Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-10 00:00:00

[PERSON] звернулася до Барського районного суду Вінницької області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. У позовній заяві вказала, що 16.07.2011 вони з відповідачем зареєстрували шлюб. Від шлюбу у них є двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначила, що причиною розірвання шлюбу є те, що спільне життя у них з відповідачем не склалося через різні погляди на сімейне життя та обов`язки. Збереження шлюбу позивач вважає неможливим. Просить ухвалити рішення, яким розірвати шлюб. У судове засідання позивач не з`явилася, подала до суду заяву про те, що позов підтримує та просить розглянути справу за її відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився. Подав до суду заяву про те, що позов визнає та просить розглянути справу за його відсутності. З огляду на положення ч. 3 ст. 211 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності позивача та відповідача, ураховуючи, що вони скористалися своїми процесуальними правами. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, ураховуючи заяви позивача та відповідача, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, з таких підстав. 16.07.2011 Виконавчим комітетом Антонівської сільської ради Барського району Вінницької області зареєстровано шлюб між позивачем та відповідачем, про що складено актовий запис № 2, що підтверджується даними свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 4). Сторони є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується даними копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с. 5), [PERSON] , [INFO] , що підтверджується даними копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с. 6). Судом встановлено, що сторони не підтримують шлюбних відносин. Подальше існування сім`ї є неможливим, оскільки між сторонами відсутнє бажання для відновлення шлюбних стосунків і подальшого існування сім`ї. Згідно з ст. 112 СК України, суд, з`ясувавши фактичні взаємовідносини подружжя, які полягають у тому, що сімейні стосунки між сторонами не склалися, у сторін відсутнє бажання для відновлення шлюбних стосунків і подальшого існування сім`ї, ураховуючи причини розірвання шлюбу, вважає, що нема підстав для вжиття заходів для примирення подружжя, спільне життя подружжя та подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, що має істотне значення, тому шлюб необхідно розірвати. Згідно з ч. 2 ст. 114, ч. 3 ст. 115 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Питання судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141, 142 ЦПК України. Документально підтверджені судові витрати позивача складаються з судового збору у розмірі 840,80 гривень. Оскільки відповідачем визнано позов, то позивачу, відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України, слід повернути з державного бюджету 50 % судового збору, сплаченого при поданні позову, інші 50 % судового збору слід стягнути з відповідача на користь позивача, на підставі ст. 141 ЦПК України. Відповідно до ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом судової справи належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до даних квитанції до прибуткового касового ордера № 42 від 13.10.2020, вбачається, що [PERSON] сплатила адвокату Невольчуку С.П. 4000 грн витрат на правничу допомогу. Відповідно до даних розрахунку витрат на правничу допомогу, остання складається з 1000 грн - підготовка справи до судового розгляду (консультації, підготовка документів для написання позову, вивчення судової практики і т.п.), 1000 грн - складання позовної заяви, 2000 грн - участь у судових засіданнях. За змістом п. 1 ч. 2 ст. 137 та ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою. Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує чи є розмір витрат обгрунтованим. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява №19336/04). У рішенні ЄСПЛ у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також чи була їх сума обґрунтованою. Таким чином, суд дійшов висновку, що вказана сума витрат на правничу допомогу у розмірі 4000 гривень є неповністю обгрунтованою. Відповідно до даних розрахунку, гонорар адвоката за участь у судових засіданнях склав 2000 грн, однак, розгляд справи відбувався у порядку ч. 3 ст. 211 ЦПК, без участі позивача та відповідача, будь-яких процесуальних дій після відкриття провадження адвокатом Невольчуком С.П. не вчинялось, а тому стягнення коштів за участь адвоката у судових засіданнях є безпідставною. За таких обставин витрати на професійну правничу допомогу належить компенсувати частково - у розмірі 2000 грн. На підставі викладеного та ст. 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved