Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-26 00:00:00

[PERSON] звернулася до Красноармійського міськрайонного суду Донецької області з вказаною позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб, укладений між нею та [PERSON]. В обґрунтування позовних вимог вказує, що 10.10.2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Вугледарського міського управління юстиції у Донецькій області було зареєстровано шлюб між нею та [PERSON], актовий запис № 186. Від цього шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Позивач зазначає, що фактичні шлюбні відносини між нею та відповідачем припинені з жовтня 2016 року та з цього часу вони з відповідачем проживають окремо. Тривалий час вони з відповідачем проживають окремо, майже не спілкуються, у них втрачені почуття, на яких була створена сімя, спільного господарства не ведуть. Відновити шлюбні відносини між ними неможливо та недоцільно, тому вона вважає за необхідне юридично розірвати шлюб з [PERSON] Також позивач вказує, що після того, як вона пішла від відповідача, він матеріальної допомоги на утримання дитини не надавав, у звязку з чим вона звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів. Згідно рішення суду з відповідача на її користь стягнуто аліменти на дитину та на її утримання. Позивач зазначає, що претензій майнового характеру на час звернення з позовною заявою до відповідача немає. Дитина після розірвання шлюбу буде знаходитися на її утриманні. На підставі вищевказаного просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем, та стягнути з відповідач судові витрати. Позивач [PERSON]надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, на позовних вимогах наполягає. Відповідач [PERSON] надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає, не заперечує щодо розірвання шлюбу, а також надав суду письмові пояснення щодо причини розірвання шлюбу, які містяться в матеріалах справи. Відповідно до ст.169 ЦПК України, суд вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутності позивача та відповідача, на підставі наявних у справі доказів, які вважає достатніми. З урахуванням ч.2 ст.197 ЦПК України, у звязку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши докази у справі у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтва про шлюб серії 1-НО № 437089, 10.10.2015 року між [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище Юр) укладено шлюб, реєстрацію якого здійсненоВідділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вугледарського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 186 (а.с. 6). Від цього шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], про що свідчить свідоцтво про народження від 15.04.2016 року, серії 1-НО № 705809, видане Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Красноармійську Красноармійського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 206 (а.с.7). Відповідно до ч.2 ст.104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно ст.112 Сімейного Кодексу України, суд може розірвати шлюб, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Сумісне життя у сторін не склалося, сімейні та шлюбні відносини припинились, сторони на даний час проживають окремо, сімя остаточно розпалася.Спільне господарство не ведеться, примирення між ними неможливо. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до ч.2 ст.109 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Позивач наполягає на розірванні шлюбу і своєму небажанні проживати з відповідачем однією сім'єю. Відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу. Розриваючи шлюб між сторонами, суд враховує інтереси неповнолітньої дитини сторін, повноцінний розвиток та виховання якої у сім'ї, у якій існують постійні непорозуміння є неможливим. На підставі наведеного, суд приходить до висновку, що спільне життя подружжя та збереження шлюбу стали неможливими й суперечили б інтересам подружжя, які виявили взаємну згоду на розірвання шлюбу, сімя розпалась остаточно і можливість її збереження втрачена, а тому суд вважає, що формально існуючий шлюб слід розірвати. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved