Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-23 00:00:00

[PERSON] звернулася до Сєвєродонецького міського суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про виселення та усунення перешкод у користуванні майном. В обґрунтування уточненого позову позивач посилається на те, що вона є власником домоволодіння за адресою: [ADDRESS]. Відповідачі не є власниками вищезазначеного домоволодіння, не зареєстровані за вищевказаною адресою та проживають за вищевказаною адресою без жодної правової підстави, чинять перешкоди у користуванні належною їй власністю. Між нею ([PERSON]) та [PERSON] була домовленість про купівлю-продаж вказаного домоволодіння, згідно з якою [PERSON] зобов'язалась купити, а [PERSON] продати вказане домоволодіння. На виконання своїх зобов'язань щодо придбання вказаного домоволодіння [PERSON] передала доньці [PERSON] - [PERSON], якій було надано доручення від імені позивача, завдаток в сумі 3240 грн., що є еквівалентом 400 доларів США 27.06.2013 р., та в сумі 12 000 доларів США 26.07.2013 р., про що прямо зазначено в тексті відповідних розписок. Крім того, 26.07.2013 р. [PERSON] написано розписку про зобов'язання передачі решти коштів за продаж домоволодіння в сумі 1100 доларів США у строк до 15.09.2013 р., але взяті на себе зобов'язання з купівлі вказаного домоволодіння відповідач не виконала, у вказаний у розписці строк грошові кошти за домоволодіння не сплатила, до теперішнього часу ухиляється від нотаріального укладення договору купівлі-продажу домоволодіння. У зв'язку з викладеним представник позивача в уточненому позові просив виселити [PERSON] та [PERSON] з житлового будинку з будівлями і спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS] Відповідач [PERSON] подала до суду письмові заперечення проти позову, в яких просила суд відмовити в позові та зазначила, що 26.06.2013 року нею було укладено усний договір з [PERSON] ною на придбання будинку [ADDRESS], згідно з яким вона ([PERSON]) повинна була оплатити суму грошей у розмірі 13 400 доларів США. До внесення передоплати вона з [PERSON] та [PERSON] провела огляд будинку, а 27.06.2013 року внесла завдаток у розмірі 400 доларів США [PERSON] в якості підтверження укладення договору з купівлі-продажу вказаного будинку. 26.07.2013 року нею було внесено до оплати по договору 12 000 доларів США [PERSON] у приміщенні банку «Хрещатик» в районі Центрального ринку м. Сєвєродонецька. [PERSON] придбала на кошти від вказаного договору купівлі-продажу квартиру за адресою: [ADDRESS], для своєї матері [PERSON], яка переїхала до неї з будинку, який був пред метом договору купівлі-продажу. В будинок, з якого з'їхала [PERSON], вона в'їхала з наміром прожи вання на постійній основі з дозволу [PERSON] та [PERSON] Проте, після переїзду вона отримала інформацію про те, що [PERSON] не має юридично оформлених прав для укладення угоди купівлі-продажу будинку, у зв'язку з чим вона вирішила не віддавати гроші, які треба було віддати по договору у розмірі 1100 дола рів США до укладення нотаріально завіреного договору на продаж будинку. Пізніше у телефонній розмові з [PERSON] вона дізналася, що остання не збирається укла дати договір купівлі-продажу будинку та не має наміру повертати їй гроші. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала заявлені вимоги, підтвердила доводи, викладені у позові, просила позовні вимоги задовольнити. Суду пояснила, що вона продала відповідачу будинок за адресою: [ADDRESS], за ці гроші придбала собі квартиру, однак відповідачка віддала не всі гроші, не додала 1 100 доларів США, тому вони не оформили письмовий договір купівлі-продажу будинку. Вона брала з відповідача розписку. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримала заявлені вимоги, підтвердила доводи, викладені в позові та уточненій позовній заяві, просила суд уточнені позовні вимоги задовольнити. Суду пояснила, що після смерті батька мати залишилась одна. Вона прийняла спадщину одна. Потім вони вирішили продати будинок. Вона на підставі довіреності займалася в інтересах позивача продажем будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] Знайшлися покупці - це були відповідачі. Вони заплатили за будинок 400 доларів США і потім ще 12 000 доларів США, з яких вона 11 000 доларів одразу ж у нотаріуса відділа іншим людям за квартиру для позивача [PERSON] Відповідач залишилась винна 1 100 доларів США і попросила розстрочку, на що вона погодилась. Після цього вона також попросила завезти до будинку свої речі. Вони також дозволили відповідачам завезти їх речі і одночасно забрали свої та виїхали з будинку. Пропозицій від відповідачів щодо належного оформлення договору купівлі-продажу вказаного будинку не надходило. Повернути недодану частину грошей або виселитись вони з чоловіком не бажають. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримав заявлені вимоги, підтвердив доводи, викладені в позові та уточненій позовній заяві, просив суд уточнені позовні вимоги задовольнити. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнала у повному обсязі, суду пояснила, що вона не проти віддати залишок суми, але сказала, що віддасть його за умови, що витрати з оформлення будинку будуть нести обидві сторони в рівних долях. Вона ходила до нотаріусів, але жоден не погодився на оформлення будинку оскільки замельна ділянка під будинком не приватизована. У грудні 2013 року вона зверталася до позивача із пропозицією укласти нотаріально завірений договір купівлі-продажу спірного будинку, але та відмовилась. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позов не визнав, суду пояснив, що він та [PERSON] домовилися із позивачем, що вони будуть поступово виплачувати несплачений залишок за купівлю спірного будинку в сумі 1 100 доларів США. В судовому засіданні представник відповідача [PERSON] позовні вимоги не визнав у повному обсязі, просив суд у задоволенні позову відмовити. Вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідо до ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Стаття 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року, підписаної від імені України 09 листопада 1995 року та ратифікованої Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року закріплює, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 4 ст. 9 ЖК України ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Відповідно до ст. 109 ЖК України виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав, установлених законом. Виселення проводиться добровільно або в судовому порядку. Відповідно до ч. 3 ст. 116 ЖК України осіб, які самоправно зайняли жиле приміщення, виселяють без надання їм іншого жилого приміщення. Відповідно до ст. 190 ЖК України житлові спори вирішуються відповідно до закону. В судовому засіданні встановлено, що згідно з копією свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 06.04.2013 року державним нотаріусом Першої Сєвєродонецької державної нотаріальної контори Перепелицею Ю.М., спадкоємицею житлового будинку з будівлями і спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS], після померлого [PERSON] є [PERSON], [INFO] (а.с. 69). Згідно з копією витягу з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 2093402 від 06.04.2013 року [PERSON] є власником житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] (а.с. 70). Згідно з копією розписки від 27.06.2013 року [PERSON] отримала від [PERSON] завдаток у сумі 3240 грн., що дорівнює 400 доларам США (а.с. 5, 23). Згідно з копією розписки від 26.07.2013 року [PERSON] отримала від [PERSON] завдаток у сумі 12 000 доларів (а.с. 24). Згідно з копією розписки від 26.07.2013 року [PERSON] зобов'язалася віддати частину суми за проданий будинок в сумі 1 100 доларів США у строк до 15.09.2013 року (а.с. 6, 22). В судовому засіданні сторони визнали, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] станом на час розгляду справи проживають в житловому будинку, розташованому за адресою: [ADDRESS] Також, з пояснень сторін та їх представників, наданих ними в судовому засіданні, а також з позовної заяви, уточненої позовної заяви та письмових заперечень проти позову вбачається, що сторони стверджують про те, що [PERSON], яка діяла від імені [PERSON], уклала із [PERSON] усний договір купівлі-продажу житлового будинку, згідно з яким [PERSON] продає, а [PERSON] купує за 13500 доларів США житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] Відповідно до ст. 657 ЦК України договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі. Відповідно до ч. 1 ст. 245 ЦК України форма довіреності повинна відповідати формі, в якій відповідно до закону має вчинятися правочин. Суд зазначає, що згідно вищевикладених норм ЦК України повноваження [PERSON] на укладення від імені [PERSON] договору-купівлі продажу житлового будинку мали бути підтверджені нотаріально посвідченою довіреністю, яка за своїм правовим змістом є одностороннім правочином. Відповідно до ст. 219 ЦК України у разі недодержання вимоги закону про нотаріальне посвідчення одностороннього правочину такий правочин є нікчемним. Суд може визнати такий правочин дійсним, якщо буде встановлено, що він відповідав справжній волі особи, яка його вчинила, а нотаріальному посвідченню правочину перешкоджала обставина, яка не залежала від її волі. Враховуючи те, що позивачем або його представниками не було надано до суду нотаріально посвідченої довіреності, виданої [PERSON] з метою укладення [PERSON] від її імені договору купівлі-продажу нерухомого майна, а також не було доведено наявності обставин, які перешкоджали нотаріальному посвідченню [PERSON] такої довіреності, суд доходить висновку про нікчемність правочину щодо уповноваження [PERSON] на укладання від імені [PERSON] договору купівлі-продажу житлового будинку, який розташований за адресою: [ADDRESS] Відповідно до частини третьої статті 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Як вольова дія, правочин являє собою поєднання волі та волевиявлення. Воля сторін полягає в їхній згоді взяти на себе певні обов'язки, вона повинна бути взаємною, двосторонньою і спрямованою на досягнення певної мети. Згідно із частиною першою статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Аналіз наведених норм дає підстави для висновку про те, що моментом укладення правочину слід вважати момент, коли сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов. Враховуючи те, що договір купівлі-продажу житлового будинку, який розташований за адресою: [ADDRESS], не був у відповідності до ст. 657 ЦК України письмовим та нотаріально посвідченим, [PERSON] не мала повноважень на представництво інтересів [PERSON] в якості продавця за таким договором і сторони договору не досягли в належній письмовій формі згоди щодо предмета договору та інших істотних умов договору, суд доходить висновку про те, що вказаний договір купівлі-продажу житлового будинку не був укладений. Таким чином, судом встановлено, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] без законних підстав проживають за адресою: [ADDRESS] Відповідачі не є співвласниками житлового будинку, не є членами родини позивача, не мають будь-якого дійсного договору з власником житлового будинку щодо користування ним, а тому суд вважає, що відповідачі самоправно займають вказаний житловий будинок і їх слід виселити з нього без надання іншого житлового приміщення, оскільки їх перебування у вказаному житловому будинку створює перешкоди для власника щодо користування своїм майном на власний розсуд. За таких обставин, суд вважає за необхідне позов [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про виселення та усунення перешкод у користуванні майном задовольнити. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Приймаючи до уваги вимоги ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів [PERSON] та [PERSON] на користь [PERSON] витрати по сплаті судового збору у сумі 229 гривень 40 копійок в рівних долях по 114 гривень 70 копійок з кожного відповідача.

Outcome: approved