства «Придніпровська залізниця» та [PERSON] на користь позивача в рахунок відшкодування моральної шкоди суму 100 000 грн.. Згідно Полісу ВЕ 0789663 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 19 листопада 2009 року з ПАТ «СГ «ТАС» [PERSON] застрахував цивільну відповідальність за шкоду, завдану третім особам під час ДТП. Строк дії з 20 листопада 2009 року до 19 листопада 2010 року, забезпечений транспортний засіб - автобус БАЗ А 079-04, номерний знак [NUMBER]. Згідно з зазначеним полісом ПАТ «СГ «ТАС» несе відповідальність за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу. Відповідно до ст. 23 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи, а також моральна шкода, передбачена пунктами 1, 2 частини другої статті 23 Цивільного кодексу України. Така шкода відшкодовується у встановленому судом розмірі відповідно до вимог статті 23 Цивільного кодексу України. При цьому страховик відшкодовує не більше ніж 5 відсотків ліміту, визначеного у пункті 9.3 статті 9 цього Закону. Різницю між сумою відшкодування, визначеною судом, та сумою, яка має бути відшкодована страховиком, сплачує особа, яку визнано винною у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди. Якщо судом встановлено відшкодувати потерпілому моральну шкоду, передбачену пунктами 3, 4 частини другої статті 23 Цивільного кодексу України, таке відшкодування у розмірі, визначеному судом, здійснює особа, яку визнано винною у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди. Оскільки завдана шкода підлягає стягненню солідарно з ДП «Придніпровська залізниця» та [PERSON] а відповідальність [PERSON] застрахована, то сума завданої моральної шкоди в межах ліміту відповідальності страховика - 2550 гривень, повинна бути стягнута з ПАТ «СГ «ТАС». Посилання представника відповідача на те, що в акті розслідування причин дорожньо-транспортної пригоди від 12 жовтня -4 листопада 2010 року урядовою комісією не вказано серед загиблих доньку позивачки не можуть бути підставою для відмови у позові, оскільки сукупністю інших зібраних по справі доказів, підтверджується факт загибелі доньки позивачки в ДТП, що сталася на залізничному переїзді, зокрема і [PERSON] №1 «Про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом» (5-7), списком про виплати матеріальної допомоги сімям загиблих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (а.с.10), Протоколом №20 засідання комісії з питань надання матеріальної допомоги постраждалим у ДТП на переїзді (а.с.11), Протоколом №40 засідання комісії з питань виділення допомоги постраждалим та сімям загиблих у ДТП (а.с.12-14), та іншими доказами, наявними в матеріалах справи. Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України, з відповідачів в дохід держави повинно бути стягнуто судовий збір у сумі 162 грн.40 коп. з кожного.

Outcome: partial