Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-05 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з даним позовом до відповідача про стягнення нарахованої, але невиплаченої заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. В обґрунтування позовних вимог вказала про те, що вона з 01.08.2017 року по 20.06.2019 року перебувала у трудових відносинах з відповідачем. 20.06.2019 року її було звільнено з роботи у зв`язку з переведенням працівника за його згодою до ПАТ «Сумське НВО» на підставі п. 5 ст. 36 КЗпП України. При звільнені з нею не було проведено повного розрахунку, не виплачена заробітна плата. У зв`язку з тим, що їй при звільненні не була виплачена заробітна плата і розрахункові суми, вона змушена звернутися до суду з даним позовом і просить стягнути з відповідача на її користь заборгованість з заробітної плати в розмірі 12553,10 грн., а також середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні, який на день подачі позовної заяви становить 27591,81 грн. 31.01.2020 року до канцелярії Ковпаківського районного суду м. Суми від представника позивачки - адвоката Супруна Д.В. надійшла заява, в якій він просить справу розглядати без його участі. Просить стягнути з відповідача на користь позивачки заборгованість з заробітної плати в розмірі 12553,10 грн., а також середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 21.06.2019 року по 06.02.2020 року включно в розмірі 34008,51 грн., виходячи з розрахунку: 159 (кількість робочих днів) х 213,89 грн.(розмір середньоденного заробітку) = 34008,51 грн. з послідуючим утриманням з цієї суми податків і обов`язкових платежів. 30.01.2020 року до канцелярії Ковпаківського районного суду м. Суми від представника відповідача за довіреністю [PERSON] надійшли письмові пояснення, в яких він зазначив про те, що 20.06.2019 року позивачку дійсно було звільнено з Товариства. Заборгованість Товариства перед позивачкою на день звільнення складала 10128,57 грн., що підтверджується довідкою Товариства № 331 від 27.01.2020 року. Позов в частині стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні просить залишити без рогзгляду. Справу просив розглянути у його відсутність. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши та перевіривши письмові докази справи, встановивши такі юридичні факти та відповідні їм правовідносини, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що позивачка з 01.08.2017 року по 20.06.2019 року перебувала у трудових відносинах з відповідачем. 20.06.2019 року її було звільнено з роботи у зв`язку з переведенням працівника за його згодою до ПАТ «Сумське НВО» на підставі п. 5 ст. 36 КЗпП України (а.с. 8). При звільнені з нею не було проведено повного розрахунку, не виплачена заробітна плата. Згідно довідки № 331 від 27.01.2020 року, виданої товариством з обмеженою відповідальністю «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання», сума заробітної плати, що належить до виплати позивачці, становить 10128,57 грн. Відповідно до ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник у день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. З огляду на викладене, порушене право позивачки підлягає захисту, тому суд вважає необхідним позовні вимоги позивачки в частині стягнення заробітної плати задовольнити частково, стягнувши з товариства з обмеженою відповідальністю «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» на користь [PERSON] заборгованість з заробітної плати в розмірі 10128,57 грн. Відповідно ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Згідно з пунктами 1-4 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100, з відповідними змінами (далі Порядок), цей Порядок застосовується, зокрема, у випадку, коли згідно з чинним законодавством виплати проводяться виходячи із середньої заробітної плати. Пунктом 8 Порядку унормовано, що нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Період затримки розрахунку при звільненні становить: червень 2019 року - 5 робочих днів, липень 2019 року - 23 робочих дня, серпень 2019 року - 21 робочий день, вересень 2019 року - 21 робочий день, жовтень 2019 року - 22 робочих дня, листопад 2019 року - 21 робочий день, грудень 2019 року - 21 робочий день, січень 2020 року - 21 робочий день, лютий 2020 року - 4 робочих дня. Загалом - 159 робочих днів. З огляду на викладене, порушене право позивачки підлягає захисту, тому суд вважає необхідним позовні вимоги в частині стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні задовольнити частково, стягнувши з товариства обмеженою відповідальністю «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» на користь [PERSON] середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 21.06.2019 року по 06.02.2020 року включно в розмірі 34008,51 грн. (159 робочих днів х 213,89 грн. = 34008,51 грн). Згідно вимог ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача в дохід держави судовий збір у сумі 768,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial