Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-21 00:00:00

[PERSON] звернулася до Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу з позовом до [PERSON] про встановлення юридичного факту проживання однією сім'єю жінки та чоловіка без шлюбу та визнання права власності, який в послідуючому неодноразово уточнювала. В обґрунтування своїх вимог позивач послалася на те, що з 18.07.1992 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON]. Від цього шлюбу в них народилась донька - [PERSON], [INFO]. Перебуваючи у шлюбі вони мешкали разом з відповідачем та донькою [PERSON] за адресою [ADDRESS]. 22 квітня 2002 року, шлюб між ними було розірвано. Однак фактично одразу після розірвання шлюбу, вони знову відновили свої сімейні стосунки, та з травня 2002 року продовжили спільне мешкання за адресою [ADDRESS]. Перебуваючи з відповідачем у фактичних шлюбних стосунках, вони вирішили поліпшити свої житлові умови та 27 грудня 2003 року був укладений договір купівлі - продажу між гр. [PERSON] та [PERSON], зареєстрований приватним нотаріусом [PERSON], відповідно до якого [PERSON], продає, а [PERSON], купує домоволодіння за адресою [ADDRESS]. Після придбання домоволодіння, вони почали проводити в ньому ремонті роботи, з саме змінювали вікна, змінювали систему опалення, робили покрівлю даху, прибудували веранду, добудували кухню, обшивали стіни будинку гіпсокартоном, приводили до ладу двір домоволодіння, а саме бетонували підлогу двору. 28 вересня 2004 року, вони разом з відповідачем зареєструвались за адресою [ADDRESS]. Перебуваючи у фактичних шлюбно-сімейних стосунках позивач народила доньку, [PERSON], [INFO], яка є інвалідом дитинства. Батьком дитини відповідач себе повністю визнав, про що надав письмову заяву до відділу Довгинцівського РАЦС м. Кривого Рогу. Під час проживання однією сім'єю, за спільні кошти, окрім вищевказаного домоволодіння сторонами було придбано автомобіль «HYUNDAI Н-200»,, 2000 року випуску, номерний знак [NUMBER], причеп Ч3 81021, 1995 року випуску, номерний знак [NUMBER], та автомобіль Мерседес Бенц - 308, 2001 року випуску, номерний знак [NUMBER]. З вересня 2012 року, з вини відповідача, їхні фактично шлюбні стосунки були припинені та позивач була змушена разом з донькою [PERSON] переїхати до іншого помешкання. В останній редакції позову посилаючись на те, що на її утриманні знаходиться малолітня дитина, яка являється інвалідом дитинства та потребує постійного догляду, турботи та виховання, додаткових матеріальних затрат на лікування тощо, відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання доньки, позивач просила встановити факт проживання її та відповідача однією сім'єю без реєстрації шлюбу в період з травня 2002 року по вересень 2012 року; визнати домоволодіння за адресою [ADDRESS], автомобіль «HYUNDAI Н-200»,, 2000 року випуску, номерний знак [NUMBER], причеп Ч3 81021, 1995 року випуску, номерний знак [NUMBER], такими що були набуті сторонами за час спільного проживання та належать їм на праві спільної сумісної власності та розділити це майно, визнати за позивачем право власності на 2/3 частини домоволодіння за адресою [ADDRESS], на 2/3 частини автомобіля «HYUNDAI Н-200»,, 2000 року випуску, номерний знак [NUMBER] та причепу Ч3 81021, 1995 року випуску, номерний знак [NUMBER]. Ухвалою Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 22.08.2014 року за заявою позивача, позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про встановлення юридичного факту проживання однією сім'єю жінки та чоловіка без шлюбу та визнання права власності, в частині позовних вимог щодо автомобілю Мерседес Бенц - 308, 2001 року випуску, номерний знак [NUMBER], залишено без розгляду. В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник [PERSON] на позовних вимогах наполягали та посилаючись на обставини, викладені в позові, просили суд встановити факт проживання позивача та відповідача однією сім'єю без реєстрації шлюбу в період з травня 2002 року по вересень 2012 року; визнати домоволодіння за адресою [ADDRESS], автомобіль «HYUNDAI Н-200»,, 2000 року випуску, номерний знак [NUMBER], причеп 43 81021, 1995 року випуску, номерний знак [NUMBER], такими що були набуті сторонами за час спільного проживання та належать їм на праві спільної сумісної власності та розділити це майно, визнати за позивачем право власності на 2/3 частини домоволодіння за адресою [ADDRESS], на 2/3 частини автомобіля «HYUNDAI Н-200»,, 2000 року випуску, номерний знак [NUMBER] та причепу 43 81021, 1995 року випуску, номерний знак [NUMBER]. Просили стягнути з відповідача на користь позивача понесені нею витрати по сплаті судового збору, по проведенню експертиз, а також витрати на правову допомогу в розмірі 5000,00 гривень. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] проти позову заперечували, та посилаючись на безпідставність заявлених вимог, просили в позові відмовити. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена. Вислухавши сторони, свідків дослідивши письмові докази по справі, суд вважає за необхідне позов задовольнити частково виходячи з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що з 18.07.1992 року по 22 квітня 2002 року, сторони перебували в зареєстрованому шлюбі. В період шлюбу у них народилась донька - [PERSON], [INFO] (а.с. 15-17 т.1 - копії свідоцтв про укладення шлюбу, про розірвання шлюбу та народження) . В період шлюбу 25.10.1995 року сторони придбали причеп Ч3 81021, 1995 року випуску, номерний знак [NUMBER], що був зареєстрований за [PERSON], [INFO] (а.с. 33 т.1 - витяг), що не заперечувалося сторонами в судовому засіданні. Згідно вимог ст. 22 КпШС України (чинною на час виникнення спірних правовідносин) визначено, що майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Подружжя користується рівними правами на майно і в тому разі, якщо один з них був зайнятий веденням домашнього господарства, доглядом за дітьми або з інших поважних причин не мав самостійного заробітку. 27 грудня 2003 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір купівлі - продажу домоволодіння, розташованого за адресою [ADDRESS], зареєстрований приватним нотаріусом [PERSON], відповідно до якого [PERSON], продає, а [PERSON], купує вищевказане домоволодіння . Право власності відповідача за вказаним договором зареєстровано в Комунальному підприємстві «Криворізьке бюро технічної інвентаризації» 11.02.2004 року, номер запису 47724 в книзі 211- 4 ( а.с 162- 163 т.1 - копія договору купівлі-продажу та витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно). Відповідно до вимог ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. В позові позивач просила суд встановити факт її проживання з відповідачем однією сім'єю без реєстрації шлюбу в період з травня 2002 року по вересень 2012 року. Аналізуючи надані суду докази, суд приходить висновку, що вказані позовні вимоги підлягають задоволенню частково та вважає встановленим факт спільного проживання сторін однією сім'єю без реєстрації шлюбу в період з 01.01.2004 року до вересня 2012 року, при цьому суд виходить з пояснень допитаних в судовому засіданні свідків: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], які підтвердили факт проживання сторін у спірному домоволодінні в зазначений час. Як слідує з копії свідоцтва про народження [INFO] року у сторін народилася спільна дитина [PERSON] ( а.с. 14 т.1- копія свідоцтва). З досліджених матеріалів цивільних справ № 2-1673/05 та № 411/6376/ 12 слідує, що під час розгляду вказаних справ відповідач [PERSON] не заперечував того, що [PERSON] проживала з ним однією сім'єю за адресою: [ADDRESS] При цьому суд не може прийняти як доказ того, що сторони в зазначений вище період не проживали спільно як чоловік та дружина, пояснення в судовому засіданні свідків [PERSON] та [PERSON], оскільки як пояснив в судовому засіданні свідок [PERSON], йому достовірно не відомо чи проживали після розірвання шлюбу сторони однієї сім'єю, однак він бачив позивача в подвір'ї будинку відповідача, як і інших жінок, а свідок [PERSON] пояснила, що вона видаючи довідки сторонам, як квартальна уповноважена, не перевіряла того факту чи проживає позивач в будинку відповідача, а особисто цього не знає. Однак, частина періоду часу з травня 2002 року по 01.01.2004 року, щодо якого позивач просить встановити факт проживання однією сім`єю з відповідачем підпадає на час до набрання чинності Сімейним кодексом України, виходячи з чого, суд при розгляді позову в цій частині та з огляду на те, що СК України в даному випадку не має зворотньої дії в часі керується положеннями Кодексу про шлюб та сім»ю України. Положеннями ст. 6 КпШС України встановлено, що правове регулювання шлюбних і сімейних відносин в Україні здійснюється тільки державою. Визнається тільки шлюб, укладений у державних органах реєстрації актів громадянського стану. Релігійний обряд шлюбу, так само, як і інші релігійні обряди, не має правового значення і є особистою справою громадян. Таким чином, оскільки встановлення заявленого факту проживання сторін однією сім`єю без укладення шлюбу протягом періоду часу з травня 2002 року по 01.01.2004 рік в проекції даного спору не передбачено положеннями чинного на той час Кодексу про шлюб та сім`ю України, тому позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають. Виходячи з положень ст. 3 СК України, сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Подружжя вважається сім'єю і тоді, коли дружина та чоловік у зв'язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно. Сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Враховуючи встановлені в судовому засіданні обставини, зважаючи на те, що Сімейний кодекс України набрав чинності 01 січня 2004 року, а також на те, що положеннями Кодексу про шлюб та сім`ю України поняття сім`ї не визначено, суд знаходить доведеним та обґрунтованим факт проживання сторін однією сім`єю без укладення шлюбу та вважає за доцільне встановити таке за період часу з 01 січня 2004 року по вересень 2012 року. При цьому приймаючи до уваги, що право власності на спірне домоволодіння, розташоване за адресою: [ADDRESS] набуто відповідачем 27 грудня 2003 року, суд не вбачає підстав для визнання даного майна спільною сумісною власністю сторін, тому позовні вимоги в цій частині також не підлягають задоволенню. В той же час зважаючи на те, що в судовому засіданні знайшло своє підтвердження те, що в період спільного сумісного проживання сторін ними було придбано автомобіль «HYUNDAI Н-200», 2000 року випуску, номерний знак [NUMBER], який зареєстрований 22.09.2006 року за відповідачем [PERSON] та ще до розірвання шлюбу авто-причеп ЧЗ81021, номерний знак [NUMBER], шасі № [NUMBER], колір світло-сірий, 1995 року випуску, що також зареєстрований за [PERSON], суд вважає обґрунтованими вимоги позивача про визнання даного майна спільною сумісною власністю сторін. Відповідно ч.1 ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку. Статтею 69 СК України передбачено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу, а згідно частини 1 статті 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Відповідно ч.3 ст. 70 СК України за рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, лише за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування. Зважаючи на те, що разом з позивачем проживає неповнолітня дитина сторін [PERSON], [INFO], яка є інвалідом дитинства та потребує постійного догляду, турботи та виховання, додаткових матеріальних затрат на лікування тощо, позивач не працює, а сплачений розмір аліментів, відповідно до наданих відповідачем квитанцій є явно недостатнім для забезпечення фізичного, духовного розвитку та лікування дитини, суд вважає за необхідне розділити вищевказане майно між сторонами виділивши позивачу у власність 2/3 його частини. Згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати, якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Виходячи з розміру задоволених позовних вимог, суд вважає за необхідним стягнути з відповідача на користь позивача понесені нею витрати по сплаті судового збору в розмірі 570 гривень ( п'ятсот сімдесят) гривень 60 копійок. Згідно з п.2 ч.2 ст.79 ЦПК України до судових витрат серед іншого належать і витрати на правову допомогу. Ст. 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Крім того, відповідно до ч.4 ст.60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Зважаючи на те, що ні позивачем ні її представником не надано суду доказів щодо понесених позивачем витрат на правову допомогу, не приведено розрахунок затраченого часу на надання правової допомоги, суд не вбачає підстав для стягнення з відповідача на користь позивача, заявлених представником 5000,00 гривень витрат на правову допомогу. Відповідно до положень 79, 86 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON], на користь позивача понесені нею витрати за проведення авто товарознавчої експертизи в розмірі 800 ( вісімсот) гривень 00 копійок. На підставі викладеного,

Outcome: partial