Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-08 00:00:00

[PERSON] звернулася до Купянського міськрайонного суду Харківської області з позовом до [PERSON] про поділ спільної сумісної власності з посиланням на ті обставини, що вона з відповідачем у справі перебувала у зареєстрованому шлюбі з 09 вересня 2000 року, а шлюб між ними було розірвано рішенням Куп'янського міськрайонного суду Харківської області 30 березня 2018 року. Під час шлюбу сторони за спільні кошти придбали два автомобілі, а саме: легковий автомобіль ВАЗ 211540 та легковий автомобіль MITSUBISHI OUTLANDER, крім того під час шлюбу була придбана квартира [ADDRESS]. Позивач зазначає, що на сьогоднішній день відповідач фактично використовує транспортні засоби одноособово і з відповідачем дійти згоди щодо розпорядження вищевказаним спільним майном, а саме: транспортними засобами, не вдалося. На підставі викладеного позивач звертається до суду з даною позовною заявою про поділ спільного майна. У судовому засіданні позивач та її представник уточнили свої позовні вимоги та просили визнати за позивачем та відповідачем право власності по 1/2 частині транспортного засобу ВАЗ 211540, та по 1/2 частині транспортного засобу MITSUBISHI OUTLANDER , не стягувати на користь позивача грошову компенсацію та не стягувати судові витрати. Представник відповідача у судовому засіданні визнали уточнені позовні вимоги та не заперечували проти їх задоволення. Дослідивши матеріали цивільної справи, заслухавши пояснення сторін, оцінивши надані суду докази у їх сукупності, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 09 вересня 2000 року. Шлюб між сторонами було розірвано рішенням Куп'янського міськрайонного суду Харківської області 30 березня 2018 року, що підтверджується ксерокопією рішення суду (а.с. 13-14). Сторони по справі зареєстровані за однією адресою: [ADDRESS], що підтверджується ксерокопією довідки про склад сімї від 28 грудня 2018 року №12-13/2849 (а.с. 12). [PERSON] на праві приватної власності належать: автомобіль MITSUBISHI OUTLANDER, загальний легковий, універсал - В, номер шасі JMBXNCU2W8U000332, обєм двигуна 1997, реєстраційний номер [NUMBER] та автомобіль \~ \~ \~ \~ВАЗ 211540, загальний легковий, седан - В, номер шасі ХТА21154084550865, обєм двигуна 1596, реєстраційний номер [NUMBER], що підтверджується ксерокопіями свідоцтв про реєстрацію транспортного засобу (а.с. 8-11). Згідно звіту складеного за заявою адвоката позивача [PERSON] №024/18 про визначення середньої ринкової вартості колісного транспортного засобу автомобіля [NUMBER], 2007 року випуску, вартість спірного автомобіля ВАЗ складає 78600,00 грн. (а.с. 15-18). Згідно звіту складеного за заявою адвоката позивача [PERSON] №025/18 про визначення середньої ринкової вартості колісного транспортного засобу автомобіля [NUMBER], 2008 року випуску, вартість спірного автомобіля MITSUBISHI складає 236360,00 грн. (а.с. 19-21). На замовлення відповідача [PERSON] було також виготовлено два звіти про оцінку транспортного засобу: №005-19 та №006-19, за результатами таких звітів було визначено ринкову вартість представлених транспортних засобів ВАЗ 211540 та MITSUBISHI OUTLANDER, вартість яких відповідно до висновків складає: 59733,18 грн. та 177588,90 грн. відповідно (а.с.90-105). Відповідно\~ст. 60 СК України\~майно набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Статтею 61 СК України\~визначено, що об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім'ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно\~ст. 63 СК України\~при здійснені подружжям права спільної сумісної власності дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. За змістом\~ст. 65 СК України\~дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. При укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім'ї, створює обов'язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім'ї. Статтями\~68,\~69 СК України\~встановлено, що розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. А отже дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Відповідно\~ст. 71 СК України\~майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 1\~ст. 70 СК України\~встановлено, що у разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. В пунктах 22-25\~постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» за № 11 від 21 грудня 2007 року(далі по тексту\~Постанова Пленуму) встановлено, що поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими\~статтями 69-72 СК\~та\~ст. 372 ЦК. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Пунктом 23 наведеної Постанови Пленуму передбачено, що вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті\~60,\~69 СК, ч. 3\~ст. 368 ЦК), відповідно до частин 2, 3\~ст. 325 ЦК\~можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Спільною сумісною власністю подружжя, зокрема, можуть бути: квартири, жилі й садові будинки; земельні ділянки та насадження на них, продуктивна і робоча худоба, засоби виробництва, транспортні засоби; грошові кошти, акції та інші цінні папери, паєнакопичення в житлово-будівельному, дачно-будівельному, гаражно-будівельному кооперативі; грошові суми та майно, належні подружжю за іншими зобов'язальними правовідносинами, тощо. Майно, яке належало одному з подружжя, може бути віднесено до спільної сумісної власності укладеною при реєстрації шлюбу угодою (шлюбним договором) або визнано такою власністю судом з тих підстав, що за час шлюбу його цінність істотно збільшилася внаслідок трудових або грошових затрат другого з подружжя чи їх обох. Відповідно п. 24 Постанови Пленуму до складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов'язаннями, що виникли в інтересах сім'ї (ч. 4\~ст. 65 СК). Частинами 1, 2, 4, 5\~ст. 71 СК України\~встановлено, що майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених\~Цивільним кодексом України. Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. За змістом п. 25\~постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» за № 11 від 21 грудня 2007 року, вирішуючи питання про поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, зокрема неподільної речі, суди мають застосовувати положення частин 4, 5\~ст. 71 СК\~щодо обов'язкової згоди одного з подружжя на отримання грошової компенсації та попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. За відсутності такої згоди присудження грошової компенсації може мати місце з підстав, передбачених\~ст. 365 ЦК, за умови звернення подружжя (одного з них) до суду з таким позовом (ст. 11 ЦК) та попереднього внесення на депозитний рахунок суду відповідної грошової суми. У разі коли жоден із подружжя не вчинив таких дій, а неподільні речі не можуть бути реально поділені між ними відповідно до їх часток, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності. Вищевказані норми узгоджуються з правовими позиціями Верховного Суду України наведених у цивільних справах №6-2670цс16, №6037цс13, №6-2784цс15. Судом було встановлено, що транспортні засоби марки ВАЗ211540 та MITSUBISHI OUTLANDER придбані за час шлюбу та належать [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності. Дана обставина в силу вимог ч. 1 ст. 82 ЦПК України, не підлягає доказування, оскільки не заперечується та визнана сторонами по справі. Враховуючи викладенні обставини, зважаючи на презумпцію рівності часток подружжя у спільному майні, відсутність домовленості між ними щодо поділу спільно нажитого під час шлюбу майна, суд приходить висновку, що уточнений позов підлягає задоволенню, а саме слід визнати за позивачем та відповідачем право власності на 1/2 частину кожному у автомобілях марки ВАЗ211540 та MITSUBISHI OUTLANDER. Також, у суду відсутні істотні обставини, які б могли послужити підставою для відступу від рівності часток чоловіка чи жінки у праві спільної сумісної власності.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ На підставі з'ясованих обставин викладених у позовній заяві, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов до висновку про задоволення уточненого позову.

Outcome: approved