Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-12 00:00:00

[PERSON] звернулася до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовної заяви зазначила, що 29.04.2016 року вони зареєстрували шлюб. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Спільне сімейне життя з відповідачем не склалося з причин розбіжності характерів та втрати почуття любові і поваги один до одного, а тому їх подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливе. Спільне господарство не ведеться. Шлюбні сімейні відносини між ними припинені з березня 2020 року. Спорів про поділ майна і місце проживання дитини немає. Просила розірвати шлюб між нею та [PERSON] , зареєстрований 29.04.2016 року Відділом РАЦСу Нізамінського району міста Баку, актовий запис №154. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, до початку розгляду справи надала до суду письмову заяву про розгляд справи без її участі, якою позовні вимоги підтримала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, до початку розгляду справи надав до суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, якою позовні вимоги визнав. Своїм правом на подачу відзиву не скористався. 18.12.2020 року судом постановлено ухвалу про відкриття провадження у справі та направлено через Міністерство юстиції України компетентному суду Азербайджанської Республіки судове доручення про надання правової допомоги. Станом на 13.09.2021 року до суду не надійшло повідомлення компетентного суду Азербайджанської Республіки щодо стану виконання судового доручення про вручення відповідачу [PERSON] судової повістки про виклик до суду та позовної заяви з додатками. Вивчивши позовну заяву та дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступне. 29.04.2016 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданого 29.04.2016 року Відділом РАЦСу Нізамінського району міста Баку, актовий запис №154. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу - [PERSON] . Згідно з копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 11.10.2017 року Посольством України в Азербайджанській Республіці, [PERSON] народилася [INFO] , батьком записаний [PERSON] , матір`ю - [PERSON] . Позивач посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалося з причин розбіжності характерів та втрати почуття любові і поваги один до одного, подальше спільне життя неможливе, просила розірвати шлюб між ними. Згідно із ч. 1 ст. 21 Сімейного кодексу України (далі - СК України) шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 3 ст.105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. В силу ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Частиною 2 статті 114 СК України передбачено, що у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Таким чином, суд дійшов висновку, що сім`я фактично розпалася, спільне господарство не ведеться, примирення між сторонами не можливе, а подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін. При цьому суд враховує визнання позову відповідачем, яке не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, та вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню у повному обсязі. Згідно із ч. 1, 3 ст. 141, ч. 1 ст. 142 ЦПК України та положеннями ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» з урахуванням визнання відповідачем позову до початку розгляду справи по суті, суд вважає за необхідне повернути позивачу з державного бюджету 50% судового збору у сумі 420,40 грн., сплаченого при поданні позову, та стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати по оплаті судового збору у розмірі 50% у сумі 420,40 грн., у зв`язку з їх документальним підтвердженням.

Outcome: approved