Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-15 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів та додаткових витрат на малолітню дитину. Свій позов обґрунтовує тим, що з 10 серпня 2006 року по 20 березня 2013 року вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] Від шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO]. Після розірвання шлюбу дитина залишилася проживати з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач до весни 2014 року приймав участь у утриманні дитини та регулярно надавав кошти в сумі 1500 грн., але в подальшому почав перераховувати кошти в розмірі 800 грн. Саме тому дитину до школи вона збирала сама, оздоровлювала дитину за власні кошти. Вважає, що відповідач, який є працездатним та інших утриманців немає, зобов'язаний і може утримувати неповнолітню дитину до досягнення вісімнадцятирічного віку. Крім того син навчається в 2 класі, де передбачена плата за додаткові педагогічні послуги, займається карате та відвідує басейн. Він є членом Черкаської обласної федерації карате, переможцем багатьох турнірів, за що нагороджений медалями та грамотами. Все це потребує не тільки додаткових матеріальних витрат на розвиток здібностей дитини, а й покращеного харчування. Щомісячно вона додатково витрачає на розвиток дитини більше 1500 грн. Відповідач згідно існуючого законодавства, зобов'язаний брати участь у додаткових витратах на дитину. Просила суд стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частки його заробітку щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 24 вересня 2014 року і до його повноліття та стягувати з відповідача на її користь додаткові витрати на дитину, що викликані особливими обставинами в розмірі 800 грн. щомісячно. Позивач та її представник в судовому засіданні позов підтримали, просили його задовольнити в повному обсязі. В судовому засіданні представник відповідача не заперечував проти стягнення з відповідача на користь позивача аліментів в розмірі 1/6 частки його заробітку щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В задоволенні вимоги позивача про стягнення користь додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами в розмірі 800 грн. щомісячно просив відмовити. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення виходячи з наступного. Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 20 березня 2013 року розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON], який був зареєстрований 10 серпня 2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Черкаси Черкаського міського управління юстиції, актовий запис №1127. Згідно свідоцтва про народження дитини, сторони є батьками [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Пунктом 17 постанови ПВСУ № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України» при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів передбачено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину, той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Як вбачається з довідки КП «Придніпровська СУБ» Черкаської міської ради від 26 серпня 2014 року [PERSON] проживає разом з матір'ю та знаходиться на її утриманні. Як вбачається з наданих в судовому засіданні представником відповідача платіжних доручень, відповідач сплачує аліменти на утримання неповнолітнього сина. Так, в березні 2014 року ним на адресу позивача перераховано 1500 грн., в квітні 2014 року - 1500 грн., в травні 2014 року - 1500 грн., в червні 2014 року - 1440 грн., в серпні 2014 року - 805 грн., в вересні 2014 року - 805 грн., в жовтні 2014 року - 805 грн., в листопаді 2014 року - 850 грн. Разом з тим, позивач має право отримувати аліменти регулярно та в розмірі який встановлений діючим законодавством. Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі, а відповідно до ч.2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Судом встановлено, що відповідач хоча й утримує свою дитину, але не в повному обсязі, тому, відповідно до ст.ст. 180, 182 СК України, з відповідача необхідно стягувати аліменти на користь позивача на утримання дитини до досягнення нею повноліття в розмірі ? частки його заробітку щомісяця, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, оскільки з судової практики, яка склалася при розгляді справ про стягнення аліментів, саме ? частка заробітку платника аліментів стягується на одну дитину. При цьому, у відповідності до п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» суд враховує стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; відсутність у відповідача інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина, та те що він є працездатним. Відповідно до ст. 185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні одного з батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв'язку із розвитком певних її здібностей, страждає на тяжку хворобу, є калікою. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними факторами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Такі особливі обставини будуть індивідуальними у кожному конкретному випадку. Як вбачається з договору про надання додаткової освітньої послуги від 18 вересня 2014 року, Черкаська загальноосвітня школа №11 у період навчального року з 1 вересня 2014 року по 31 травня 2014 року бере на себе зобов'язання за рахунок коштів замовника (батьків учня 2-А класу [PERSON]) надати додаткову освітню послугу, а саме: понад обсягу навчального плану (англійська мова). Загальна вартість освітньої послуги становить 75 грн. на місяць. Згідно квитанцій від 11 вересня 2014 року та 14 жовтня 2014 року позивачем на виконання умов вказаного договору сплачено 300 грн. Як вбачається з медичної картки дитини - [PERSON], 19 червня 2014 року йому була видана санаторно - оздоровча путівка в санаторій «Україна», а відповідно зворотнього талону до путівки №709, [PERSON] перебував у санаторії «Україна» з 9 липня 2014 року по 29 липня 2014 року. Відповідно квитанції від 9 липня 2014 року позивачем за вказану путівку було сплачено 298 грн. 20 коп. Таким чином, участь у додаткових витратах на дитину є не правом, а обов'язком батька (матері) незалежно від сплати ним (нею) аліментів, і закон не передбачає можливості повного звільнення особи від участі в таких витратах, а обставини, що мають істотне значення, враховуються лише при визначенні судом розміру участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі виникнення спору. Враховуючи те, що вказані кошти були самостійно витрачені позивачем на дитину, вони є додатковими витратами на дитину, а тому суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивачки половину вартості лікування, оскільки обов'язки батьків на утримання дитини є рівними. Оскільки додаткові витрати позивача на дитину за період з 9 липня 2014 року по 8 грудня 2014 року становлять 1472 грн. 09 коп. (300+298,20) з відповідача на її користь слід стягнути 299 грн. 10 коп. Суд не приймає як доказ додаткових витрат на дитину, надані позивачем довідки про те, що дитина займається карате, що є особливими обставинами та відвідує басейн, оскільки в порушення ст. 10, 60 ЦПК України позивачем не надано доказів, які б підтверджували реальні витрати, які вона понесла у зв'язку з заняттям сином вказаними видами спорту. Так, з довідки Черкаської обласної федерації традиційного карате-до № 8 від 4 вересня 2014 року вбачається, що щомісячний членський внесок [PERSON], який з вересня 2012 року являється членом Черкаської обласної федерації традиційного карате становить 200 грн. З довідки від 17 листопада 2014 року вбачається, що [PERSON] займається в секції плавання з 2012-2013 року і по теперішній час. Заняття проходять двічі на тиждень. Оплата за тренування складає 200 грн. на місяць. Разом з тим, з вказаних довідок не вбачається, яка саме сума коштів була витрачена позивачем на оплату за тренування. Сплачені позивачем благодійні внески за навчання дитини в Черкаській загальноосвітній школі №11 також не можуть бути віднесені до витрат на дитину, що викликані особливими обставинами, а сплата благодійних внесків є добровільною. Не може бути віднесено до додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами оплата позивачем посадочних документів «Укрзалізницю» на дитину від 19 серпня 2014 року, так як вказані витрати були пов'язані з оплатою з проїздом дитини на відпочинок в м. Одеса. Крім того, суд не вбачає підстав для задоволення вимоги позивача про стягнення з відповідача на її користь додаткові витрати на дитину, що викликані особливими обставинами в розмірі 800 грн. щомісячно, виходячи з наступного. Пунктом 18 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15. 05. 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» зазначено, що до передбаченої ст. 185 СК України участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. При одночасному розгляді вимог про стягнення аліментів і додаткових витрат їх має бути визначено у рішенні окремо. Розмір додаткових витрат повинен обґрунтовуватися відповідними документами. При стягнення коштів на додаткові витрати, які повинні бути понесені у майбутньому, суду необхідно надати розрахунок або обґрунтування необхідності майбутніх витрат. Позивачем в судовому засіданні не надано розрахунок або обґрунтування необхідності майбутніх витрат, пов'язаних з зайняття дитиною спортом. Оскільки позивача звільнено від сплати судового збору, його в сумі 229 грн. 40 коп. слід стягнути на користь держави з відповідача. На підставі ст.ст.180-182, 185 СК України, та

Outcome: partial