Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-24 00:00:00

[PERSON] звернулася до Кремінського районного суду Луганської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову [PERSON] посилається на те, що між нею та [PERSON] було укладено шлюб 16.04.2015. З 02.02.2017 між ними припинені фактичні шлюбні стосунки у звязку із несумісністю характерів. Позивач переконана, що подальше сімейне життя і збереження шлюбу з відповідачем неможливе, на примирення вона не згодна. Від спільного подружнього життя сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO] Також позивач просила після розірвання шлюбу залишити їй прізвище чоловіка. У підготовче судове засідання позивачка не зявилася, надала суду заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності, позов підтримала у повному обсязі. Відповідач у підготовче судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій вказав, що визнає позовні вимоги у повному обсязі. Суд, розглянувши цивільну справу в межах заявлених позовних вимог, всебічно та обєктивно дослідивши та оцінивши за своїм внутрішнім переконанням докази, які містяться в матеріалах справи, як окремо, так і в їх сукупності вважає, що позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 200 Цивільного процесуального кодексу України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. У ч. 4 ст. 206 ЦПК України зазначається, що у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що [PERSON] (дошлюбне прізвище Капацій) [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, який було зареєстровано 16 квітня 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кремінського районного управління юстиції у Луганській області, актовий запис № 29, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ЕД № 219049 (а.с. 5). Від цього шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ЕД № 363567 (а.с. 6). Відповідно до\~ст. 24 Сімейного кодексу України\~шлюб має ґрунтуватись на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч. 3, 4\~ст. 56 СК України\~кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, примушування подружжя до припинення шлюбних відносин чи їх збереження є неприпустимим і є порушенням права на свободу та особисту недоторканість. Із позовної заяви судом встановлено, що з 02 лютого 2017 року між подружжям припинені фактичні шлюбні стосунки у звязку із несумісністю характерів. Позивач переконана, що подальше сімейне життя і збереження шлюбу з відповідачем неможливе, на примирення вона не згодна, за домовленістю сторін дитина залишається проживати з позивачем. Відповідачем до суду не надано доказів, які спростовують доводи позивачки, також не надано доказів, які підтверджують можливість подальшого спільного життя подружжя та збереження їх шлюбу. В той же час, у наданій суду заяві відповідач також наполягає на розірванні шлюбу. Згідно з ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 1\~ст. 110 СК України\~позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. У ч. 3 ст. 105 СК України зазначається, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу. У відповідності до\~ ст. 112 СК України\~шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Оскільки судом встановлено, що дана родина розпалася, позивач наполягає на розлученні, а відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу, суд вважає за необхідне розірвати шлюб між ними. Згідно з ч. 4 ст. 294 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Таким чином, суд вважає за необхідне залишити позивачу після розірвання шлюбу прізвище «Мітрохіна», оскільки згідно зі ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі викладеного,

Outcome: approved