Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-06 00:00:00

[PERSON] звернулася до Сєвєродонецького міського суду з позовом до [PERSON] про визнання відмови на надання дозволу на тимчасовий виїзд неповнолітньої дитини за межі України безпідставною, надання дозволу на тимчасовий виїзд неповнолітньої дитини за межі України без згоди та супроводу батька, мотивуючи вимоги тим , що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 23.02.2001р., який рішенням Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 10.06.2014р. був розірваний. Від цього шлюбу сторони мають дитину доньку [PERSON], 25.07.2005р.н. , яка мешкає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. У звязку з обставинами, що склалися на у Луганській та Донецькій області (проведення антитерористичної операції) у позивачки [PERSON] виникла необхідність тимчасово вивезти неповнолітню доньку [PERSON] за межі України для відвідування родичів у Російській Федерації та республіці Молдова, однак відповідач [PERSON] добровільно не надає дозвіл на тимчасовий виїзд їх неповнолітньої доньки жодним чином не обґрунтовуючи свою відмову. Позивачка [PERSON] неодноразово зверталась до відповідача [PERSON] з метою отримання дозволу на тимчасовий виїзд їх неповнолітньої дитини в усній формі та в письмовій формі , однак дозволу нею не було отримано. Тому , позивачка [PERSON] вимушена була звернутись до суду з позовом і просить визнати відмову [PERSON] щодо надання дозволу на тимчасовий виїзд дитини за межі України , а саме до Російської Федерації , Республіки Крим , Республіки Молдова безпідставною, надати дозвіл на тимчасовий виїзд неповнолітньої дитини [PERSON], 25.07.2005р.н., за межі України без згоди та супроводу батька [PERSON] у супроводі матері [PERSON] до Російської Федерації, Республіки Крим та Республіки Молдова до досягнення дитиною шістнадцятирічного віку , з обовязковим поверненням дитини до постійного місця проживання в Україні. Позивачка [PERSON] у судове засідання не зявилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, надала до суду заяву в якій просила розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, проти заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується телефонограмою від 28.04.2015р., яку він отримав особисто, про причини неявки до суду не повідомив. Представник третьої особи Органу опіки та піклування Сєвєродонецької міської ради у судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав до суду заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутністю, заперечень за позовом не мав. Дослідивши письмові матеріали справи , суд вважає , що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно із ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ст. 25, 33 Конституції України, Україна гарантує піклування та захист своїм громадянам, які перебувають за її межами. Кожному хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України, за винятком обмежень, які встановлені законом. Громадянин України не може бути позбавлений права в будь-який час повернутися в Україну. Відповідно до ч. 1 ст. 141, ч. 2 ст. 150, ч.2 ст. 155 СК України, мати, батько мають рівні права та обовязки щодо дитини. Батьки зобовязані піклуватися про здоровя дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відповідно до ч. 3 ст. 313 ЦК України фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України» оформлення проїзного документа дитини проводиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників. За відсутності згоди одного з батьків, виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволений на підставі рішення суду. Відповідно до п. 18 Правил оформлення і видачі паспортів громадянам України для виїзду за кордон і проїзних документів дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 231 від 31.03.1995 р., оформлення паспорта/ проїзного документа здійснюється на підставі заяви батьків (законних представників батьків чи дітей), а у разі, коли батьки не перебувають у шлюбі між собою, - того з них, з ким проживає дитина, справжність підпису яких засвідчено нотаріально. За наявності заперечень одного з батьків документ може бути оформлено на підставі рішення суду.\~\~За відсутністю згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього за кордон може бути дозволений за рішенням суду. Правила перетинання державного кордону громадянами України, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 р. № 57, передбачають, що перетинання державного кордону для виїзду за межі України громадянами, які не досягли 16-річного віку, здійснюються лише за згодою обох батьків (усиновлювачів) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку. Виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, згода другого з батьків не вимагається у разі предявлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. З матеріалів справи вбачається, що відповідно до копії свідоцтва про одруження І-ЕД №059989, виданого Сєвєродонецьким міським відділом реєстрації актів громадянського стану Луганської області 23.02.2001р., актовий запис №91, 23.02.2001р. [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, прізвище дружини після реєстрації шлюбу Калина. Відповідно до копії свідоцтва про народження І-ЕД №017020, виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Сєвєродонецького міського управління юстиції Луганської області 02.08.2005р., актовий запис №531, [PERSON] народилась 25.07.2005р., батьками записані [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до копії рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 10.06.2014р. по цивільній справі №428/1316/14-ц за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, позовні вимоги задоволені, шлюб між сторонами розірвано. Відповідно до копії довідки КП «ЄРЦ м. Сєвєродонецька» №334 від 29.01.2015р., [PERSON], 2005р. мешкає з [PERSON] за адресою: м. Сєвєродонецьк Лугнської області, вул. Богдана Ліщини, 27а/53. Відповідно до копії довідки №554 від 15.04.2014р., виданої примерією села Чок-Майдан Комратського району Республіки Молдова, [PERSON], 30.04.1934р.н., мати [PERSON], 1966р.н., мешкає у селі Чок-Майдан, АТО Гагаузії, Республіки Молдова. Відповідно до копії листа від 06.05.2014р., [PERSON] зверталась до [PERSON] з метою отримання дозволу на тимчасовий виїзд дитини за межі України, зазначений лист було відправлено адресату рекомендованим поштовим відправленням, яке [PERSON] було отримано особисто. Таким чином, суд зазначає, що діючим законодавством не встановлено обмежень щодо виїзду неповнолітньої дитини за кордон, а лише встановлено певний порядок її виїзду за кордон за згодою батьків або на підставі рішення суду при відсутності згоди одного з батьків, також передбачений порядок виїзду неповнолітньої дитини за кордон у супроводі інших осіб, уповноважених на це нотаріальною згодою одного з батьків. З урахуванням вищевикладеного, враховуючи інтереси дитини, яка має конституційне право на освіту, здоровий образ життя та право вільно залишати територію України, а відсутність письмової згоди батька позбавляє її цих прав, суд вважає, що виїзд неповнолітньої [PERSON], 25.07.2005р.н. за кордон України буде здійснений в інтересах дитини, буде сприяти її всебічному розвитку і не буде суперечити діючому законодавству. За таких обставин, суд вважає за необхідне позовні вимоги [PERSON] задовольнити частково, а саме визнати відмову [PERSON] щодо надання дозволу на тимчасовий виїзд неповнолітньої [PERSON], 25.07.2005р.н., за межі України безпідставною та надати дозвіл на виїзд за межі України неповнолітній [PERSON], 25.07.2005р.н., без згоди її батька [PERSON] у супроводі матері [PERSON] до досягнення дитиною 16-ти річного віку, за виключенням виїзду на постійне місце проживання.

Outcome: partial