Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-22 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості по аліментам та пені. В судовому засіданні представник позивачки позовні вимоги підтримала, дала пояснення, що позивачка з листопада 2003 року по червень 2010 року перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON]. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], який проживає з позивачкою. 25.06.2010 року рішенням Автозаводського районного суду м.Кременчука шлюб між сторонами розірвано. Рішенням Автозаводського районного суду м.Кременчука від 03.04.2009 року з відповідача на утримання сина стягнуті аліменти. У 2012 році позивачка змінила прізвище з [PERSON] на [PERSON] в зв'язку з реєстрацією шлюбу з [PERSON]. З 27 лютого 2009 року по липень 2014 року відповідач матеріальну допомогу на утримання сина в добровільному порядку не надав, заборгованість по сплаті аліментів за цей період складає 11922 грн. 01 коп.. В 2011 році позивачка дійшла з відповідачем згоди щодо добровільного виконання ним своїх обов'язків по утриманню дитини, за її заявою виконавчий лист про стягнення аліментів з відповідача було повернуто позивачці на підставі постанови Автозаводського ВДВС Кременчуцького МУЮ від 27.11.2011 року. Але згодом відповідач так і не виконав свої зобов'язання по утриманню дитини, в зв'язку з чим позивачка знову звернулася до виконавчої служби з виконавчим листом і 17.09.2013 року державним виконавцем Крюківського ВДВС Кременчуцького МУЮ була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження. З листопада 2013 року по березень 2014 року [PERSON] частково сплачував аліменти в розмірі 400 грн. щомісячно. Виходячи з офіційних даних Державної служби статистики України щодо середньої заробітної плати штатних працівників у Полтавській області, прохає суд стягнути з відповідача на користь позивачки заборгованість зі сплати аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO], за період з 27.02.2009 року по липень 2014 року в розмірі 39147 грн.76 коп. та пеню в сумі 11922 грн.01 коп.., а також понесені судові витрати на оплату судового збору в сумі 510 грн.60 коп.. Відповідач та його представник позовні вимоги не визнали, пояснили суду, що заборгованість по сплаті аліментів на утримання сина [PERSON] [INFO], станом на 31.10.2014 року визначена державним виконавцем в сумі 6251 грн.87 коп., відповідачем 31.10.2014 року сплачена. В задоволенні позовних вимог щодо сплати пені позивачці необхідно відмовити в зв'язку з тим, що заборгованість по виплаті аліментів відповідачем погашена в ході судового розгляду справи, про повторне звернення до державного виконавця з виконавчим листом в 2013 році відповідач дізнався з листа державного виконавця в листопаді 2013 року і почав в добровільному порядку сплачувати аліменти в розмірі 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, в цей час на утриманні відповідача знаходився хворий батько, [INFO] року у відповідача народився син [PERSON]. Вина відповідача в утворенні заборгованості по аліментам відсутня. На даний час заборгованості по сплаті аліментів відповідач не має. Суд, вивчивши матеріали справи, заслухавши представника позивачки, відповідача, його представника, вважає що позовні вимоги підлягають задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 22.11. 2003 року. Рішенням Автозаводського районного суду м.Кременчука від 23.06.2010 року шлюб між сторонами розірвано. В органах запису актів цивільного стану розірвання шлюбу зареєстровано 30.10.2012 року. що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу, виданим 30.10.2012 року Автозаводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 187 від 30.10.2012 року. 27.11.1974 року [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] і прийняла його прізвище [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію шлюбу, виданим 16.11.2012 року Центральним відділом реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького МУЮ Полтавської області, актовий запис № 1022 від 16.11.2012 року. Із виконавчого листа, виданого 03.04.2009 року Автозаводським районним судом м.Кременчука по справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, вбачається, що виконавчий лист надійшов до Крюківського відділу ДВС Кременчуцького МУЮ 05.05.2009 року. Станом на 10.02.2012 року борг складав 5053 грн.35 коп.. 27.02.2012 року державний виконавець Крюківського відділу ДВС Кременчуцького МУЮ винесла постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п.10 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження», та 13.03.2012 року направила виконавчий лист № 2-1826 до Автозаводського ВДВС Кременчуцького МУЮ. В п.10 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження» зазначено, що виконавче провадження підлягає закінченню у разі направлення виконавчого документа за належністю до іншого відділу державної виконавчої служби. 16.03.2012 року державний виконавець Автозаводського відділу ДВС Кременчуцького МУЮ відкрив виконавче провадження по виконавчому листу № 2-1826, виданим 03.04.2009 року Автозаводським районним суд ом м.Кременчука. За заявою [PERSON] від 31.10.2012 року державним виконавцем Автозаводського відділу ДВС Кременчуцького МУЮ 27.11.2012 року на підставі п.1 ч.1 ст.47 , ст.50 Закону України «Про виконавче провадження» була винесена постанова про повернення виконавчого документу стягувачеві. Одночасно було припинено чинність арешту майна боржника та скасовано інші заходи примусового виконання рішення. Відповідно до п.1 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі , якщо є його письмова заява. В листі за № 18615 від 24.06.2014 року начальник Крюківського ВДВС Кременчуцького МУЮ зазначила, що 27.11.2012 року на підставі заяви [PERSON],

Outcome: partial