Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-16 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Позовні вимоги мотивувала тим, що перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 2008р., який рішенням Снятинського районного суду від 01.03.2018р. було розірвано. Від спільного проживанн у шлюбі у них народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO].. Діти проживають з нею та перебувають на її утриманні. Відповідач перебуває та працює за кордоном з 2016р.. Домовилися з ним про суму, яку він буде сплачувати, а саме 2700 грн. на кожну дитину. Просить стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання дітей в розмірі 2700 грн. на кожну дитину до досягнення ними повноліття. Позивачка в судовому засідання позов підтримала повністю з підстав викладених у позові. Представники відповідача в судовому засіданні позов визнали частково в розмірі 1000 грн. щомісячно, на кожну дитину. Зазначили, що відповідач має нерегулярні доходи, не займається підприємницькою діяльністю, а також допомагає хворому батьку, періодично надає дітям допомогу. Крім того, зазначили, що діти літом відпочивали на морі разом з відповідачем. Суд, дослідивши наявні у справі докази, приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею ч.1 ст.5 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.ст. 12, 81, 82 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини, визнані сторонами, не підлягають доказуванню. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтв про народження серії [NUMBER], серії [NUMBER] у позивачки та відповідача народилося двоє дітей: донька [PERSON], [INFO]. нар. та син [PERSON], [INFO] Відповідно до рішення Снятинського районного суду від 01.03.2018р. розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON], дітей залишено проживати біля матері [PERSON]. Відповідно до відзиву на позовну заяву, який надійшов на адресу суду 07.12.2018р. від представника відповідача, вбачається, що відповідач не погоджується із розміром аліментів, заявленим позивачкою, та вважає, що даний розмір має бути зменшено. Батько [PERSON] - [PERSON] перебуває на «Д» обліку у лікаря онколога, потребує постійного лікування та проходження хіміотерапії, що підтверджується довідкою Амбулаторії ЗПСМ м. Заставна № 34. Максимальна грошова сума аліментів, яку відповідач погоджується сплачувати позивачці становить по 1000 грн. на кожну дитину щомісячно. Просить призначити аліменти у твердій грошовій сумі на користь позивачки на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1000 грн. на кожного щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мунімуму на дитину відповідного віку. Згідно акту обстеження житлово-побутових умов проживання [PERSON], складеного 09.11.2018р. Заставнівською міською радою Чернівецької області, відповідач [PERSON] не працює, проживає у житловому будинку своєї сестри [PERSON]. Разом з ним проживають також: батько [PERSON], мати [PERSON], сестра [PERSON], племінник [PERSON]. Відповідно до довідок № 1729 від 25.10.2018р. Заставнівської РДА, відповідач не перебуває на обліку та не отримує жодних видів допомог. Згідно довідки № 3227/2404.01-18 від 25.10.2018р. Заставнівської районної філії Чернівецького ОЦЗ, [PERSON] у період з 01.04.2018р. по 24.10.2018р. не був зареєстрований в районній філії як безробітний. Положеннями ст. 180 Сімейного кодексу України визначено, що батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст. 1, 2 Закону України «Про охорону дитинства» батьки зобов'язані забезпечити дітям умови для достатнього фізичного, духовного та культурного розвитку. В силу дії ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. За приписами ч. 2 ст. 182 цього кодексу мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 182 СК України, встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет на 2018 рік» прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2018 року - 1860 гривень, з 1 липня - 1944 гривні, з 1 грудня - 2027 гривень. Відповідно до вимог ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Враховуючи матеріальне становище сторін, зокрема те, що на утриманні відповідача є важкохворий батько, а також те, що обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька, інтереси дитини при визначенні розміру аліментів, розмір витрат на утримання дитини, виходячи з принципів розумності та справедливості, потреби дитини у розвитку, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити частково та стягувати з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання доньки [PERSON], 2010 р. нар. Та сина [PERSON], 2013 р. нар. в розмірі 1500 грн. щомісячно на кожну дитину, але не менше, 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, рішення суду підлягає негайному виконанню по справам про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. З ч. 6 ст. 141 ЦПК України вбачається, що якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. З п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» вбачається, що від сплати судового збору звільняються позивачі - за подання позовів про стягнення аліментів. Враховуючи те, що позивачка звільнена від сплати судового збору за подання позовної заяви, в якій містяться вимоги щодо стягнення аліментів, тому суд констатує про необхідність стягнення судового збору у розмірі 704 грн. 80 коп. з відповідача в дохід держави. На підставі вищенаведеного, відповідно до ст.ст. 180, 181, 182, 183, 191 СК України, ст. 1, 2 Закону України «Про охорону дитинства», ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2018 рік», п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ відносно батьківства, материнства і стягнення аліментів», ст. 4, 5, 12, 13, 81, 82 ЦПК України,

Outcome: partial