Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-04 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до Хорлупівської сільської ради Ківерцівського району Волинської області, про визнання права власності на спадкове майно. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] помер її чоловік - [PERSON] , після смерті якого залишилось спадкове майно, що складається із земельної ділянки площею 1,6411 га, для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 0721888000:03:000:0447; земельної ділянки площею 0,2111 га, для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 0721888000:03:000:0041, які розташовані на території Хорлупівської сільської ради Ківерцівського району Волинської області. Зазначає, що вона є спадкоємцем померлого за законом, однак, при зверненні в нотаріальну контору для оформлення спадщини йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, за законом, через відсутність оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно, а тому просить в судовому порядку визнати за нею право власності на вищевказане спадкове майно. Ухвалою Ківерцівського районного суду Волинської області від 24.06.2020 року відкрито загальне провадження у вищевказаній справі та призначено підготовче засідання. Ухвалою Ківерцівського районного суду Волинської області від 20.07.2020 року підготовче провадження у даній справі закрито та призначено до судового розгляду. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про підтримання позову та просила його задовольнити. Представник Хорлупівської сільської ради Ківерцівського району Волинської області у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з цим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, відповідно до положень ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 11.11.2013 року /а.с.6/. Наявність у власності [PERSON] вищевказаного спадкового майна та права на нього підтверджується довідкою для оформлення спадщини №322 від 02.03.2020 року та витягами з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 04.06.2020 року/а.с.7-13/. Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно ч. 3 ст. 1268, ч. 1 ст. 1270 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шестимісячного строку він не заявив про відмову від неї. Як вбачається із ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Факт родинних відносин між [PERSON] , а також позивачем [PERSON] підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 20.11.1982 року/а.с.16/. Однак, постановою Ківерцівської державної нотаріальної контори № 502/02-31 від 04.06.2020 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом через відсутність оригіналів правовстановлюючих документів на ім`я спадкодавця /а.с. 19/. Відповідно до ст. 328 ЦК України, особи вправі набути право власності на підставах, що не заборонені законом і згідно зі ст. 392 ЦК України, можуть звертатись до суду з позовом про визнання права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності. Враховуючи вищевикладене та беручи до уваги те, що право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації і виникає з моменту державної реєстрації, відсутність належно оформлених правовстановлюючих документів на нерухоме майно у померлого спадкодавця унеможливлює спадкоємцеві - позивачу по справі оформити свідоцтво про право на спадщину, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно слід задовольнити.

Outcome: approved