Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-01 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із зазначеним позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн. щомісячно, починаючи стягнення з моменту подачі заяви і до повноліття дитини. Мотивуючи свої позовні вимоги, позивач вказує на те, що 25.11.2006 року між [PERSON] та [PERSON]. у відділі реєстрації актів цивільного стану Ужгородського міського управління юстиції Закарпатської області було зареєстровано шлюб, який рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 25.11.2010 року було розірвано. Від даного шлюбу народилася дитина - [PERSON] , [INFO] , яка на сьогоднішній день проживає з позивачкою. [PERSON] ухиляється від покладеного на нього обов`язку. На даний час вона ніде не працює, оскільки перебуває у відпустці по догляду за дитиною до 3-х років, отримує відповідну щомісячну одноразову допомогу при народженні 1-єї дитини та допомогу на дітей, які виховуються у багатодітних сім`ях. Весь час вона своїми силами намагається гідно утримувати дитину, але її фінансові можливості не дозволяють їй надалі забезпечувати всім необхідним для дитини. У зв`язку з ти, що у відповідача, на утриманні інших дітей не має, має нерегулярний дохід, просить стягнути з нього аліменти на утримання їх спільної доньки у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн. щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 23.01.2020 року відкрито спрощене провадження у даній цивільній справі з викликом сторін за наявними у справі матеріалами. Копію ухвали про відкриття провадження у справі разом з копією позовної заяви та копіями доданих до неї матеріалів надіслано учасникам справи. У судове засідання учасники справи не з`явилися. Відповідачем відзив на позовну заяву не подано, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. За приписами ч. ч. 1, 2, 8 ст. 279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити повністю, виходячи з наступного. Як встановлено судом, 25.11.2006 року між позивачкою [PERSON] та відповідачем [PERSON]. у відділі реєстрації актів цивільного стану Ужгородського міського управління юстиції Закарпатської області було зареєстровано шлюб, який згідно рішення Ужгородського міськрайонного суду від 25.11.2010 року було розірвано (а.с.6-7). З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , вбачається, що сторони по справі позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] є батьками неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . За змістом ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до Конвенції ООН про права дітей від 20.11.1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року № 789-XІІ) держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Дитина, з огляду на її фізичну й розумову незрілість вимагає спеціального захисту й турботи, включаючи належний правовий захист, як до так і після народження. Крім того, у відповідності до ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини та ч. ч. 7, 8 ст. 7 СК України, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей. Згідно з ч. 2 ст. 51 Конституції України та ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до положень ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Положенням ч. 1 ст. 182 СК України передбачені обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів. За правилами ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі регламентовано ст. 184 СК України. Спільні дитина сторін проживає з матір`ю, що підтверджується довідкою про склад сім`ї №654 видана 21.11.2019 року. Позивачка в позові зазначає, що [PERSON]. не виконує своїх обов`язків по утриманню своєї дитини у зв`язку з тим, що у нього дохід є нестабільним, мінливим. При визначенні розміру аліментів суд враховує майновий стан позивача, яка веде догляд за неповнолітніми сином та донькою, вік дітей, матеріальне становище платника аліментів (відповідача), який є особою працездатного віку, відсутність у матеріалах справи даних про наявність у нього аліментних зобов`язань та інших утриманців, а також вимоги норми ч. 2 ст. 182 СК України, згідно з якою розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж п`ятдесят відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Беручи до уваги рівність обов`язку батьків щодо утримання дітей, суд приходить до висновку, що в силу вимог ст. 180 СК України з відповідача слід стягнути на користь позивача аліменти на їх спільну дитину - доньку [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі у розмірі 2000 грн. щомісячно і до досягнення нею повноліття. Беручи до уваги, що згідно зі ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» для дітей віком від 6 до 18 років з 1 січня 2020 року установлено прожитковий мінімум 2218 грн., з 1липня - 2318 грн., з 1грудня -2395 грн.,така сума аліментів, на думку суду, повинна забезпечити дітей хоча б найнеобхіднішим. Розмір аліментів, визначений судом, відповідатиме принципам розумності та справедливості. При цьому, суд зазначає, що сторони не позбавлені права в подальшому, відповідно до положень ст. 192 СК України, ставити питання про зміну розміру аліментів. Таким чином, з огляду на викладені обставини суд приходить до переконання, що позов є обґрунтованим та підлягає до задоволення. При цьому, оскільки позов пред`явлений 09.12.2019 року, то в силу вимог ч. 1 ст. 191 СК України аліменти слід стягувати із цієї дати, а на підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України слід допустити негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ч. 6, ч. 7 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо інше не передбачено законом, у разі залишення позову без задоволення, закриття провадження у справі або залишення без розгляду позову позивача, звільненого від сплати судових витрат, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору за вимогу про стягнення аліментів, то такий слід компенсувати за рахунок держави.

Outcome: approved