Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-18 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача про позбавлення батьківських прав відносно неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], малолітнього сина [PERSON], [INFO] і малолітнього сина [PERSON], [INFO] Позов мотивує тим, що в шлюбі з відповідачем в них народилось троє дітей - син [PERSON], [INFO], син [PERSON], [INFO] і син [PERSON], [INFO] Подружні стосунки не склалися, а тому рішенням суду від 17 червня 2013 року шлюб було розірвано. Цим же рішенням присуджено стягувати з відповідача аліменти на утримання дітей в розмірі 1 500 грн. В подальшому, рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 23.12.2013 року розмір стягуваних аліментів зменшено, вирішено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей в розмірі 1 100 грн. щомісячно. З моменту розлучення відповідач не виявляє інтересу до своїх дітей, не приймає участі в їх вихованні та забезпеченні, самоусунувся від батьківських обов'язків. Посилаючись на зазначене, просить позбавити [PERSON] батьківських прав щодо неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], малолітнього сина [PERSON], [INFO] і малолітнього сина [PERSON], [INFO] Позивач та її представник в судовому засіданні позов підтримали з підстав, викладених у ньому, просили задовольнити. Представник третьої особи - Служби у справах дітей Луцької міської ради позовні вимоги підтримав, надав висновок служби у справах дітей про доцільність позбавлення батьківських прав гр.[PERSON], затверджений рішенням виконавчого комітету Луцької міської ради № 571-1 від 05.09.2018 року. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, хоча належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи, зокрема, через розміщення судового оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, що відповідає ч. 11 ст. 128 ЦПК України. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що батьками неповнолітнього [PERSON], [INFO], малолітнього [PERSON], [INFO] і малолітнього [PERSON], [INFO] є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 7-8). Відповідно до ст. 164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва, 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Ураховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою Верховної Ради Української Радянської Соціалістичної Республіки від 27 лютого 1991 р., частин 7, 8 ст. 7 Сімейного кодексу України, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей. Згідно із ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. В судовому засіданні встановлено, що діти проживають з матір'ю та перебувають на її утриманні. Відповідач [PERSON] участі у вихованні та матеріальному забезпеченні дітей не приймає. Відповідно до довідки Першого відділу ДВС міста Луцьк заборгованість по сплаті аліментів станом на 30 січня 2018 року становить 35 783, 00 грн. З представлених суду доказів (характеристик, наданих інспектором з ювенальної превенції сектору превенції Луцького ВП ГУ НП у Волинській області) вбачається, що [PERSON] навчається у 7-му класі Комунального закладу «Луцький навчально-реабілітаційний центр Луцької міської ради», [PERSON] - у 3-му класі Комунального закладу «Луцький навчально-виховний комплекс «Загальноосвітня школа-інтернат I-III ступенів - правознавчий ліцей з посиленою фізичною підготовкою Луцької міської ради Волинської області». Довідкою Комунального вищого навчального закладу Київської обласної ради стверджується, що за час перебування [PERSON] в Броварському вищому училищі фізичної культури з 07.09.2017 року батько учня не брав участі у вихованні сина, у роботі батьківських зборів участі не брав. Мама [PERSON] приймає участь у навчанні та вихованні сина. Відповідно до відповіді на запит КЗ «Луцький навчально-реабілітаційний центр Луцької міської ради» та КЗ «Навчально-виховний комплекс загальноосвітня школа-інтернат I-III ступенів- правознавчий ліцей з посиленою фізичною підготовкою Луцької міської ради Волинської області» мати [PERSON] є контактною особою щодо поведінки та навчання сина, забезпечує необхідним одягом, взуттям та шкільним приладдям, належним чином здійснює за ним догляд. Батько [PERSON] зв'язок з класним керівником не підтримує. Висновком Служби у справах дітей Луцької міської ради № 206 від 30.08.2018 року, затвердженим рішенням виконавчого комітету Луцької міської ради № 571-1 від 05.09.2018 року «Про доцільність позбавлення батьківських прав гр.[PERSON].» встановлено, що у позивач та відповідач у справі перебували в зареєстрованому шлюбі. В шлюбі у них народились діти: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] Спільне життя не склалося та рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 17.06.2013 року шлюб між подружжям було розірвано. З моменту розлучення батьків і до сьогодні діти проживають з марір'ю, яка самостійно забезпечує їх усім необхідним відповідно до вікових потреб. Батько [PERSON] матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, не цікавиться розвитком дітей, не вітає синів зі святами та днями народження. Відповідно до інформації, наданої працівниками Луцького ВП ГУНП у Волинській області від 21.07.2018 року гр..[PERSON] повідомив, що йому чинять перешкоди у спілкуванні з дітьми, але жодних доказів не надав. Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Проте, жодного з покладених законом на батьків обов'язків, відповідач не виконує. В ході судового розгляду встановлено, що відповідач протягом тривалого часу свідомо нехтує своїми батьківськими обов'язками: не піклується про фізичний і духовний розвиток синів, про їх навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, що негативно впливає на їх фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з синами в обсязі, необхідному для їх нормального самоусвідомлення; не сприяє засвоєнню загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до їх внутрішнього світу; не створює умов для належного проживання та виховання. Зазначені фактори в сукупності, суд розцінює як ухилення від виховання дітей та самоусунення від виконання батьківських обов'язків. Разом з тим, в судовому засіданні не встановлено наявності у відповідача реальних і об'єктивних перешкод для спілкування з дітьми при його бажанні. Він не вживав заходів для забезпечення своєї участі у вихованні та спілкуванні з дітьми, до органу опіки та піклування чи до суду з вимогами про усунення перешкод у спілкуванні з дітьми та визначення порядку такого спілкування не звертався. Проаналізувавши зібрані і досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що [PERSON] слід позбавити батьківських прав відносно дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] і [PERSON], [INFO] Позбавлення [PERSON] батьківських прав відповідатиме інтересам дітей.

Outcome: approved