Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-21 00:00:00

[PERSON] звернулася до суд із позовом до [PERSON] , в якому просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на навчання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини зі всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 26.10.2020 і до закінчення навчання або досягнення дитиною двадцятитрьохрічного віку, посилаючись на те, що вона перебувала з [PERSON] у зареєстрованому шлюбі, який вони розірвали у 06.10.2009. Від даного шлюбу у них народився син [PERSON] , [INFO] , який проживає з нею та знаходиться на її утриманні. На даний час син є повнолітнім, однак продовжує навчання у Козятинському міжрегіональному вищому професійному училищі залізничного транспорту на денній формі навчання. Оскільки син самостійних джерел для життя та навчання не має, тому на період навчання він потребує матеріальної допомоги. [PERSON] працює, отримує гідну заробітну плату, і тому має можливість утримувати їхню спільну дитину, проте в добровільному порядку відмовляється надавати матеріальну допомогу на період його навчання. Позивач надала до суду телефонограму, в якій позовні вимоги підтримав. Відповідач надав до суду телефонограму, в якій позовні вимоги визнав. Ухвалою Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 07.12.2020 провадження у справі відкрито, справу призначено за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано 28.07.2016 (а.с.6). Від спільного проживання сторони мають сина [PERSON] , [INFO] (а.с.5). [PERSON] є студентом денної форми навчання Козятинського міжрегіонального вищого професійного училища залізничного транспорту, навчається за кошти державного замовлення, отримує стипендію, термін навчання до 28.06.2021 (а.с.7). Згідно з ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Положеннями ст. 200 СК України передбачено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків. Відповідно до ст.182 СК України при призначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з п. 20 постанови Пленуму ВСУ № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батька можливість надавати таку допомогу. Таким чином, у зазначеній нормі права законодавець пов`язує обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років із розрахунку наявності такої можливості у батьків надавати таку матеріальну допомогу. Оскільки відповідач є особою працездатного віку, доказів неможливості надавати матеріальну допомогу суду надано не було, а тому він може та повинен надавати матеріальну допомогу на утримання свого повнолітнього сина, який продовжує на теперішній час навчання. Крім того, суд враховує позицію відповідача щодо визнання позову. Згідно із ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Враховуючи те, що батьки обоє повинні приймати участь у матеріальному утриманні та вихованні дітей, суд вважає, що з відповідача слід стягнути аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частини зі всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно до закінчення навчання або досягнення дитиною двадцятитрьохрічного віку, що буде відповідати вимогам закону та принципам справедливості. На підставі наведеного та

Outcome: approved