Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-05 00:00:00

[PERSON] звернулася до Вінницького районного суду Вінницької області з позовом до [PERSON], третьої особи без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача [PERSON] про витребування майна з чужого незаконного володіння, мотивуючи позовні вимоги тим, що 12.03.1997 року між [PERSON] та [PERSON], [PERSON] було укладено Договір купівлі-продажу земельної ділянки, згідно якого [PERSON] продав, а [PERSON] і [PERSON] купили земельну ділянку площею 0,1915 га, розміщену на землях, що знаходяться у віданні Широкогребельської сільської Ради народних депутатів Вінницького району і надану для обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства. На момент придбання нею та [PERSON] вказаної земельної ділянки, діючим на той час законодавством не вимагалась державна реєстрація права власності на земельну ділянку, а тому вважає, що вони набули права спільної сумісної власності на дану земельну ділянку в момент укладення Договору купівлі-продажу земельної ділянки від 12.03.1997 року. Вказана земельна ділянка розташована на території Широкогребельської сільської ради за адресою: Вінницька область, Вінницький район, с. Широка Гребля, вул. Леніна, 105. В подальшому, всупереч вимогам законодавства України Широкогребельська сільська рада видала на ім'я [PERSON] державний акт на право приватної власності на землю серії ВН від 17.05.1997 року, в якому зазначено, що власником земельної ділянки площею 0,1915 га є [PERSON] на підставі договору купівлі продажу №1-858 від 12.03.1997 року. З викладеного вище випливає висновок про те, що відповідачі порушили її право спільної сумісної власності на земельну ділянку, розташовану на території Широкогребельської сільської ради за адресою: Вінницька область, Вінницький район, с. Широка Гребля, вул. Леніна, 105. В зв'язку із цим, вона звернулась до суду з позовом про визнання недійсним державного акту на право приватної власності на землю та 18 листопада 2015 року та Вінницьким районним судом Вінницької області було прийнято рішення по цивільній справі № 128/3410/15-ц за позовом [PERSON] до Широкогребельської сільської ради Вінницького району Вінницької області, [PERSON] про визнання недійсним державного акту на право приватної власності на землю. Даним рішенням було визнано недійсним Державний акт на право приватної власності на землю серії ВН від 17.05.1997 року, виданий на підставі договору купівлі-продажу № 1-858 від 12.03.1997 року про передачу у приватну власність [PERSON] земельної ділянки площею 0,1915 га для обслуговування жилого будинку та ведення особистого підсобного господарства. Крім того, даним рішенням було визнано незаконними дії Широкогребельської сільської ради Вінницького району Вінницької області по складанню та видачі вказаного вище Державного акту. Підставою для визнання вказаного вище державного акту недійсним став той факт, що земельна ділянка, площею 0,1915 га, розташована на території Широкогребельської сільської ради за адресою: Вінницька область, Вінницький район, с. Широка Гребля, вул. Леніна, 105, не є приватною власністю [PERSON], а належить їй - [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності. 30 червня 2015 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено Договір купівлі-продажу земельних ділянок, згідно умов якого [PERSON] передав у власність (продав) [PERSON] земельну ділянку площею 0,0421 га, кадастровий номер 0520688200:02:003:0018 та земельну ділянку, площею 0,1494 га, кадастровий номер 0520688200:02:003:0020, які розташовані за адресою: Вінницька область, Вінницький район, с. Широка Гребля, вул. Леніна 105. В зв'язку із тим, що Державний акт на право приватної власності на землю серії ВН від 17.05.1997 року, виданий на підставі договору купівлі-продажу № 1-858 від 12.03.1997 року про передачу у приватну власність [PERSON] земельної ділянки площею 0,1915 га для обслуговування жилого будинку та ведення особистого підсобного господарства є недійсним, вважає, що [PERSON] не мав жодного законного права на укладення правочинів спрямованих на відчуження належної їй - [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності вказаної земельної ділянки, як такої, що є його приватною власністю. Позивач вважає, що в момент укладення договору купівлі-продажу земельних ділянок від 30.06.2015 року [PERSON]В знала та не могла не знати про той факт, що [PERSON] не є одноособовим власником відчужуваних земельних ділянок, оскільки в п. 1.3. даного договору та в самому Державному акті на право приватної власності на землю серії ВН від 17.05.1997 року було зазначено, що [PERSON] володіє земельними ділянками на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки, посвідченого 12 березня 1997 року за реєстровим № 1-858, в