Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-27 00:00:00

[PERSON] звернулася до Люботинського міського суду Харківської області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] зазначила, що вона 26 березня 2011 року зареєстрував шлюб з відповідачем. В період шлюбу у сторін народилася донька [PERSON], [INFO]. Дитина проживає разом з матірю, батько не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. У зв'язку з наведеним позивач просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку відповідача, але неменше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 11 липня 2016 року і до досягнення дитиною повноліття. Сторони були повідомлені про час та місце розгляду справи своєчасно та належним чином, в судове засідання не зявилися. Позивачка направила до суду заяву, в якій зазначила, що підтримує свої позовні вимоги про стягнення аліментів в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку, щомісяця до досягнення дитиною повноліття, просить розглядати справу без її участі. Відповідач по справі [PERSON] в судове засідання не зявився, направив до суду заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги про стягнення аліментів визнає в повному обсязі та просить розглядати справу без його участі. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити у відсутності сторін по справі, які були належним чином та своєчасно повідомлені про час і місце розгляду справи. Відповідно до вимог ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, враховуючи думку сторін по справі, дослідивши матеріали справи та оцінивши зібрані докази по справі, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню повністю, виходячи з наступного. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Сторони зареєстрували шлюб 26 березня 2011 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Люботинського міського управління юстиції в Харківській області, актовий запис № 23 (а.с.3). Від спільного проживання у позивачки з відповідачем народилася донька [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Люботинського міського управління юстиції Харківської області, актовий запис № 146 від 05 серпня 2011 року (а.с.4). Батьком малолітньої дитини записано відповідача [PERSON], який на даний час мешкає окремо. Дитина проживає разом з матірю та знаходиться на її утриманні. Відповідач працює помічником машиніста електропоїзду відокремленого підрозділу «Моторвагонне депо Люботин» та отримує заробітну плату. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Якщо вони ухиляються від цих зобов'язань, аліменти на їх утримання стягуються у судовому порядку. При ухваленні рішення суд виходить з рівності виконання обовязків батьками по утриманню дитини і враховує при цьому вимоги ст. 182 Сімейного Кодексу України, а саме: стан здоровя та матеріальне становище дітей, стан здоровя та матеріальне становище відповідача, а також інші обставини, передбачені ст. 182 Сімейного кодексу України. Згідно ч. 1 ст. 183СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно зі ст.ст. 10, 11 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Відповідно до ч. 3 ст. 10, ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідач позовні вимоги визнав повністю та погодився сплачувати аліменти у вказаному розмірі. Оскільки, зазначені обставини сторонами визнані та не оспорюються, суд відповідно до вимог ст. 61 ЦПК України вважає їх встановленими та такими, що не підлягають доказуванню. Відповідач не скористався своїм правом надати суду відповідні докази, щодо добровільної сплати аліментів на утримання неповнолітньої дитини чи доказів неможливості сплати аліментів через хворобу чи з інших причин. Відповідно до ч.1,2 ст. 37 Ковенції ООН «Про права дитини» від 20 листопада 1989 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей, умов життя, необхідних для розвитку дитини. З огляду на наведене, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню повністю. Так як відповідач працює, але постійно добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання дитини то суд стягує із [PERSON], [INFO] аліменти на користь [PERSON],[INFO], на утримання доньки [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму відповідного віку дитини щомісячно, починаючи з 11 липня 2016 року до досягнення дитиною повноліття. При цьому суд бере до уваги стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище відповідача. В звязку з тим, що позивачка звільнена від сплати судових витрат при поданні позову до суду, то суд стягує з відповідача по справі [PERSON], на підставі ч. 2 ст. 79, ч. 2 ст. 88 ЦПК України судовий збір у розмірі 551,2 грн.

Outcome: approved