Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-02 00:00:00

[PERSON] звернулася до Кузнецовського міського суду Рівненської області з позовом до [PERSON], в якому просить розірвати шлюб між ними, зареєстрований 01 вересня 2011 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Кузнецовського міського управління юстиції Рівненської області, актовий запис № 181. Позовні вимоги обгрунтовуються тим, що сторони перебувають у шлюбі з 01 вересня 2011 року. Від шлюбу сторони мають двох дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які проживають з позивачем. Спільне життя з відповідачем не склалось. Позивач та відповідач по різному розуміють та виконують подружні обов'язки. Відповідач належним чином не приділяє уваги сім'ї, внаслідок чого між сторонами склались неприязні відносини. Спільне господарство не ведеться, а шлюбні відносини фактично припинено, тому подальше сумісне життя, примирення та збереження сім'ї є неможливим. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі з підстав наведених у позові, просила шлюб розірвати. Вважає, що примирення є неможливим. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав у повному обсязі, вказав, що згідний з підставами наведеними позивачем у позові. Вважає, що примирення є неможливим. Розглянувши позов, заслухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, судом встановлено наступне. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 01.09.2011 року сторони зареєстрували шлюб 01.09.2011 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Кузнецовського міського управління юстиції Рівненської області, актовий запис № 181. Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Діти проживають із позивачем і перебувають на її утриманні. Відповідно до положень статті 51 Конституції України, частини 1 статті 24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на добровільній згоді жінки та чоловіка; примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з положеннями пункту 3 частини 2 статті 18, статті 51, частини 3 статті 56, частини 1 статті 110 СК України дружина і чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань, при цьому способом захисту сімейних прав та інтересів, у тому числі, є право на припинення шлюбних відносин шляхом пред'явлення до суду позову про розірвання шлюбу одним із подружжя. В судовому засіданні встановлено, що за час сімейного життя у сторін склалася обстановка, що виключає можливість спільного проживання та продовження шлюбних відносин, оскільки втрачено взаєморозуміння та повагу, фактичні шлюбні відносини між ними припинені, примирення між подружжям та збереження сім'ї неможливе і це буде суперечити інтересам та волі обох сторін. При зазначених обставинах суд дійшов висновку, що сім'я фактично розпалася і шлюб існує формально. Згідно з частиною 2 статті 104 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Частиною 1 статті 110 Сімейного кодексу України визначено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (частина 2 статті 112 Сімейного кодексу України). Таким чином, оскільки в судовому засіданні встановлено, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім'ї є неможливим, примиритися сторони не бажають, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам та інтересам їхніх неповнолітніх дітей, а збереження шлюбу є недоцільним. Крім того, приймаючи до уваги, що шлюб це добровільний союз чоловіка та жінки, а сторони зберегти сім'ю не бажають, суд, з урахуванням того, що розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, оскільки відповідачем визнано позов відповідно до ст. 174 ЦПК України, після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті й майнові права, враховуючи відсутність обставин, що перешкоджають розірванню шлюбу, передбачених ч.2 ст.110 СК України, вважає за необхідне позов про розірвання шлюбу задовольнити. На підставі вищенаведеного, відповідно до ч.3 ст. 105, ст.ст. 110, 112, 113 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved