Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-14 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до Маневицької селищної ради Волинської області, [PERSON], [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно, вказавши, що вона являється спадкоємцем за законом на спадкове майно, яке залишилося після смерті її чоловіка [PERSON], якийпомер [INFO]. Після смерті [PERSON] позивач у встановлений законом шестимісячний термін з моменту відкриття спадщини фактично прийняла спадщину, оскільки постійно проживала разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Заяви про відмову від спадщини вона не подавала. Спадкоємців за заповітом на вказане спадкове майно немає. Спадкоємцями за законом на це майно, крім позивача, є діти спадкодавця - відповідачі [PERSON], [PERSON], однак вони у встановлений законом строк не вчинили будь-яких дій, що свідчать про прийняття ними спадщини після смерті батька [PERSON], на спадкове майно не претендують. Отримати свідоцтво про право власності на спадкове майно в позасудовому порядку позивач не має можливості. Посилаючись на зазначені обставини, просила суд визнати за нею в порядку спадкування за законом право власності на житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, які знаходяться по [ADDRESS], земельну ділянку (кадастровий номер [NUMBER]), площею 0.1064 га, вартістю 50752 гривень 80 копійок, що призначена для обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, знаходиться по [ADDRESS], які належали [PERSON] В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав у повному обсязі з підстав, викладених у поданій до суду заяві, просив визнати за [PERSON] в порядку спадкування за законом право власності на житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, які знаходяться по [ADDRESS], земельну ділянку (кадастровий номер [NUMBER]), площею 0.1064 га, вартістю 50752 гривень 80 копійок, що призначена для обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, знаходиться по [ADDRESS], які належали [PERSON] Позивач [PERSON], відповідачі [PERSON], [PERSON], представник відповідача - Маневицької селищної ради Волинської області в судове засідання не з'явилися, будучи завчасно у встановленому законом порядку повідомленими про час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомили. Позивач [PERSON] подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідачі [PERSON], [PERSON] та представник відповідача - Маневицької селищної ради Волинської області подали до суду заяви, в яких вказали, що проти задоволення позовних вимог [PERSON] вони не заперечують, просили розгляд справи проводити у їх відсутності. Заслухавши думку представника позивача [PERSON], який не заперечує щодо розгляду справи у відсутності вказаних позивача, відповідачів та представника відповідача, враховуючи те, що в справі є достатньо доказів для вирішення її по суті, суд ухвалив - розглядати справу у відсутності позивача [PERSON], відповідачів [PERSON], [PERSON] та представника відповідача - Маневицької селищної ради Волинської області. Заслухавши пояснення представника позивача, проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення. Відповідно до ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ст. 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Згідно ст. 1270 Цивільного кодексу України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1296 Цивільного кодексу України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] являвся власником житлового будинку з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, які знаходяться по [ADDRESS], земельної ділянки (кадастровий номер [NUMBER]), площею 0.1064 га, вартістю 50752 гривень 80 копійок, що призначена для обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, знаходиться по [ADDRESS]. [PERSON] помер [INFO]. Після його смерті позивач у встановлений законом шестимісячний термін з моменту відкриття спадщини фактично прийняла спадщину, оскільки постійно проживала разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Заяви про відмову від спадщини вона не подавала. Спадкоємців за заповітом на вказане спадкове майно немає. Спадкоємцями за законом на це майно, крім позивача, є діти спадкодавця - відповідачі [PERSON], [PERSON], однак вони у встановлений законом строк не вчинили будь-яких дій, що свідчать про прийняття ними спадщини після смерті батька [PERSON], на спадкове майно не претендують. Отримати свідоцтво про право власності на спадкове майно в позасудовому порядку позивач не має можливості. Зазначені обставини підтвердив представник позивача в судовому засіданні, вказані обставини не оспорюються відповідачами, а також це встановлено з досліджених судом письмових доказів, зокрема, свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 26.03.2013 року, свідоцтв про народження серії [NUMBER] від 31.08.1951 року та серії [NUMBER] від 19.04.1968 року, свідоцтв про одруження серії [NUMBER] від 2.01.1965 року та серії [NUMBER] від 9.01.1998 року, будівельного паспорта на забудову земельної ділянки по [ADDRESS], державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 15.08.2008 року, витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-0704074002018 від 10.05.2018 року, витягу із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки № 34-3-0.25-562/163-18 від 12.07.2018 року, витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 52035917 від 24.05.2018 року, повідомлення Маневицької державної нотаріальної контори № 484/02-14 від 24.05.2018 року, висновку про відповідність будинковолодіння по [ADDRESS] діючим будівельним, санітарним та пожежним нормам від 30.05.2018 року, довідок Маневицької селищної ради Волинської області № 5943 та № 5944 від 7.06.2018 року, нотаріально посвідченої заяви [PERSON] про відмову від спадщини, постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 646/02-31 від 12.07.2018 року, повідомлення Маневицької державної нотаріальної контори № 953/01-16 від 29.12.2018 року. Аналізуючи зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, [PERSON], являючись спадкоємцем за законом на житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, які знаходяться по [ADDRESS], земельну ділянку (кадастровий номер [NUMBER]), площею 0.1064 га, вартістю 50752 гривень 80 копійок, що призначена для обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, знаходиться по [ADDRESS], які належали [PERSON], фактично набула право власності на вказане спадкове майно. На даний час право власності на нього ніким не оспорюється, а тому є всі підстави для визнання права власності на це спадкове майно за [PERSON]

Outcome: approved