Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-07 00:00:00

[PERSON] звернулася до Краматорського міського суду з позовом до [PERSON] (третя особа - Служба у справах дітей Краматорської міської ради) про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на дитину. Ухвалою Краматорського міського суду Донецької області від 11.06.2018 року позовну заяву [PERSON] було прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі в порядку загального позовного провадження з викликом сторін. Копія даної ухвали була направлена на адресу сторін по справі, що підтверджується супровідним листом. Ухвалою Краматорського міського суду Донецької області від 17.08.2018 року, було закрито підготовче провадження у даній справі та призначено справу до судового розгляду по суті, а також було замінено неналежну третю особу Службу у справах дітей Краматорської міської ради на належну Орган опіки та піклування Краматорської міської ради. У судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, на позові наполягала та просила його заволинити, не заперечувала проти постановлення по справі заочного рішення. У судове засідання відповідач [PERSON] будучі належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, відповідно до вимог ст.128 ч.11 ЦПК України, а саме через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, не з'явився, заяв про відкладення розгляду справи, відзиву, зустрічного позову або заперечень не надав. Представник третьої особи Задрановська А.І. у судове засідання не з'явилася, надала заяву про те, що орган опіки та піклування Краматорської міської ради не має можливості надати висновок про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав, оскільки Орган здійснює свої повноваження на території місцевої громади за місцем знаходження, а позивачка з малолітніми дітьми проживає у [ADDRESS]. За відсутністю заперечень позивача, суд на підставі ст.ст.280-281 ЦПК України постановив ухвалу від 08.11.2018 року про заочний розгляд справи. Згідно позову, 10.11.2007 року між сторонами був зареєстрований шлюб. Від даного шлюбу сторони мають малолітніх дітей- [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. З жовтня 2016 року сторони припинили сімейні стосунки через відсутність взаєморозуміння, стали мешкати окремо, малолітні діти стали проживати разом з позивачкою, відповідач обов'язки покладені на нього за законом не виконує, матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, не приймає участі у їх вихованні та утриманні, не спілкується з дітьми. Всі питання пов'язані з вихованням, навчання, лікування та утриманням дітей вирішується позивачкою самостійно без участі та підтримки з боку відповідача. Просить суд ухвалити рішення про позбавлення батьківських прав [PERSON], [INFO] у відношенні його неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Суд, дослідивши позов, надані заяви та письмові докази: -копію паспорта громадянки України [PERSON], [INFO], згідно якого позивачка зареєстрована у [ADDRESS]; -копію паспорта громадянина України [PERSON], [INFO], згідно якого відповідач зареєстрований у [ADDRESS]; -копію свідоцтва про шлюб, з якого вбачається, що 10.11.2007 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений шлюб, після реєстрація якого остання отримала прізвище «[PERSON]», актовий запис №1833; -копію свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], матір'ю якої є [PERSON], а батьком [PERSON]; -копію свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], матір'ю якої є [PERSON], а батьком [PERSON]; -довідки надані, центром первинної медико-санітарної допомоги №2 м.Макіївки; вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно ст.165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. На підставі ст.164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути в судовому порядку позбавлені батьківських прав, якщо вона, він: ... ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей. З огляду на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд вважає, що позивачка у судовому засіданні довела, що відповідач свідомо та умисно не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її вихованням, факт навмисного ухилення відповідача від виконання обов'язків по вихованню дитини судом встановлений. Враховуючи інтереси дітей, суд вважає, що відповідач [PERSON] свідомо ухиляється від своїх батьківських обов'язків, самоусунувся від виховання та утримання дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], їх долею, життям та здоров'ям не цікавиться, не турбується про їх стан здоров'я, майбутнє, матеріальної допомоги та моральної підтримки не надає, чим наносить шкоду психічному та фізичному здоров'ю дітей, у зв'язку з чим позовні вимоги про позбавлення батьківських прав, слід задовольнити. Згідно ст.166 ч.2 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Відповідно до ч.1 ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Обов'язок батьків по утриманню дітей до досягнення ними повноліття закріплений в ч. 2 ст. 51 Конституції України та ст. 180 Сімейного кодексу України. Відповідно до ст. 80 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року N 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен враховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Вирішуючи питання про розмір аліментів, які необхідно стягувати з відповідача, суд виходить з того, що відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. У позові [PERSON] зазначила, що відповідач [PERSON] не надає матеріальної допомоги на утримання малолітніх дітей сина [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO], які перебуває на вихованні позивачки. Однак остання в даному позові не заявила вимог про стягнення аліментів. Разом з тим судового рішення про стягнення аліментів з відповідача [PERSON] на утримання дітей до їх повноліття не приймалося. З огляду на вказане та враховуючи положення ст.166 ч.3 СК України суд вважає, що одночасно з прийняттям рішення про позбавлення відповідача [PERSON] батьківських прав, з останнього в інтересах дітей слід стягнути аліменти в розмірі 1/3 частки заробітку (доходу) відповідача (платника аліментів), щомісяця, до повноліття дітей, які перераховувати на особистий рахунок дітей у відділенні Державного ощадного банку України, зобов'язавши матір [PERSON] відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Також згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір», з відповідача підлягають стягненню на користь позивача витрати по сплаті судового збору у розмірі 704, 80 грн., які були понесені позивачем при звернені до суду.

Outcome: approved