Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-18 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до Рахівської міської ради Закарпатської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: реєстраційна служба Рахівського районного управління юстиції в Закарпатській області про визнання права власності на спадкове майно. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що після смерті її матері - [PERSON] [INFO], відкрилася спадщина на належне їй майно у вигляді житлового будинку [ADDRESS]. Позивачка спадщину прийняла, протягом шести місяців з дня смерті її матері - в жовтні 2014 року, подала заяву про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину. Однак державним нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину їй було відмовлено у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно. Саме не вчинення її матір'ю відповідних дій по оформленню свого права власності та одержання відповідного свідоцтва про право власності і зумовило звернення позивачки до суду з даним позовом, в якому вона просить визнати за нею право власності на спадкове майно - житловий будинок [ADDRESS]. В судовому засіданні, представник позивачки [PERSON] - [PERSON], заявлені вимоги підтримав, просить суд такі задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача - Рахівської міської ради Закарпатської області, в судове засідання не з'явився, однак В.п. міського голови - П.Ю. Бочкор надав суду заяву про розгляд справи без участі представника міської ради, рішення у справі залишають на розсуд суду. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог - реєстраційної служби Рахівського РУЮ, в судове засідання не з'явився, однак начальник служби А.І. Делятинчук, надав суду заяву про розгляд справи без представника реєстраційної служби, позовні вимоги залишають на розсуд суду. Заслухавши представника позивача, вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, суд дійшов до наступного висновку. У відповідності до положень частини 1 статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідачем у справі являється особа, діями якої порушуються права та інтереси відповідача. Згідно ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив. Як встановлено судом, [INFO], помер батько позивачки - [PERSON], [INFO], померла мати позивачки - [PERSON]. Після смерті батьків позивачки [PERSON], відкрилася спадщина на все належне їй спадкове майно, зокрема на житловий будинок [ADDRESS]. Звернення позивачки до суду з вимогою визнання права власності на спадкове майно зумовлене порушенням її права на отримання власності в порядку спадкування згідно відмови нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом в її користь, в зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на право власності на спадковий будинок. При вирішенні спорів щодо спадкування права власності на нерухоме майно звертається увага на зміну редакції ч. 4 ст. 331 і ч. 4 ст. 334 ЦК та інших норм цивільного законодавства і застосовується редакція закону, яка діяла на час виникнення права у самого спадкодавця та на час відкриття спадщини. Належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок, споруду, зокрема, відповідно до Переліку правовстановлюючих документів, на підставі яких провадиться реєстрація будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженого Міністерством комунального господарства УРСР 31 січня 1966 року та погодженого з Верховним Судом УРСР 15 січня 1966 року, який втратив чинність згідно з наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 13 грудня 1995 року, та інших нормативно-правових актів. Якщо право власності на житловий будинок, споруду підтверджується належними правовстановлюючими документами на час виникнення права власності на будівлі, споруди, органи місцевого самоврядування зобов'язані видати довідку про належність житлового будинку на праві приватної власності спадкодавцеві, оскільки до компетенції виконкомів місцевих рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих рад. Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Країні (УРСР) із 1979 року, в яких при визначення року побудування зазначається рік введення в експлуатацію будинку, тобто, записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. Судом встановлено, що після смерті громадян [PERSON] та [PERSON], залишилося спадкове майно - житловий будинок [ADDRESS]. Вартість спадкового житлового будинку на даний час становить 70091 гривень, що стверджується зведеним актом вартості будинків, господарських будівель та споруд. Згідно характеристики будинку, господарських будівель та споруд, виданої техніком з інвентаризації нерухомого майна, [PERSON], спадковий будинок побудований у 1965 році, надвірні споруди: літня кухня, сарай - у 1970 році, убиральня - у 1965 році. В матеріалах справи міститься рішення на забудову земельної ділянки по [ADDRESS], видане померлій [PERSON] [INFO]. Згідно довідки виконавчого комітету Рахівської міської ради № 75 від 14.01. 2015 року, вулиця Хрущова перейменована на вулицю Миру. Крім того, до матеріалів справи додано технічну документацію на спадковий житловий будинок, виготовлену ще за життя померлими [PERSON] та [PERSON] За таких обставин, суд констатує, що вище зазначений житловий будинок не можна розцінювати як об'єкт самочинного будівництва. Стаття 1268 ЦК України проголошує, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. З матеріалів справи судом встановлено, що позивачка, як спадкоємець першої черги за законом прийняла спадщину, після смерті своїх батьків, що стверджується заявою про прийняття спадщини поданої позивачкою 27.10. 2014 року державному нотаріусу Рахівської державної нотаріальної контори Кицка М.М. Таким чином, враховуючи, що позивачка по справі є спадкоємцем першої черги спадкоємців за законом, вона прийняла спадщину, майнового спору з приводу спадкування не існує, суд вважає, що позовні вимоги позивачки обґрунтовані і підлягають задоволенню. Питання про відшкодування судових витрат позивачкою не ставилося. На підставі наведеного, ст.ст. 10, 58, 60, 88, 212, 213, 223 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

Outcome: approved