Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-27 00:00:00

[PERSON]\~звернулася до\~суду з\~вищевказаним позовом,\~в обґрунтування\~якого зазначила,\~що з\~ 06.06.2015 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого 14.05.2017 року у них народився син [PERSON]. На теперішній час сторони сумісно не проживають, дитина проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Джерелом доходу є соціальні виплати по догляду за дитиною. Відповідач ухиляється від надання матеріальної допомоги, у звязку з чим у [PERSON] склалося тяжке матеріальне становище. Просить стягнути з [PERSON] аліменти на її утримання, щомісячно в розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу до досягнення дитиною трьох років. Ухвалою судді від 14.12.2018 року відкрито провадження по справі за пралами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання (а.с. 11). Ухвалою суду від 29.01.2018 року підготовче провадження закрито та справу призначено до судового розгляду (а.с. 30). В судове засідання сторони не зявилися. Позивач [PERSON] через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить задовольнити (а.с. 28). Відповідач [PERSON] 15.01.2019 року на адресу суду на адресу суду надіслав відзив на позов, у якому просив позовні вимоги задовольнити частково у розмірі 1/7 частки, зазначивши, що з 01.01.2019 року прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років складає 1779,00грн. На теперішній час він отримує середню заробітну плату на місяці 14483,04грн., з якої щомісячно сплачує комунальні платежі у розмірі 817,63грн., витрати по навчанню у Українській інженерно-педагогічній академії, розмір яких складає 6135,00грн. щорічно, крім того на його утриманні знаходиться непрацездатна мати (а.с. 18-19). Позивач [PERSON] 21.01.2019 року через канцелярію суду надала відповідь на відзив, у якому просить суд визнати надані відповідачем письмові докази до відзиву на позов неналежними та недопустимими, а позовні вимоги задовольнити у повному обсязі (а.с. 27). Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Частиною 2 ст. 18 СК України передбачено, що суд застосовує ті способи захисту прав або інтересів учасників сімейних відносин, які встановлені законом або домовленістю (договором) сторін. Згідно зі ст. 84 ч. 2 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с. 2). Згідно свідоцтва про народження, [PERSON] є батьком неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с. 3), який проживає з позивачкою. Згідно довідки № 1600 від 13.11.2018 року, та довідки № 1709 від 10.12.2018 року, виданих УПСЗН Енергодарської міської ради, [PERSON] отримує щомісячну одноразову допомогу при народженні дитини, розмір якої складає 860,00грн. (а.с. 5, 6). Оскільки на даний час дитина не досягла трирічного віку, позивачка здійснює за нею догляд, іншого доходу, крім вищевказаної соціальної виплати, не має, а тому потребує матеріальної допомоги з боку чоловіка- батька дитини. Відповідно до\~ст. 84 СК України, дружина має право на утримання від чоловіка під час вагітності. Дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Якщо дитина має вади фізичного або психічного розвитку, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка до досягнення дитиною шести років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Аліменти, присуджені дружині під час вагітності, сплачуються після народження дитини без додаткового рішення суду. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини (матері дитини) на утримання чоловіком (батьком дитини) до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов'язковим, оскільки право на аліменти належить дружині (матері дитини) незалежно від цієї обставини. Відповідно до наданої відповідачем довідки № 279 від 26.12.2018 року останній офіційно працевлаштований,його\~середньомісячний дохід\~за період\~з червня\~2018р.\~по листопад\~2018р.\~склав 14483,04\~грн.\~(а.с.\~20). Отже, відповідач [PERSON] має регулярний дохід, будь-які стягнення за виконавчими документами відсутні, доказів щодо неможливості сплати аліментів останнім суду не надано, тому за наявністю таких обставин, суд вважає за можливе присудити кошти на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку. Оскільки, [PERSON] як батько дитини, яка не досягнула трьох років, кошти на утримання позивача не надає, з урахуванням вимог, передбачених\~ст. 84 СК України, беручи до уваги матеріальне становище сторін, доводи відповідача, викладені у відзиві на позов (а.с. 18-19) та додані письмові докази (а.с. 20-25), приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково і стягувати з останнього на користь [PERSON] аліменти на її утримання у розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку (доходу), щомісячно до досягнення дитиною трирічного віку, тобто до 14.05.2020 року. Згідно\~ст. 430 ч. 1 п. 1 ЦПК України\~рішення про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. [PERSON], як одержувач аліментів, від сплати судового збору за подання позовної заяви до суду першої інстанції звільнена на підставі п. 3 ч. 1\~ст. 5 Закону України «Про судовий збір», відтак, відповідно до положень\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір в сумі 704,80 грн. підлягає стягненню зі [PERSON] на користь держави. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial