Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-01 00:00:00

[PERSON] \~звернулася в\~суд з\~позовом до\~ [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої важкохворої дитини, [PERSON] , [INFO] в розмірі 3000 (три тисячі) гривень щомісячно. Позивач посилається на те, що дитина потребує медичного лікування в зв`язку із значними проблемами здоров`я, а саме є особою з інвалідністю першої групи, підгрупи А, та відповідно до висновку КУ «Дитячої міської лікарні №3» вимагає додаткових витрат. При цьому, позивач не працює, оскільки доглядає дитину, отримує державну соціальну допомогу по догляду за дитиною з інвалідністю, інших джерел доходу не має, відповідач добровільно такої допомоги не надає, у зв`язку з чим вона вимушена звертатись до суду з вказаним позовом. Позивач надала заяву в якій позовні вимоги підтримує, просить суд їх задовольнити в повному обсязі, справу розглянути в її відсутність, не заперечує проти заочного розгляду справи. \~ \~ \~ \~Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, з заявою про відкладення розгляду справи не звертався, відзив не подав. Згідно\~ст. 223 ч. 1 ЦПК України\~неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Згідно\~ст. 280 ЦПК України\~суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Судом встановлено,\~що між\~сторонами 11\~грудня 2001\~року зареєстровано\~шлюб,\~що підтверджується\~свідоцтвом про\~шлюб серії\~ [NUMBER] ,\~виданим повторно\~Відділом реєстрації\~актів цивільного\~стану Ширяївського\~районного управління\~юстиції Одеської\~області 14\~березня 2006\~року. Заочним рішенням Ширяївського районного суду Одеської області від 20 липня 2011року шлюб між сторонами розірвано. Позивач [PERSON] є матір`ю, а відповідач [PERSON] - батьком дитини [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 01 листопада 2002 року. Відповідно довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією № 156753 від 31.08.2020 року, встановлено, що [PERSON] , [INFO] є інвалідом першої групи з дитинства та потребує постійного стороннього догляду. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] проживає разом із матір`ю [PERSON] , що підтверджується довідкою Катерино-Платонівської сільської ради, та знаходиться на її повному утриманні. Відповідач у добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. Відповідно до ч. ч. 2, 8, 9, 10 ст.\~7\~Сімейного кодексу\~України, сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. СК України зобов`язує батьків утримувати своїх непрацездатних дітей з інвалідністю навіть якщо вони досягли повноліття. Главою 16\~«Обов`язок\~батьків утримувати\~повнолітніх дочку,\~сина та\~його виконання»\~СК України регламентовано підстави виникнення обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина та порядок його виконання. Згідно ст.\~198\~СК України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Так, ч. 3 ст.\~199\~СК України визначено, що право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. В силу ч. 1 ст. 10 СК України, якщо певні сімейні відносини не врегульовані цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами або домовленістю (договором) сторін, до них застосовуються норми цього Кодексу, які регулюють подібні відносини (аналогія закону). З огляду на викладене, суд приходить до висновку про можливість застосування у даному випадку положень ч. 3 ст.\~199\~СК України до ст.\~198\~СК України в частині права звернення до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання повнолітньої непрацездатної дитини того з батьків, з ким проживає дитина. За змістом положень ст.\~200\~СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. До відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу (ст. 201 СК України). Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Таким чином, закон покладає на батьків обов`язок утримувати свою повнолітню дочку (сина) при наявності одночасно трьох умов: дочка (син) є непрацездатними; дочка (син) потребує матеріальної допомоги; батько (мати) мають матеріальну можливість утримувати дочку (сина). Тобто, для виникнення обов`язку матері, батька утримувати повнолітніх дочку, сина необхідна сукупність таких умов: повнолітні дочка, син є непрацездатними, тобто особами з інвалідністю І, ІІ чи ІІІ групи; потребують матеріальної допомоги: під якою розуміється неможливість самостійно забезпечити своє існування та недостатність державної допомоги, пенсії та допомоги у зв`язку з інвалідністю; матір, батько здатні утримувати повнолітніх дочку, сина, тобто їхній заробіток (доходи) дозволяють їм здійснювати таке утримання. Судом беззаперечно встановлено, що повнолітній син сторін [PERSON] , [INFO] є інвалідом першої групи, причина інвалідність з дитинства. [PERSON] проживає з матір`ю [PERSON] , оскільки за станом свого здоров`я потребує постійного стороннього догляду. Відповідач проживає окремо, не допомагає позивачці доглядати за їхнім спільним непрацездатним сином, який потребує матеріальної допомоги у зв`язку з інвалідністю. Мінімальний розмір призначеної державою пенсії за інвалідністю, є об`єктивно недостатнім для забезпечення належних умов проживання, харчування та лікування [PERSON] . Відтак, у зв`язку з тим, що син [PERSON] проживає разом з позивачкою, є особою з інвалідністю І групи з дитинства та потребує постійної сторонньої допомоги, а відповідач зобов`язаний утримувати повнолітнього сина інваліда, якщо він потребує матеріальної допомоги, відповідно до ст.\~182\~СК України, суд вважає за можливе частково задовольнити позовні вимоги та стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини з інвалідністю [PERSON] в розмірі 2000 (дві тисячі) гривень щомісячно, починаючи з 23.06.2021 року та протягом всього часу проживання позивача з дитиною з інвалідністю та опікування нею. Суд вважає, що такий розмір аліментів на утримання повнолітнього непрацездатного сина сторін щомісяця є обґрунтованим та доцільним з огляду на характер захворювання [PERSON] , що вимагає постійного догляду, який здійснює [PERSON] . Оскільки в діючому СК України не конкретизовано, до якого саме часу батьки зобов`язані утримувати повнолітню доньку, сина з інвалідністю, суд, відповідно до ч. 1 ст. 10 СК України, вважає за доцільне застосувати в цій частині правовідносин норму ст. 79 СК України, відповідно до якої: якщо один із подружжя одержує аліменти у зв`язку з інвалідністю, сплата аліментів триває протягом строку інвалідності. У разі подання відповідного документа про продовження строку інвалідності стягнення аліментів продовжується на відповідний строк без додаткового рішення суду про це. Згідно ч. 1ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. За таких обставин суд вважає, що рішення в частині стягнення аліментів за один місяць, слід допустити до негайного виконання. Відповідно до ч. 1 ст.\~191\~СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Вказана норма закону застосовується до виниклих правовідносин в силу ст. 201 СК України. Також суд вважає за необхідне роз`яснити сторонам ст. 192 СК України, відповідно до якої розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника аліментів або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. Розподіл витрат суд здійснює відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Outcome: partial