Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-04 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів покликаючись на те, що вони із відповідачем не зійшлись характерами, мають різні погляди на шлюб, сімю, не розуміють один одного, втратила почуття любові та поваги один до одного, внаслідок чого між ними виникали непорозуміння, часті сварки та скандали. Від даного шлюбу народилася донька, яка знаходиться на утриманні у позивачки. Відповідач не працює, матеріальної допомоги та утримання доньки не надає, не займається її вихованням. Вважає, що шлюб носить формальний характер, примирення між ними неможливе, оскільки відповідач не здатний підтримувати нормальну моральну атмосферу в сімї, піклуватися про побудову сімейних відносин. Матеріально сама утримувати дитину не спроможна, а тому змушена звертатися до суду з даним позовом. Позивачка [PERSON] в підготовче судове засідання не прибула, належно та вчасно була повідомлена про день, час, місце розгляду справи. До матеріалів справи додала заяву про слухання справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує повністю, просить позов задоволити та стягнути з відповідача у її користь сплачений нею судовий збір при подачі позовної заяви. Відповідач [PERSON] також подав письмову заяву з проханням справу слухати у його відсутності, позовні вимоги визнає повністю та просить такий задоволити. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Оглянувши матеріали справи, перевіривши інші докази, зібрані в справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення. Сторони зареєстрували шлюб 06.02.2005 року у Побужанській сільській раді Буського району Львівської області, про що в книзі реєстрації актів цивільного стану зроблено відповідний запис за № 1, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-СГ № 244683. Від подружнього життя мають малолітню дитину: [PERSON], [INFO] копією свідоцтва про народження (а.с.5). Частиною 2 статті 3 СК України встановлено, що сімю складають особи, які спільно проживають, повязані спільним побутом, мають взаємні права та обовязки. Судом встановлено, що сімейне життя у сторін не склалося через різні характери, погляди на сімейне життя та відносини в сімї, сторони не розуміють один одного, втратили почуття любові. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України, п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання недійсним та поділ спільного майна подружжя» суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов»язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Позивачка наполягає на розірванні шлюбу та стягненні аліментів на утримання доньки у розмірі 50% прожиткового мінімуму і своєму небажанні проживати з відповідачем однією сімєю. На протязі тривалого часу сторони шлюбних відносин не підтримують, спільне господарство не ведуть, що свідчить про тривалість і стійкість конфлікту між ними та остаточний розпад сім'ї. Крім цього, суд враховує інтереси дітей сторін, оскільки їхній повноцінний розвиток та виховання у сім'ї, у якій відсутнє взаєморозуміння та існують постійні конфлікти є неможливим. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності суд вважає, що сімя розпалась остаточно, збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, тому шлюб слід розірвати. Судом встановлено, що на даний час малолітня [PERSON] проживає та знаходиться на утриманні у своєї матері [PERSON], яка ніде не працює, а тому з відповідача слід стягувати аліменти на утримання малолітньої доньки. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв»язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі викладеного, позивач набуде право відновити своє дошлюбне прізвище у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відтак, в цій частині позовні вимоги залишити без задоволення. Відповідно до ч.2 ст.133 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Враховуючи вищезазначені обставини, а також визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Outcome: partial