Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-02 00:00:00

[PERSON] звернулася до Комінтернівського районного суду Одеської обалсті із позовною заявою до [PERSON] сільської ради Лиманського району Одеської області, третя особа центр надання адміністративних послуг Лиманської районної держаної адміністрації про зняття арешту з майна, якою просила суд скасувати постанову про накладення арешту на нерухоме майно, б/н від 04.10.2011р. по кримінальній справі №01201100079, винесену старшим слідчим з ОВС [PERSON], СУ ГУМВС України в Одеській області, про арешт земельної ділянки, яка знаходиться за адресою: Одеська область, Комінтернівський район, с.Фонтанка, вул.Північна,35, кадастровий номер земельної ділянки 5122786400:02:001:2321 та виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна запис про арешт нерухомого майна від 06.10.2011 року за реєстраційним №11692370 про арешт вказаної земельної ділянки. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилалася на наступне. Так, 20 листопада 2009 року за договором купівлі-продажу, посвідченим приватним нотаріусом Комінтернівського районного нотаріального округу Одеської області [PERSON], вона придбала земельну ділянку у с.Фонтанка по вулиці Північна,35, Комінтернівського району Одеської області, кадастровий номер земельної ділянки 5122786400:02:001:2321. Вказаний правочин було зареєстровано до Державного реєстру правочинів та Державному акті серії ЯД №926539 зроблено відмітку про перехід права власності на земельну ділянку. Однак, при спробі розпрядитися своїм майном, у відділі надання адміністративних послуг Лиманської районної державної адміністрації Одеської області 06.11.2017 року [PERSON] отримала Інформаційну довідку №102568100 від 03.11.2017 року з якої вбачається що в Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна міститься запис від 06.10.2011 року за №11692370 про накладення арешту на підставі постанови слідчого на земельну ділянку, яка на момент внесення запису належала їй. Вважала постанову слідчого винесеною з порушенням діючого законодавства, оскільки вона не була учасником процесу по кримінальній справі в рамках якої накладено арешт на земельну ділянку та просила її скасувати. Позивач [PERSON] в судовому засіданні підтримала позовну заяву та просила суд її задовольнити. Відповідач [PERSON] сільська рада Лиманського район Одеської області надала до суду заперечення проти позову відповідно до яких, вважала, що позивачем обрано не вірний спосіб захисту своїх прав та йому слід звернутися до Малиновського районного суду м.Одеси в порядку встановленому кримінально процесуальним законодавством. Третя особа: Центр надання адміністративних послуг Лиманської районної державної адміністрації в судове засідання не зявився, причин неявки суду не повідомив. Вислухавши позицію позивача, вивчивши письмові заперечення надані відповідачем, дослідивши матеріали суд прийшов до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог виходячи з такого. Згідно з договором купівлі-продажу земельної ділянки від 20.11.2009р., посвідченим [PERSON], приватним нотаріусом Комінтернівського районного нотаріального округу Одеської області, р.№ 569, [PERSON], яка діяла на підставі довіреності, посвідченої 16.11.2009р. р.№ 2706 [PERSON], приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу, від імені [PERSON], продала [PERSON] земельну ділянку площею 0,099 га по вул.Північна, 35 в с.Фонтанка Комінтернівського району Одеської області для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) (п.1.1 Договору). Земельна ділянка належала Продавцю на підставі Державного акту на право приватної власності \~серії ЯД № 926539, виданого 18.02.2008р. [PERSON] сільською радою Комінтернівського району Одеської області, та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010852400177, кадастровий номер 5122786400:02:001:2321 (п.1.2 Договору). Згідно з п.2.2 Договору, продаж зроблено за сімдесят тисяч гривень, які одержані представником Продавця від Покупця до підписання цього Договору. (а.с.12) 20.11.2009р. [PERSON], приватним нотаріусом Комінтернівського районного нотаріального округу Одеської області, на Державному акті серії ЯД № 926539 зроблено відмітку про перехід права власності до [PERSON], що зареєстровано в Поземельній книзі 29.01.2010р. за реєстровим номером № 227020012321001.(а.с.11 та на звороті) Відповідно до відомостей з Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна постановою б/н в рамках кримінальної справи №01201100079 04 жовтня 2011 року ст.слідчим СУ ГУМВС України [PERSON] накладено арешт на земельну ділянку з кадастровим №5122786400:02:001:2321.(а.с.10) У відповідності до положень ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Згідно ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано. З матеріалів позову та викладених в ньому обставин вбачається, що оскаржуваний позивачем арешт на земельну ділянку був накладений постановою слідчого в рамках кримінальної справи №01201100079. Відповідно до (ст. 29 КПК України 1960 року) при провадженні в кримінальних справах про злочин, за який може бути застосована додаткова міра покарання у вигляді конфіскації майна, орган дізнання, слідчий, прокурор зобов'язані вжити заходів до забезпечення можливості конфіскації майна обвинуваченого. Згідно (п. 8 ч. 1 ст. 324 КПК України 1960 року) постановляючи вирок, суд повинен вирішити питання, що зробити з майном, описаним для забезпечення цивільного позову і можливої конфіскації майна. У зв'язку з наведеним критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність у них спору про право цивільне (справи за позовами, що виникають із будь-яких правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства), по-друге, суб'єктний склад такого спору (однією зі сторін у спорі є, як правило, фізична особа). Відповідно до роз'яснень, викладених в п. 1 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 03 червня 2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» за наявності кримінального провадження власник чи інший володілець майна може звернутися до суду за захистом свого порушеного, невизнаного чи оспорюваного права власності у загальному порядку. Після підтвердження цього права зазначена особа, як і титульний власник майна, у тому числі й особа, яка не є учасником кримінального провадження, має право на звернення з клопотанням про скасування арешту та вирішення інших питань, які безпосередньо стосуються її прав, обов'язків чи законних інтересів, у порядку, передбаченому статтями 174, 539 КПК України (далі - КПК), до суду, що наклав арешт чи ухвалив вирок. При цьому згідно з пунктом 9 розділу XI «Перехідні положення» КПК питання про зняття арешту з майна, накладеного під час дізнання або досудового слідства до дня набрання чинності цим Кодексом, вирішується в порядку, що діяв до набрання чинності цим Кодексом. Як встановлено в судовому засіданні позивачка [PERSON] просить звільнити земельну ділянку з під арешту, накладеного на підставі постанови б/н в рамках кримінальної справи №01201100079 04 жовтня 2011 року ст.слідчим СУ ГУМВС України [PERSON] Відповідно до Прикінцевих положень новий КПК України набув чинності 20 листопада 2012 року. Відтак, передбачений ст.ст. 174, 539 КПК України порядок скасування арешту не поширюється на ті, які накладені вказаною постановою ст.слідчим СУ ГУМВС України [PERSON]М від 04 жовтня 2011 року. При цьому, згідно з вимогами ст.ст. 126, 214, 324 КПК України, в редакції 1960 р., прийняття рішення про скасування заходів по забезпеченню цивільного позову, накладення арешту на майно, долю майна, описаного для забезпечення цивільного позову, належить до повноважень та компетенції слідчого при закритті кримінальної справи або суду при постановленні вироку, а також скасовується постановою слідчого, коли в застосуванні цього заходу відпадає потреба. Таким чином, враховуючи норми діючого Законодавства та вимоги КПК України, які діяли на час постановлення спірної постанови про накладення арешту, суд приходить до висновку, що вимоги [PERSON] про звільнення майна з-під арешту не можуть бути вирішенні та не підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства, у зв'язку з чим, у задоволенні позову необхідно відмовити.

Outcome: dismissed