Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-03 00:00:00

[PERSON] звернулася до Богодухівського районного суду Харківської області з позовом до [PERSON] , у якому просить стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти в розмірі 1/4 (однієї четвертої) частки його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до припинення нею навчання або до досягнення нею 23-річного віку, починаючи з дня пред`явлення позову. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що на даний час вона є студенткою 2 курсу денної форми навчання Харківського фахового коледжу харчової промисловості Харківського національного технічного університету сільського господарства імені Петра Василенка. Строк навчання з 01.09.2019 до 31.01.2023. У зв`язку з навчанням позивачка не має можливості працювати та у неї відсутній власний дохід. Вказала, що вона повністю перебуває на утриманні матері, проте її доходів недостатньо для повного забезпечення двох дорослих осіб, оскільки необхідні значні кошти на придбання одягу, продуктів харчування, оплату гуртожитку в м. Харкові та витрати на проїзд, а також інші супутні витрати. Пояснила, що [PERSON] є її батьком, однак, добровільно матеріальної допомоги не надає, хоча має таку можливість, оскільки він фізично здоровий, інших утриманців не має, працює та отримує регулярний дохід. У зв`язку з вказаним [PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів на її утримання до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення нею 23 років. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав, викладених у позовній заяві. Пояснила, що зареєстрована разом із матір`ю у м. Богодухові, однак, мешкає в гуртожитку в м. Харкові. Зазначила, що шлюб між її батьками було розірвано, її матір вдруге уклала шлюб, та має, крім позивачки по справі, двох неповнолітніх дітей - [PERSON] , 2008 року народження, та [PERSON] , 2014 року народження. Їх сім`я має статус багатодітної. Чоловік матері не працює. Мати працює на рибоконсервному заводі, отримує заробітну плату від 4 до 5 тис. грн., якої не вистачає для повного утримання доньки та забезпечення потреб, пов`язаних з її навчанням. Вказала, що навчається на бюджетній формі навчання, однак, стипендії не отримує, оскільки рівень її успішності є нижчим ніж той, який необхідний для отримання стипендії. Зазначила, що батько добровільно допомоги на її утримання не надавав, має заборгованість зі сплати аліментів. Відповідач в надісланому до суду письмовому відзиві та у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог у повному обсязі - заперечував. Підтвердив, що [PERSON] є його донькою. Зазначив, що має заборгованість зі сплати аліментів на утримання [PERSON] до досягнення нею повноліття, що стягувались на підставі постанови суду від 09.01.2003, вказану заборгованість він не погасив у зв`язку зі скрутним матеріальним становищем. На дату розгляду справи заборгованість зі сплати аліментів складає близько 47000 грн. Вказав, що на даний час єдиним джерелом його доходу є його заробітна плата, яка є мінімальною, інших доходів він не має. Пояснив, що крім повнолітньої доньки [PERSON] , він має ще двох неповнолітніх дітей від шлюбу з [PERSON] - доньку [PERSON] , 2005 року народження, яка має статус дитини з інвалідністю, з дитинства хворіє на ДЦП, а також сина [PERSON] , 2011 року народження. Крім того, з ним проживає донька дружини від першого шлюбу [PERSON] , [INFO] , яка навчається на контрактній основі у Національному фармацевтичному університеті, денна форма навчання. Вартість навчання складає близько 22000 грн. на рік. Їх сім`я має статус багатодітної. Донька відповідача [PERSON] потребує постійного догляду, 2-3 рази на рік проходить курси реабілітаційного лікування, щорічно потребує санаторно-курортного лікування, має спеціальні потреби. Лікування та догляд за донькою потребує значних коштів. За таких обставин, він не має можливості надавати матеріальну допомогу своїй повнолітній доньці [PERSON] , 2002 року народження. У судовому засіданні відповідач зазначив, що погоджується з наявністю обов`язку по наданню допомоги доньці [PERSON] , однак, у мінімальному розмірі, а не в тому, про який просить позивач. Вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 31.07.2002, батьками [PERSON] , [INFO] , є відповідач у справі [PERSON] та [PERSON] . З пояснень сторін судом з`ясовано, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Постановою Богодухівського районного суду Харківської області від 09.01.2003 присуджено до стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON] в розмірі 1/4 (однієї четвертої) частини всіх видів заробітку кожного місяця, починаючи з 26 грудня 2002 року до повноліття позивачки. Сторонами по справі визнається, що станом на дату розгляду справи судом у відповідача наявна заборгованість зі сплаті аліментів на утримання [PERSON] до досягнення нею повноліття, у зв`язку з чим у Богодухівському районному відділі державної виконавчої служби Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції наразі залишається відкритим виконавче провадження № 184304041 по виконанню вказаної постанови суду, що підтверджується витягом з Автоматизованої системи виконавчого провадження. Як зазначив у судовому засіданні відповідач, заборгованість наразі складає близько 47000 грн. 24.06.2020 [PERSON] досягла повноліття. [PERSON] є студенткою 2 курсу денної форми навчання зі спеціальності 181 «Харчові технології» освітньої програми «Зберігання, консервування та переробка м`яса» Харківського фахового коледжу харчової промисловості Харківського національного університету сільського господарства імені Петра Василенка. Строк навчання - з 01.09.2019 по 31.01.2023, що підтверджується довідкою вказаного навчального закладу від 06.11.2020 № 0110/588. У судовому засіданні з`ясовано, що [PERSON] навчається за рахунок державного бюджету, однак, з 1 кварталу 2021 року стипендії вона не отримує, оскільки рівень її успішності є нижчим ніж той, який є необхідним для отримання стипендії. Виходячи зі змісту наданого позивачкою витягу з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, у [PERSON] відсутній власний дохід. Відповідно до довідки про реєстрацію місця проживання, виданої Богодухівською міською радою 22.07.2019, [PERSON] зареєстрована за адресою : [ADDRESS] . З наданих позивачкою копій дублікатів чеку АТ КБ «ПриватБанк» вбачається, що [PERSON] сплачувалась плата за проживання у гуртожитку : 22.01.2021 - в сумі 392,00 грн., 14.03.2021 - в сумі 756,00 грн., 18.05.2021 - 784,00 грн., отримувач - Коледж переробки та харчової промисловості. Судом встановлено, що [PERSON] добровільно не надає допомоги на утримання доньки [PERSON] . Доводи відповідача про те, що з 2012 року два роки, коли [PERSON] офіційно не працював, ним надавалась допомога доньці у добровільному порядку, суд відхиляє, оскільки, як з`ясовано судом у судовому засіданні, вказані кошти вносилися ним на рахунок виконавчої служби як сплата аліментів. Враховуючи, що обов`язок зі сплати аліментів не залежить від наявності у боржника офіційної роботи, вказані кошти є саме аліментами, а не добровільною допомогою, як помилково вважав [PERSON] .. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а у випадках, передбачених ст. ст. 198, 199 цього Кодексу, - і своїх повнолітніх дочку, сина. Частина 1 ст. 199 СК України передбачає, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно зі ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. В постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 серпня 2018 року у справі № 748/2340/17 також зроблено висновок по застосуванню статті 199 СК України, який полягає в тому, що «обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: походження дитини від батьків або наявність між ними іншого юридично значущого зв`язку (усиновлення); досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину)». Вирішення питання про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, у частці від заробітку залежить від наявності у відповідача такої можливості та з урахуванням можливості надання утримання іншим із батьків. Згідно ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Матеріали справи свідчать про те, що [PERSON] , [INFO] , є студенткою 2 курсу денної форми навчання Харківського фахового коледжу харчової промисловості Харківського національного технічного університету сільського господарства імені Петра Василенка, та у зв`язку з продовженням навчання потребує матеріальної допомоги. Відповідач [PERSON] , [INFO] , працездатний, працює у ПрАТ «Богодухівський м`ясокомбінат» вантажником холодильної дільниці та отримує заробітну плату, про що свідчить довідка № 176-2021 від 18.05.2021. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН «Про права дитини» від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789XII (78912) від 27 лютого 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Матеріали справи не містять належних та допустимих доказів того, що [PERSON] не може надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчатися після досягнення повноліття. Суд враховує наявність у відповідача неповнолітньої дитини-інваліда [PERSON] , а також іншої неповнолітньої дитини - [PERSON] , однак, вказує, що такі обставини не звільняють відповідача у повному обсязі від обов`язку надання матеріальної допомоги своїй першій дитині - [PERSON] , яка так само є рідною дитиною відповідача та не повинна ставитися в нерівні умови щодо отримання батьківської допомоги порівняно з дітьми, народженими у повторному шлюбі. Разом з тим, як зазначалось вище, відповідач не лише не надає допомоги у добровільному порядку, а й має заборгованість зі сплати аліментів на утримання [PERSON] .. Посилання відповідача на те, що на його утриманні перебуває також донька його дружини від першого шлюбу [PERSON] , суд відхиляє, оскільки надання такої допомоги є власним волевиявленням відповідача, який не є її рідним батьком. Крім того, як вбачається з матеріалів справи, падчерка [PERSON] - [PERSON] з 15.09.2020 є студенткою денної форми навчання 1 курсу факультету медико-фармацевтичних технологій Національного фармацевтичного університету, форма навчання - контракт. Як зазначив відповідач у судовому засіданні, вартість навчання падчерки складає близько 22000 грн. на рік, навчання оплачується за рахунок тих коштів, які він заробляє. У зв`язку з викладеним, суд зауважує, що з огляду на приписи ст.ст. 180, 190 СК України, право на отримання освіти повинне бути забезпечене батьком не лише для дочки дружини від першого шлюбу, а й для власної доньки [PERSON] .. Судом взято до уваги надані відповідачем до суду виписка із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого [PERSON] , [INFO] , від 03.06.2020, та довідки про проходження нею реабілітаційного лікування з 02.03.2020 по 19.03.2020, з 25.09.2020 по 16.10.2020 та з 12.03.2021 по 02.04.2021, проте, такі документи самі по собі не свідчать про повну відсутність можливості надавати матеріальну допомогу [PERSON] .. Натомість, з наявної в матеріалах справи копії посвідчення серії [NUMBER] , виданого Управлінням праці та соціального захисту населення Богодухівської районної державної адміністрації 26.11.2010 на ім`я [PERSON] , [INFO] , вбачається, що родині відповідача призначено державну соціальну допомогу дітям інвалідам в сумі 2357,00 грн. строком до 14.11.2023. При цьому, відповідачем не доведено жодними доказами тієї обставини, що його дружина [PERSON] не працює та не має власних доходів, а також того, що у нього відсутні інші доходи, крім заробітної плати. Суд також враховує, що обов`язок утримувати повнолітню доньку, яка продовжує навчання і у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги, покладається на обох батьків, та те, що батьки мають рівні права по відношенню до дитини. Як пояснила позивачка у судовому засіданні, її утримання повністю покладено на матір, яка також має іншу сім`ю та двох неповнолітніх дітей. Враховуючи вищенаведене, а також вимоги розумності та справедливості, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів на її утримання як повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. За приписами ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд повинен враховувати: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Вирішуючи питання про розмір частки доходу [PERSON] , в якій слід стягувати аліменти на користь [PERSON] , суд враховує, зокрема, наявність у нього двох інших дітей, в тому числі, ту обставину, що донька відповідача [PERSON] , [INFO] , є дитиною з інвалідністю, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією посвідчення серії [NUMBER] від 26.11.2010, виданого УПСЗН Богодухівської районної державної адміністрації. Як вбачається з довідок, виданих Українським науково-дослідним інститутом протезування, протезобудування та відновлення працездатності, дитині відповідача [PERSON] , яка періодично проходить реабілітацію у вказаному закладі, потребує проходження курсів реабілітації два рази на рік, санаторно-курортного лікування один раз на рік, забезпечення ортопедичним взуттям та заміна ортезів по мірі зростання дитини. Вказані обставини не свідчать про повну відсутність можливості матеріальної допомоги позивачці, та не звільняють відповідача від обов`язку надавати таку допомогу, разом з тим, впливають на розмір такої допомоги. Крім того, суд вважає за необхідне вказати, що позивачка, тим більше за наведених вище обставин з боку відповідача по справі, не позбавлена можливості отримувати дохід у вигляді стипендії, покращивши рівень своєї успішності. На підставі наведеного, з урахуванням стану здоров`я, матеріального становища позивача та відповідача, інших обставин, що мають істотне значення, суд вважає справедливим визначити розмір аліментів, які підлягають стягненню з [PERSON] на користь позивачки, у розмірі 1/6 (однієї шостої) частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно на період її навчання, починаючи з 12.03.2021 (дата пред`явлення позову) та до закінчення нею навчання, але не більше ніж до досягнення [PERSON] 23 років. Щодо вимоги позивача про встановлення мінімального розміру аліментів не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, суд зазначає, що [PERSON] вже досягла повноліття і відповідно до ст. 200 СК України аліменти на повнолітню доньку стягуються у частині від заробітку (доходу) платника аліментів, без урахування неоподаткованого мінімуму доходів громадян. Такий висновок суду узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 12.03.2018 по справі № 569/8960/17, який вказав на те, що мінімальний розмір аліментів на повнолітніх дочку чи сина законом не встановлений. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. У відповідності до ст. 141 ЦПК України суд покладає на відповідача витрати по сплаті судового збору.

Outcome: partial