Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-10 00:00:00

[PERSON] звернулася до Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на дитину. В обґрунтування позовною заяви зазначено, що 5 серпня 2008 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб. Вони мають спільну дитину - [PERSON], [INFO]. Пів року тому вони з чоловіком посварилися та з того часу разом не проживають. Відповідач припинив надавати матеріальну допомогу на утримання доньки і зараз дитина проживає разом з нею та знаходиться на повному її утриманні. Відповідач нікого на утриманні не має, а тому має можливість надавати допомогу на утримання дитини. На підставі вищевикладеного [PERSON] просила суд стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на дитину в розмірі 1000 грн. щомісячно до повноліття дитини. В судове засідання позивач не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, подала заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримала та просила суд задовольнити заявлені позовні вимоги. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, підтвердив, що дійсно дитина зараз проживає з позивачем. Він інших дітей не має. Оскільки він не працює та не має регулярного заробітку, не надає матеріальну допомогу на утримання дитини регулярно, проте від свого обов'язку утримувати дитину не відмовляється. Суд, вислухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків. Судом встановлено такі обставини та відповідні їм правовідносини. [PERSON] та [PERSON] мають спільну дитину - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.4). Сторони разом не проживають, а дитина проживає разом з позивачем, що в судовому засіданні не заперечував відповідач, тому ця обставина у відповідності до ч. 1 ст. 61 ЦПК України не підлягає доказуванню. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Оскільки відповідач є батьком малолітньої дитини, домовленості (договору) щодо сплати аліментів на утримання доньки між сторонами у справі, досягнуто не було, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення аліментів підлягають задоволенню. Згідно з ч. 1 ст. 184 Сімейного кодексу України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу отримує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів суд відповідно до ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України враховує стан здоров'я дитини, той факт, що дитина потребує утримання, та те, що відповідач не надав суду доказів про наявність у нього на утриманні інших дітей, непрацездатних батьків та про проведення з нього стягнень на утримання зазначених осіб, а також ту обставину, що відповідач ніде офіційно не працює, а тому має нерегулярний, мінливий дохід, що підтверджується його трудовою книжкою (а.с.13). За таких обставин, суд прийшов до висновку про те, що вбачаються підстави для задоволення заявлених позовних вимог та стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини в твердій грошовій сумі у розмірі 500 грн. до досягнення дитиною повноліття. При визначенні розміру аліментів суд приймає до уваги розмір мінімального прожиткового мінімуму на дитину віком від 6 років, який визначений Законом України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» від 25 грудня 2015 року - 1455 грн. (з травня 2016 року - 1531 грн.), а також те, що обов'язок щодо утримання дитини мають двоє батьків, а не лише той, з ким дитина не проживає. У зв'язку з чим суд приходить до висновку, що позов [PERSON] про стягнення аліментів підлягає частковому задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Вирішуючи при ухваленні рішення питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд бере до уваги, що згідно з п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивача було звільнено від сплати судового збору при зверненні до суду, тому відповідно до ч. 3 ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави у розмірі 551 грн. 20 коп. Згідно п.1 ч.1 ст. 367 Цивільного процесуального кодексу України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial