Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-23 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом. Позивачка посилається на те, що в даний час її внук [PERSON] проживає з нею та навчається в Вербівській загальноосвітній школі. Позивачка зазначає, що вона має належні житлові умови, власний будинок, в якому дві житлові кімнати, одна кімната надана внуку. Утримує підсобне господарство, земельну ділян-ку, яку обробляє, отримує пенсію понад 1 тис.грн., що дає можливість надати належний рівень життя внукові та його належне виховання. Вказане не можуть забезпечити відповідачі. Фак-тично, догляд за непрвнолітнім внуком здійснює позивачка. Ніякої іншої матеріальної допо-моги на утримання своєї дитини батьки не надають, не піклуються про її фізичний і духовний розвиток, не спілкуються з дитиною взагалі, тобто не дбають про її нормальне самоусвідом-лення, не сприяють засвоєнню загальновизнаних норм моралі, не надають доступу до куль-турних та інших духовних цінностей, так як це встановлено ч.1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства». Батьки не цікавляться своєю дитиною. Позивачка вказує, що відповідачі знаходяться в важкому матеріальному становищі. Ко-лишня невістка [PERSON] не працює, зловживає спиртними напоями, ні-якої допомоги дитині не надає, не дбає про неї, хоча згідно з ст.180 Сімейного Кодексу Украї-ни зобов'язана надавати. Постійне місце проживання [PERSON] фактично залишив і проживає в іншій сім'ї. Позивачка просить суд позбавити батьківських прав [PERSON], [PERSON] по відношенню до неповнолітньої дитини - [PERSON]. У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги У судовому засіданні відповідачка [PERSON] не визнала позовні вимоги, пояснивши, що вона докладає всіх зусиль до нормалізації стосунків з неповнолітнім сином [PERSON], який на даний час, досягнувши 14-ти річного віку, проживає у ма-тері бувшого чоловіка - [PERSON]. У суд відповідач [PERSON] направив заяву, в якій просить розглядати справу у його відсутність і визнає позовні вимоги. У судовому засіданні прокурор висловила думку про відмову у задоволенні позовних ви-мог, зіславшись на відсутність встановлених законом підстав для позбавлення відповідачів батьківських прав. Заслухавши прокурора, представника позивача, відповідачів,свідків, дослідивши матеріа-ли справи, суд вважає, що у задоволенні позову необхідно відмовити з наступних підстав. 29.11.1999 року [PERSON] і [PERSON] уклали шлюб. В період шлюбу у них народився син [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 19 бе-резня 2010 року. 20.03.2003 року шлюб між [PERSON] і [PERSON] розірвано. Відповідно до п.2 ч.1 ст. 164 СК України батьки або один з них можуть бути позбавленні батьківських прав, якщо буде встановлено, що вони ухиляються від виконання своїх батьків-ських обов'язків по вихованню дітей. Згідно з п.15 постанови Пленуму Верховного Суду України№3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утри-мують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'яз-ків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Позивачка, її представник не довели та не надали суду доказів, в чому полягає захист інте-ресів неповнолітнього [PERSON] шляхом позбавлення його батьків батьківських прав. Надані документальні докази підтверджують окреме проживання батька та дитини, але на їх підставі неможливо встановити характер стосунків, що склалися між батьками та дитиною, та зробити висновок про те, що відповідачі дійсно взагалі не виконують своїх батьківських обов'язків. Суд додатково звертає увагу на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, але аналіз наданих суду доказів у їх сукупності свідчить про наявність у відповідачів батьківського ставлення до сина, бажання виконувати свої батьківські обов'язки, що на думку суду узгоджується з інтересами дитини. Матір дитини [PERSON] категорично заперечує позов в частині позбавлення її бать-ківських прав, вживає заходів для нормалізації стосунків з неповнолітнім сином, пояснивши, що їй важко це робити, оскільки останній емоційно сприймає будь-які її зауваження. За змістом ст.3,9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка набрала чин-ності для України 27.09.1991р., у всіх діях щодо дітей, у тому числі коли дитина розлучається з одним з батьків, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів ди-тини. Крім того, «Декларація прав дитини» від 20 листопада 1959 року містить принцип 6, за яким дитина може бути розлучена з матір'ю лише у винятковій ситуації, тобто перевага нада-ється матері. По результатах розгляду справи судом не отримано достатніх доказів, які б переконливо свідчили про дійсне ухилення відповідачів від виконання батьківських обов'язків по відно-шенню до неповнолітнього сина. Суд не погоджується з висновком органу опіки та піклування Ружинської районної дер-жавної адміністрації від 18.09.2014 року, оскільки він є не обґрунтованим, зроблений зі слів матері [PERSON] та на підставі притягнення останньої до адміністративної відповідаль-ності за вчинення психологічного насильства над своїм неповнолітнім сином, що, на думку суду, не свідчить про систематичність насильства з боку матері. З акту обстеження матеріально-побутових умов проживання відповідачки [PERSON] від 11.03.2014 року вбачається, що в останньої створені задовільні умови для проживання ді-тей, зокрема, для проживання неповнолітньої дочки відповідачки - [PERSON], питання про позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно якої не стоїть, що свідчить про на-лежне виконання матір'ю своїх обов'язків. Суд критично ставиться до показань неповнолітнього [PERSON], бажанням якого є лише проживання окремо від матері та отримання матеріальних благ, яких не в змозі надати відповідачка [PERSON]. Суд вважає, що відсутні встановлені законом підстави для позбавлення відповідачів ба-тьківських прав та ввжає необхідним попередити [PERSON] і [PERSON] про нале-жне виконання в подальшому своїх батьківських обов'язків щодо неповнолітнього сина [PERSON]., оскільки тільки в сім'ї діти мають найбільш сприятливі умови для виховання в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Таким чином, у задоволенні позовних вимог суд вважає необхідним відмовити. На підставі викладеного і

Outcome: dismissed