Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-09 00:00:00

[PERSON] звернулася до Коломацького районного суду Харківської області з позовом, в якому просить стягнути із відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] у розмірі ј частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 27.11.2020 року та до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що вона призначена опікуном неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , який залишився без батьківської опіки. Мати дитини, [PERSON] позбавлена бітьківських прав заочним рішенням Коломацького районного суду Харківської області від 15.09.2020 року. Позивач зазначає, що мати не приймає участі у матеріальному забезпеченні сина, у зв`язку із чим вона змушена звернутись до суду. Позивач в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала та просила задовольнити у повному обсязі. Належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи відповідач, згідно вимог ч.8 ст.128 ЦПК України, у судове засідання повторно не з`явилась, в порушення ч.3 ст.131 ЦПК України про причини неявки суд не повідомила, відзив на позовну заяву не подала, у зв`язку з чим на підставі письмової згоди позивача на ухвалення заочного рішення, проведено заочний розгляд даної справи згідно з вимогами ст.ст.280-282 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу технічними засобами не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази у їх сукупності та взаємозв`язку, дійшов висновку, що вимоги позивача підлягають частковому задовленню з наступних підстав. Згідно зі ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. Судом встановлено, що батьками неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] (відповідач у справі), що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Коломацького районного управління юстиції у Харківській області, актовий запис №08 (а.с. 9). Заочним рішенням Коломацького районного суду Харківської області від 15.09.2020 року, мати малолітнього [PERSON] - [PERSON] (відповідачку у справі) позбавлено батьківських прав. Вищезазначене рішення набрало законної сили 29.10.2020 року (а.с. 15). Відповідно до рішення Виконавчого комітету Коломацької селищної ради №132 від 30.10.2020 року, [PERSON] було призначено опікуном малолітнього [PERSON] , [INFO] (а.с. 17). Зі змісту позовної заяви вбачається, що дитина [PERSON] , [INFO] , проживає разом із позивачкою та перебуває на її утриманні. Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України, обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків. Статтею 141 СК України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. У відповідності до ч.2, 3 ст. 166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Згідно роз`яснень, які містяться в п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Дитина знаходиться на утриманні позивача. У відповідності до ч.2 ст. 247 СК України, встановлення опіки та піклування не припиняє права дитини на отримання пенсії, аліментів, відшкодування шкоди у зв`язку з втратою годувальника та інших соціальних виплат, призначених дитині відповідно до законів України, а також права власності дитини на ці виплати. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Враховуючи рівний обов`язок батьків щодо утримання дитини, а також виходячи з положень ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Постановою ВР № 789-XII від 27.02.91р., яка визначає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідач є особою працездатною віку, доказів того, що вона має певні захворювання або інвалідності, суду не надано. Визначаючи розмір аліментів, суд врахував стан здоров`я та матеріальне становище дитини та платника аліментів, відсутність на утриманні відповідачки непрацездатних батьків та дійшов висновку про те, що встановлені обставини жодним чином не перешкоджають ухваленню рішення про задоволення позовних вимог у розмірі ј частини заробітку (доходу) відповідачки, щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня звернення із позовною заявою (27.11.2020 року, про що свідчить штамп дати вхідного документу). Одночасно, сторонам роз`яснюється, що розмір аліментів може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених СК України, що відповідає положенням ст. 192 СК України. З метою захисту інтересів дитини, суд вважає доцільним зобов`язати позивача, з дня набрання даним рішенням законної сили, протягом 1 місяця, відкрити особистий рахунок в Державному ощадному банку України на малолітню дитину [PERSON] , [INFO] , для перерахування належних йому аліментів. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Питання щодо розподілу витрат по сплаті судового збору суд вирішує на підставі статті 141 ЦПК України.

Outcome: approved