Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-23 00:00:00

[PERSON] звернулася до Суворовського районного суду міста Одеси з позовом до [PERSON] про визнання права власності на квартиру, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS]; про зняття реєстраційного обліку [PERSON] Обґрунтовує свої позовні вимоги тим, що, вона, [PERSON] та відповідач [PERSON] раніше перебували в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано, згідно свідоцтва про розірвання шлюбу від 07 лютого 1997 року № 057489. Родина позивача та відповідача стояли в державній черзі на отримання квартири, але їм запропонували житлово-будівельний кооператив, у зв'язку із тим що державну квартиру довелось би довгий час чекати. В Ордері житлового-будівельного кооперативу вписали лише чоловіка - відповідача [PERSON], через те, що це була однокімнатна квартира. В 1993 року позивачкою [PERSON] було викуплено квартиру [ADDRESS], підтвердженням цього є чеки, які вона сплатила до АТП 15130 - правонаступник «Севертранс», так як Ордер записаний на відповідача [PERSON] у чеках зазначалась його фамілія, але довідкою від АТП 15130 «Севертранс» підтверджується, що не [PERSON] здійснював ці платежі а саме [PERSON] . Разом сторони давно не проживають та спільного господарства не ведуть. Рішенням Суворовського районного суду м.Одеси від 22.11.1999 року, вселено [PERSON] в [ADDRESS]; визнано за [PERSON] право власності на ? частину [ADDRESS]; в іншій частині відмовлено. На даний час позивачка [PERSON] проживає разом із дочкою в спірній квартирі. Відповідач [PERSON] 20 років фактично не проживає в квартирі і не турбується про її стан, не сплачував пайового внеску, житлово-кумунальні послуги та жодним іншим чином не доглядає за майном, що підтверджуються довідками ЖБК «Приморський - 28» №115 від 17 червня 2000 року, № 103 від 05.12. 2009 року; актом про не проживання відповідача [PERSON] від 10.07.2013 року . Протягом всього часу проживання в шлюбі з відповідачем [PERSON], лише позивачка [PERSON] та її діти доглядали та підтримували майно в належному стані. Відповідач практично ніколи не цікавився справами сім'ї в тому числі й матеріальним становищем, не сплачує аліменти від початку їх призначення. В судовому засіданні позивачка підтримала позовну заяву та просила визнати право власності на квартиру, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Також у судовому засіданні, під час судових дебатів позивачка просила суд визнати право власності на квартиру, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] за її дочкою. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, за місцем реєстрації, про причини неявки суд не повідомив. Судова повістка про виклик відповідача повернулася до суду з відміткою про те, що адресат за вказаною адресою не проживає. Відповідно до абз.5 ч. 5 ст. 74 ЦПК України вважається, що він був повідомлений належним чином. (а.с.53). У зв'язку з викладеним, зі згоди позивачки, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача, який повідомлений належним чином про час і місце розгляду справи, так як у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224-226 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, вислухавши позивачку по справі, суд вважає, про те, що позов є не обґрунтованим, є не доказаним, тому задоволенню не підлягає з таких підстав. Судом встановлено, про те, що [PERSON] та [PERSON] знаходилися в зареєстрованому шлюбі, який 07.02.1997 року було розірвано, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], яке видано Відділом РАГС Суворовської районної адміністрації виконкому Одеської міської ради, актовий запис № 72 (а.с.9); Рішенням Суворовського районного суду м.Одеси від 22.11.1999 року, вселено відповідача [PERSON] в [ADDRESS]; визнано за відповідачем [PERSON] право власності на ? частину [ADDRESS]; відмовлено [PERSON] в задоволені позовних вимог про виселення відповідача [PERSON] з [ADDRESS]. Рішення набуло законної чинності від 15.02.2000 року, на підставі ухвали Одеського обласного суду. Оригінал рішення зберігається в архіві Суворовського районного суду м.Одеси (а.с.50-52); Власник майна відповідно до ст.319 ЦК України володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд і має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Суд розглянув справу в межах позовних вимог, створивши учасникам процесу усі необхідні умови для надання, витребування доказів, користуючись принципом змагальності сторін. Відповідно до ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до привил ст.64 ЦПК України письмовими доказами є будь - які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи. Судом встановлено, про те, що позивачка не надала суду письмових доказів в обґрунтування позовних вимог. Також , суд вважає, що позивачка не довела суду ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, тому враховуючи викладене позовні вимоги задоволенню не підлягають. Відповідно до положень ст.88 ЦПК України, суд не вирішує питання щодо розподілу судових витрат, оскільки судом ухвалене рішення про відмову у задоволенні позову. На підставі викладеного, та

Outcome: dismissed