Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-22 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що до 21.12.2015р. з [PERSON] перебувала у шлюбі, від якого вони мають доньку [PERSON], [INFO]. Між сторонами не досягнуто згоди щодо утримання та виховання спільної дитини. Добровільно матеріальну допомогу на утримання дитини відповідач не надає. Позивач змушена утримувати та виховувати дитину самостійно. На її утриманні також перебуває матір пенсійного віку. До початку судового засідання позивач подала до суду заяву, в якій підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити та розглянути справу без її участі. Проти ухвалення заочного рішення не заперечувала (а.с. 25). Відповідач своє право на участь в судовому засіданні не використав про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином (а.с. 20, 24). Повідомлення про причини неявки до суду від відповідача не надходило. У разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи (ч. 4 ст. 169 та ст. 224 ЦПК України). Зважаючи на вищевикладене, суд 23.02.16р. постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, з'ясувавши обставини справи та дослідивши наявні докази встановив наступне. У [PERSON] та [PERSON] є спільна донька - [PERSON], [INFO] (а.с. 9). Дитина проживає з матір'ю та перебуває на її утриманні, що підтверджується довідкою форми №3 від 27.01.16р. (а.с. 4) та довідкою, виданою Комунальним концерном «Центр комунального сервісу № 47» від 27.01.16р. (а.с. 12). Відповідач проживає окремо та добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. 27.01.1999 р. між [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище - [PERSON]) було укладено шлюб (а.с. 11). Відповідно до рішення Подільського районного суду м. Києва у справі №758/8434/15-ц від 30.11.2015р. шлюб між сторонами було розірвано (а.с. 10). Спірні правовідносини, що виникли між сторонами регулюються нормами Сімейного кодексу України. Обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття визначено у ст. 180 СК України. Згідно з ч. 2 ст. 51 Конституції України, ст. 180 Сімейного Кодексу України - батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до їх повноліття, а тому є підстави для стягнення з відповідача аліментів на утримання його дитини. Відповідно до ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Якщо розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, менше мінімального розміру, передбаченого частиною другою статті 182 цього Кодексу, то дитині призначається відповідно до закону державна допомога в розмірі різниці між визначеним розміром аліментів і 30 відсотками прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Виходячи з засад справедливості, добросовісності, розумності, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача на утримання дитини аліменти у твердій грошовій у розмірі 1000 грн. 00 коп. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Суд вважає за необхідне стягнути аліменти з дня подання позовної заяви до суду, тобто з 28.01.2016 року. Зважаючи на викладене, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини у розмірі 1000,00 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 28.01.2016 року. Відповідно до ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справі про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved