Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-17 00:00:00

[PERSON] звернулася до Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, посилаючись на наступні обставини. Їй на підставі свідоцтва про право власності на житло від 15.03.1994 року на праві спільної часткової власності належить 1\\2 частина квартири [ADDRESS] . Інші Ѕ частина вказаної квартири належать її дочці [PERSON] . У вказаному свідоцтві про право власності на житло від 15.03.1994 року невірно зазначено її прізвище як « [PERSON] », в той час як у всіх інших її правовстановлюючих документах її прізвище зазначено як « [PERSON] ». Враховуючи, що вказану невідповідність між її особистими документами, зокрема паспортом громадянина України та правовстановлюючими документами, що підтверджують її право спільної часткової власності на спірну частину квартири неможливо виправити інших чином, вона змушена звернутися до суду з даним позовом та просить суд встановити факт належності їй свідоцтва про право власності на житло від 15.03.1994 року. Ухвалою про відкриття провадження від 30.09.2021 року заява прийнята до розгляду в порядку окремого провадження. Заінтересованим особам був встановлений строк 15 днів з дня отримання такої ухвали суду, на подачу відзиву на позовну заяву. Клопотань та відзиву до суду не надійшло. В судове засідання заявник не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, на позовних вимогах наполягає (а.с. 18). Від заінтересованої особи - [PERSON] надійшла заява про розгляд справи без її участі, проти задоволення позову не заперечує (а.с. 22). Від представника Нікопольської міської ради, О.О. Мкртчян на адресу суду надійшла заява про розгляд справи без участі їх представника, просить прийняти рішення у відповідності до чинного законодавства (а.с. 23). Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється за відсутністю сторін, що відповідає положенням ч.2 ст.247 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає заяву обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню, на підставі наступного. Судом встановлено, що згідно з паспортом серії [NUMBER] , виданим Нікопольським МВ УМВС України у Дніпропетровській області від 09.10.1999 року, прізвище заявника вказано - « [PERSON] », ім`я - « [PERSON] », по-батькові - « [PERSON] », на звороті російською мовою зазначено - « [PERSON] » дата народження - [INFO] (а.с. 13). Згідно картки фізичної особи - платника податків, виданої Нікопольською ОДПІ від 09.11.2017 року, заявника вказано « [PERSON] » (а.с. 14). У відповідності до Свідоцтва про право власності на житло від 15.03.1994 року, виданого Житлово-побутовою конторою тресту «Нікопольбуд», прізвище ім`я та по батькові особи, якій у тому числі видано вказане свідоцтво зазначено як « [PERSON] » (а.с. 5). Таким чином, у зв`язку з наявністю зазначеної розбіжності у написанні прізвища заявника, остання позбавлена можливості вільно розпоряджатися належним їй майном на власний розсуд. Частиною 1 статті 293 ЦПК України передбачено, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п.5 ч.2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження також справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Юридичні факти - це обставини чи життєві факти, з якими норми права пов`язують виникнення, зміну або припинення правовідносин. Встановлення юридичних фактів у порядку окремого провадження сприяє реалізації конституційних прав громадян. Умовами, за наявності яких можливим є звернення до суду для встановлення фактів, що мають юридичне значення є те, що згідно із законом ці факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих немайнових чи майнових прав фізичних осіб; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; встановлення факту потрібне заявникові для конкретної мети. Так, у відповідності з п. 6 ч. 1ст. 315 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають справи про встановлення фактів належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. За правовими позиціями Верховного Суду України щодо судової практики розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, коли громадяни не можуть використати правовстановлюючі документи, оскільки зазначені в них прізвище, імя, по- батькові, місце чи час народження не відповідають записам у правовстановлюючому документі, якщо хоч і не посвідчують особу, але є необхідними для підтвердження певного права, а установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1ст. 315 ЦПК України, громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995р. «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі прізвище, імя, по-батькові якої зазначені в документі не збігаються в свідоцтві про народження, паспорті, свідоцтві про смерть, інше. Окрім вказаної помилки в написанні прізвища заявника у свідоцтві про право власності на житло від 15.03.1994 року , всі відомості (ім`я та по батькові) в документах співпадають з даними заявника, тому у суду не виникає сумніву той факт, що заявнику дійсно належить дане свідоцтво про право власності на житло від 15.03.1994 року . На підставі викладеного, суд вважає за необхідне вимоги заявника задовольнити.

Outcome: approved