Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-21 00:00:00

[PERSON] звернулася до Кремінського районного суду Луганської області з позовом до [PERSON] , в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, який був зареєстрований 21 вересня 2008 року Виконавчим комітетом Красноріченської селищної ради Кремінського району Луганської області, свідоцтво серії [NUMBER] , мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач безвідповідально ставиться до витрат сімейного бюджету, створив важку матеріальну ситуацію в сім?ї, спільне життя із відповідачем не склалося, вони втратили почуття взаємоповаги та любові, і шлюбні відносини припинені, відповідач добровільному порядку шлюб розривати не бажає. Вказала, що мають спільних дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Вона не бажає примирення. На підставі вищевказаного просить розірвати шлюб та прізвище бажає залишити шлюбне. У судове засідання позивач не з`явилася, подала до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримує та просить задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, подав до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнає та просить задовольнити. Ухвалою суду від 09 квітня 2020 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження із призначенням судового засідання. З урахуванням того, що до розгляду справи по суті від відповідача надійшла заява про визнання позову, судом вирішено розглянути справу по суті та ухвалити рішення у справі з підстав визнання відповідачем позову і прийняття такого визнання судом. Суд, дослідивши матеріали справи, встановивши фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин вважає, що позов підлягає задоволенню як такий, що знайшов своє повне підтвердження з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 21 вересня 2008 року Виконавчим комітетом Красноріченської селищної ради Кремінського району Луганської області, про що свідчить свідоцтво серії [NUMBER] , актовий запис № 11 року (а.с. 5). Від подружнього життя мають двох малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с. 7,8). Відповідно до поданого позову, суд вбачає наявність між сторонами спору, який виник у сімейних правовідносинах та предметом спору є право на вільне перебування у шлюбі, вважаючи за необхідне розірвати шлюб, з підстав, вказаних у позові, позивач звернулася до суду. Враховуючи визначені судом правовідносини, для вирішення спору, суд застосовує такі норми матеріального права, виходячи при цьому з наступних мотивів. Відповідно до положень ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З матеріалів справи вбачається, що сім`я фактично розпалася, подружжя спільного господарства не веде, сторони категорично наполягають на розірванні шлюбу, шлюб є добровільним, а тому суд дійшов висновку про те, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам або інтересам їх дітей, у зв`язку із чим визнає причину розірвання шлюбу поважною і розриває шлюб між сторонами без вжиття заходів щодо примирення. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Щодо питання про право іменуватися післяшлюбним прізвищем, суд зазначає, що у відповідності до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем, а відтак, позивачка не позбавлена права і надалі іменуватися післяшлюбним прізвищем, та зміна останнього можлива лише за її згоди, з огляду на що, суд не вбачає порушення такого права. Як вбачається із ч. 1 ст. 141, ч. 1 ст. 142 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог; у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Як вбачається з квитанції № 0.0.1661838502.1 від 27.03.2020 року, [PERSON] сплатила через Приватбанк судовий збір у розмірі 841,00 грн. А відтак, з огляду на визнання позову до початку розгляду справи по суті та задоволення позовних вимог у повному обсязі, наявні підстави для повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, який необхідно було сплатити при поданні позову, 840,80 грн., що становить 420,40 грн., та стягнення з відповідача на користь позивача іншої частини сплаченого судового збору, що становить 420,40 грн. Враховуючи викладене, ст.ст. 104, 105, 110, 112, 117 СК України та

Outcome: approved