Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-23 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд як законний представник своєї неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO], з позовом до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні квартирою [ADDRESS] шляхом визнання його таким, що втратив право користування даним житлом внаслідок відсутності у ньому понад встановлені законом строки та зняття з реєстрації у вказаному приміщенні. У позовній заяві вказала, що дочка [PERSON] є власником даного житла на підставі договору дарування, посвідченого 22.12.2003 року приватним нотаріусом за реєстровим номером 3283. З 2005 року у спірній квартирі [ADDRESS] зареєстрований відповідач. Після розірвання шлюбу з позивачем у 2009 році відповідач у даній квартирі не проживає, але зареєстрований. Добровільно знятися з реєстрації останній не бажає, він не є власником, не є членом сім'ї власника житла, чим створює перешкоди позивачеві належним чином використовувати свою власність. У сплаті комунальних послуг [PERSON] не приймає участі. Його реєстрація у квартирі [ADDRESS] носить формальний характер. Просила визнати [PERSON] таким, що втратив право користування у спірній квартирі та зняти його з державної реєстрації. В судове засідання позивач подала заяву, в якій позовні вимоги підтримала частково з підстав, наведених у позовній заяві. Просила визнати відповідача таким, що втратив право користування житлом у квартирі [ADDRESS]. Заслухавши пояснення позивача, проаналізувавши документи справи суд прийшов до висновку, що позов підставний і підлягає до задоволення з наступних підстав. Стаття 41 Конституції України гарантує право володіти і користуватися своєю власністю, а також вказує на те, що право приватної власності є непорушним. Судом встановлено, що дочка позивач [PERSON], [INFO], є власником квартири [ADDRESS] з 22.12.2003 року, що підтверджено договором дарування (а.с. 6), витягом про реєстрацію права власності (а.с. 7), довідкою ЖЕК № 8 ЖКК (а.с. 8). Відповідно до ст.ст. 383, 391 ЦК України позивач має право користуватися своїм житлом на свій розсуд і має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування і розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно) яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 317 цього ж Кодексу власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Своєю реєстрацією у спірному житлі відповідач створює позивачу перешкоди у належному ним користуванні, оскільки плата за комунальні послуги нараховується і на відповідача, але він комунальних платежів не вносить. Отже, проаналізувавши вищенаведене в сукупності, суд прийшов до висновку, що позивач правомірно звернувся в суд за захистом порушеного зі сторони відповідача безпідставною реєстрацією у спірному житлі свого права власності, яке йому створює відповідач. Визнання особи такою, що втратила право користування житлом є підставою для зняття його з реєстрації, а тому знімати його з реєстрації в судовому порядку немає потреби. Виселяти відповідача також немає потреби, оскільки він з 2009 року в даному житлі не проживає, що стверджено дослідженими судом висновками працівників МВ УМВС (а.с. 9-10). На стягненні судових витрат позивач не наполягає.

Outcome: partial