Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-25 00:00:00

[PERSON] звернулася до Комунарського районного суду м. Запоріжжя з позовом до [PERSON], в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої [PERSON], треті особи: Районна адміністрація по Комунарському району Запорізької міської Ради, як відділ опіки та піклування, Комунарський районний відділ у м. Запоріжжі УДМС України в Запорізькій області, про визнання права власності в порядку спадкування за законом. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначила наступне. [INFO] померла донька позивача [PERSON] - [PERSON] Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді квартири [ADDRESS]. Спадкоємцями першої черги померлої були донька померлої, [PERSON], [INFO] (онука позивача), та позивач - [PERSON] В установлений законом строк позивач звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, в результаті чого була відкрита спадкова справа № 53770400. Однак, нотаріус повідомив її про те, що спадкова квартира була придбана донькою позивача в період шлюбу зі [PERSON], а тому йому належить право на 1/2 частину вказаної квартири, а спадщина відкрилась тільки на іншу 1/2 частину квартири [ADDRESS]. Проте [PERSON] з цим не згодна, оскільки хоча [PERSON] дійсно придбала спірну квартиру в період шлюбу з [PERSON], однак за свої особисті кошти, які вона отримала від продажу квартири позивача. З огляду на вищевикладене, уточнивши свої позовні вимоги, остаточно просить суд визнати за [PERSON] право власності на ? частину квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за законом, після смерті [PERSON], померлої [INFO]. В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник [PERSON] позов підтримали з підстав, викладених у ньому, додатково суду пояснивши, що 21.05.1976 року чоловік позивача [PERSON] отримав ордер № 3826 серії А-1, на право заселення в квартиру [ADDRESS]. Позивач разом з чоловіком та донькою вселилися у вказану квартиру. Після смерті чоловіка позивач почала проживати у своєї матері. Донька звернулася до позивача з проханням дозволити її приватизувати квартиру [ADDRESS] на себе, пообіцявши мені, що трохи згодом вона придбає власну квартиру, а цю мені поверне. 20.04.2005 року вона отримала свідоцтво про право власності на житло № 495. 14.08.2007 року донька позивача уклала договір № 543 «Про дольову участь у інвестуванні будівництва житлового будинку [NUMBER] в мікрорайоні 6 житлового масиву «Південний», відповідно до якого [PERSON] інвестувала кошти у розмірі 228800 грн. на побудову двохкімнатної квартири [ADDRESS]. Згідно з додатковою угодою до вищевказаного договору, вартість квартири була уточнена до суми 225500 грн., яку необхідно було внести до 14.08.2007 року. [PERSON] працювала у ВАТ «Державний ощадний банк України» і домовилася про отримання кредиту з відстрочкою платежу в сумі 225202,45 грн. на оплату вартості квартири [ADDRESS]. 16.08.2007 року [PERSON] уклала іпотечний кредит № 2247. Згідно додаткового договору про іпотечний кредит від 12.11.2007 року [PERSON] була зобов'язана почати здійснювати погашення кредиту з травня 2008 року. Оскільки на той час шлюбні відносини між [PERSON] та [PERSON] фактично припинилися, коштів для сплати кредиту не було, тому [PERSON] продала квартиру [ADDRESS]. 11.06.2008 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу вищевказаної квартири на суму 270175 грн. Відповідно до квитанції № 761798001 від 11.06.2008 року, всі отримані від договору купівлі-продажу кошти [PERSON] перерахувала банку і повністю сплатила борг за іпотечним кредитом. Таким чином, позивач вважає, що квартира [ADDRESS] придбана не за спільні сумісні кошти подружжя, а за кошти, які належали [PERSON] особисто. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] проти позову заперечували у повному обсязі з тих підстав, що в період з 2003 року по 2009 рік він проживав разом з [PERSON] однією родиною, вони вели спільне господарство. Спірна квартира була придбана за обопільною згодою на спільні кошти. Кредит також виплачувався за спільні кошти. До моменту смерті його колишньої дружини жодного спору щодо майна не виникало. Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] суду пояснила, що саме [PERSON] взяла кредит для того, щоб придбати квартиру з відстрочкою платежу. Крім того, вона в один день продала одну квартиру та купила іншу. Свідок [PERSON] суду показав, що він знає [PERSON] та знав [PERSON] Вони почали мешкати разом ще у студентські роки. Однією родиною проживали до 2009 року. Кредит брали разом, також разом його виплачували. Крім того, він позичав [PERSON] гроші на ремонт квартири. Свідок [PERSON] суду пояснив, що він являється другом [PERSON] Знає його багато років, також знав і [PERSON] Пояснив, що родина [PERSON] вела спільний побут, ремонт робили за спільні кошти. Свідок [PERSON] суду пояснила, що вона являється мамою відповідача. Також зазначила, що фактичні шлюбні відносини між її сином та [PERSON] були припинені у 2009 році. Спору про майно та грошові кошти в родині [PERSON] не було. Родина вела спільне господарство, бюджет був спільний. Свідок [PERSON] суду пояснив, що знає позивача [PERSON] багато років. Пояснив, що свою квартиру по вулиці 40 років Радянської України вона отримала у 1976 році, де проживала разом з донькою. [PERSON] пояснила, що [PERSON] продала квартиру по [ADDRESS], а на різницю купувала будівельні матеріали для ремонту квартири. Крім того, на покупку квартири отримувала кредит. Вислухавши учасників процесу, допитавши свідків, дослідивши письмові докази, проаналізувавши законодавство, що регулює спірні правовідносини, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносин, що виникають у державі. У відповідності з п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов'язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. Згідно зі ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 10 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності. Згідно зі ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних та юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.ст. 57, 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 12 вересня 2003 року було укладено шлюб між [PERSON], дочкою позивачки та відповідачем - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про одруження [NUMBER] від 12.09.2003 р. (а.с. 11). 26 березня 2004 року у [PERSON] та [PERSON] народилася дитина - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] від 16.04.2004 р. (а.с. 9) Рішенням Комунарського районного суду від 01.03.2012 року, яке набуло законної сили 13.03.2012 р. (а.с. 47), шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. При цьому, зазначеним рішенням було встановлено, що фактичні шлюбні відносини між [PERSON] та [PERSON] були припинені у 2009 році. У квітні 2005 року [PERSON] було приватизовано квартиру [ADDRESS], що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло № 495 від 20.04.2005 року, виданим Орджонікідзевською районною адміністрацією Запорізької міської ради (а.с. 14). Право власності [PERSON] на вказану квартиру було за реєстровано в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно 10.05.2005 року. 14 серпня 2007 року між [PERSON] та ВАТ «Запорізький домобудівний комбінат» було укладено Договір № 543 від 14.08.2007 року про дольову участь у інвестуванні будівництва житлового будинку [NUMBER] у мікрорайоні 5 житлового масиву «Південний» (а.с. 20), відповідно до якого ВАТ «Запорізький домобудівний комбінат» (генпідрядник) приймає [PERSON] (інвестор) у дольову участь у будівництво панельного 10-етажного житлового будинку [NUMBER] у мікрорайоні 5 житлового масиву «Південний» шляхом фінансування грошовими коштами. Відповідно до пункту 2.1 зазначеного договору генпідрядник зобов'язався здійснити будівництво житлового будинку [NUMBER] мікрорайону 5 житлового масиву «Південний» та здати об'єкт у експлуатацію до 31.12.2007 року в установленому порядку, а також передати до 31.01.2008 р. інвестору двокімнатну квартиру будівельний [NUMBER] загальною площею 52 кв.м. без оздоблювальних робіт (згідно додатку № 1), розташовану на 9-му поверсі зазначеного житлового будинку, після повної оплати вартості квартири. Відповідно до пункту 2.1 договору інвестор зобов'язався інвестувати будівництво генпідрядником житлового будинку, зазначеного у п. 2.1.1 цього договору перерахуванням грошових коштів на будівництво 52 кв.м. житла у сумі 228800 грн. При цьому, відповідно до пункту 3.2 договору інвестор сплачує 114400 грн. у строк до 17.08.2007 р., а решту суми вартості квартири у розмірі 114400 грн. - рівними частинами щомісячно до завершення будівництва. Крім того, між ВАТ «Запорізький домобудівний комбінат» та [PERSON] було укладено додаткову угоду до вищезазначеного договору (а.с. 22), відповідно до якої було викладено у новій редакції пункт 2.2.1 договору, а саме зазначено, що інвестор зобов'язується інвестувати будівництво генпідрядником житлового будинку [NUMBER] у 5 мікрорайоні житлового масиву «Південний» перерахуванням грошових коштів на будівництво 51,25 кв.м. житла у сумі 225 500 грн. в строк до 09.11.2007 р. 16 серпня 2007 року між ВАТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON] було укладено Договір про іпотечний кредит № 2247 (а.с. 16-17), відповідно до якого (п. 1.1) банк зобов'язався надати [PERSON] (позичальник) на умовах цього договору грошові кошти в сумі 114 400 грн., а позичальник зобов'язується прийняти, належним чином використати та повернути кредит в сумі 114400 грн., а також сплатити проценти за користування кредитом в сумі 114400 грн., а також сплатити проценти за користування кредитом в розмірі 10,5 % річних в порядку, на умовах та в строки, визначені цим договором. Відповідно до пункту 1.2 Договору про іпотечний кредит надається на 20 років з терміном остаточного погашення кредиту не пізніше 16 серпня 2027 року на придбання квартири за договором про дольову участь в інвестування будівництва жилого будинку [NUMBER] в мікрорайоні 5 житлового масиву «Південний». 12 листопада 2007 року між ВАТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON] було укладено Додатковий договір № 1 до договору про іпотечний кредит № 2247 від 16.08.2007 р. (а.с. 18), відповідно до якого пункт 1.1 договору про іпотечний кредит було викладено в такій редакції: банк зобов'язується надати позичальнику на умовах цього договору грошові кошти в сумі 225 202, 45 грн., а позичальник зобов'язується прийняти, належним чином використати та повернути кредит в сумі 225 202, 45 грн., а також сплатити проценти за користування кредитом в розмірі 10,5 % річних в порядку, на умовах та в строки, визначені цим договором. На підставі рішення виконавчого комітету Запорізької міської ради від 27.12.2007 року № 544/25 [PERSON] було видане свідоцтво від 14.03.2008 року про право власності на нерухоме майно - [ADDRESS] (а.с. 23). Право власності на зазначену квартиру було зареєстроване за [PERSON] ОП «ЗМБТІ» 19.03.2008 р., що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 19.03.2008 р. № 18160685 (а.с. 24). 11 червня 2008 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу, відповідно до якого [PERSON] передала у власність [PERSON] квартиру [ADDRESS], а [PERSON] сплатив [PERSON] за вказану квартиру 270 175 грн. (а.с. 19). У той же день, 11 червня 2008 року [PERSON] було сплачено ВАТ «Державний ощадний банк України» на погашення отриманого кредиту 227725, 51 грн. (а.с. 20). [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER] від 19.11.2012 р. (а.с. 5). 22.11.2012 року [PERSON] звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] (а.с. 129). 16.04.2013 р. [PERSON] також звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] в інтересах малолітньої доньки [PERSON] (а.с. 130). Крім того, 16.04.2013 року [PERSON] звернувся до нотаріуса із заявою про видачу йому свідоцтва про право власності на ? частку квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], як частину у спільній сумісній власності подружжя. Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до ч. 3 ст. 61 СК України якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім'ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до ч.ч. 2, 4 ст. 65 СК України при укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім'ї, створює обов'язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім'ї. Відповідно до ч. 1 ст. 68 СК України розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Відповідно до ч. 1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Спірна квартира за адресою: [ADDRESS] була набута [PERSON] у власність 19.03.2008 року під час перебування у шлюбі з [PERSON] до моменту припинення між ними у 2009 році фактичних шлюбних відносин, а отже є об'єктом спільної сумісної власності подружжя. Продаж [PERSON] квартири [ADDRESS] і погашення отриманого у ВАТ «Державний ощадний банк України» кредиту відбулося 11 червня 2008 року, тобто після виникнення у [PERSON] та [PERSON] прав спільної сумісної власності на квартиру [ADDRESS], а отже ці обставини не впливають на режим спільної сумісної власності подружжя щодо спірної квартири. Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Докази того, що Договір № 543 від 14.08.2007 року про дольову участь у інвестуванні будівництва житлового будинку [NUMBER] у мікрорайоні 5 житлового масиву «Південний» та додаткова угода до нього з ВАТ «Запорізький домобудівний комбінат», а також договір про іпотечний кредит № 2247 від 16.08.2007 р. та додатковій договір № 1 від 12.11.2007 року з ВАТ «Державний ощадний банк України» були укладені [PERSON] без відома або без згоди її чоловіка [PERSON] у матеріалах справи відсутні, а, отже, відповідно до вимог ст. 65 СК України вважається, що зазначені договори були укладені за згодою подружжя і створили права і обов'язки як для [PERSON], так і для [PERSON] Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч. 1 ст. 1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Таким чином, оскільки, як випливає з матеріалів справи, заяви про прийняття спадщини за законом після смерті [PERSON] було подано від імені двох осіб - [PERSON] та малолітньої [PERSON], а право на ? частину спірної квартири як на частину у спільній сумісній власності подружжя належить [PERSON], підстави для задоволення вимоги позивачки про визнання за нею права власності на ? частину спірної квартири відсутні. Реалізувати своє право на отримання у спадщину за законом належної їй частки спірної квартири позивачка може звернувшись до нотаріуса за оформленням свідоцтва про право на спадщину на це майно і докази того, що зазначене право позивачки будь-яким чином порушується відповідачем, у матеріалах справи відсутні. Крім того, суд ставиться критично та не приймає до уваги усі свідчення по справі, оскільки вони не є взаємоузгодженими та суперечать один одному. Таким чином, суд приходить до переконання, що позовні вимоги [PERSON] є безпідставними, недоведеними та необґрунтованими, у зв'язку з чим задоволенню не підлягають. Судові витрати позивача, відповідно до ст. 88 ЦПК України, у зв'язку із відмовою у задоволені позову, відшкодуванню не підлягають. На підставі наведеного,

Outcome: dismissed