Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-06 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із позовом до комунального підприємства теплових мереж «Тернопільміськтеплокомуненерго» Тернопільської міської ради про відшкодування матеріального та морального збитку 7000 грн. Позов обґрунтований тим, що 30.06.2009 року вона погасила заборгованість перед тепломережами в сумі 791 грн. 06 коп. та розірвала договір в односторонньому порядку за послуги теплопостачання в свою квартиру по вул. Тарнавського,1/144. Про розірвання договору вона неодноразового повідомляла адміністрацію та абонентську службу тепломереж м. Тернополя, зокрема - заявами від 10 вересня 2009 року, 03 листопада 2009 року. 14 жовтня 2009 року позивачка одержала дозвіл міської ради на встановлення автономного опалення та 19 листопада 2009 року одержала технічні умови, газоуправління виготовило проект автономного опалення в квартирі. Однак, незважаючи на відключення від теплопостачання, рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 21 серпня 2008 року з неї стягнуто 791 грн. 06 коп. заборгованості за спожиту теплову енергію, судовим наказом від 03 лютого 2012 року - 2120,27 грн. за спожиту теплову енергію, судовим наказом від 29 червня 2015 року - 4296,44 грн. заборгованості за спожиту теплову енергію. Вказані судові рішення були передані для примусового виконання в державну виконавчу службу. Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 11 травня 2016 року скасовано судовий наказ від 29 квітня 2015 року, однак на виконання вказаного наказу вже було примусово стягнуто з неї 347,34 грн. Вважає, що вказаними діями їй заподіяно матеріальну та моральну шкоду, яку вона оцінює в 7000 грн., та які просить стягнути із відповідача. В судовому засідання позивачка позов підтримала з підстав викладених в ньому. Суду пояснила, що послугами КП «Тернопільтеплокомуненерго» вона не користується із 2009 року, в неї в квартирі встановлений конвектор, яким вона обігріває своє приміщення. Представник відповідача Решетуха А.В. проти позову заперечила, надала суду письмові заперечення проти позову. Зазначає, що спірні правовідносини регулюється Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання та гарячої води і водовідведення, які затверджені постановою КМУ від 21.07.2005 року №630, якими заборонено самовільне відключення споживача від мереж ЦО та постачання гарячої води. Позивачка одержала дозвіл Тернопільської міської ради на встановлення автономного опалення та ГВП та одержала Технічні умови на відключення від внутрішньо будинкових мереж централізованого опалення та від гарячого водопостачання, однак документів, які передбачені правилами, та які підтверджують факт відключення її квартири від внутрішньо будинкових мереж централізованого опалення та від гарячого водопостачання в зв'язку з влаштуванням автономного опалення і гарячого постачання не представила. Таким чином позивачка залишається споживачем послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води та зобов'язана їх оплачувати. Судом встановлено, що позивачка проживає в [ADDRESS] та вказаний будинок був введений в експлуатацію з комплексом загально будинкового інженерного обладнання а також із централізованим опаленням, яке виконане за схемою, яка збалансована вцілому по будинку. Рішенням Тернопільської міської ради від 15.10.2009 року за №1660 затверджено протокол засідання комісії з розгляду питань, пов'язаних з наданням дозволу на встановлення індивідуальних /автономних/ систем опалення та гарячого водопостачання в житловому фонді по квартирі за адресою: [ADDRESS] та надано дозвіл на встановлення АО та ГВП. На підставі вказаного рішення позивачка одержала «Технічні умови на відключення від внутрішньо будинкових мереж централізованого опалення та від гарячого водопостачання в зв'язку з влаштуванням автономного опалення та гарячого водопостачання» №16973 від 19.11.2009 року. Технічними умовами передбачено, зокрема, проведення робіт із відключення ВМЦО та влаштування АО та ГВ в ремонтний період з 01 травня по 01 вересня, проектні та монтажні роботи повинні виконувати спеціалізовані організації, що мають дозвіл на виконання таких видів робіт. Перед відключенням ГВП необхідно викликати представника відділу теплової інспекції КП ТМТЕК. Після виконання техумов та закінчення монтажу системи АО і ГВ оформити акт встановленого зразка про відключення квартири від ВМЦО і надати його в десятиденний строк на затвердження комісією. Після затвердження акту, необхідно надати його в абонентську службу, та на підставі цього буде переглянуто умови договору про постачання споживачу теплової енергії в гарячій воді. Неодноразово, зокрема - 06 вересня 2009 року та 10 листопада 2009 року позивачка зверталася із заявами до відповідача, в яких повідомила, що запросила спеціаліста по зварці, який 08 липня 2009 року болгаркою відрізав батареї від загальних труб в квартирі, а потім автогеном заварив загальну трубу, а свої труби вона заізолювала та просила направити комісію для встановлення вказаного факту. У відповідь на вказані заяви КП «Тернопільміськтеплокомуненерго» листом від 16.09.2009 року та 19.11.2009 року повідомило позивачку, що самовільне відключення від мереж ЦО забороняється та рекомендувало для перегляду послуг теплопостачання звернутися для оформлення акту в виробничо-технічний відділ КП «ТМТКЕ». 27 січня 2011 року позивачка зверталася із заявою на адресу віце-прем'єр - міністра - міністра житлово-комунального господарства, яка була переадресована КП «Тернопільтеплокомуненерго», в якій повідомила, що з 08 липня 2009 року не користується послугами КП «Тернопільтеплокомуненерго», однак відповідач продовжує нараховувати їй плату за теплопостачання. У відповідь на вказану заяву, їй відмовлено в припиненні нарахування оплати за опалення квартири, у зв'язку із тим, що вона не погодила із підприємством відповідний розділ проекту щодо влаштування автономного опалення і гарячого водопостачання, не надавала акту ліцензованої організації про відключення квартири від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання та не зверталася до підприємства із заявою про обстеження квартири на виконання технічних умов в зв'язку із влаштуванням автономного опалення та гарячого водопостачання. 11 лютого 2011 року представниками КП «Тернопільміськтеплокомуненерго» було проведено обстеження температурного режиму квартири позивачки, по результатах якого у приміщенні зафіксована температура +14 градусів С, що зафіксовано актом за підписом [PERSON] На підставі вказаного акту позивачці зменшено плату за централізоване опалення. 13 вересня 2012 року позивачка уклала договір із ПАТ «Тернопільміськгаз» надання послуг із газопостачання, в якому зазначені внутрішньо будинкові пристрої газопостачання - чотирьох конфоркова плита та конвектор (пп.20 п.30 договору). Актом №06/30-44-51-А від 09.10.2012 року старшого інспектора державної інспекції з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної та теплової енергії у Тернопільській області встановлено, що факт від'єднання нагрівальних приладів від системи опалення представниками теплопостачальної організації та балансоутримувача не підтверджено, документів, щодо відключення нагрівальних приладів організацією, яка має дозвіл на виконання таких робіт, не надано, вимоги стосовно стояків системи опалення при від'єднанні від ВМЦО виконані згідно проекту, який мешканкою не погоджений, згідно технічних умов. Стояки системи опалення покриті пористою тепловою ізоляцією і фольгою, що не відповідає технічним умовам. Центральне ГВП в квартирі не від'єднало, рушникосушка не демонтована. Акт про відключення від ВМЦО не оформлено та не затверджено. В кімнаті виконані роботи із встановлення та прийняття в експлуатацію газового лічильника та конвектора. Відповідно до акту, самовільне відключення від ВМЦО може призводити до погіршення функціонування в системі централізованого опалення суміжних з мешканкою квартир. Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 21 серпня 2008 року з [PERSON] в користь комунального підприємства теплових мереж «Тернопільтеплокомуненерго» стягнуто заборгованість за спожиті послуги в розмірі 791 грн. 06 коп., 30 грн. - витрат на інформаційно-технічне забезпечення та 51 грн. судового збору. Вказану суму, а також виконавчий збір, утримано із відповідачки державною виконавчою службою шляхом відрахування з пенсії в розмір 20% за період вересень 2010 року - квітень 2011 року. Також, як вбачається із листа КП «Текрнопільтеплокомуненерго» від 15 серпня 2011 року №1139 на адресу Тернопільської ОДПІ, 30.06.2009 року [PERSON] здійснила оплату в сумі 1482 грн. 89 коп., які були зараховані на відшкодування витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу - 30 грн., 791 грн. 06 коп. - погашення заборгованості за послуги теплопостачання за рішенням суду, 661 грн. 83 коп. - на погашення заборгованості, яка виникла після звернення до суду, тобто з 01.07.2008 року по 31.05.2009 року. Подальша оплата, здійснена по квартирі [PERSON] в квітні 2010 року та в період з вересня 2010 року по лютий 2011 року зарахована в хронологічному порядку на погашення заборгованості за послуги з теплопостачання, яка виникла з червня 2009 року. Судовим наказом від 03 лютого 2012 року стягнуто із [PERSON] в користь КПТМ «Тернопільміськтеплокомуненерго» заборгованість за спожиту теплову енергію та гарячу воду в сумі 2120 грн. та судовий збір в розмірі 107 грн. 30 коп. Вказану суму, а також виконавчий збір, утримано із відповідачки державною виконавчою службою шляхом відрахування з пенсії в розмір 20% за період лютий 2013 року - січень 2014 року. Судовим наказом від 29 квітня 2015 року стягнуто із [PERSON] в користь КПТМ «Тернопільміськтеплокомуненерго» заборгованість за спожиту теплову енергію та гарячу воду в сумі 4296 грн. 44 коп. та судовий збір в розмірі 121 грн. 80 коп. На виконання судового наказу із пенсії позивачки утримано 347,34 грн. в квітні -травні 2016 року та ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 11 травня 2016 року вказаний наказ було скасовано. Відповідно до повідомлення КП «Тернопільміськтеплокомуненерго» від 12 серпня 2016 року станом на 01 серпня 2016 року за [PERSON] рахується заборгованість на суму 6735,10 грн. Відповідно до позову, позивачка просить стягнути із відповідача 7000 грн. відшкодування матеріального та морального збитку. Відповідно до ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Відповідно до ст. 1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Шкода, завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи внаслідок непереборної сили, відшкодовується у випадках, встановлених законом. Шкода, завдана правомірними діями, відшкодовується у випадках, встановлених цим Кодексом та іншим законом. Також, відповідно до ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Відповідно до п.2 постанови ПВСУ N 6 від 27.03.92 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. Суд вважає, що позивачкою не надано доказів заподіяння їй шкоди, розміру такої шкоди, як і не надано доказів неправомірних дій відповідача, та що між його діями та шкодою є причинний зв'язок. Не можуть вважатися доказом заподіяння шкоди [PERSON] стягнення із неї заборгованості на підставі судових рішень, які позивачкою не оскаржені, не скасовані та вступили в законну силу, зокрема, стягнення коштів на підставі рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 21 серпня 2008 року та судовим наказом від 03 лютого 2012 року. Повернення коштів, в сумі 347,34 грн., що утримані із відповідачки на підставі скасованого судового наказу від 29 квітня 2015 року, повинно вирішуватися в порядку, передбаченому ст.380 ЦПК України (поворот виконання), і вказана сума не може вважатися заподіяними збитками в розумінні ст.22 ЦК України. Інших доказів заподіяння [PERSON] матеріальної чи моральної шкоди неправомірними діями відповідача суду не надані. Згідно з вимогами ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. У відповідності до ст.ст.10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Таким чином, суд приходить до переконання, що позивачкою не доведено належними та допустимими доказами свої вимоги щодо заподіяння їй неправомірними діями відповідача матеріальних та моральних збитків. Враховуючи те, що ухвалою від 18 жовтня 2016 року позивачці відстрочено сплату судового збору до винесення рішення по справі, рішення ухвалюється не в користь позивачки, а тому у відповідності до ст. 88 ЦПК України, з неї слід стягнути в користь держави судовий збір за подання позову в розмірі 551,20 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved