Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-06 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про усунення перешкод в користуванні власністю шляхом виселення, посилаючись на те , що їй на праві особистої власності належить житловий будинок під № 33 по вулиці Котовського в селі Блажіївка Козятинського району Вінницької області відповідно до договору купівлі-продажу будинку від 14.11.2008 року, посвідченого [PERSON], приватним нотаріусом Козятинського районного нотаріального округу та зареєстрованого в КП «ВООБТІ» 09.12.2008 року в реєстрову книгу № 1 за Р№ 34. Починаючи з січня місяця 2009 року в її будинку став проживати [PERSON], з яким вона перебувала у фактичних шлюбних відносинах, шлюб вони не реєстрували. Вона сподівалася створити сімю, однак спільне життя не склалося. Через два роки [PERSON]почав зловживати спиртними напоями, постійно влаштовує вдома сварки, ображає її нецензурною лайкою, застосовував до неї насильство. Незважаючи на те, що [PERSON] проживає разом з нею, однак в будинку він не зареєстрований. У нього є власне житло в місті Козятині, де він і зареєстрований. У 2015 році вона сказала відповідачу, що не бажаю з ним проживати і щоб він вибрався з її будинку. Однак він відмовився і до сьогоднішнього дня продовжує проживати у мене. [PERSON] ніде не працює, продовжує випивати, вчиняти сварки, що негативно впливає на її здоровя. Відповідач жодним чином в утриманні будинку, його ремонті, оплаті комунальних послуг участі не приймає, чим завдає їй значних матеріальних збитків. Проживання разом з відповідачем є нестерпним. На її прохання переїхати проживати у власний будинок відповідач відмовляється, а тому вона змушена подати до суду заяву про виселення відповідача, який порушує її право на спокійне життя, завдає їй моральних страждань та матеріальних збитків. Вона неодноразово зверталася до сільської ради та до дільничного інспектора з приводу неадекватної поведінки [PERSON],однак з ним проводили лише профілактичні бесіди, які ніякого позитивного результату не дали. Відповідач відзив не наддав. Суд, дослідивши докази вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що відповідно до договору купівлі-продажу будинку від 14.11.2008 року, посвідченого [PERSON], приватним нотаріусом Козятинського районного нотаріального округу та зареєстрованого в КП «ВООБТІ» 09.12.2008 року в реєстрову книгу № 1 за Р№ 34 житловий будинок під № 33 по вулиці Котовського в селі Блажіївка Козятинського району Вінницької області на праві особистої власності належить [PERSON] (а.с.8,9,10). Починаючи з січня місяця 2009 року в будинку №33 по вул.. Котовського в с. Блажіївка Козятинського району став проживати [PERSON], з яким позивач перебувала у фактичних шлюбних відносинах, без реєстрації шлюбу. В будинку №33 по вул. Котовського в с. Блажіївка Козятинського району відповідач не зареєстрований, відповідно до паспорта місце реєстрації відповідача: провул.Валдаєвський,6, кв.3 м. Козятин (а.с.5,6) . У 2015 році позивач повідомила відповідача, що не бажає з ним проживати і щоб [PERSON] виселився з будинку, однак відповідач відмовився і продовжує проживати в будинку. [PERSON] ніде не працює, зловживає спиртними напоями, вчиняє сварки, що негативно впливає на здоровя позивача. Позивач неодноразово зверталася до сільської ради та до дільничного інспектора з приводу неадекватної поведінки [PERSON] На неодноразові звернення позивача звільнити будинок відповідачі не реагують та самовільно продовжують проживати в ньому. Відповідач не бажає добровільно звільнити будинок, чим створює перешкоди для здійснення [PERSON] прав, як власника будинку. Виходячи з положень ст.ст. 316, 319, 321 ЦК України право власності є право особи на річ ( майно ), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмеженим в його здійсненні. Відповідно до ст.. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання майном . Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 року, відповідно до закону 475/97-ВР від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року , першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 до Конвенції» закріплені принципи непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд, учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею незалежно від волі інших осіб. Згідно ч. 1 ст. 116 Житлового кодексу України якщо наймач, члени його сімї або інші особи, які проживають разом з ним, систематично руйнують чи псують жиле приміщення, або використовують його не за призначенням, або систематичним порушенням правил соціалістичного співжиття роблять неможливим для інших проживання із ними в одній квартирі чи в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними, виселення винних на вимогу наймодавця або інших заінтересованих осіб провадиться без надання іншого жилого приміщення. Таким чином відповідач чинить перешкоди в реалізації права власності [PERSON], заважає вільно користуватись належним їй будинком, в добровільному порядку виселятись не бажає, а тому суд вважає , що [PERSON] необхідно виселити з будинку № 33 по вул. Котовського в.с. Блажіївка Козятинського району Вінницької області . На підставі наведеного та

Outcome: approved