Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-10 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи тим, що 14 липня 2007 року в відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Івано-Франківського міського управління юстиції зареєструвала шлюб з відповідачем, про що складено відповідний актовий запис за №1064. В шлюбі народилася донька - [PERSON], [INFO]. Причиною розірвання шлюбу стало те, що спільне життя між сторонами не склалося через різні характери та погляди на сімейне життя, у зв»язку з чим між ними часто виникали конфлікти та непорозуміння. Протягом тривалого часу проживають окремо, спільного господарства не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують. Позивач вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить її інтересам, а тому не бажає надалі перебувати у шлюбі з відповідачем. Майнового спору та спору щодо визначення місця проживання дитини на даний між сторонами немає. За наведених обставин просить шлюб розірвати. В судовому засіданні 05.05.2015 року позивач позовні вимоги підтримала та суду пояснила, що сімейне життя не склалося з відповідачем через виникнення безперервних ревнощів, які призводять до конфліктів та непорозумінь, а також застосування відповідачем фізичної сили. Вважає, що примирення між ними є не можливе, просила шлюб розірвати. Відповідач у судовому засіданні 05.05.2015 року позовні вимоги не визнав. Додатково суду пояснив, що непорозуміння між ними виникли тільки з лютого 2015 року. Вважає за можливе збереження шлюбу та просив надати строк для примирення. Ухвалою Івано-Франківського міського суду від 05.05.2015 сторонам надано строк для примирення два місяці та зупинено провадження у справі. На даний час сторони не примирилися та 15.07.2015 року відновлено провадження у даній справі. Позивач в судове засідання не зявилася, суду подала заяву, за змістом якої просить розглянути справу у її відсутності. Позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила шлюб між нею та відповідачем розірвати, дитину залишити проживати з нею, після розірвання шлюбу залишити їй шлюбне прізвище «Гавриляк». Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення, які містяться в матеріалах справи. Причину неявки суду не повідомив. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Згідно свідоцтва про шлюб (повторного) серії І-НМ №143057 від 17 березня 2015 року (а.с. 3) сторони зареєстрували шлюб 14 липня 2007 року в відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Івано-Франківського міського управління юстиції, про що складено відповідний актовий запис за №1064. В шлюбі народилась донька - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про її народження, яка міститься в матеріалах справи (а.с. 4). Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. За приписами ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Як вбачається з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»: проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Якщо після закінчення призначеного судом строку примирення подружжя не відбулося і хоча б один з них наполягає на припиненні шлюбу, суд вирішує справу по суті. За приписами ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судом встановлено, що сторони не підтримують сімейних стосунків, шлюб їх існує формально, примирення між подружжям не досягнуто. Збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, тому такий шлюб зберігати не доцільно. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що шлюб між сторонами слід розірвати, дитину залишити проживати з матірю, а після реєстрації розірвання шлюбу залишити позивачу прізвище «Гавриляк». На підставі наведеного, пункту 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», ст.ст. 104, 110, 112, 113 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved