Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-09 00:00:00

[PERSON] звернулася до Рогатинського районного суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. У позовній заяві зазначено, що 19 жовтня 2012 року між нею і відповідачем по справі у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Рогатинського районного управління юстиції Івано-Франкіської області було зареєстровано шлюб, про що було зроблено актовий запис за №62. Від спільного проживання в шлюбі в них 25 червня 2013 року народилася дочка - [PERSON]. Спільне проживання між нею і відповідачем не склалось. Відповідач застосовував щодо неї фізичну силу, не поважає її, не забезпечував сім'ю матеріально. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу суперечитиме її інтересам. Просила шлюб розірвати. У судовому засіданні позивачка позов підтримала повністю із підстав, наведених у заяві. Крім того, пояснила, що вони спільно не проживають з червня 2015 року, не підтримують шлюбних стосунків. За термін, наданий судом для примирення, вони не помирилися. Просила шлюб розірвати, після розірвання шлюбу просила присвоїти їй прізвище [PERSON]. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовних вимог не визнав зовсім. Пояснив, що бажає проживати разом з дружиною та дочкою, однак [PERSON] категорично заперечує щодо спільного проживання. Заставити дружину проживати разом з нею він не може. Вважає, що підстав для розірвання шлюбу немає. Суд, вислухавши доводи сторін по справі, дослідивши і перевіривши усі докази в їх сукупності, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Як вбачається з свідоцтва про шлюб серія 1-НМ №112460, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Рогатинського районного управління юстиції в Івано-Франківській області, 19 жовтня 2012 року було зареєстровано шлюб між [PERSON], [INFO] і [PERSON], [INFO], актовий запис за №62. Після державної реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище [PERSON]. За час спільного проживання у шлюбі в подружжя народилася дочка: [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серія І-НМ №235513, виданим 03 липня 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Рогатинського районного управління юстиції Івано-Франківської області. [PERSON] проживає в [INFO] разом з малолітньою дочкою [PERSON], [INFO], що підтверджується довідкою №313, виданою 29 січня 2016 року виконавчим комітетом Рогатинської міської ради. [PERSON], [INFO] зареєстрований за адресою [INFO], що підтверджується довідкою №14/386, виданою 26 лютого 2016 року Долинським районним сектором управління державної міграційної служби України в Івано-Франківській області. Відповідно до вимог ст.112 СК України при розірванні шлюбу суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову. Бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Проголошена Конституцією України охорона сімї державою полягає в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. За ч.1 ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Дані положення закріплені у ст.55 Сімейного кодексу України. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність. Відповідно до розяснень, даних в п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», якщо після закінчення призначеного судом строку, примирення подружжя не відбулося і хоча б один з них наполягає на припиненні шлюбу, суд вирішує справу по суті. За ст.113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. У судовому засіданні позивачка просила після розірвання шлюбу присвоїти їй прізвище [PERSON]. За статтею 114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Судом встановлено, що сторони припинили подружні стосунки, спільно не проживають, у позивачки наявне стійке волевиявлення, направлене на припинення сімейних відносин, за термін, наданий подружжю для примирення сторони не помирилися. Викладені обставини свідчать, що подальше спільне проживання подружжя і збереження сім`ї неможливе, суперечитиме інтересам позивачки, що має істотне значення, а тому позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved