Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-04 00:00:00

[PERSON] звернулася до Першотравневого районного суду м. Чернівці з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. Посилалась на те, що з відповідачем вони перебувають у шлюбі, який між ними зареєстровано 24 квітня 2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції. Разом з тим, подружнє життя у сторін не склалось через різні характери, погляди на життя, в результаті чого між ними постійно виникали сварки та скандали внаслідок чого між ними часто виникали сварки. Вказувала, що відповідач безвідповідально відноситься до обов`язку матеріального забезпечення сім`ї, вирішення побутових питань призводить до конфліктів. Намагання позивачки знайти порозуміння виявились марними. На даний час вони припинили фактичні шлюбні відносини та ведення спільного господарства. Вважає, що подальше спільне життя з відповідачем і збереження шлюбу неможливе і суперечить її інтересам. У зв`язку із тим, що шлюб носить тільки формальний характер, просила його розірвати. Окрім цього вказала, що від шлюбу у них народилась [INFO] дочка [PERSON] , яка проживає разом із позивачкою та перебуває на її утриманні. Враховуючи, що добровільно відповідач матеріальну допомогу на дитину не надає ігнорує свої обов`язки, як батька, щодо утримання дочки, а заробіток позивачки є незначним та вона немає можливості самостійно в повному обсязі забезпечити дитині нормальний, достатній відпочинок, учбовий процес та інші життєві потреби, харчування, одяг та відпочинок, просила суд стягнути з відповідача на її користь на утримання неповнолітньої дитини аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 4500 грн. щомісячно. В судове засідання позивачка не з`явилася. Через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. В разі неявки відповідача не заперечувала проти ухвалення заочного рішення по справі. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи. Про причини неявки суд не повідомив. Внаслідок чого суд вважає, що можливо розглянути справу за його відсутності, оскільки у справі наявні достатні матеріали про права та взаємовідносини сторін. Зі згоди позивача суд ухвалює заочне рішення, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Враховуючи те, що в судове засідання не з`явились всі особи, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає положенням ч.2 ст.247 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав: Так, судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який між ними зареєстровано 24 квітня 2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис №518 (а.с.7). Від шлюбу у сторін [INFO] народилася дочка [PERSON] . Що підтверджується копією свідоцтва про народження від 15.10.2010 року (а.с.11). Спільне життя сторін на склалось через несумісність характерів, різні погляди на життя, внаслідок чого між ними часто виникали сварки. На даний час між ними втрачено почуття любові та поваги один до одного. На даний час вони припинили фактичні шлюбні відносини та ведення спільного господарства. Таким чином, суд вважає, що збереження сім`ї неможливе, оскільки сім`я сторін розпалася остаточно, на даний час їх шлюб носить формальний характер. Шлюбні відносини між ними фактично припинені. Враховуючи наведені вище обставини та фактичні взаємини сторін, суд приходить до висновку, що сім`я у сторін остаточно розпалась і зберегти її уже неможливо. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Враховуючи зазначені вище вимоги закону, суд вважає, що шлюб між сторонами необхідно розірвати. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до частини 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частиною 1 ст. 184 СК України передбачено, що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, суд за заявою платника або одержувача аліментів може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Враховуючи матеріальний стан сторін, спільний обов`язок сторін щодо утримання дитини, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити частково, стягнувши із відповідача аліменти на користь [PERSON] на утримання дочки, у твердій грошовій сумі в розмірі 2500 гривень щомісячно. Задовольняючи частково позовні вимоги, суд виходить з того, що відповідач до суду не з`явився, а позивачем не надано відомостей, щодо доходів, стану здоров`я відповідача та факту перебування на його утриманні інших осіб. Згідно з п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. Крім того на підставі ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню сплачена сума судового збору за позовну вимогу про розірвання шлюбу. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України з відповідача також підлягають стягненню судові витрати на користь держави.

Outcome: partial