Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-15 00:00:00

[PERSON] звернулася до Дергачівського районного суду Харківської області з позовом до [PERSON] про захист права власності та усунення перешкод в здійсненні права користування і розпорядження своїм майном. В підтвердження своїх позовних вимог позивач посилається на те, що відповідно до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 20.08.2009 року, наданого Дергачівським комунальним підприємством технічної інвентаризації «Інвенрос», житловий будинок який знаходиться за адресою: [ADDRESS] частках зареєстровано на праві спільної приватної власності за [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину наданого державним нотаріусом Дергачівської нотаріальної контори згідно договору купівлі-продажу від 23.12.2004 року, посвідченого приватним нотаріусом Дергачівського районного нотаріального округу, зареєстрованого в реєстрі за № 1-1748. Відповідач по справі [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] з 31.10.2014 року , не є власником будинку, проживати у вказаному будинку по теперішній час. Позивач вказує, що [PERSON] неодноразово був помічений в нетверезому стані, веде аморальний та антисоціальний спосіб життя, на теперішній час не дає можливості власнику будинку [PERSON] проживати за місцем реєстрації, супроводжує її постійними погрозами, що підтверджується актом депутата Малоданилівської селищної ради від 25.06.2019 року. Проживаючи в будинку відповідач використовує електроенергію та газ для обігріву житла, але платежі за використану електроенергію та газ не сплачує, ще підтверджується копіями платіжних документів, де зазначається що платником за спожитий газ та електроенергію є позивач по справі. Відповідач постійно вчиняє сварки, наносить тілесні ушкодження позивачці, а тому вона змушена була звертатися до Дергачівського ВП ГУНП в Харківській області із заявами щодо протиправних дій з боку [PERSON] . В ході перевірки, по факту спричинення відповідачем по справі, 12.06.2019 року було зареєстровано кримінальне провадження за ознаками складу злочину передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, що підтверджується витягом з єдиного реєстру досудових розслідувань. У зв`язку з тим, що відповідач по справі займається рукоприкладством, тобто створює для позивача такі умови що унеможливлюють проживання з відповідачем в одному будинку, позивач була вимушена піти зі свого будинку та наймати житлове приміщення у сторонніх осіб де проживає і на теперішній час, що підтверджується договором найму жилого приміщення від 20.06.2019 року. Відповідач по справі в добровільному порядку відмовляється виселитися та звільнити житлове приміщення яке належить [PERSON] , у зв`язку з чим вона змушена звернутися з даним позовом до суду. Позивач з метою захисту права власності та усунення перешкод в здійсненні нею права користування розпорядження належним їй нерухомим майном, просить суд виселити із житлового приміщення [PERSON] , [INFO] , що розташоване за адресою: [ADDRESS] , без надання іншого житлового приміщення. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, в поданій суду заяві позов підтримала повністю, просила позов задовольнити. Розгляд справи просила проводити без фіксації технічними засобами та у її відсутність, в заочному судовому засіданні, що суд вважає за можливе. Відповідач в судове засідання не з`явився, повідомлявся про час і місце розгляду справи належним чином. Про поважні причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не подав. Таким чином, суд вважає, що відповідач ухиляється від явки в суд, тому справу можливо розглянути за його відсутності в заочному судовому засіданні. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Так як, відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання та не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи, то відповідно до ч. 1 ст. 281 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позовну заяву такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом було встановлено, що відповідно до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 20.08.2009 року, наданого Дергачівським комунальним підприємством технічної інвентаризації «Інвенрос», житловий будинок який знаходиться за адресою: [ADDRESS] частках зареєстровано на праві спільної приватної власності за [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину наданого державним нотаріусом Дергачівської нотаріальної контори згідно договору купівлі-продажу від 23.12.2004 року, посвідченого приватним нотаріусом Дергачівського районного нотаріального округу, зареєстрованого в реєстрі за № 1-1748. Відповідач [PERSON] , який не є власником будинку, по справі зареєстрований за вищевказаною адресою з 31.10.2014 року і проживає у вказаному будинку по теперішній час. Договор оренди, з власником будинку, на проживання, чи користування у вказаному будинку не має. [PERSON] неодноразово був помічений в нетверезому стані, веде аморальний та антисоціальний спосіб життя, на теперішній час не дає можливості власнику будинку [PERSON] проживати за місцем реєстрації, супроводжує її постійними погрозами, що підтверджується актом депутата Малоданилівської селищної ради від 25.06.2019 року. Факт спричинення тілесних ушкоджень позивачці відповідачем підтверджується листом начальника Дергачівського ВП ГУНП в Харківській області, в якому зазначено що заява [PERSON] від 24.07.2019 за №8177, щодо можливих протиправних дій [PERSON] розглянуте, згідно Закону України «Про звернення громадян». З [PERSON] проведено профілактичну бесіду про недопущення вчинення злочинів проти власності та правопорушень, що посягають на громадський порядок та громадську безпеку, а також попереджено про кримінальну та адміністративну відповідальність в разі їх вчинення. Також, підтверджується висновком фахівця з питань судово-медичної експертизи №1451-2019 від 16.10.2019, під час якого освідувана [PERSON] заявила, що 11 жовтня 2019 року після 13.00 год., в будинку за місцем мешкання, [PERSON] наніс їй удари кулаками в живіт та в обличчя, душив руками, вона втратила свідомість. Відповідно висновку експерта, на підставі даних огляду у [PERSON] мали місце тілесні ушкодження, а саме: синці на голові та тулубі. Ці ушкодження утворилися від травматичної дії тупих твердих предметів, за механізмом удар або удар-стиснення, та могли бути отримані за 2-5 діб до моменту огляду. Цей висновок підтверджується характером ушкоджень, а також кольором синців. За ступенем тяжкості синці викликали незначні скороминущі наслідки, тривалістю більше 6-ти днів, і за цією ознакою відповідно до п.п.2.3.2 «Б», 2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом №6 МОЗ України від 17 січня 1995 року відносяться до легких тілесних ушкоджень. Висновки експерта науково - обґрунтовані і не викликають сумніву у суду. Проживаючи в будинку відповідач використовує електроенергію та газ для обігріву житла, але платежі за використану електроенергію та газ не сплачує, ще підтверджується копіями платіжних документів, де зазначається що платником за спожитий газ та електроенергію є позивач по справі. Відповідач створює для позивача такі умови що унеможливлюють проживання з відповідачем в одному будинку, [PERSON] була вимушена піти зі свого будинку та наймати житлове приміщення у сторонніх осіб де проживає і на теперішній час, що підтверджується договором найму жилого приміщення від 20.06.2019 року. Відповідач в добровільному порядку відмовляється виселитися та звільнити житлове приміщення яке належить [PERSON] , в зв`язку з чим вона змушена звернутися з даним позовом до суду. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, припинення дії, яка порушує право, при цьому суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Згідно ч.1 ст.316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Частиною першою1 ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Конституцією України та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 року відповідно до Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 до Конвенції», закріплено право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до Закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Так, відповідно до ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним. Згідно ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст.116 ч.1 ЖК України… якщо наймач, члени його сім`ї або інші особи, які проживають разом з ним, систематично руйнують чи псують жиле приміщення, або використовують його не за призначенням, або систематичним порушенням правил соціалістичного співжиття роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі чи в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними, виселення винних на вимогу наймодавця або інших заінтересованих осіб провадиться без надання іншого жилого приміщення. Оскільки відповідач порушує права позивача на вільне користування належним їй житловим приміщенням, суд вважає, що позов про виселення [PERSON] з житлового приміщення, розташованого за адресою: [ADDRESS] без надання іншого житла, підлягає задоволенню.

Outcome: approved