якому було вказано, що покупцями земельної ділянки є вона [PERSON] та [PERSON] Тому, вважає, що в даному випадку [PERSON] не є добросовісним набувачем, оскільки знала про протиправність дій [PERSON] по відчуженню ним одноособово земельної ділянки, яка перебувала в спільній сумісній власності [PERSON] та [PERSON] За наведених обставин позивач [PERSON] звернулася до суду із вказаним позовом та просить витребувати з чужого незаконного володіння [PERSON] на користь [PERSON] та [PERSON] земельну ділянку площею 0,0421 га, кадастровий номер 0520688200:02:003:0018 та земельну ділянку, площею 0,1494 га, кадастровий номер 0520688200:02:003:0020, що розташовані за адресою: Вінницька область, Вінницький район, с. Широка Гребля, вул. Леніна, 105. В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник [PERSON] позовні вимоги підтримали в повному обсязі за обставин, викладених в позовній заяві, просили позов задовольнити. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, заперечував щодо їх задоволення та пояснив, що 30.06.2015 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу земельних ділянок, які зареєстровані за адресою: [INFO]. На момент укладення вищезгаданого договору [PERSON] не знала та не могла ніяким чином дізнатись, що позивач являється співвласником спірних земельних ділянок разом із [PERSON], а вона є добросовісним набувачем, оскільки вжила усіх розумних заходів, виявила обережність та обачність при укладенні даного договору для з'ясування правомочностей продавця на відчуження майна, оскільки для укладення договору звернулась до приватного нотаріуса Вінницького районного нотаріального округу [PERSON] Перед укладенням оспорюваного договору було перевірено відсутність заборони відчуження або арешту земельних ділянок, а також відсутність обтяження земельних ділянок іпотекою згідно Державного реєстру речових прав на майно та їх обтяжень, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна в порядку доступу нотаріусів, Державного реєстру обтяжень рухомого майна. Разом з тим, як вказано у п. 1.6 договору, що на момент укладення цього Договору, земельні ділянки вільні від будь-яких майнових прав і претензій третіх осіб, не перебувають під арештом чи забороною відчуження, а також; в іпотеці, податковій заставі, судового спору по ним немає, відносно них не укладено будь-яких договорів по відчуженню; як внесок до статутного капіталу юридичних осіб земельні ділянки не передані, ніяких прав на них у третіх осіб, як в межах, так і за межами України, які можуть бути порушеними внаслідок укладення цього договору, немає, ділянки не передані у довічне чи тимчасове користування (найм, позичка), вільні від сервітутів у користуванні ними. Окрім того, у 2016 році позивачем у даній справі, було подано позов до [PERSON], де [PERSON] було залучено в якості співвідповідача про визнання договору купівлі-продажу земельних ділянок, укладеного між [PERSON] та [PERSON] недійсним. Тоді ж їй стало відомо про існування розписки, складеної власноручно [PERSON], відповідно до якої ще у 2007 році позивачем було отримано від [PERSON] кошти за частку землі 0,1915 га в с. Широка Гребля Вінницького району в сумі 2000 (дві тисячі) доларів США. Претензій до [PERSON] не має. На відношення вказаної розписки саме до земельних ділянок, що стосуються предмету спору вказує відповідь Широкогребельської сільської ради, згідно якої інших земельних ділянок у [PERSON] на території вказаної сільської ради не було. Тому, спірні земельні ділянки не були загублені, викрадені та не вибули поза волею позивача, а тому жоден із пунктів, визначених ч.1 ст. 388 ЦК України не може бути застосованим як підстава для витребування майна у добросовісного набувача. Посилання позивача на той факт, що в момент укладення договору купівлі-продажу земельних ділянок 30.06.2015 року, [PERSON] могла знати про те, що [PERSON] не є одноособовим власником спірних земельних ділянок, вважає безпідставним та необґрунтованим з огляду на те, що під час укладення договору купівлі-продажу спірних земельних ділянок, відповідачу було пред'явлено Державний акт на право приватної власності на землю серії ВН від 17.05.1997 року, виданого Широкогребельською сільською радою Вінницького району Вінницької області, за яким власником земельної ділянки загальною площею 0,1915 га являється [PERSON] на праві приватної власності. В даному державному акті інших співвласників не зазначено. Примірника договору купівлі-продажу земельної ділянки №1-858 від 12.03.1997 року, укладеного між [PERSON] та [PERSON], [PERSON], їй пред'явлено не було, і він не був підставою для укладення договору купівлі продажу №1372 від 30.06.2015 року, в зв'язку з чим він відсутній у нотаріальній справі щодо посвідчення вказаного договору в приватного нотаріуса Вінницького