Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-29 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до Устилузької міської ради Володимир-Волинського району Волинської області про визнання права власності на спадкове будинковолодіння. В своїй позовній заяві посилається на те, що [INFO] помер її брат [PERSON], заповіту на належне йому майно він не залишив, тому після його смерті відкрилася спадщина за законом на належне йому на праві приватної власності майно, в тому числі на індивідуальний житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами в [ADDRESS].В даний час виникла необхідність оформити свої спадкові права на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, однак постановою приватного нотаріуса Володимир-Волинського районного нотаріального округу Волинської області Велимчаниці Анатолія Івановича позивачу відмовлено в оформленні спадкових прав та видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на це нерухоме майно, так як відсутні правовстановлюючі документи, необхідні для видачі свідоцтва про право на спадщину.У зв'язку з цим просить суд визнати за нею право власності на вищезгадане будинковолодіння в порядку спадкування за законом. У судове засідання позивач не з'явилась, подала до суду заяву про те, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить суд їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві та за наявними матеріалами справи, просить суд слухати справу у її відсутності. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, від міського голови м. Устилуг Володимир-Волинського району Волинської області в адресу суду надійшла заява про те, що він позовні вимоги визнає в повному обсязі, просить розглядати позовну заяву [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно без його участі. У відповідності до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку щодо можливості задоволення позовної заяви [PERSON] з наступних підстав. Згідно наявного у справі витягу з по господарської книги № 4 за 2001-2003 р.р. по с. Хрипаличі Устилузької міської ради Володимир-Волинського району Волинської області, наданого листом № 463 від 18 липня 2017 року, по особовому рахунку [NUMBER] житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами належить [PERSON], знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Будинок збудований - 1959 року. Копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 20 липня 2017 року стверджується, що [PERSON] помер [INFO]. Як вбачається із фактичних даних, які містяться в матеріалах справи, спірні правовідносини між сторонами виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України 01 січня 2004 року та продовжують існувати у даний момент. У відповідності до п.п. 4 та 5 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, він застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. За таких умов, при розгляді даної справи суд опирається на норми законодавства, які діяли як до 01 січня 2004 року, так і на даний час, залежно від часу виникнення та існування відповідних правовідносин. У відповідності до ст.ст. 524, 525 ЦК УРСР (1963 року), які діяли на момент смерті, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. У відповідності до ст.529 ЦК УРСР (1963 року), при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Згідно ст. 530 ЦК УРСР (1963 року), при відсутності спадкоємців першої черги або при неприйнятті ними спадщини, а також в разі, коли всі спадкоємці першої черги не закликаються до спадкування, успадковують у рівних частках: брати і сестри померлого, а також дід та бабка померлого як з боку батька, так і з боку матері (друга черга). Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України № 00018417452 від 25 липня 2017 року, копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], а також копією паспорта громадянина України серії [NUMBER] підтверджується, що позивач [PERSON] є рідною сестрою покійного [PERSON], а отже за відсутності спадкоємців першої черги має право успадкувати його майно як спадкоємець другої черги. У своїй позовній заяві [PERSON] стверджує, що у покійного її брата [PERSON] немає інших спадкоємців, в тому числі спадкоємців першої черги. У відповідності до ст.ст. 548, 549 ЦК УРСР (1963 року), для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Довідкою Устилузької міської ради № 464 від 18 липня 2017 року стверджується, що [PERSON] помер [INFO]. На день смерті він проживав та був зареєстрований в [ADDRESS]. Після його смерті залишилось спадкове майно, а саме житловий будинок з господарськими будівлями, який розташований в [ADDRESS]. Заповіт від імені [PERSON] не посвідчувався. Фактично у володіння спадковим майном вступила його сестра [PERSON], яка доглядає за житловим будинком, утримує його в належному технічному стані, обробляє земельну ділянку. Арешту чи заборони на спадкове майно не накладено. У відповідності до ст.346 ЦК України смерть власника є однією з підстав припинення права власності. Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії приватного нотаріуса Велимчаниці А.І. Володимир-Волинського районного нотаріального округу Волинської області № 346/02-31 від 09.08.2017 року про відмову у видачі [PERSON] свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого [PERSON], спадкоємцем житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за [ADDRESS] є [PERSON]. Однак оскільки у спадкоємця відсутні необхідні для видачі свідоцтва про право на спадщину правовстановлюючі документи, їй було відмовлено в у вчиненні даної нотаріальної дії та повідомлено, що вирішення зазначеного питання проводиться в судовому порядку. Частиною 1 ст. 328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (ч. 2 ст. 328 ЦК України). Право позивача, як спадкоємця на спадкове майно, підлягає захисту в судовому порядку, оскільки після смерті [PERSON] не залишилося оригіналу правовстановлюючого документа на це майно, що є перешкодою позивачу в нотаріальному оформленні спадщини. Таким чином вимога позивача про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом ґрунтується на законі, та підлягає до задоволення. Питання щодо розподілу судових витрат при вирішенні даної справи позивачем не ставилось, а тому судові витрати по справі суд залишає за позивачем. Враховуючи викладене, на підставі ст. 328 ЦК України, ст.ст. 524, 525, 529, 548, 549 ЦК УРСР (1963 року),

Outcome: approved