Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-27 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» та ТзОВ «Кей-Колект» про визнання недійсним договору поруки №1/11258287000-ІІ від 27.11.2007 року. Свої вимоги мотивує тим, що в провадженні Надвірнянського районного суду знаходиться справа за позовом ТзОВ «Кей-Колект» до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення боргу за кредитним договором. При ознайомленні з матеріалами даної справи в травні 2013 року їй стало відомо, що згідно договору поруки від 27.11.2007 року № 1/112582287000-П вона поручалася перед банком за виконання [PERSON] зобов'язань за кредитним договором від 27.11.2007 року № 11258287000 та давала згоду щодо ознайомлення з умовами вказаного кредитного договору. Однак, зазначений вище договір поруки вона не підписувала та не поручалася за виконання [PERSON] зобов'язань за кредитним договором. Окрім того, з матеріалів справи їй стало відомо, що між ПАТ «УкрСиббанк» та ТзОВ «Кей-Колект» було укладено договір факторингу, та як наслідок - перехід права вимоги за зобов'язаннями, які виникли по кредитному договору у [PERSON], та поручителів. Оскільки оспорюваний договір поруки вона не підписувала, їй не було відомо про його існування до 2013 року, тому вважає, що строк позовної даності нею пропущений з поважних причин. Представник позивача в судовому засіданні повністю підтримав заявлені позивачем вимоги з підстав, наведених в позовній заяві, просить позов задоволити, поновити строк позовної давності, визнати недійсним договір поруки № 1/11258287000-П, укладений 27.11.2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] а також стягнути судові витрати по справі згідно представлених квитанцій. Представник відповідача ПАТ «УкрСибБанк» в судовому засіданні позов не визнав, просить в його задоволення відмовити. Представник відповідачв ТзОВ «Кей-Колект» в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, про день та час слухання справи повідомлений завчасно і належним чином, про що свідчать поштові розписки. При причини неявки чи слухання справи в його відсутність заяви суду не подавав. Сторони, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про зміну місця свого проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається по останньому відомому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши докази, представлені сторонами на виконання вимог ст.60 ЦПК України і які сторони вважають достатніми для обґрунтування і заперечення позовних вимог та з'ясувавши фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Частиною 1 ст.1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 553 ЦК України встановлено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя (ч.1 ст.554 ЦК України). Як установлено судом, за кредитним договором №1125828700 від 27.11.2007 року, укладеним між акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та [PERSON], остання отримала кредит в сумі 175000 дол.США. З метою забезпечення виконання [PERSON] своїх кредитних зобов'язань 27.11.007 року було укладено договір поруки № 1/1125287000-П, за яким [PERSON] поручилася за виконання [PERSON] зобов'язань за кредитним договором в повному обсязі (а.с. 4). Згідно ч. 2 ст. 215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). Статтею 203 ЦК України визначено загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, зокрема: зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятись у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачам), не може суперечити права та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей. У п. 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 2009 року №9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» роз'яснено, що підставою недійсності правочину є недодержання стороною (сторонами) вимог, які встановлені ст.203 ЦК, саме на момент вчинення правочину. Відповідно до ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно ч.1 ст. 218 ЦК України, недодержання сторонами письмової форми правочину, яка встановлена законом, не має наслідком його недійсність. Між тим, позивач [PERSON] в позовній заяві про визнання цього договору поруки недійсним зазначала, що договір поруки з нею не укладався, за виконання [PERSON] зобов'язань за кредитним договором вона не поручалася, про наявність договору дізналася тільки при ознайомлені з матеріалами справи суду про стягнення заборгованості за кредитом. Згідно з висновком судової почеркознавчої експертизи, проведеної 09 червня 2014 року науково-дослідного експертно-криміналістичного центру УМВС України в Івано-Франківській області, вбачається, що підписи від імені поручителя [PERSON] на договорі поруки №1/1125828700-П від 27.11.2007 року виконані не [PERSON], а іншою особою; підписи від імені поручителя [PERSON] на договорі поруки №1/1125828700-П від 27.11.2007 року та на експериментальних зразках виконані різними особами (а.с.84-88). Зазначений висновок судової почеркознавчої експертизи відповідає вимогам Закону України «Про судову експертизу», Інструкції про призначення та проведення судових експертиз, є повним, експерт дав вичерпні та обґрунтовані відповіді на поставлені судом питання, тому колегія суддів вважає, що цей висновком судової почеркознавчої експертизи являється належним доказом доводів позивачки про те, що вона оскаржуваний договір поруки не підписувала, тому не укладала. З тексту зазначеного договору поруки вбачається, що [PERSON] не уповноважувала іншу особу від її імені укласти такий договір. За таких обставин, оскільки зазначений договір поруки [PERSON] не підписувався, нею не укладався, за підстав ч.3 ст. 203 та ч. 1 ст. 125 ЦК України такий договір підлягає визнанню недійсним. Оскільки про наявність оспорюваного договору поруки позивач довідалася в 2013 році під час розгляду справи за позовом ТзОВ «Кей-Колект» до [PERSON], [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, суд вважає за можливе поновити їй строк звернення з позовом до суду. Так як договір поруки від 27.11.2007 року укладений між [PERSON] та АКІБ «УкрСиббанк» (на даний час змінено найменування на ПАТ «УкрСиббанк»), і який в подальшому згідно договору факторингу №1 від 12.12.2011 року передав право вимоги за кредитними зобов'язаннями ТзОВ «Кей-Колект», суд прийшов до висновку, що судові витрати по справі, які пов'язані зі сплатою судового збору та за проведення судової експертизи відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України слід покласти на ПАТ «УкрСиббанк». На підставі наведеного ст.ст.20, 203, 207, 215-217, 236, 575, 583 ЦК України,

Outcome: approved