Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-02 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON], просить змінити розмір аліментів встановлених рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 17.10.2008 року у справі №2-6110 шляхом збільшення такого розміру та щомісячно стягувати на утримання неповнолітнього сина [PERSON] аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 гривень. [PERSON] мотивовано тим, що відповідач не виконує рішення суду про стягнення аліментів, позивач отримує мінімальну заробітну плату, крім того просить врахувати інфляційні процеси в державі та підняття вартості житлово-комунальних послуг. Ухвалою від 05 червня 2018 року відкрито провадження по справі та призначено її до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. В судовому засіданні представник позивача підтримав позов з підстав, викладених в ньому. Відповідач повідомлявся належним чином про час та місце слухання справи, в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, відзиву на позов не надав, а тому враховуючи відсутність заперечень представника позивача, суд ухвали проводити заочний розгляд справи. Судом встановлено такі обставини. Сторони перебували в шлюбі з 08.12.2007 року по 30.10.2009 року. В цьому шлюбі в них народився син [PERSON], [INFO]. Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 17 жовтня 2008 року у справі №2-6110/08, суд вирішив стягувати із [PERSON] в користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі ? частини всіх видів заробітку відповідача щомісячно, починаючи з 14 серпня 2008 року до досягнення повноліття. Відповідно до розрахунку заборгованості по аліментах старшого державного виконавця Деревянчук Х.О. від 25.04.2018 року, заборгованість [PERSON] по аліментах станом на 18 квітня 2018 року становить 75965 гривень. Позивачка стверджує, що відповідач змінив прізвище з «Хміль» на «Юськевич». Дослідивши докази по справі, суд дійшов до висновку, що в позові слід відмовити, виходячи із такого. Відповідно до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 p., яка ратифікована\~Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991\~p. та набула чинності для України 27 вересня 1991 p., держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. В силу вимог\~ст. 182 СК\~України суд\~при визначенні\~розміру аліментів\~враховує: стан\~здоров'я\~та матеріальне\~становище дитини; стан\~здоров'я\~та матеріальне\~становище платника\~аліментів; наявність\~у платника\~аліментів інших\~дітей,\~непрацездатних чоловіка,\~дружини,\~батьків,\~дочки,\~сина; наявність\~рухомого та\~нерухомого майна,\~грошових коштів; доведені\~стягувачем аліментів\~витрати платника\~аліментів,\~у тому\~числі на\~придбання нерухомого\~або рухомого\~майна,\~сума яких\~перевищує десятикратний\~розмір прожиткового\~мінімуму для\~працездатної особи,\~якщо платником\~аліментів не\~доведено джерело\~походження коштів; інші\~обставини,\~що мають\~істотне значення.\~Розмір аліментів\~має бути\~необхідним та\~достатнім для\~забезпечення гармонійного\~розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до вимог\~ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до\~статті 80 ЦПК України\~достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Із змісту\~статті 81 ЦПК України кожна\~сторона повинна\~довести ті\~обставини,\~на які\~вона посилається\~як на\~підставу своїх\~вимог або\~заперечень,\~крім випадків,\~встановлених цим\~Кодексом.\~Докази подаються\~сторонами та\~іншими учасниками\~справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Будь-яких доказів зміни матеріального або сімейного стану позивача чи відповідача, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них, чи інші випадки, передбачені цим Кодексом позивачем не надано. Покликання позивача на інфляційні процеси в державі суд не може брати до уваги, оскільки аліменти на утримання неповнолітнього визначені рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 17 жовтня 2008 року в частці від доходу, а не в твердій грошовій сумі. Доводи позивача про наявність заборгованості по аліментах не є підставою для зміни їх розміру в силу статті 192 СК України, оскільки не свідчить про зміни матеріального або сімейного стану позивача погіршення або поліпшення його здоров'я чи про інші обставини. Тому в задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] про зміну розміру аліментів слід відмовити.

Outcome: dismissed