Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-02 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Тернопільський міський відділ державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) про стягнення пені за несвоєчасну сплату аліментів. В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що 10 серпня 2014 року між нею та відповідачем укладено шлюб, у якому народився син [PERSON] , [INFO] . Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 28 січня 2020 року по цивільній справі № 607/24784/19 шлюб між сторонами розірвано. Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 13 лютого 2020 року по цивільній справі № 607/24780/19 стягнуто із [PERSON] в користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходів), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 17 жовтня 2019 року і до досягнення дитиною повноліття. Як слідує із розрахунку заборгованості від 01 лютого 2021 року № 4279, зробленого головним державним виконавцем Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Хомик Ю. М. при примусовому виконанні виконавчого листа № 607/24780/19 від 03 березня 2020 року у боржника [PERSON] наявна заборгованість із сплати аліментів, яка становить 10 072,68 грн. Дана заборгованість виникла за період червня 2020 року, липня 2020 року, вересня 2020 року та жовтня 2020 року. Позивач вважає, що розмір неустойки (пені) по несплаті аліментів за вказаний період становить 10 299,06 грн., З урахуванням викладеного [PERSON] просить суд стягнути з [PERSON] на її користь пеню по сплаті аліментів на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 10 072,68 грн. Ухвалою судді від 20 квітня 2021 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Тернопільський міський відділ державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) про стягнення пені за несвоєчасну сплату аліментів. Постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження. У судовому засіданні представник позивачки, адвокат Балабан П. О. позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві, просив їх задовольнити. Щодо ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився з невідомої на те суду причини, хоча про день та час судового засідання повідомлявся належним чином, відзиву не подав. Суд вважає, що відповідач про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив, а тому відповідно до ст. 280 ЦПК України, справу слід вирішити на підставі наявних доказів та постановити заочне рішення. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) в судове засідання не з`явився. 12 травня 2021 року судом зареєстровано клопотання, у якому головний державний виконавець Ю. Хомик просила розглядати справу без участі представника відділу, щодо задоволення позову покладається на думку суду, Заслухавши доводи представника позивачки, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Як слідує з свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 22 грудня 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції, [PERSON] народився [INFO] , батько - [PERSON] , мати - [PERSON] . Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 28 січня 2020 року у справі № 607/24784/19 розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 10 серпня 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції, актовий запис №1320. Відновлено [PERSON] дошлюбне прізвище « [PERSON] ». Згідно рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 13 лютого 2020 року у справі № 607/24780/19 постановлено стягувати із [PERSON] в користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 17 жовтня 2019 року і до досягнення дитиною повноліття. Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 21 жовтня 2020 року у справі № 607/12141/20 стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] пеню по сплаті аліментів на утримання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 18 948, 75 грн. З мотивувальної частини рішення вбачається, що пеня стягнуто за період з жовтня 2019 року по червень 2020 року. Відтак, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом (ч. 4 ст. 82 ЦПК України). Відповідно до розрахунку заборгованості № 4279 від 01 лютого 2021 року, проведеного головним державним виконавцем Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Хомик Ю. М. станом на 01 лютого 2021 року за [PERSON] заборгованість зі сплати аліментів становить 10 072,68 грн. Як слідує із листа Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) № 27602 від 11 травня 2021 року на виконанні у відділу перебуває виконавче провадження № 62186107 з примусового виконання виконавчого листа № 607/24780/19 від 03 березня 2020 року. Станом на 01 травня 2021 року заборгованість зі сплати аліментів становить 19 162,79 грн, що підтверджується розрахунком заборгованості № 27531 від 07 травня 2021 року. Виникла заборгованість зі сплати аліментів і стала підставою для звернення [PERSON] з позовом про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів. Як слідує з розрахунку, зазначеного у позовній заяві, сума неустойки по заборгованості за несплату аліментів за період червень 2020 року, липень 2020 року, вересень 2020 року, жовтень 2020 року становить 10 209,06 грн. Місяць та рік за який нараховується неустойка (пеня)Кількість днів несплати аліментів (станом на 01 квітня 2021 року)Розмір заборгованості на 30 число поточного місяця1 % суми несплачених аліментівРозрахунок і сума неустойки (пені) Червень 2020243 дні2 120,70 грн21,21 грн21,21x243=5 154,03 грн Липень 2020243 дні438,84 грн4,39 грн4,39x243= 1 066,77 грн Вересень 2020182 дні156,39 грн1,57 грн1,57x157=285,74 грн Жовтень 2020151 день2 452,25 грн24,52 грн24,52x151=3 702,52 грн За вказаних вище обставин, до правовідносин, які виникли між сторонами підлягають застосуванню наступні норми матеріального права. Статтею 180 СК України встановлений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини. Згідно вимог ч. 1 ст. 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти. У пункті 22 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вказано, що передбачена ст. 196 СК відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Відповідачем не надано суду жодних доказів щодо того, що заборгованість по аліментах утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. Відповідач є працездатним, доказів зворотного судом не здобуто, а тому зобов`язаний виконувати рішення суду, як і має нести відповідальність за весь час прострочення сплати аліментів. У статті 196 СК України не встановлено будь-яких обмежень щодо періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16-ц (провадження №14-616цс18) відступила від висновків Верховного Суду України щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у раніше прийнятих постановах від 02 листопада 2016 року у справі № 6-1554цс16, від 16 березня 2016 року у справі № 6-2589цс15, від 03 лютого 2016 року у справі № 6-1477цс15 та від 16 березня 2016 року у справі № 6-300цс16, і дійшла висновку, що пеня за заборгованість зі сплати аліментів нараховується на весь розмір несплачених у відповідному місяці аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити на один відсоток. Однак при проведенні розрахунку суд виходив із того, що зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визнавши її загальну суму. Згідно розрахунку пені за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання, долученого позивачем до матеріалів справи, пеня за несвоєчасну сплату аліментів становить 10 209,06 грн. Суд погоджується із таким розрахунком пені. Сума пені за аліментами у розмірі 10 209,06 грн перевищує сто відсотків заборгованості відповідача зі сплати аліментів, яка з жовтня 2019 року по січень 2021 року включно складає суму 10 072,68 грн, згідно розрахунку державного виконавця від 01 лютого 2021 року, а тому до стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] підлягає неустойка (пеня) зі сплати аліментів у розмірі не більше ста відсотків від суми заборгованості, тобто - 10 072,68 грн. Проаналізувавши вищенаведені обставини, суд приходить до переконання, що у даному випадку мають місце порушення з вини відповідача прав позивачки, які підлягають захисту шляхом задоволення позовних вимог, стягнення з [PERSON] в користь [PERSON] неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 10 072,68 грн (за період червня 2020 року, липня 2020 року, вересня 2020 року та жовтня 2020 року). Судові витрати суд розподіляє на підставі ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved