Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-21 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з даним позовом, в якому просить визначити їй додатковий строк терміном в три місяці для подання в нотаріальну контору заяви про прийняття за законом спадщини після померлої [INFO] її матері [PERSON] . Свої вимоги обґрунтовує тим, що передбачений чинним законодавством строк для прийняття спадщини вона пропустила з поважних причин, оскільки переживала втрату матері; мала хворобливий стан здоров`я; спадкодавець помер через невеликий проміжок часу після набрання чинності Цивільним кодексом України, яким було регламентовано нові правила для прийняття спадщини. Позивач в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала і просила їх задовольнити з вищевказаних підстав, зазначивши, що інших поважних причин пропуску строку для прийняття спадщини, ніж ті, що наведені нею у позовній заяві, немає. Додатково зазначила, що фактично пропустила строк через те, що їй ніхто не пояснював, що після смерті матері необхідно оформлювати спадщину. Відповідач Ядутинська сільська рада (яка на день розгляду справи перебуває у стані ліквідації у відповідності до вимог Закону №1009-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо впорядкування окремих питань організації та діяльності органів місцевого самоврядування та районних державних адміністрацій», однак не є ліквідованою) відзиву на позов не надала, в судове засідання представника не направила, подавши заяву, в якій просить розглядати справу без їх участі, позовні вимоги визнає повністю. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку. Судом встановлено, що [INFO] померла мати позивача - [PERSON] , яка була зареєстрована і проживала сама в [ADDRESS] ; заповіту при житті не складала. Позичав мала право на спадкування після померлої матері [PERSON] як спадкоємець першої черги за законом відповідно до положень ст.1261 ЦК України, однак у визначений ч.1 ст.1270 ЦК України шестимісячний строк ніхто зі спадкоємців, в тому числі й позивач, спадщину після смерті [PERSON] не прийняли. Зазначені обставини підтверджуються копіями паспорта, довідки про реєстрацію місця проживання особи, свідоцтв про народження, смерть, витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища, довідки Ядутинської сільської ради № 388 від 25.03.2018р., Державного акту на право приватної власності на землю та довідкою Борзнянської районної державної нотаріальної контори №1562/01-16 від 11.12.2020р. За змістом положень ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін; кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; докази подаються сторонами та іншими учасниками справи; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Відповідно до частини першої\~статті 77 ЦПК належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно зі статті 78 ЦПК обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. За загальним правилом положення про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Частиною першою та другою\~статті 1269 ЦК України\~передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина перша\~статті 1270 ЦК України). Отже, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Наслідки пропущення строку для прийняття спадщини визначені\~статтею 1272 ЦК України. Відповідно до частини першої\~статті 1272 ЦК України\~якщо спадкоємець протягом строку, встановленого\~статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Разом з тим, частиною третьою\~статті 1272 ЦК України\~передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. \~ \~ \~ \~Системний аналіз\~закону вказує\~на те,\~що позов\~про визначення\~додаткового строку\~для подання\~заяви про\~прийняття спадщини\~може бути\~задоволений в\~разі надання\~позивачем доказів\~наявності поважних\~причин пропуску\~строку для\~прийняття спадщини,\~якими є\~причини,\~пов`язані з\~об`єктивними,\~непереборними,\~істотними труднощами\~для спадкоємця\~на вчинення\~цих дій,\~що також\~узгоджується з\~правовими позиціями,\~викладеними в\~п.24\~постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України №\~7\~від 30\~травня 2008\~року «Про\~судову практику\~у справах\~про спадкування». \~ \~ \~ \~Відтак, правила ч.3 ст.1272 ЦК про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; ці обставини визнані судом поважними. Аналогічний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 26.06.2019 року у справі № 565/1145/17, від 23 серпня 2017 року у справі № 6-1320цс17. Відповідно до частини першої, другої, третьої та п`ятої\~статті 263 ЦПК України\~судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до\~статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~від 04 листопада 1950 року (далі Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.\~\~ Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту\~порушених, невизнаних або оспорюваних\~прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до частини першої\~статті 16 ЦК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частиною першою\~статті 15 ЦК України\~визначено право кожної особи на захист свого цивільного права\~у разі його порушення, невизнання або оспорювання. З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа\~лише\~в разі\~порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні. Суд вкотре наголошує, що правила частини третьої 1272\~ЦК України\~про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій, які має оцінити суд з урахуванням доводів та заперечень учасників справи та врахувавши її фактичних обставин.\~\~ Відповідно до принципу диспозитивності цивільного процесу сторони справи на власний розсуд розпоряджаються наданими їм законом правами та обов`язками щодо предмета спору (стаття 13 ЦПК), а суд на засадах змагальності сторін може лише сприяти застосуванню таких прав та виконанню обов`язків, ураховуючи при цьому принципи справедливості та рівності учасників процесу перед законом та судом. Звертаючись до суду із даним позовом, позивач не надав належних та допустимих доказів того, що з 2005 року вона не могла оформити спадщину, а також доказів того, що її хворобливий стан та переживання через смерть матері були пов`язано з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для неї на вчинення дій щодо прийняття спадщини у встановлений законом строк, у зв`язку із чим позивач не виконала свій процесуальний обов`язок із доведення тих обставин, на які посилався як на підставу своїх вимог і заперечень. Пропуск спадкоємцем строку для прийняття спадщини\~без поважних причин\~не свідчить про наявність у такого спадкоємця\~порушеного, невизнаного або оспорюваного права, яке підлягає захисту в судовому порядку.\~\~ Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у справі № 592/9058/17-ц від 06.06.2018 року. Наведені [PERSON] в позовній заяві та в судовому засіданні причини: переживання внаслідок смерті матері; хворобливий стан здоров`я; необізнаність з новим спадковим законодавством -\~не є\~тими об`єктивними, непереборними та істотними труднощами, які у відповідності до положень ч.3 ст.1272 ЦК України можуть бути визнані поважними для визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Крім того, позивачем не надано суду доказів наявності цих причин (перебування на лікуванні тощо). Наведений висновок\~суду узгоджується\~з правовою\~позицією,\~висловленою Верховним\~Судом в\~постанові від\~11\~листопада 2020\~року по\~справі №750/262/20,\~а також\~у постановах\~Верховного Суду\~України від\~26.09.2012\~№6-85цс12,\~від 14.09.2016\~№6-1215цс16., від 5 грудня 2018 року №756/2764/15-ц. При цьому, на виконання вимог ч.5 ст.12 ЦПК України суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, сприяв учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом, роз`яснив позивачу наслідки вчинення або невчинення відповідних процесуальних дій, в тому числі й щодо зазначення інших, ніж вказаних у позовній заяві, можливих наявних у нього причин пропуску строку для подачі в нотаріальну контору заяви про прийняття спадщини, надання додаткових доказів на підтвердження заявлених вимог, але позивач цим своїм процесуальним правом не побажав скористатися. Що стосується\~юридичної необізнаності\~позивача щодо\~строку та\~порядку прийняття\~спадщини,\~то вказана\~обставина не може бути\~визнана поважною причиною пропуску строку, з урахуванням висновків Верховного Суду, які зроблені у постанові № 750/262/20 від 11 листопада 2020 року. Аналогічні роз`яснення містяться у пункті\~2\~листа Вищого\~спеціалізованого суду\~України з\~розгляду цивільних\~і кримінальних\~справ від\~16\~травня 2013\~року\~№24-753/0/4-13\~та постанові\~ВСУ від 05.12.2018 року, справа №756/2764/15-ц. Визнання позову відповідачем суд, у відповідності до ч.4 ст.206 ЦПК України, не може прийняти до уваги, оскільки таке визнання суперечить закону. Таким чином, враховуючи викладені обставини, даний позов [PERSON] є необґрунтованим і не підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed