Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-28 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із вказаним позовом, мотивуючи заяву тим, що [INFO] року померла її тітка [PERSON], по смерті якої залишилося спадкове майно, а саме: житловий будинок з надвірними спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] Ще за життя, 29 жовтня 2015 року [PERSON] посвідчила заповіт на ім'я своєї племінниці [PERSON], яка прийняла спадщину шляхом подачі до нотаріальної контори відповідної заяви, однак у зв'язку з відсутністю у спадкодавця правовстановлюючих документів про право власності на вказане спадкове майно, їй було відмовлено в нотаріальному оформленні спадкових прав, тому просила суд визнати за нею в порядку спадкування за заповітом право власності на вказане спадкове майно. В судове засідання позивач [PERSON], її представник [PERSON], кожен зокрема, не з'явилися, однак подали до суду заяву з проханням проводити розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримали, просили задовольнити. Відповідач Куликовичівська сільська рада Маневицького району Волинської області свого представника для участі в розгляді справи не направили, проте подали до суду заяву з проханням проводити розгляд справи у відсутності їх представника, позов визнають, щодо його задоволення не заперечують. Дослідивши письмові докази у справі та проаналізувавши їх в сукупності, суд приходить висновку про задоволення позову з наступних підстав. Відповідно до ст. ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців); спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1233 ЦК України встановлено, що заповіт є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1235, ч. 1 ст. 1236 цього ж Кодексу заповідач може призначати своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Заповідач має право охопити заповітом права та обов'язки, які йому належать на момент складання заповіту, а також ті права та обов'язки, які можуть йому належати в майбутньому. Згідно ст. 1270 Цивільного кодексу України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] року померла тітка позивача [PERSON], однак ще за життя 29 жовтня 2015 року посвідчила заповіт, яким все належно їй майно де б воно не було та з чого б воно не складалося, яке буде належати їй на день смерті і на яке вона за законом буде мати право, заповіла [PERSON], що підтверджується матеріалами справи (а.с. 4, 7). Із витягу з погосподарської книги № 2 за 2017 рік та довідки Куликовичівської сільської ради Маневицького району № 1036 від 26 липня 2017 року вбачається, що власником житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами по [ADDRESS] є [PERSON], яка була зареєстрована за вищевказаною адресою разом однак проживала у будинку престарілих в с. Старий Чорторийськ Маневицького району Волинської області. Заповіт на вищевказане майно в Куликовичівській сільській раді Маневицького району Волинської області посвідчувався 29 жовтня 2015 року на ім'я [PERSON] (а.с. 5-6). Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 12 грудня 2017 року, державним нотаріусом Маневицької державної нотаріальної контори [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на ім'я спадкодавця та які підтверджують право власності на спадкове майно (а.с. 8). Відповідно до повідомлення Маневицької державної нотаріальної контори Волинської області № 13/1-16 від 19 січня 2017 року, після смерті [PERSON], яка померла [INFO] року була заведена спадкова справа № 61 за 2007 рік. 1 березня 2017 року із заявою про прийняття спадщини звернулася племінниця спадкодавця [PERSON] (а.с. 28). Згідно висновку Маневицького архітектурно - планувального підприємства 30 червня 2017 року житловий будинок та господарські будівлі, що знаходяться в [ADDRESS] відповідають діючим державним будівельним, санітарним і пожежним нормам (а.с. 11). Зважаючи на вищевикладене та беручи до уваги те, що [PERSON] є спадкоємцем за заповітом, прийняла спадщину в встановлений законом строк та спосіб, суд приходить висновку про доцільність визнання за нею права власності на вказане спадкове майно. На підставі ст.ст. 1216, 1217, 1233, 1235, 1236, 1270 ЦК України,

Outcome: approved