Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-05 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду в інтересах своєї доньки [PERSON].з позовом, в якому просила позбавити [PERSON], [INFO], батьківських прав відносно доньки [PERSON], [INFO]; стягнути з відповідача судові витрати. В обгрунтування позовних вимог, [PERSON] зазначила, що 26.07.1997 р. між нею та відповідачем був зареєстрований шлюб, від якого сторони мають доньку - [PERSON], [INFO] Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 11.11.2010 року шлюб між сторонами був розірваний. Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 16.06.2011 року з відповідача стягнуто аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 20.12.2010 року і до настання повноліття дитини. Весь цей період відповідач аліменти сплачував не в повному обсязі. Фактично сторони не мешкають разом з грудня 2010 року. Після розірвання шлюбу, донька мешкає разом зі своєю матір'ю, та знаходиться на її утриманні. Відповідач вихованням доньки на протязі п'яти років не займається, не спілкується з нею, матеріальну допомогу не надає, життям дитини не цікавиться, додаткові витрати на лікування та розвиток дитини не здійснював ніколи. Має іншу родину. Останній раз бачився з донькою в травні 2010 року. На теперішній час [PERSON] навчається на 1 курсі Національного юридичного університету ім. Я. Мудрого. Ні за період навчання в школі, ні зараз допомоги на навчання від батька не отримує, зв'язок з нею він не підтримує, хоча і вона, і позивач ніколи цьому не перешкоджали, навпаки намагалися не втрачати контакту з відповідачем, але він не виявив такого бажання зі свого боку, у зв'язку з чим у [PERSON] склалася негативна думка щодо поведінки свого батька, образа на нього і розуміння того, що ця людина не є їй батьком. [PERSON] ніколи не чинила перешкод в спілкуванні відповідача із дитиною, навпаки, намагалася з'ясувати відносини, телефонувала, але ці спроби закінчилися повною фактичною відмовою відповідача від своєї дитини. Зараз вона мешкає разом із донькою в [ADDRESS]. [PERSON] знаходиться у шлюбі, має постійний заробіток, її чоловік також має постійний заробіток і допомагає доньці дружини як матеріально, так і морально, замінивши їй батька. У зв'язку з викладеним, позивачі стверджують, що відповідач, ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, не проявляє до дитини батьківської уваги та любові, байдужий до подальшої долі дитини і повністю самоусунувся від будь-якої участі в її житті. Позивачі просять врахувати, що дитині, [PERSON], вже 17 років і вона, розуміючи значення своїх дій і суть спору, виявила бажання щодо участі у якості позивача по справі і наполягає на позбавленні відповідача відносно неї батьківських прав. [PERSON] та [PERSON] в судове засідання з'явились, позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити. [PERSON] в судове засідання з'явився, проти задоволення позовних вимог заперечив, вказав, що він свої обов'язки виконує, аліменти сплачує. Представник Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради, в судове засідання не з'явився, надіславши до суду відповідну заяву з проханням слухати справу за його відсутністю відповідно до вимог чинного законодавства, направили до суду висновок, в якому вважали за недоцільне позбавлення батківських прав [PERSON] Суд, дослідивши матеріали справи, та докази, надані в їх обгрунтування, вважає, що позовні вимоги законні, обгрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи рішенням Київського районного суду м. Харкова від 11.11.2010 року розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO] Рішенням суду від 16.06.2011 року з відповідача стягнуто аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 20.12.2010 року і до настання повноліття дитини. Відповідно до ст. 165 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до п.2 ч.1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. У силу ч. 1 ст. З Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 року) в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ч.2 ст. 141 Сімейного кодексу України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. На підставі ч. 2, 3 ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 155 Сімейного кодексу України ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Положеннями п. 16 Постанови Пленуму ВСУ від 30.03.2007 N 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Тобто, враховуючи викладене, сплата аліментів - не є належним виконання батьків своїх обов'язків. Відповідно до ч.1,2 ст. 171 Сімейного кодексу України дитина має право бути вислуханою батьками, іншими членами сім'ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім'ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном. В даному випадку [PERSON] у судовому засіданні підтримала позовні вимоги та просила суд позбавити батьківських прав відносно неї її батька [PERSON] Згідно з п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 року «Про застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» факт ухилення від виховання може бути підтверджено наведеними доказами. На підтвердження факту ухилення [PERSON] від виконання своїх батьківських обов'язків були заслухані свідки, бабуся дитини [PERSON], яка вказала, що відповідач лише один раз був у школі у доньки; зараз у дитини є вітчим, з яким у неї гарні стосунки; також розповіла, що відповідач не надавав дозвіл на поїздки за кордон, не допомогав у сплаті комунальних послуг. [PERSON], яка є вчителем [PERSON] пояснила, що відповідач взагалі не цікавився дитиною, до школи не з'являвся. [PERSON], замісник директора школи, яка була класним керівником дитини, зазначила, що [PERSON] на протязі 5-11 класів жодного разу не з'явився на батьківські збори, також вона помітила, що [PERSON] постійно перебувала у стресовому стані. Все вищезазначене свідчить виключно про одне - відповідач самоусунувся від виконання батьківських обов'язків. Судовий збір, сплачений позивачкою у розмірі 487, 20 грн., суд на підставі положень ст. 88 ЦПК України стягує на її користь з відповідача.

Outcome: approved