Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-24 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду в інтересах малолітньої, як представник за законом, мати [PERSON] з позовом до територіальної громади м. Куп'янська в особі Купянської міської ради Харківської області, треті особи: [PERSON], служба у справах дітей Купянської міської ради Харківської області, про визнання права власності на 1/3 частку квартири в порядку спадкування за законом. В обґрунтування позовних вимог позивачка посилалася на те, що 07 листопада 2015 року помер її чоловік та батько малолітньої [PERSON], [INFO], - [PERSON], який на день своєї смерті проживав та був зареєстрований за адресою: [INFO]. Після його смерті залишилася спадщина у вигляді 1/3 частини квартири за вищевказаною адресою, яка належала спадкодавцю на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого управлінням економіки Купянської міської ради 22 жовтня 2015 року за р. № 421. Спадщину фактично прийняла малолітня донька спадкодавця [PERSON], [INFO]. Дружина спадкодавця, [PERSON], та батько спадкодавця, [PERSON], від спадщини відмовилися. Інших спадкоємців немає. Постановою нотаріуса від 21 травня 2016 року державний нотаріус Купянської державної нотаріальної контори відмовила [PERSON], яка діє як законний представник своєї малолітньої доньки [PERSON], у вчиненні нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/3 частину квартири, оскільки право власності набуте [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого управлінням економіки купянської міської ради 22 жовтня 2015 р. за р. № 421, належним чином не зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Зареєструвати право власності [PERSON] на належну йому частку у праві власності на вказану квартиру після його смерті неможливо. За таких обставин, за захистом прав своєї малолітньої доньки [PERSON], позивачка [PERSON] звернулася до суду з даним позовом. До початку розгляду справи сторони, треті особи надали суду заяви про розгляд справи без їх участі. Позивачка підтримує позовні вимоги та просить суд їх задовольнити, представник відповідача за довіреністю при вирішенні спору покладається на розсуд суду, тертя особа, [PERSON] та представник служби у справах дітей Купянської міської ради Харківської області підтримують вимоги позовної заяви та просять суд задовольнити позов. Фіксація судового процесу технічними засобами не проводилася згідно вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Суд вивчивши матеріали справи, прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 07 листопада 2015 року помер [PERSON], свідоцтво про смерть серії І-ВЛ № 523349, видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Купянську Куп'янського міськрайонного управління юстиції у Харківській області /а.с.10/. Згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого управлінням економіки Купянської міської ради 22 жовтня 2015 р. за р. № 421, [PERSON], на підставі рішення виконкому Купянської міської ради, є власником 1/3 частини квартири за адресою: [ADDRESS], форма власності спільна часткова /а.с.13/. Іншими співвласниками цієї квартири є [PERSON] та [PERSON], кожний по 1/3 частині, та за якими право приватної спільної часткової власності належним чином зареєстровано у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно /а.с.13, 14,15-16/. Технічний паспорт на вищезазначену квартиру виготовлений 06.10.2015 року на імя усіх співвласників/а.с.17-19/. Відповідно до постанови нотаріуса від 21 травня 2016 року державний нотаріус Купянської державної нотаріальної контори відмовила [PERSON], яка діє як законний представник своєї малолітньої доньки [PERSON], у вчиненні нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/3 частину квартири, оскільки право власності набуте [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого управлінням економіки Купянської міської ради 22 жовтня 2015 р. за р. № 421, належним чином не зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень /а.с.8-9/. При цьому нотаріусом встановлено наступне, що на день своєї смерті [PERSON] проживав та був зареєстрований за адресою: [INFO]. До складу спадкового майна входить 1/3 частина квартири за адресою: [ADDRESS]. [PERSON] не залишив заповіту на випадок своєї смерті. Спадщину фактично прийняла малолітня донька спадкодавця [PERSON], [INFO]. Батько спадкодавця [PERSON] від спадщини відмовився. Дружина спадкодавця [PERSON] спадщину, в тому числі фактично, не приймала та на неї не претендує, про що подала відповідну заяву до Купянської держнотконтори. Відомостей про інших спадкоємців першої черги за законом немає. Згідно зі ст. 345 ЦК України, фізична або юридична особа може набути право власності у разі приватизації державного майна та майна, що є в комунальній власності. Приватизація здійснюється у порядку, встановленому законом. Згідно з ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про приватизацію державного житлового фонду», суть приватизації державного житлового фонду полягає у відчуженні на користь громадян України, а отже, у їх власність як квартир (будинків), кімнат у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, так і належних до них господарських споруд і приміщень (підвалів, сараїв, тощо) державного житлового фонду. В силу ст.ст.1,3,8 ЗУ «Про приватизацію державного житлового фонду» приватизація державного житлового фонду здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина, який постійно мешкає у квартирі (будинку), відповідно якої вирішується питання про передачу у власність. Відповідно до норм ЗУ «Про приватизацію державного житлового фонду», приватизація здійснюється шляхом безоплатної передачі громадянам квартир (будинків) з розрахунку санітарної норми 21 кв. м загальної площі на наймача і кожного члена сімї та додатково 10 кв.м на сімю, а також продажу надлишків загальної площі квартир (будинків) цим громадянам, що мешкають у них або перебувають на обліку тих, хто потребує поліпшення житлових умов (ст.3). Залежно від розміру житла можлива лише безоплатна передача або частково безоплатна та частково сплатна передача житла у власність громадян. В обох випадках закон не вимагає оформляти приватизацію відповідним договором. При цьому передача квартир (будинків) у власність оформляється свідоцтвом про право власності на квартиру (будинок), яке реєструється в органах приватизації і не потребує нотаріального посвідчення. У даному разі відчуження квартири (жилого будинку) від одного власника до іншого (від держави до громадянина) здійснюється без укладання договору про відчуження. Факт приватизації засвідчується єдиним документом свідоцтвом про право власності на квартиру, а його реєстрація є лише адміністративним актом. Отже, відповідно до ЗУ «Про приватизацію державного житлового фонду», з моменту оформлення свідоцтва про право власності на квартиру в ході приватизації житла, [PERSON], [PERSON], який помер 07 листопада 2015 року, та [PERSON] стали власниками квартири на праві приватної спільної часткової власності, кожному по 1/3 частки. При цьому, таке право власності не потребує додаткового підтвердження будь-якими документами чи проведенням наступної державної реєстрації права власності на такі приміщення. Отже, [PERSON], який помер 07 листопада 2015 року, реалізував своє право на приватизацію та набув право приватної спільної часткової власності на 1/3 частку квартири, розташованої за адресою: Харківська обл., м. Купянськ, вул. пушкінська, буд. 6. кв. 66, на підставі вказаного вище свідоцтва про право власності на нерухоме майно. Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України, одним із способів захисту прав та інтерсів є визнання права. Відповідно до ч. 11 ст. 346 ЦК України однією з причин припинення права власності є смерть власника майна. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обвязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Оскільки право приватної спільної часткової власності [PERSON], померлого 07.11.2015 р., на 1/3 частину квартири за вказаною вище адресою, набуте на підставі вищезазначеного свідоцтва про право власності на нерухоме майно, воно входить до складу спадщини. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя спадкодавця, який його пережив, та батьки, відповідно до ст. 1261 ЦК України. Родинні відносини між спадкодавцем та спадкоємцями підтверджені наявними у справі документами. У відповідності до ч. 4 ст. 1268 ЦК України, малолітня [PERSON], [INFO], вважається такою, що прийняла спадщину після смерті батька [PERSON], померлого 07.11.2015 р. Згідно зі ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Враховуючи вищевикладені обставини, оскільки на день смерті 07.11.2015 року [PERSON] набув право приватної спільної часткової власності на 1/3 частину квартири за адресою: Харківська обл.., [ADDRESS], та на теперішній час, відповідно до вимог чинного законодавства, реєстрація цього права в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень спадкоємцю унеможливлена, що позбавляє нотаріуса можливості видати спадкоємцю свідоцтво про право на спадщину за законом, суд приходить до висновку про наявність підстав для визнання за малолітньою [PERSON], [INFO], як за спадкоємцем за законом першої черги, яка прийняла спадщину, права власності на вказане нерухоме майно в порядку спадкування за законом першої черги після смерті її батька [PERSON], який помер 07.11.2015 р. У відповідності до ст. 182 ЦК України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. У відповідності до ч. 1 ст. 1299 ЦК України, якщо у складі спадщини, яку прийняв спадкоємець, є нерухоме майно, спадкоємець зобовязаний зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна. Право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації цього майна. Таким чином, враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved