Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-03 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON]\~ у якому поставила питання про виключення з акту опису та зняття арешту з трактора МТЗ-80 з причепом. Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що державним виконавцем ВДВС Богородчанського районного управління юстиції [PERSON] 01.10.2015 року при примусовому виконанні виконавчого листа Богородчанського районного суду №338/487/15к, що виданий 07.08.2015 року, проведено опис та накладено арешт на трактор марки МТЗ - 80 р.н. [NUMBER] з причепом р.н. [NUMBER]. Даний трактор і причіп належать на праві спільної сумісної власності подружжя їй та відповідачу. Здійснення арешту відбулось на виконання вироку Богородчанського районного суду від 30.04.2015 року у кримінальному провадженню щодо [PERSON] за ст. 240 ч.2 КК України у частині конфіскації речових доказів. Вважає, що накладенням арешту на майно грубо порушено її права як власника. 03.08.2016 року позивачка [PERSON] збільшила позовні вимоги, додатково поставивши питання визнання за нею права власності на ? частку у тракторі МТЗ -80 р.н. [NUMBER] з причепом р.н. [NUMBER], як у майні, яке є спільною сумісною власністю подружжя, а ще на ? частину у звязку із сплатою дійсної вартості цього майна. В судовому засіданні заявлені вимоги позивачка та представник позивача підтримали. Вказали, що жодного відношення до кримінального провадження у якому було прийнято рішення про конфіскацію транспортного засобу як знаряддя злочину позивачка не має. Її чоловік [PERSON] є власником лише ? частини спільного майна, а арешт трактора та причепу в цілому та їх реалізація державним виконавцем порушує її право власності на належну їй частину майна. Позивачка просила відновити її порушене право власності шляхом визнання за нею права власності на все майно, оскільки вартість ? його частини, яка могла бути конфіскованою в дохід держави, внесена нею на рахунок ДВС. У звязку з цим просила також звільнити майно з-під арешту. Відповідач [PERSON] заявлений позов визнав. Державний виконавець Любенько Н.Я. вказала, що у межах виконавчого провадження №48443259 постановою від 14.08.2015 року наклала арешт на майно, 01.10.2015 року склала акт опису та арешту конфіскованого майна, а 15.01.2016 року на виконання ухвали суду про забезпечення позову від 14.01.2016 року зупинили процес реалізації трактора та причепу. З приводу суті заявлених вимог вказала, що як державний виконавець не може самостійно вирішувати питання про право позивачки на спірний обєкт. У разі визнання майна обєктом спільної сумісної власності подружжя, як про це просить позивача, в дохід держави має бути стягнуто ? частину вартості цього майна. В судовому засіданні прокурор, який вступив у розгляд справи на захист інтересів держави, заявив, що трактор та причіп, які є обєктом спору, можуть вважатись обєктом спільної сумісної власності подружжя і вказана обставина позивачкою в ході судового розгляду доведена. Після проведення у справі експертизи і внесення позивачкою ? частки від вартості спірного майна на рахунок державної виконавчої служби, погоджується з можливістю визнання за нею права власності на спірне майно та знаття з нього арешту. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, які подані у розпорядження суду, зясувавши фактичні обставини справи, суд прийшов до висновку, що заявлений позов слід задовольнити. Судом встановлено, що у межах виконавчого провадження по виконанню вироку Богородчанського районного суду від 30.04.2015 року про обвинувачення [PERSON] за ст.240 ч.2 КК України в частині конфіскації транспортного засобу трактора марки МТЗ-80 з причепом державним виконавцем складено акт опису та арешту майна вчинені. Жодних неправомірних дій зі сторони державного виконавця судом не встановлено. Вказаний транспортний засіб, належний [PERSON], був визнаний речовим доказом по кримінальному провадженню про обвинувачення\~ [PERSON] і являвся знаряддям вчинення злочину. Виходячи зі змісту вироку суду, [PERSON] достеменно знав про те, що належний йому трактор та причіп до нього буде використовуватись для вчинення кримінального правопорушення. Вказані обставини були також предметом перевірки апеляційного суду Івано-Франківської області при розгляді апеляційної скарги [PERSON] на вирок Богородчанського районного суду від 30.04.2015 року в частині оскарження прийнятого рішення про долю речових доказів. Цим доводам дано правову оцінку в ухвалі апеляційного суду від 25.06.2015 року, якою вирок суду залишено без змін. Відповідно до ст. 61 ч.4 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили має преюдиційне значення для суду, який розглядає цивільну справу. Разом з тим, відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, [PERSON] довела поданими суду письмовими доказами, що вказаний трактор придбаний нею та відповідачем у шлюбі, а отже є спільною сумісною власністю подружжя. Постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 14.08.2015 року накладено арешт на даний транспортний засіб, а 23.12.2015 року державним виконавцем подана заявка до Державного комерційного підприємства «СЕТАМ» на реалізацію цього трактора. Таким чином у разі реалізації з прилюдних торгів право власності позивачки на належну їй частину вказаного майна буде порушено. За наведених обставин, належна [PERSON] ? частка у майні не може бути конфіскованою. Враховуючи, що позивачкою на рахунок Державної казначейської служи у межах виконавчого провадження по виконанню вироку Богородчанського районного суду від 30.04.2015 року про обвинувачення [PERSON] за ст.240 ч.2 КК України в частині конфіскації транспортного засобу трактора марки МТЗ-80 з причепом внесено кошти у сумі 25991,50 грн., що складають ? частину вартості трактора марки МТЗ - 80 р.н. [NUMBER] та 6975 грн., що складає ? вартості причепу р.н. [NUMBER], то за нею може бути визнано право власності на це майно, а відтак підлягають задоволенню її вимоги щодо знаття арешту з вказаного майна. Виходячи з наведеного,

Outcome: approved