Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-15 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON] про поділ майна подружжя. В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що з відповідачем уклала шлюб 13 червня 1992 року, який рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 14 вересня 2020 року розірвано. За час проживання однією сім`єю сторонами була придбана квартира за адресою: [ADDRESS] та була зареєстрована на [PERSON] . Таким чином, позивачка вважає, що сторони мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, оскільки спірна квартири була придбана ними за час шлюбу. З огляду\~на вищенаведене\~ [PERSON] \~просить суд\~визнати за\~нею право\~власності на\~1/2 частину квартири, яка знаходиться за адресою [ADDRESS] . Ухвалою судді від 24 травня 2021 року відкрито провадження у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності на 1/2 частину квартири, постановлено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження. Позивачка [PERSON] та її представник, адвокат Стройванс В. Л. в судовому засіданні вимоги, викладені у позові підтримали, просили його задоволити. Відповідач [PERSON] позовні вимоги в судовому засіданні визнав, не заперечував щодо їх задоволення. Частини 1, 4 ст. 206 ЦПК України визначають, що відповідач може визнати позов на будьякій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд вважає, що заявлений позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 12 липня 2007 року, виданого виконкомом Тернопільської міської ради, квартира за адресою [ADDRESS] належить [PERSON] на праві приватної власності. Підстава: рішення виконкому Тернопільської міської ради № 688 від 31 травня 2007 року. Вказане підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно ТОВ «Міське бюро технічної інвентаризації» № 15216773 від 12 липня 2007 року. Товариством з обмеженою відповідальністю «Міське бюро технічної інвентаризації» виготовлено технічний паспорт на квартиру [ADDRESS] , згідно якого її загальна площа становить 88,9 кв.м., житлова площа становить 48,4 кв.м. Як слідує із будинкової книги для реєстрації громадян, що проживають по [ADDRESS] , власником є [PERSON] , зареєстровані особи: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Відповідно до довідки № 6, виданої 26 квітня 2021 року ОСББ «Зелене» [PERSON] дійсно зареєстрована за адресою [ADDRESS] , разом з нею зареєстровані [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області у справі № 607/8051/20 від 14 вересня 2020 року розірвано шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 13 червня 1992 року, про що складено актовий запис № 16 Богородчанським районним відділом ЗАГСУ Івано-Франківської області. Висновком про вартість майна трьохкімнатної квартири загальною площею 88,9 кв.м., яка розташована за адресою [ADDRESS] , власник [PERSON] , виготовленим суб`єктом оціночної діяльності [PERSON] , яка діє на підставі сертифікату № 168/20 від 13 березня 2020 року встановлено, що ринкова вартість трьохкімнатної квартири становить 867\~900,00 грн, 1/2 частка 433\~950,00 грн. За вказаних вище обставин, до правовідносин, які виникли між сторонами підлягають застосуванню наступні норми матеріального права. Відповідно до ч. 1 ст.\~60\~СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Частина друга даної норми визначає, що вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. У п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» роз`яснено, що вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Судом встановлено, що спірна квартира є спільно нажитим майном колишнього подружжя, а відтак є спільною сумісною власністю [PERSON] та [PERSON] і підлягає поділу між ними. В силу ч. 1 ст. 69, ч. 1 ст. 70 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. У разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбних договором. За вказаних обставин, суд, приходить до висновку, що позовні вимоги є підставними та їх слід задоволити, визнавши за [PERSON] право власності на Ѕ частину квартири [ADDRESS] . У зв`язку із визнанням позову відповідачем половина судового збору, сплаченого позивачкою, стягується з [PERSON] , а решта 50 відсотків судового збору повертається [PERSON] з державного бюджету, що відповідає змісту ч. 1 ст. 142 ЦПК України. На підставі\~викладеного та\~

Outcome: approved