Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-28 00:00:00

[PERSON] звернулася до Київського районного суду м. Одеси з позовом до [PERSON] та [PERSON] про стягнення боргу. Позивні вимоги обґрунтовані тим, що [PERSON] було про інвестовано будівництво квартири [ADDRESS], а майнові права на квартиру передано [PERSON] (своїй дочці) з умовою повернення сплачених коштів. [PERSON] зобов'язалася повернути кошти до 01 вересня 2009 року, але борг не повернула. [PERSON] просить стягнути з [PERSON] на свою користь грошові кошти у розмірі 214.102 гривень 22 копійок. Відповідачі не надавали суду письмових заперечень проти позову. У судовому засіданні позивачка [PERSON] уточнила свої позовні вимоги та наполягала на їх задоволенні у повному обсязі. Представник відповідачки [PERSON] - [PERSON] у судовому засіданні заперечував проти задоволення позову, посилаючись на його необґрунтованість та безпідставність. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] у судовому засіданні також заперечували проти задоволення позову. Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи та надані докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню із наступних підстав. У судовому зсіданні встановлено, що 17 листопада 2004 року між [PERSON] та АКБ «АРКАДА» було укладено договір № В180, відповідно до якого [PERSON] про інвестувала будівництво квартири [ADDRESS]. 17 листопада 2004 року на виконання умов договору [PERSON] сплатила АКБ «АРКАДА» 205.136 гривень 89 копійок . що підтверджується відповідною квитанцією за № 8. З договору №180/1 від 05 жовтня 2006 року вбачається, що [PERSON] уступила своїй дочці [PERSON] право вимоги за договором № В180 від 17 листопада 2004 року. 15 листопада 2006 року [PERSON] підписала акт-прийому передачі квартири [ADDRESS] та отримала свідоцтво про право власності на квартиру серії ЯЯЯ № 505302. У відповідності до розписки наданої від імені [PERSON], вона зобов'язується повернути [PERSON] кошти у сумі 210.833 гривні 90 копійок, що були витрачені на будівництво квартири [ADDRESS]. [PERSON] зобов'язалася повернути кошти до 01 вересня 2009 року, але борг не повернула. Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 06 листопада 2013 року по справі № 1512/10729/2012 визнано за [PERSON] та [PERSON] право власності по 1/2 частині квартири [ADDRESS], як такою що була придбана під час знаходження у шлюбі. Положеннями ч. 1 ст. 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Частиною 1 статті 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). За приписами ст. 1046 ЦК України визначено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики вважається укладеним з моменту передачі грошей. На підтвердження укладеного договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми (ч. 2 ст. 1047 ЦК України). Крім того, ч. 1 ст. 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. У відповідності до ч. 3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Outcome: partial