Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-23 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON], [PERSON] про визнання їх такими, що втратили право користування житловим приміщенням по вул. П. Могили, буд. № 19 Рогатинського району Івано-Франківської області. В обгрунтування позову зазначено, що позивач зареєстрована за адресою [INFO]. Будинок належить їй на праві приватної власності. [PERSON] та [PERSON] зареєстровані в даному будинку, однак у ньому не проживають, [PERSON] з 2014 року, а [PERSON] з 2012 року, житловим приміщенням не користуються, не беруть участі в його утриманні, комунальні послуги не оплачують. Реєстрація відповідачів в житловому будинку носить формальний характер та спричиняє для позивача зайві витрати при оплаті за комунальні послуги, є перешкодою для оформлення субсидії. Просила позов задовольнити, визнати відповідачів такими, що втратили право на користування житловим приміщенням по вул. П.Могили, 19 в м.Рогатині. Позивач у судове засідання не прибула, направила на адресу суду письмове клопотання про слухання справи у її відсутності. Позовні вимоги підтримала повністю, просила позов задовольнити. Відповідачі у судове засідання не прибули, не повідомили суд про причини своєї неявки, хоча про день, час та місце слухання справи були повідомлені належним чином та у встановленому законом порядку, відзиву на позов теж не подали. \~ \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 1\~ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд,\~\~дослідивши та перевіривши всі докази в їх сукупності, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] є власником домоволодіння, яке розташоване за адресою: вул. [PERSON], буд.№ 19 в м.Рогатині, що підтверджується копіями договору дарування від 16 червня 2018 року та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майнопро реєстрацію права власності №127865124 від 16 червня 2018 року. Згідно акта обстеження матеріально - побутових умов від 17 грудня 2018 року, складеного депутатом Рогатинської міської ради [PERSON] [PERSON] протягом чотирьох років, а [PERSON] протягом шести років в домоволодінні за адресою м.Рогатин вул. П.Могили, буд. № 19 не проживають, хоча значаться зареєстрованими. Стаття 47 Конституції України\~гарантує кожному право на житло. Кожна особа, згідно з ч.1 ст.15 ЦК України, має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Частиною 2 ст.16 ЦК України встановлено способи захисту цивільних прав та інтересів, до яких, зокрема, належить припинення дії, яка порушує право (п.3 ч.2ст.16 ЦК). Відповідно до ст. 319,\~321 ЦК України\~власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Частина 1\~ст. 383 ЦК України\~передбачає, що власник житлового будинку, квартири, має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сімї, інших осіб. За\~ст. 150 Житлового кодексу\~України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Відповідно до\~ст. 156 ЖК України\~та\~ст. 405 ЦК України\~право члена сім`ї власника будинку, який не є його співвласником, на користування цим будинком обумовлено наявністю сімейних відносин із власником і спільним із ним проживанням у цьому будинку. За ч.2\~ст.405 ЦК України\~член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності його без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником будинку або законом. В силу\~ст. 391 ЦК України, п.5 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12 квітня 1985 року із змінами «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами\~ Житлового Кодексу України»\~власник має\~право вимагати\~усунення будь-яких\~перешкод у\~здійсненні ним\~права користування та розпорядження своїм майном. За змістом\~ст. 7 Закону України від 11 грудня 2003 року № 1382-4 «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено на підставі рішення суду виключно про: 1) позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) визнання особи безвісно відсутньою: 4) оголошення фізичної особи померлою. Відповідно до\~ст. 72 ЖК України\~визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки провадиться в судовому порядку. Відповідно до висновків Верховного суду України у справі № 6-709цс16 (аналогічна № 6-158цс14) було висловлено позицію: власник житла усуває перешкоди в користуванні цим житлом зареєстрованою особою шляхом подання позову про визнання такої особи такою, що втратила право на користування житлом та зняття з реєстрації.\~ \~\~За таких обставин та доказів, досліджених і перевірених у судовому засіданні, суд приходить до висновку,\~ що позивач, будучи власником житла, довела належними та допустимими доказами порушення її права на користування і розпорядження належним їй майном, а також створення відповідачами перешкод щодо здійснення нею цих законних прав, а тому таке право підлягає захисту судом, шляхом визнання [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщенням по вул.П.Могили, буд. №19 в м.Рогатині.

Outcome: approved