Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-11 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON], третя особа: орган опіки і піклування Трускавецької міської ради про дозвіл на відкриття візи на тимчасовий виїзд за кордон неповнолітньої дитини без згоди батька та на тимчасовий виїзд дитини за кордон без згоди другого з батьків. Позивач позовні вимоги мотивує тим, що перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 17.02.2007 року по 14.11.2014 року. Шлюб розірвано на підставі рішення Залізничного районного суду м. Львова від 14.11.2014 року. Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. В даний час дитина проживає разом з позивачем за адресою: м. Львів вул. Городоцька, 293/69. Позивач зазначає, що фактично з лютого місця 2008 року вона з відповідачем не проживає. Позивач вказує, що у жовтні місяці 2014 року звернулась у Пункт прийому візових анкет, що знаходиться у м. Львові для відкриття Шенгенської візи для неї і її малолітнього сина. Однак для відкриття візи на тимчасовий виїзд за кордон неповнолітньої дитини необхідний нотаріально засвідчений дозвіл того з батьків, хто не буде супроводжувати дитину, відповідач такого дозволу не дає. Тому позивач вирішила звернутись до суду з даним позовом. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просить позов задоволити, у разі неявки відповідача, не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання повторно не зявився і не повідомив причини своєї неявки, хоча його належним чином було повідомлено про час та місце розгляду справи і від нього не поступало клопотання про слухання справи у його відсутності, тому за вказаних обставин, суд вирішив слухати справу без його участі. Представник третьої особи органу опіки та піклування Трускавецької міської ради в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, щодо задоволення позову не заперечує. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задоволити виходячи з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] до [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі. Шлюб між сторонами розірвано. Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], підтвердженням чого свідоцтво про народження серії 1-СГ №087669, копія якого знаходяться в матеріалах справи. З матеріалів справи вбачається, що позивач зверталась у Пункт прийому візових анкет, що знаходиться у м. Львові для відкриття Шенгенської візи для неї і її малолітнього сина. Для відкриття візи на тимчасовий виїзд за кордон неповнолітньої дитини необхідний нотаріально засвідчений дозвіл того з батьків, хто не буде супроводжувати дитину. Однак відповідач в свою чергу, невмотивовано відмовляється надати свою згоду на виготовлення проїзних документів для виїзду за кордон та виїзд дитини за кордон з позивачем, що шкодить інтересам та сприяє його всебічному та гармонійному розвитку Згідно ст. 9 Сімейного Кодексу України подружжя, батьки дитини, батьки та діти, інші члени сім'ї та родичі, відносини між якими регулює цей Кодекс, можуть врегулювати свої відносини за домовленістю (договором), якщо це не суперечить вимогам цього Кодексу, інших законів та моральним засадам суспільства. Питання надання дозволу на виїзд за кордон неповнолітнього \~сина \~сторонами не врегульовано. Відповідно до ст. 313 ЦК України, ст. 4.2 ЗУ «Про порядок виїзду з України та вїзду в Україну громадян України» фізична особа, яка не досягла 16 років, має право на виїзд за межі України за згодою батьків, піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. За відсутності згоди одного з батьків, виїзд \~неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду. \~У відповідності до Постанови Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 року № 57 «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України» виїзд за межі України громадян, які не досягли 16 річного віку, у супроводі одного з батьків здійснюється у разі предявлення \~рішення суду про надання дозволу на виїзд за межі України громадянина, який не досяг 16 річного віку, без згоди одного з батьків та супроводу другого з батьків. Відповідно до Конвенції про права дитини, яка ратифікована Постановою Верховної Ради № 789 від 27.02.91 р., в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини, держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини. У відповідності до вимог ст.ст.7,155 Сімейного Кодексу України, дитина має бути забезпечена \~можливістю здійснення її прав, які встановлені Конституцією України та Конвенцією про права дитини, а батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Беручи до уваги, що батько дитини поважних причин для відмови в наданні згоди на виїзд дитини за кордон не навів, а також з метою забезпечення гарантованих державою прав та інтересів дитини, суд вважає, що в інтересах дитини позов слід задовольнити.

Outcome: approved