Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-29 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із заявою про оголошення фізичної особи померлою. Свої вимоги обґрунтовує тим, що у 2001 році вона уклала шлюб з [PERSON] Від даного шлюбу у них народилося двоє дітей: син [PERSON], [INFO], та донька [PERSON], [INFO]. 27.05.2005 року шлюб між ними було розірвано, а 14.10.2005 року в пошуках роботи [PERSON] поїхав у Республіку Білорусія, і з того часу будь-які відомості про нього відсутні. Рішенням Ківерцівського районного суду Волинської області від 30.10.2008 року, [PERSON] визнано безвісно відсутнім. З метою оформлення спадкових прав та враховуючи відсутність будь-яких відомостей про місце перебування [PERSON], просить оголосити його померлим. В судовому засіданні [PERSON] заявлені вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Представники заінтересованих осіб в судове засідання не зявилися, подали до суду заяви про розгляд даної справи у їх відсутності /а.с. 42-43/. Заслухавши пояснення заявника, дослідивши наявні у справі докази, суд прийшов до наступного висновку. Судом, встановлено, що 31.10.2001 року між [PERSON] та [PERSON] відділенням РАГС м. Ківерці було зареєстровано шлюб, про що свідчить відповідний штамп у паспорті громадянина України [PERSON] /а.с. 2/. Від даного шлюбу у них народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] /а.с. 4/. Згідно реєстраційного посвідчення серії ЮФ № 03801 від 17.02.2000 року, [PERSON] є власником 33/400 частини житлового будинку № 3А по вул. Філатова в м. Ківерці /а.с. 29/. Рішенням Ківерцівського районного суду Волинської області від 27.05.2005 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано /а.с. 3/. Рішенням Ківерцівського районного суду Волинської області від 30.10.2008 року [PERSON], [INFO], уродженця [INFO], визнано безвісно відсутнім з моменту набрання рішенням законної сили. Рішення набрало законної сили 10.11.2008 року /а.с. 5/. Як вбачається із будинкової книги для прописки (реєстрації) громадян, що проживають у [INFO], [PERSON], [INFO], зареєстрований за вказаною адресою з 11.04.2000 року /а.с. 23-26/. Відповідно до повідомлень Ківерцівського міського виробничого управління житлово-комунального господарства від 10.07.2015 року, Ківерцівської міської ради Волинської області від 15.07.2015 року, Ківерцівського РВ УМВС України у Волинській області від 20.07.2015 року, отриманих на запит суду, відсутні будь-які відомості про місце перебування [PERSON] /а.с. 41, 42, 50/. З показів свідків [PERSON], яка приходиться матірю заявниці та [PERSON], який є сусідом заявниці, слідує, що [PERSON] восени 2005 року поїхав у пошуках роботи, і з того часу жодних відомостей про місце його перебування невідоме. Відповідно до ч. 1 ст. 46 ЦК України фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку - протягом шести місяців. Відповідно до абзацу 2 пункт 13 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» на відміну від факту смерті особи, який встановлюється судом за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин, громадянин може бути оголошений в судовому порядку померлим у разі встановлення обставин, зазначених у ст. 21 ЦК, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина, коли немає доказів про факт його смерті. У цих справах суд визнає днем смерті громадянина, оголошеного померлим, день його гаданої смерті, якщо він пропав без вісті за обставин, які загрожували смертю або давали підстави припускати його загибель від певного нещасного випадку, а в інших випадках днем смерті вважається день набрання законної сили рішення суду про оголошення громадянина померлим. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про задоволення заявлених вимог про оголошення [PERSON] померли, і з урахуванням відсутності обставин, які б свідчили про смерть особи у певний період часу, тобто обставин, передбачених ст. 21 ЦК України, вважати днем смерті останнього слід день набрання законної сили рішення суду про оголошення громадянина померлим.

Outcome: approved