Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-26 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом про визнання за нею права власності на спадкове майно, що розташоване в с. Березово, № 564 Хустського району, Закарпатської області. Заява мотивована тим, що після смерті її батька [PERSON], померлого 28.06.2006 року, залишилось спадкове майно, яке складається з житлового будинку з надвірними спорудами розташованого в с. Березово, № 564 Хустського району, Закарпатської області, що належав померлому на підставі свідоцтва про право власності на будинок та прилеглої до нього земельної ділянки, площею 0,55 га, призначеної для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд та ведення особистого підсобного господарства, про що свідчить державний акт на право приватної власності на землю, серії ІV-ЗК №025477 від 03.12.1999 року. При житті [PERSON] склав заповіт посвідчений секретарем Березовської сільської ради, за яким все своє майно, що належатиме йому на день смерті заповідає позивачці. Після смерті батька позивачка звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак була позбавлена можливості отримати свідоцтво у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на майно, які було втрачено. На даний час вона позбавлена можливості оформити спадкове майно у встановленому законом порядку, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на будинок. В судове засідання позивачка [PERSON] подала заяву в якій просила суд розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Представник Березівської сільської ради, Хустського району, в особі в.о.сільського голови [PERSON] подав до суду заяву про розгляд справи у відсутності їх представника, не заперечив проти задоволення позовних вимог. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно з ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, якщо визнання відповідачем позову не суперечить закону, або не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ст. 61 ЦПК України обставини визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі не підлягають доказуванню. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Згідно ст.ст.1223, 1268 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до п. 1 ст. 6 та ст. 13 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод», кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обовязків має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, створеним відповідно до закону. Право на судовий захист гарантується також і статтею 55 Конституції України. Відповідно до ст. 125 Земельного Кодексу України право власності на земельну ділянку виникає після одержання її власником документа, що посвідчує право власності на земельну ділянку та його державної реєстрації. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового. За таких обставин суд вважає, що позов слід задоволити в повному обсязі, визнавши за позивачкою [PERSON] право власності на спадкове майно.

Outcome: approved