Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-28 00:00:00

[PERSON] звернулася до Гайворонського районного суду Кіровоградської області з заявою про видачу обмежувального припису. В заяві вказала, що вона [INFO] має сина [PERSON] [INFO] Останнім часом їхні відноси погіршились на фоні того, що він вживає алкоголь, під дією якого вона страждає від руки свого сина. Крім того в неї ще є донька [PERSON], яка проживає спільно з нею, в будинку, а син в літній кухні, донька теж страждає від її сина. Вона неодноразово викликала поліцію, 04.09.2018 року було викликано поліцію, оскільки її син [PERSON] вчиняв неадекватні дії, сімейну сварку, по приїзді працівники Гайворонського РВ УМВС України в Кіровоградській області склали протокол за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП. Просить суд заборонити перебувати за адресою вул. Шевченка, 57 с. Казавчин, Гайворонського району, Кіровоградської області [PERSON] [INFO] на строк до шести місяців та заборонити наближатися на відстань ближче ніж 100 метрів до будинку, 57, що по вул. Шевченка с. Казавчин Гайворонського району, Кіровоградської області [PERSON] [INFO] Сторони в судове засідання не з'явилися, хоча належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомили. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, об'єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] [INFO] (а.с. 5) має сина [PERSON] [INFO] (а.с. 6-8) та дочку [PERSON], яка проживає спільно з нею, в будинку (а.с. 12), а син в літній кухні, за адресою вул. Шевченка, 57 с. Казавчин, Гайворонського району, Кіровоградської області. 12.11.2018 року Гайворонським районним судом Кіровоградської області винесено постанову про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП (а.с.14-15). Розділом IV глави 13 ЦПК України визначено порядок розгляду судом справ про видачу і продовження обмежувального припису. Відповідно до ст. 350-2 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства або її представником у випадках визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Згідно п. 3, 6, 7, 8 ч.1, ст. 1 цього Закону\~домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сімї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сімєю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Особа, яка постраждала від домашнього насильства - особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі. Кривдник - особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі. Обмежувальний припис стосовно кривдника - встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи. Враховуючи положення Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених у КУпАП та КК України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях. Частиною 2 ст. 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено перелік осіб, на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання, серед яких - подружжя, батьки (мати, батько) і дитина (діти). Частинами 2, 3, 4 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов'язків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об'єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв'язку особисто і через третіх осіб. Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків (оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи). Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців. Згідно ст. 350-6 ЦПК України розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або відмову в її задоволенні. У разі задоволення заяви суд видає обмежувальний припис у вигляді одного чи декількох заходів тимчасового обмеження прав особи, яка вчинила домашнє насильство, передбачених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» на строк від одного до шести місяців. Враховуючи усі надані заявником докази, з огляду на встановлені судом обставини, суд, приходить до висновку, що наявні обґрунтовані ризики вчинення [PERSON] домашнього насильства щодо заявниці, тому суд приходить до висновку про обґрунтованість заяви та необхідність видачі обмежувального припису відносно [PERSON] шляхом встановлення декількох заходів тимчасового обмеження прав кривдника та покладення на нього обов'язків, зокрема, встановлених п. п. 4, 5, 6, ч. 2 ст.26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Відповідно до ч. 3 ст. 650-5ЦПК України\~судові витрати, пов'язані з розглядом справи, суд відносить на рахунок держави. Згідно із ч. 4 ст. 350-6 ЦПК України рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє виконання. На підставі викладеного,

Outcome: approved