районного нотаріального округу, [PERSON] Про наявність рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 18.11.2015 року, про недійсність Державного акту, та про умови договору купівлі-продажу земельних ділянок №1-858 від 12.03.1997 року, відповідачу стало відомо уже в судовому засідання по цивільній справі №128/558/16-ц за позовом [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про визнання недійсним договору купівлі-продажу земельних ділянок, а не під час укладення між [PERSON] та [PERSON] договору купівлі продажу. Тому, за наведених обставин, просить в задоволенні позову відмовити. Представник третьої особи без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача [PERSON] [PERSON] в судовому засіданні заперечувала щодо задоволення позову з підстав, які аналогічні поясненням представника відповідача [PERSON] [PERSON] Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази в їх сукупності, давши їм належну правову оцінку, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч. 1\~ст. 3 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частиною 1\~ст. 15 ЦК України\~визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Судом встановлено, що 12.03.1997 року між [PERSON] та [PERSON], [PERSON] укладено Договір купівлі-продажу земельної ділянки, згідно умов якого [PERSON] продав, а [PERSON] і [PERSON] купили земельну ділянку площею 0,1915 га, розміщену на землях, що знаходяться у віданні Широкогребельської сільської Ради народних депутатів Вінницького району і надану для обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства. Даний договір посвідчено [PERSON], завідуючою Вінницької районної державної нотаріальної контори, зареєстровано в реєстрі за №1-858 (а.с.5). На підставі вказаного договору купівлі продажу №1-858 від 12.03.1997 року, [PERSON] 17.05.1997 року було видано державний акт на право приватної власності на землю, серії ВН, згідно якого йому передається у приватну власність земельна ділянка площею 0,1915 га, яка розташована на території с. Широка Гребля Широкогребельської сільської ради, яку передано для обслуговування жилого будинку та ведення особистого підсобного господарства, що підтверджується копією державного акту на право приватної власності на землю, серії ВН від 17.05.1997 року (а.с.5). На підставі вказаного державного акту [PERSON] зареєстрував своє право приватної власності на земельні ділянки площею 0,0421 га, кадастровий номер 0520688200:02:003:0018 та земельну ділянку, площею 0,1494 га, кадастровий номер 0520688200:02:003:0020, які розташовані за адресою: Вінницька область, Вінницький район, с. Широка Гребля, Леніна, 105 у встановленому законом порядку, що підтверджується копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 11.12.2014 року (а.с.48,49). Рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 18.11.2015 року у справі №128/3410/15-ц позов [PERSON] до Широкогребельської сільської ради Вінницького району Вінницької області, [PERSON] про визнання недійсним державного акту на право приватної власності на землю задоволено. Визнано незаконними дії Широкогребельської сільської ради Вінницького району Вінницької області по складанню, видачі та реєстрації Державного акту на право приватної власності на землю серії ВН від 17.05.1997 року, виданого на підставі договору купівлі продажу № 1-858 від 12.03.1997 року про передачу у приватну власність [PERSON] земельної ділянки площею 0,1915 га для обслуговування жилого будинку та ведення особистого підсобного господарства. Визнано недійсним Державний акт на право приватної власності на землю серії ВН від 17.05.1997 року, виданий на підставі договору купівлі продажу № 1-858 від 12.03.1997 року про передачу у приватну власність [PERSON] земельної ділянки площею 0,1915 га для обслуговування жилого будинку та ведення особистого підсобного господарства (а.с.6,7). Дане рішення набуло законної сили 30.11.2015 року. У відповідності до ч.3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Як вбачається із вказаного рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 18.11.2015 року, судом встановлено, що спірна земельна ділянка належить [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності, тому згідно ч.3 ст. 61 ЦПК України, дана обставина не підлягає доказуванню. 30.06.2015 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено Договір купівлі-продажу земельних ділянок, згідно умов якого [PERSON] передав у власність (продав) [PERSON] земельну ділянку площею 0,0421 га, кадастровий номер 0520688200:02:003:0018 та земельну ділянку, площею 0,1494 га, кадастровий номер 0520688200:02:003:0020, які розташовані за адресою: Вінницька область, Вінницький район, с. Широка Гребля, Леніна, 105 (а.с.8). Даний договір посвідчено [PERSON], приватним нотаріусом Вінницького районного нотаріального округу, зареєстровано в реєстрі за №1372. Згідно п.п. 1.2., 1.3. вказаного договору купівлі-продажу земельних ділянок цільове призначення земельної ділянки-1: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). Цільове призначення земельної ділянки-2: для ведення особистого селянського господарства. Земельні ділянки належать Продавцеві на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ВН, виданого Широкогребельською сільською радою народних депутатів Вінницького району Вінницької області 17 травня 1997 року на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки, посвідченого 12 березня 1997 року за реєстровим №1-858, і зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №3. На момент укладення вказаного договору [PERSON] 30.06.2015 року надав приватному нотаріусу Вінницького районного нотаріального округу [PERSON] заяву про те, що на час укладення договору у зареєстрованому шлюбі не перебуває та не перебував на момент придбання земельної ділянки площею 0,0421 га, кадастровий номер 0520688200:02:003:0018 та земельної ділянки, площею 0,1494 га, кадастровий номер 0520688200:02:003:0020, які розташовані за адресою: Вінницька область, Вінницький район, с. Широка Гребля, Леніна, 105. Також вказав, що вказана нерухомість не є обєктом спільної сумісної власності подружжя та перебуває в його особистій приватній власності, будь яких прав щодо неї в інших осіб немає (а.с. 63). 30.06.2015 року [PERSON] надав розписку про те, що він отримав від [PERSON] грошові кошти у розмірі 90,000 (девяносто тисяч) грн. за передачу у власність двох земельних ділянок площею 0,0421 га, кадастровий номер 0520688200:02:003:0018 та площею 0,1494 га, кадастровий номер 0520688200:02:003:0020, які розташовані за адресою: Вінницька область, Вінницький район, с. Широка Гребля, Леніна, 105 (а.с.72). На підставі договору купівлі продажу земельних ділянок від 30.06.2015 року, відповідач [PERSON] зареєструвала право приватної власності у встановленому законом порядку на земельну ділянку площею 0,0421 га, кадастровий номер 0520688200:02:003:0018 та земельну ділянку, площею 0,1494 га, кадастровий номер 0520688200:02:003:0020, які розташовані за адресою: Вінницька область, Вінницький район, с. Широка Гребля, Леніна,105, про що свідчать копії витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с.68,69). 26.04.2007 року [PERSON] надала розписку про те, що вона отримала від [PERSON] гроші за частину земельної ділянки 09,15 га в с. Широка Гребля Вінницького району в сумі 2 (дві тисячі) доларів США, претензій до [PERSON] немає (а.с.44). 19.04.2011 року [PERSON] надав розписку про те, що він разом із [PERSON] купляли земельну ділянку в с. Широка Гребля, Вінницького району Вінницької області та у разі продажі вказаної земельної ділянки зобовязався сплатити [PERSON] половину її вартості (а.с. 37). Також, 25.11.2010 року [PERSON] надав розписку про те, що він разом із [PERSON] купляли земельну ділянку в с. Широка Гребля, Вінницького району Вінницької області та у разі продажі вказаної земельної ділянки зобовязався сплатити [PERSON] половину її вартості, а також напротязі 2011 року повернути 5 (пять тисяч) 500 доларів США (а.с.38). Як вбачається із відповіді Широкогребельської сільської ради Вінницького району Вінницької області від 29.04.2016 року №128, згідно земельно кадастрової книги та книги сплати земельного податку з 1997 року по 30.06.2015 року власником земельної ділянки в розмірі 0,1842 за адресою: с. Широка Гребля, вул. Леніна (Українська), 105, Вінницького району Вінницької області являвся [PERSON] (а.с.70), що не відповідає дійності. Також, особовий рахунок №12000246, який відкрито за адресою: вул. Українська (бувша Леніна), 105, с. Широка Гребля, Вінницького району Вінницької області в період з 12.09.2005 року по 30.11.2015 року рахувався за [PERSON], про що свідчить відповідь СО «Замостянські ЕМ» від 21.06.2016 року (а.с.71). Стаття 41 Конституції України проголошує, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. У статті першій Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованого Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97?ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», зазначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Нормами цивільного законодавства передбачені засади захисту права власності. Відповідно до статей 317, 319 ЦК України саме власнику належить право розпоряджатися своїм майном за власною волею. З огляду на абсолютність права власності власнику надається багато прийомів, способів та засобів захисту свого права. Одним із таких засобів є витребування майна із чужого незаконного володіння. Відповідно до закріпленого в статті 387 ЦК України загального правила власник має необмежене право витребувати майно із чужого незаконного володіння. Відповідно до частини першої статті 388 ЦК Укаїни якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: 1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; 2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; 3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. Витребування майна шляхом віндикації застосовується до відносин речово-правового характеру, зокрема якщо між власником і володільцем майна немає договірних відносин і майно перебуває у володільця не на підставі укладеного з власником договору. Право власника на витребування майна від добросовісного набувача на підставі частини першої статті 388 ЦК України повязується з тим, у який спосіб майно вибуло з його володіння. Указана норма передбачає вичерпне коло підстав, коли за власником зберігається право на витребування свого майна від добросовісного набувача. Однією з таких підстав є вибуття майна з володіння власника або особи, якій він передав його, не з їхньої волі іншим шляхом. За змістом статті 388 ЦК України випадки витребування майна власником від добросовісного набувача обмежені й можуть мати місце за умови, що майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно, поза їх волею. Наявність в діях власника волі на передачу майна іншій особі виключає можливість його витребування від добросовісного набувача. Норма статті 388 ЦК України може застосовуватись як підстава позову про повернення майна від добросовісного набувача, якщо майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно, не з їхньої волі іншим шляхом, яке було відчужене третій особі, якщо між власником та володільцем майна не існує жодних юридичних відносин. Отже, вирішуючи спір про витребування майна з чужого незаконного володіння, суди повинні були встановити, чи вибуло спірне майно з володіння власників у силу обставин, передбачених частиною першою статті 388 ЦК України, зокрема чи з їхньої волі вибуло це майно з їх володіння. Оскільки добросовісне набуття в розумінні статті 388 ЦК України можливе лише тоді, коли майно придбано не безпосередньо у власника, а в особи, яка не мала права відчужувати це майно, наслідком угоди, укладеної з таким порушенням, є повернення майна з чужого володіння. Відповідний правовий висновок міститься в постанові Верховного Суду України від 02.03.2016 року у справі № 6-3090цс15, від 16.09.2015 року у справі №6-1203цс15, який згідно зі статтею 360-7 ЦПК України є обовязковим для всіх субєктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Так, судом встановлено, що майно, а саме земельна ділянка площею 0,1915 га, розміщена на землях, що знаходяться у віданні Широкогребельської сільської Ради народних депутатів Вінницького району і надану для обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства, яка була придбана позивачем [PERSON] та [PERSON] на підставі договору купівлі продажу земельної ділянки від 12.03.1997 року та яка в подальшому розділена дві земельні ділянки площею 0,0421 га, кадастровий номер 0520688200:02:003:0018 та площею 0,1494 га, кадастровий номер 0520688200:02:003:0020, розташовані за адресою: Вінницька область, Вінницький район, с. Широка Гребля, Леніна, 105, які 30.06.2015 року [PERSON] продав [PERSON], належить [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності. Тобто, позивач [PERSON] є співвласником земельних ділянок площею 0,0421 га, кадастровий номер 0520688200:02:003:0018 та площею 0,1494 га, кадастровий номер 0520688200:02:003:0020, що розташовані за адресою: Вінницька область, Вінницький район, с. Широка Гребля, Леніна, 105. Однак, всупереч вимогам закону Широкогребельською сільською радою Вінницького району Вінницької області, державний акт на право приватної власності на землю серії ВН від 17.05.1997 року було видано лише [PERSON]І, який згідно рішення Вінницького районного суду вінницької області від 18.11.2015 року визнано недійним. За таких обставин, враховуючи те, що [PERSON] не мала наміру відчужувати належну їй на праві спільної сумісної власності земельну ділянку, повноваженнями щодо її відчуження [PERSON] не наділяла, дії останнього не відповідали її волі, тому суд дійшов висновку про те, що належне їй на праві спільної сумісної власності майно вибуло поза її волею, а відтак земельна ділянка підлягає витребуванню в добросовісного набувача на користь позивачки відповідно до статті 388 ЦК України. Враховуючи вище викладене, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги позивача є законними, обгрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ч.1\~ст. 88 ЦПК України\~стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Враховуючи те, що позивачу було відстрочено сплату судового збору до розгляду справи по суті, суд вважає, що їх слід стягнути з відповідача на користь держави.

Outcome: approved