Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-09 00:00:00

[PERSON] звернулася до Ківерцівського районного суду Волинської області із заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу. У заяві вказує на те, що заявник з 1990 року проживає разом із [PERSON] , [INFO] , у її будинку, за адресою: [ADDRESS] . Зазначає, що спільно з [PERSON] вели домашнє господарство, обробляли земельні ділянки, робили ремонти, доглядали за дітьми від першого шлюбу, однак офіційно не зареєстрували відносини та не уклали шлюб. При зверненні до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області з наміром провести перерахунок пенсії, заявнику було роз`яснено порядок звернення до суду із захистом своїх порушених прав та інтересів, оскільки відсутні документи, які підтверджують факт родинних відносин із [PERSON] , [INFO] , а тому просить встановити факт проживання [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу, починаючи з 1990 року включно. Ухвалою Ківерцівського районного суду Волинської області від 24.06.2020 року відкрито провадження у вищевказаній справі та призначено судове засідання. 08.07.2020 року від представника заінтересованої особи - Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області, начальника головного управління - Філіпчука П.В. на адресу суду надійшло пояснення по справі за заявою [PERSON] про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу, відповідно до якого заперечують, щодо задоволення даної заяви, оскільки у законодавстві про пенсійне забезпечення імперативно визначено, що право на призначення пенсії у зв`язку із втратою годувальника мають одне із подружжя - чоловік чи дружина, до яких жінка та чоловік, які разом проживають однією сім`єю без реєстрації шлюбу, не належать. Встановлення даного факту і визначення за її учасниками статусу члена сім`ї не легітимізує правове становище неодруженої сімейної пари як подружжя, оскільки статус «подружжя» чоловік та жінка набувають тільки в разі реєстрації шлюбу в державному органі реєстрації актів цивільного стану. Заявник [PERSON] , в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву, згідно якої заявлені вимоги підтримує та просить розгляд справи проводити у її відсутності. Представник заінтересованої особи Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області в судове засідання не з`явився, згідно з поданою заявою заперечує, щодо задоволення заяви, розгляд справи просить проводити без їх участі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріли справи, суд прийшов до наступного висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. В силу ч. 1 ст. 293 ЦПК України, в порядку окремого провадження розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до ч. 1 ст. 13 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Частиною першою статті 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно частини другої статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частина шоста статті 81 ЦПК України). Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу. Згідно ч. 1 ст. 318 ЦПК України у заяві повинно бути зазначено: 1) який факт заявник просить встановити та з якою метою; 2) причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; 3) докази, що підтверджують факт. За змістом ст. 3 Сімейного кодексу України (далі - СК України) сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Судом встановлено, що [INFO] , помер - [PERSON] , [INFO] , що стверджується свідоцтвом про смерть, серії [NUMBER] від 08.01.2020 року /а.с.13/. Відповідно до довідки Липинської сільської ради Луцького району Волинськоїх області № 307 від 18.05.2020 року, [PERSON] на день смерті проживав разом із [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] а.с.10/. Як вбачається із будинкової книги будинку [ADDRESS] , [PERSON] , [INFO] , був зареєстрований за даною адресою 02.12.2005 року /а.с.12/. Факт належності заявнику [PERSON] житлового будинку за адерсою: [ADDRESS] , стверджується будинковою книгою № 59, договором дарування від 11.12.2018 року /а.с.11,14/. З врахуванням вищевикладеного та беручи до уваги, те, що у судовому засіданні матеріалами справи підтверджено факт того, що [PERSON] , [INFO] проживав разом з [PERSON] , [INFO] з 02.12.2005 року, а тому суд приходить до висновку про часткове задоволення заявлених вимог.

Outcome: partial