Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-18 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з заявою, в якій просить визнати її чоловіка - [PERSON] , [INFO] , уродженця м. Запоріжжя, безвісно відсутнім. В обґрунтування заяви вказала, що її чоловік [PERSON] 05 серпня 2015 року поїхав до м. Генічеськ, та більше не повернувся. Ухвалою судді від 06 квітня 2020 року відкрите провадження у справі, та призначено судове засідання. Ухвалою суду від 23 червня 2020 року викликано в судове засідання свідків: [PERSON] , [PERSON] . Ухвалою суду від 03 вересня 2020 року в якості заінтересованої особи до розгляду справу залучено матір [PERSON] - [PERSON] . В судовому засіданні заявниця [PERSON] пояснила, що перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] . Її чоловік мав прихильність до азартних ігор, через що у них виникали сварки, та в двадцятих числах липня 2015 року, він переїхав жити до матері. Після цього вона його не бачила. Знає, що напарник її чоловіка зателефонував, і повідомив, що найшли службову автівку [PERSON] , однак його в машині не було. З того часу тривають кримінальне провадження і розшукові заходи, однак місцезнаходження [PERSON] не встановили. В судовому засіданні заінтересована особа [PERSON] пояснила, що є донькою [PERSON] , однак бачила батька останній раз в 2015 році, напередодні конфлікту між батьками. З того часу їй не відомо, де знаходиться [PERSON] , та що з ним трапилось. Заінтересована особа [PERSON] пояснила суду, що її син [PERSON] безпосередньо перед зникненням проживав з нею. 02-03 серпня 2015 року вона бачила його в останній раз, коли він по роботі, поїхав розвозити хліб до м. Генічеськ. Вона зверталась і до поліції, і до програми «Жди меня. Украина», однак їй не відомо де зараз знаходиться її син, чи що з ним трапилось. Належне їй з сином майно вона утримує самостійно. Свідок [PERSON] пояснила суду, що знає [PERSON] і [PERSON] з 2003 року, оскільки їх діти ходили до одного дитячого садочку. Зі слів [PERSON] знає, що її чоловік пропав. Періодично буває в гостях у [PERSON] , однак вже давно не бачила там речей чи ознак перебування [PERSON] . Свідок [PERSON] пояснила, що вона є сестрою заявниці [PERSON] . В 2015 році вона проживала разом із молодим чоловіком, який був напарником [PERSON] , та пам`ятає як тому зателефонували, і сказали забрати автомобіль, на якому поїхав [PERSON] . З того часу їй не відомо, де знаходиться [PERSON] . Заслухавши пояснення учасників, свідків, розглянувши матеріали справи, оцінивши та дослідивши в сукупності докази у справі, суд приходить до наступних висновків. Згідно із ч.1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Судом встановлено, що [INFO] народився [PERSON] , і його матір`ю є [PERSON] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] , актовий запис №2173). [PERSON] і [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 05 червня 1998 року (свідоцтво про одруження серії [NUMBER] , актовий запис №194). Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , актовий запис №591, [INFO] у вказаному шлюбі наробилась [PERSON] . При цьому, 03 серпня 2015 року за номером №5110 до Генічеського ВП ГУНП в Херсонській області надійшла заява [PERSON] , на підстави якої було розпочате кримінальне провадження №12015230140001569 від 04 серпня 2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України, з додатковою відміткою «зникнення без вісті» за фактом зникнення [PERSON] , [INFO] . Заведена оперативно-розшукова справа №1116072 від 13 серпня 2015 року. На цей час досудове розслідування триває, місцезнаходження [PERSON] не встановлене. Пунктом 7 ч.1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що одним із повноважень поліції є розшук безвісно зниклих осіб. Початок розшуку безвісно зниклих осіб є підставою для відкриття кримінального провадження. Відповідно до положень ст. 6 Закону України «Про оперативно-розшукову діяльність» інформація про безвісно зниклу особу є підставою для здійснення оперативно-розшукової діяльності. Згідно до п.3 ч.2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою. Відповідно до положень ст. 43 ЦК України фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. У разі неможливості встановити день одержання останніх відомостей про місце перебування особи початком її безвісної відсутності вважається перше число місяця, що йде за тим, у якому були одержані такі відомості, а в разі неможливості встановити цей місяць - перше січня наступного року. Порядок визнання фізичної особи безвісно відсутньою встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України. Відповідно до вимог ст.ст. 305-309 ЦПК України, виникнення справ про визнання громадян безвісно відсутніми зумовлені необхідністю захисту майнових прав громадян, справи про правовий статус яких розглядається судом, захистом інтересів осіб, які мають певні правовідносини з особою, тривала відсутність якої позбавляє їх можливості користуватись своїми правами. У постанові Верховного Суду від 07 травня 2018 року у справі №225/1297/17 зроблено висновок, що «безвісна відсутність - це посвідчення в судовому порядку тривалої відсутності фізичної особи в місці її постійного проживання за умов, що не вдалося встановити місця її знаходження (перебування). При визнанні особи безвісно відсутньою застосовується презумпція, що особа є живою, однак встановити її місце знаходження у цей час неможливо, причому вказана презумпція має спростовний характер. Підставами для визнання фізичної особи безвісно відсутньою є сукупність юридичних фактів, тобто юридичний склад, до якого включаються: а) відсутність відомостей про перебування фізичної особи у місці її постійного проживання; б) відсутність відомостей про дійсне перебування особи і неможливість отримати такі відомості; в) сплив річного строку з дня одержання останніх відомостей про місце перебування фізичної або з дня, визначеного відповідно до частини другої статті 43 ЦК України; г) наявність у заявника правової зацікавленості у вирішенні питання про визнання особи безвісно відсутньою. Відповідно до ст. 315 ЦПК України, п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження судами розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто, від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Як передбачено ст. 306 ЦПК України у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку. Встановлення факту визнання особи безвісно відсутнім [PERSON] для заявниці [PERSON] , має юридичне значення, оскільки в тому числі надасть право на отримання соціального допомоги для отримання пільг на оплату житлово-комунальних послуг (субсидії). Виходячи з викладеного, суд вважає, що є всі підстави для визнання [PERSON] , [INFO] безвісно відсутнім, так як більше одного року в місці його постійного проживання немає відомостей про його місце перебування, а оперативно-розшукові заходи в рамках досудового розслідування кримінального провадження, не встановили його місцезнаходження. На підставі викладеного,

Outcome: approved