Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-19 00:00:00

[PERSON] звернулася до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області із позовною заявою, де просить розірвати шлюб, укладений між нею та [PERSON] і зареєстрований\~24 травня 2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Жовтоводського міського управління юстиції Дніпропетровської області про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за №83. Свої вимоги обґрунтовує тим, що подружні відносини між ними припинені з листопада 2015 року. При цьому, вказує на постійні суперечки та сварки, що виникали між нею та чоловіком і призвело до погіршення її самопочуття та стресу. За таких обставин позивач вважає збереження шлюбу неможливим, наполягає на його розірванні. Позивач, як і відповідач, будучи належним чином повідомленими про час і місце розгляду справи, у судове засідання не зявилися. При цьому, сторонами подані до суду заяви, де вони просять розгляд здійснювати за їх відсутності, одночасно [PERSON] підтримує позовні вимоги, а [PERSON] визнає у повному обсязі. Повно, всебічно та обєктивно дослідивши у судовому засіданні матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню за таких підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні ним правовідносини. Сторони знаходяться у шлюбі зареєстрованому 24 травня 2008 року року відділом реєстрації актів цивільного стану Жовтоводського міського управління юстиції Дніпропетровської області про, що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за №83. При цьому, дошлюбне прізвище позивача «Оніщенко» (а.с. 10). Від шлюбу позивач та відповідач мають неповнолітніх дітей сина [PERSON], [INFO], та доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження останніх (а.с. 6-7). За твердженням позивача,спільне життя у них з відповідачем не склалося. В сімї не було злагоди і порозуміння, що призводило до постійних сварок і суперечок між ними. За таких обставин сторони вважають подальше спільне життя неможливим, нарозірванні шлюбу наполягають. За змістом ст. 24 СК України, добровільність шлюбу одна з основних його засад, що є чинною не лише на стадії реєстрації, а являється довічною рисою. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловік і жінка, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознаками раси, національності, або релігії одружитися і заснувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до статей 105 та 112 Сімейного Кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя за рішенням суду, яке постановляється у випадку встановлення, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них чи інтересам їхніх дітей. За змістом ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно зі ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, якщо це не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, за наявності для того законних підстав суд ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи вищевикладене те, що позивач та відповідач просять шлюб розірвати, вважаючи що він існує лише формально і примирення між ними не можливе, від спільного життя мають неповнолітніх сина [PERSON] та доньку [PERSON], суд вважає що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам та інтересам неповнолітньої дитини, а відтак позов необхідно задовольнити. Судові витрати, відповідно ст. 88 ЦПК України, необхідно стягнути із відповідача на користь позивача. При цьому, позивач, яка змінила своє прізвище, у зв'язку із реєстрацією шлюбу, не виявила бажання відновити своє дошлюбне прізвище.

Outcome: approved