Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-10 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. В обґрунтування позову зазначила, що із відповідачем по справі перебувала у зареєстрованому шлюбі, від якого у них є двоє дітей: дочка [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO], шлюб між сторонами розірвано і діти перебувають на утриманні позивачки. Згідно рішення Снятинського районного суду від 01.03.2011 року відповідач сплачує аліменти на утримання дітей\~ по 250 грн.\~ на кожну дитину щомісячно. У зв'язку із досягненням повноліття, стягнення аліментів на дочку [PERSON] [INFO] припинені. Однак\~ позивачка зазначає, що їх повнолітня дочка [PERSON] на даний час навчається у Вашківецькому медичному коледжі БДМУ І-ІІ рівня акредитації на денному відділенні по спеціальності «Сестринська справа» на 3 курсі безоплатної форми навчання, термін навчання з 01.09.2016р. по 30.06.2019р.. Дитина проживає у гуртожитку, за який позивачкою від початку року було сплачено 7450,00 грн.. Крім того дочка потребує додаткових витрат на навчання, та оскільки позивачка ніде не працює та має на утриманні ще і малолітнього сина, тому їй самій важко утримувати дитину, яка навчається. Тому позивачка просить стягувати із [PERSON] у її користь аліменти на утримання повнолітньої дитини, яка навчається в твердій грошовій сумі по 1500,00 грн. щомісячно на час її навчання до 30.06.2019р..\~ Позивачка подала до суду заяву якою, позовні вимоги підтримала повністю, просила позов задоволити, справу просила розглядати без її участі. Відповідач, подав до суду заперечення, яким проти позову заперечив повністю, зазначив, що не може сплачувати аліменти на утримання повнолітньої дитини, яка навчається, оскільки він має на утриманні ще одну дитину [PERSON] [INFO] та здійснює догляд за батьком [PERSON], який є інвалідом І«Б» групи, а також погодився сплачувати аліменти на утримання їх із позивачкою неповнолітнього сина [PERSON] у розмірі 50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, судом встановлено, що сторони пербували у шлюбі із 22.05.2009р. (Свідоцтво про шлюб серії 1-НМ №068801, а.з. №32), від якого у них є двоє дітей: дочка [PERSON], [INFO], яка досягла повноліття та син [PERSON], [INFO] (Свідоцтво про народження 1-НМ №081547), які проживають із матір'ю та перебувають на її утриманні (Акт обстеження матеріально-побутових умов сім'ї №694 від 05.03.2018р.; Довідка Горішньозалучанської сільської ради №501 від 27.02.2018р. шлюб між сторонами було 13.11.2007р. розірвано (Свідоцтво про розірвання шлюбу серії 1-НМ №023925, а.з. №207); стягнення аліментів на дочку [PERSON] припинено по досягненню нею повноліття (Інформація Снятинського РВ ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області №07-24/114 від 25.01.2017р.); згідно Довідки КВНЗ «Вашковецький медичний коледж БДМУ» №722 від 15.12.2017р. [PERSON] [INFO] навчається на 3 курсі зазначеного навчального закладу на денному відділенні по спеціальності «Сестринська справа» безоплатної форми навчання, термін навчання з 01.09.2016р. по 30.06.2019р. та проживає у гуртожитку з вересня 2015 року по даний час, за проживання проплачена сума 7450,00 грн. Судом також встановлено, що у [PERSON] на утриманні є син [PERSON] [INFO] (Свідоцтво про народження серії І-НМ №288906), який проживає разом із батьком (Довідка Горішньозалучанської сільської ради №901 від 11.04.2018р.), а також згідно Довідки Горішньозалучанської сільської ради №1058 від 29.05.2018р. [PERSON]\~ не працює та здійснює догляд за батьком [PERSON] інвалідом 1«Б» групи, а також із [PERSON] Рішенням Снятинського районного суду від 11.07.2018р. вирішено стягувати у користь позивачки аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] 17.12.2002р.н. у розмірі 972,00 грн. щомісячно до досягнення ним повноліття. Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. Відповідно до частини 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позов підлягає до часткового задоволення, оскільки, як встановлено судом, що у [PERSON] на утриманні є син [PERSON] [INFO], який проживає разом із батьком, [PERSON] не працює та здійснює догляд за батьком [PERSON] інвалідом 1«Б» групи, а також із нього вирішено стягувати у користь позивачки аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] 17.12.2002р.н. у розмірі 972,00 грн. щомісячно до досягнення ним повноліття, а тому суд вважає, що із відповідача слід стягнути на користь позивачки аліменти на утримання повнолітньої дочки, яка навчається у твердій грошовій сумі у розмірі по 750,00 грн. щомісячно на період навчання до 30.06.2019 р. Згідно з вимогами п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України судові витрати, повязані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача, а тому із\~ [PERSON] слід стягнути 704,80 грн. судового збору в користь держави. Відповідно до зазначеного та на підставі ст.ст. 192, 199, 200 СК України,

Outcome: partial