Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-19 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом та зазначила, що є власником квартири [ADDRESS]. Власником квартири № 1 є [PERSON] На підставі державного акту від 17.11.2005 р. власниками земельної ділянки по [ADDRESS] є [PERSON] та [PERSON] Відповідач, порушуючи законодавство, без згоди співвласника земельної ділянки, розпочав та проводить будівництво двоповерхової прибудови до своєї частини будинку з порушенням будівельних норм і правил. Проведенням будівництва здійснюється вплив на цілісність будинку, його каркасу, перекосу, втрату несучої здатності його конструкцій, утворення тріщин у стінах, просадок стін, дверей, вікон, порушення та руйнування елементів будинку, в тому числі і в частині, яка належить позивачеві. У зв'язку з зазначеним позивачка змушена проводити ремонт та реконструкцію своєї частини будинку, вартість яких відповідно до кошторису складає 130761 грн., крім того просить стягнути з [PERSON] в порядку компенсації спричиненої його незаконними діями моральної шкоди в розмірі 100000 гривень. В судовому засіданні позивачка та її представник підтримали позовні вимоги та просили їх задовольнити, проте усно заявили про зменшення позовних вимог в частині відшкодування матеріальної шкоди до розміру однієї третини заявленого розміру, посилаючись на те, що відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи, призначеної та проведеної за ухвалою суду, встановлена наявність трьох рівноцінних факторів, що сприяють ушкодженню будинку. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, про розгляд справи повідомлявся судом. За час розгляду справи, заперечень проти позову не надавав. Зі згоди позивача, суд розглянув дану справу в заочному порядку. Суд, заслухавши пояснення позивача та його представника, перевіривши матеріали справи, приходить до наступних висновків. Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтею 11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів. Відповідно до ст.ст. 58, 59 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Згідно зі ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як встановлено судовим розглядом та матеріалами справи, на підставі договору купівлі-продажу від 13.06.1987 року, посвідченого державним нотаріусом 5 ХДНК Пилипенко Т.Г., [PERSON] є власником 58/100 частин житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель по [ADDRESS]. Власником іншої частини домоволодіння є [PERSON] На підставі державного акту від 17.11.2005 р. власниками земельної ділянки по [ADDRESS] є [PERSON] та [PERSON] [PERSON] розпочав та проводить будівництво двоповерхової прибудови до своєї частини будинку. Доказів, які б підтверджували наявність у [PERSON] дозволів відповідних органів на здійснення прибудови, стороною відповідача до суду не надано. З приводу самоправних дій [PERSON] позивачка неодноразово зверталася до компетентних органів, які виносили неодноразові рішення про заборону зведення будівлі, що відповідачем не виконується. Так, зазначене підтверджується: листом виконкому Жовтневої районної ради м. Харкова від 13.08.2008 р. , 24.04.2009 р., (а.с. 11, 12), висновком дільничного інспектора міліції (а.с. 13), листом інспекції ДАБК у Харківській області від 12.08.2009 р. (а.с. 14), листом прокуратури Жовтневого району м. Харкова від 15.09.2008 р. (а.с. 15), актами (а.с. 16-17), постановою інспекції ДАБК від 9.09.2008 р. (а.с. 18). Також зазначене підтверджується висновком судової будівельно-технічної експертизи по справі (а.с. 231 т.1). Відповідно до ст. 376 ЦК України, житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Згідно з ч. 4 вказаної статті Закону, якщо самочинне будівництво порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок. Враховуючи, що у відповідача відсутній документ, що засвідчує відповідність закінченого будівництвом об'єкта проектній документації, державним будівельним нормам, стандартам і правилам, підстави для експлуатації такого об'єкта, укладення договорів про постачання ресурсів та оформлення права власності відсутні. З огляду на це, позовна вимога про визнання будівництва [PERSON] прибудови незаконним та його знесення є обгрунтованою та підлягає задоволенню. Вирішуючи питання про відшкодування шкоди, заподіяної діями [PERSON] позивачці, суд бере до уваги висновки судової будівельно-технічної експертизи від 25.12.2014 р., відповідно до яких основними причинами незадовільного стану конструктивних елементів житлового будинку [ADDRESS] і квартир №№ 1,2 в складі будинку є: значний термін експлуатації, вичерпання нормативного терміну експлуатації, проведення [PERSON] реконструкції квартири. Встановити домінуючу з вказаних причин не надається можливим. Суд за таких обставин вважає за можливе визначити вартість матеріальної шкоди в розмірі 1/3 від кошторисно встановленої вартості проведення відновлювального ремонту (а.с. 54-85), з урахуванням відсутності доказів, які б були надані відповідачем, в тому числі і стосовно розміру заподіяної шкоди. Розмір витрат вираховується судом таким чином: 130761 грн. х 1/3 = 43857 гривень. Суд також вважає доведеним заподіяння незаконними діями відповідача і моральної шкоди [PERSON], яка пов'язана зі змушенням її мешкати в будинку незадовільного стану та якості, які утворилися і з вини відповідача, витрачати час та кошти на проведення ремонту, але вважає завищеним заявлений розмір моральної шкоди в 100000 грн., та з врахуванням принципів розумності та справедливості вважає можливим стягнути з відповідача на відшкодування моральної шкоди 10000 гривень. За весь час розгляду справи стороною відповідача не надано до суду будь-яких доказів, які б спростовували доводи [PERSON], з огляду на що, в сукупності з усіма матеріалами справи та встановленими в ході судового розгляду обставинами, суд вважає позовні вимоги в їх частині законними, обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню. Судові витрати, понесені позивачем при поданні позову, підлягають стягненню з відповідача пропорційно задоволеним позовним вимогам. Таким же чином судом вирішується і питання про розподіл витрат на проведення експертизи, з урахуванням того, що вартість експертизи оплачена сторонами в рівних частках. На підставі вищенаведеного та

Outcome: partial