Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-17 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на дитину і визначення місця проживання дитини. В позовній заяві позивач вказала, що 21.09.2011 року між нею та [PERSON] був зареєстрований шлюб. Від подружнього життя в них народився син [PERSON], [INFO]. Однак подружнє життя між ними не склалося, оскільки в них різні погляди на життя та сімю, шлюбних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть. Позивач вказує, що [PERSON] матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. [PERSON] втратила почуття поваги та любові до відповідача, тому вважає збереження сімї не можливим, а тому просить шлюб розірвати, сина залишити проживати з нею та стягувати з відповідача на її користь на утримання сина аліменти в розмірі 1000 грн. щомісяця, з дня подання заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав частково, подав заперечення на позовну заяву в якому просив шлюб між ним та позивачем розірвати, стягувати з нього на користь [PERSON] на утримання сина аліменти в розмірі 300 грн. щомісячно до досягнення сином повнолітнього віку. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю, просила їх задоволити. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав викладених у позовній заяві, просила їх задовольнити, заперечення визнала в частині розірвання шлюбу в іншому просила відмовити. Представник відповідача в судовому засіданні позов визнала частково з підстав викладених у запереченні. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що 21.09.2011 року між [PERSON] та [PERSON] Грушківською сільською радою Березнівського району Рівненської області зареєстровано шлюб, про що в книзі реєстрації шлюбів вчинено актовий запис №7, що підтверджено свідоцтвом про одруження серії 1-ГЮ №070297. Відповідно до ч.1 ст.55 СК України, дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Як вбачається із пояснень сторін, сімейні стосунки та ведення спільного господарства між ними припинено, подружніх стосунків вони не підтримують, почуття любові та поваги один до одного втратили. За таких обставин подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін та інтересам дитини, що має істотне значення. Із свідоцтва про народження серії І-ГЮ 170210, [PERSON], [INFO], вбачається, що його батьками є [PERSON] та [PERSON] сторони у справі. Згідно ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 181 Сімейного кодексу України передбачений порядок присудження коштів на утримання дитини, згідно якого аліменти присуджуються у частці від доходу її матері (батька) і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно постанови Сумського окружного адміністративного суду від 21 вересня 2015 року підприємницька діяльність фізичної особи підприємця [PERSON] припинено. Відповідно до положень ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;\~4) інші обставини, що мають істотне значення. Крім того, за змістом ст.ст.150, 180 СК України, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток і утримувати дитину до досягнення нею повноліття на рівні, який дозволяє забезпечити її повноцінне життя. Враховуючи матеріальне становище батька дитини який на даний час безробітній, матері, яка самостійно утримує дитину, суд вважає за необхідне стягнути аліменти з відповідача на користь позивачки, визначивши їх сплату у твердій грошовій сумі в розмірі 500 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття з часу подання позову до суду. Визначений судом розмір аліментів, відповідатиме вимогам законодавства з врахуванням обовязку обох батьків щодо утримання дитини та потреб самої дитини. На підставі ст.ст.110,150, 155,160,180-182,184,191 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved