Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-18 00:00:00

[PERSON] звернулася до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу , яку мотивувала тим , що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 24.01.1998р.. Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: доньку [PERSON], 02.05.2000р.н., та сина [PERSON], 18.02.2008р.н.. Шлюбні та сімейні відносини припинені з квітня 2017р., спільне господарство не ведеться. Позивач посилається на те, що спільне життя з відповідачем не склалося з причини розбіжності характерів та втрати почуття поваги один до одного, у звязку з чим, подальше спільне життя та збереження сім'ї не можливе, тому просить розірвати шлюб. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутністю, позовні підтримала. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав до суду заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності, позовні визнав. У звязку з неявкою у судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи , суд вважає , що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. 15.12.2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VIII від 03.10.2017 року, яким ЦПК України викладено в новій редакції. Згідно пп. 9 п. 1 Розділу XIII Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Згідно з ч.1 ст.112 СК України , суд виясняє фактичні взаємини подружжя, реальні причини позову про розірвання шлюбу. Згідно з ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу , якщо буде встановлено , що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них , інтересам їхніх дітей , що мають істотне значення. З матеріалів справи видно , що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 24.01.1998р.. Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: доньку [PERSON], 02.05.2000р.н., та сина [PERSON], 18.02.2008р.н.. Шлюбні та сімейні відносини припинені з квітня 2017р., спільне господарство не ведеться. Позивач посилається на те, що спільне життя з відповідачем не склалося з причини розбіжності характерів та втрати почуття поваги один до одного. Сторони не бажають збереження сімї, оскільки подальше їх сумісне життя неможливе у звязку з психологічною несумісністю , тобто збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Таким чином , матеріалами справи підтверджено , що сімя фактично розпалася , сторони примиритися не бажають і подальше сумісне життя і збереження шлюбу заперечує інтересам сторін, згоду про місце мешкання неповнолітніх дітей після розірвання шлюбу між сторонами знайдено, у звязку з чим позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Сплата судового збору у розмірі 673,60грн. позивачем [PERSON] підтверджено квитанцією №0.0.903477090.1 від 27.11.2017р., а отже з відповідача [PERSON] підлягає стягненню сума сплаченого судового збору у розмірі 673,60грн. на користь позивача [PERSON].

Outcome: approved