Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-13 00:00:00

[PERSON] звернулася до Деснянського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] про визнання права власності на майно у спадковому майні за законом. Свої вимоги мотивує тим, що [INFO] померла мати - [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 384 від 29.05.2012р. [PERSON] є донькою померлої [PERSON] , відповідно до свідоцтва про народження, виданого бюро ЗАГС Дніпровського району м. Києва, актовий запис № 2629 від 08.09.1972 р. Після смерті матері [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої увійшли: квартира [ADDRESS] ; Ѕ частини нежитлового будинку з надвірними спорудами, що знаходиться по [ADDRESS] .; Ѕ частини права на земельну частку (паю), що знаходиться в с. Убіжичі, Ріпкінського району, Чернігівської обл. розміром 3,75 га.; Ѕ частина грошових вкладів з відповідними відсотками та сумами компенсації, що знаходяться в Ріпкинському районному відділенні банку № 3273 Чернігівської області на рахунках № [NUMBER] , № [NUMBER] , № [NUMBER] , № [NUMBER] , № [NUMBER] , № [NUMBER], № [NUMBER] та філії Ріпкинського районного відділення ощадного банку № 3273/15 Ріпкинського районну Чернігівської області на рахунках № [NUMBER] , № [NUMBER] , № [NUMBER] , № [NUMBER] , № [NUMBER] , № [NUMBER] , що належали спадкодавцю на підставі Свідоцтва про спадщину від 01.12.2004 р. Позивач та відповідач є сестрами та спадкоємцями першої черги, які у встановлений законом термін звернулись з заявами про прийняття спадщини. Постановою державного нотаріуса Храпійчук Т.В. від 25.06.2016р. сторонам було відмовлено в видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки, між ними існує спір стосовно права на спадщину та у зв?язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно. Конфлікт між позивачем та відповідачем виник з приводу суми компенсації, яку бажає отримати відповідач, за Ѕ частини квартири, за яку позивач запропонувала відповідачу компенсацію в розмірі 150 000,00 грн. з урахуванням того, що 21.04.2000 року позивач подарувала відповідачу 29/100 квартири [ADDRESS] , в якій зараз проживає відповідач. Оскільки відповідача не влаштувала пропозиція позивача, відповідач не надала нотаріусу оригінали правовстановлюючих документів на спадкове майно, що призвело до відмови державним нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину. Вказані неправомірні дії відповідача призвели до порушення прав позивача на спадкування, у зв?язку з чим вона була змушена звернутися до суду з позовом за захистом порушених прав, в якому просить визнати в порядку спадкування за законом за позивачем право власності: на 1/2 частину квартири [ADDRESS] , на 1/4 частину будинку [ADDRESS] , на 1/4 частину земельної ділянки (пай) площею 3,75 га, яка знаходиться в с. Убіжичі Ріпкінського району Чернігівської області,, що належали спадкодавцю [PERSON] А також, позивач просить стягнути з відповідача на свою користьсуму вкладу в розмірі 12500,00 грн. та 6802,08 грн. - відсотків за користування грошима. Ухвалою судді від 16.03.2017 р. було відкрито провадження по справі, призначено до розгляду у підготовчому засіданні 11.09.2018 р. 08.11.2018 р. по справі було закрито підготовче провадження у справі та призначено її до розгляду у судовому засіданні. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила суд про їх задоволення, посилаючись на обставини, що викладені у позовній заяві. Відповідач у судовому засіданні проти позову [PERSON] заперечувала частково та пояснила, що вони дійти згоди з приводу розподілу спадщини не можуть, оскільки позивач не згодна вирішувати дані питання мирним шляхом. Крім того, повідомила, що вона зверталася до суду з аналогічним позовом, де в свою чергу [PERSON] була відповідачем, Деснянським районним судом 02.11.2018 р. було винесено рішення, яким позовні вимоги були задоволенні, на підставі даного рішення відповідачка претензій до позивачки не має, заперечує проти стягнення коштів в розмірі 12500,00 грн. та 6802,08 грн., оскільки дані кошти витрачались на похорон. Мати за життя довіряла кошти відповідачу і надала довіреність. Коли померла мати, відповідач 29.05.2012 р. зняла кошти за порадою позивача, яка рекомендувала зняти їх для оплати похорон матері. Представник третьої особи у судове засідання не з?явився, однак направив на адресу суду заяву, з проханням здійснювати розгляд справи за його відсутності, за наявними в матеріалах справи доказами та ухвалити за результатами їх розгляду рішення відповідно до норм чинного законодавства. Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, з?ясувавши обставини та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, 08.08.1972 р. народилась позивачка по справі - [PERSON]. В графі батько зазначений [PERSON] , в графі матір - [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.84). Відповідно до копії свідоцтва про одруження, [PERSON] змінила прізвище на [PERSON] , у зв`язку з одруженням 05.06.1998 року (а.с.85). [INFO] у віці 75 років у м. Києві померла матір сторін, що підтверджується наданою суду копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у м. Києві (а.с. 79). З наданих суду копії свідоцтва про право власності на квартиру, виданого 20.09.2000 р. Головним управлінням житлового забезпечення Київської міської державної адміністрації, вбачається, що квартира [ADDRESS] зареєстрована та належить на праві приватної власності [PERSON] (а.с. 19). Відповідно до копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 13.12.2004 р. [PERSON] була спадкоємцем майна померлого [PERSON] , а саме - &#189; частини права на земельну частку (пай) землі, яка перебуває у колективній власності КСП ім. Щорса с. Убіжичі Ріпкинського районну Чернігівської області, розміром 3,75 в умовних кадастрових гектарах, без визначення меж цієї частки в натурі, а також Ѕ частини грошових вкладів з відповідними відсотками та сумами компенсації, що знаходяться в Ріпкинському районному відділенні банку № 3273 Чернігівської області на рахунках № [NUMBER] , № [NUMBER] , № [NUMBER] , № [NUMBER] , № [NUMBER] , № [NUMBER], № [NUMBER] та філії Ріпкинського районного відділення ощадного банку № 3273/15 Ріпкинського районну Чернігівської області на рахунках № [NUMBER] , № [NUMBER] , № [NUMBER] , № [NUMBER] , № [NUMBER] , № [NUMBER] , належних спадкодавцю згідно довідки виданої Ріпкинським відділенням № 3273 Чернігівського обласного управління ВАТ Державний Ощадний Банк України від 03.12.2004 р. за № 792 (а.с. 20). Згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, виданого 21.12.2004 р. Чернігівським міжміським бюро технічної інвентарізації, об?єкт нерухомості, а саме будинок [ADDRESS] , на підставі свідоцтв про право на спадщину, виданих Ріпкинською державною нотаріальною конторою, належить на праві власності [PERSON] та [PERSON] в рівних частках - по Ѕ частині на кожну (а.с.21). У встановлений законом строк сторони звернулись до П?ятнадцятої Київської державної нотаріальної контори, із відповідними заявами про прийняття спадщини за законом (а.с. 77, 78). Постановою державного нотаріуса П`ятнадцятої Київської державної нотаріальної контори Храпійчук Т.В. було відмовлено у видачі позивачу та відповідачу свідоцтва про право на спадщину, після смерті їхньої матері - [PERSON] (а.с. 103). Як зазначено у вищевказаній постанові державного нотаріуса, 25.06.2015 р. нотаріусом було призначено оформлення спадкових справ спадкоємцями [PERSON] . На прийомі у нотаріуса спадкоємців звинувачували одна одну у відсутності права на спадкування майна матері. Оскільки, оригінал правовстановлюючого документу на квартиру було забрано у нотаріуса, а документів на земельну ділянку не надано, між спадкоємцями існував спір щодо часток кожної у спадковому майні, державним нотаріусом було відмовлено у видачі таких свідоцтва. Відповідно до ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України, визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частина 1 ст.1220 ЦК України передбачає, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до ч.3 ст.1223 ЦК України, право на спадкування виникає у день відкриття спадщини Згідно вимог ст.1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Суб?єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі. Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 р. № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» та за нормою ч. 1 ст. 1258 ЦК України, справи про спадкування за законом мають вирішуватись на основі правил глави 86 ЦК України. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Відповідно до ч.2 ст.1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно з ч.1 ст.1267 ЦК України, частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Частина 1 ст.1268 ЦК України передбачає, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. За правилами ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Зі змісту ст.321 ЦК України вбачається, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Водночас, відповідно до ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно до ст.392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. На підставі п.4.14 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 р. №296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів. Згідно зі ст. 182 ЦК України та ст. 3 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 р. № 1952-ІV, право власності на нерухомість підлягає обов?язковій державній реєстрації та виникає з моменту такої реєстрації. Будь-які правочини щодо нерухомого майна, в тому числі видача свідоцтва про право на спадщину, вчиняються, якщо право власності на таке майно зареєстровано згідно з вимогами цього Закону. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 р. №7 «Про судову практику у справах про спадкування» зазначено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Як було встановлено судом, та випливає з наданої суду копії спадкової справи, сторони, у встановлені законом строки, звернулись із відповідними заявами про прийняття спадщини після смерті їхньої матері [PERSON] , заяви від інших спадкоємців не надходили. Аналізуючи наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності,

Outcome: partial