Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-15 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу покликаючись на те, що вони із відповідачем не зійшлись характерами, мають кардинально різні погляди на життя, сімю, не розуміють один одного, втратили почуття любові та поваги один до одного, внаслідок чого між ними виникали непорозуміння, часті сварки та скандали. Від подружнього життя неповнолітніх дітей немає. Протягом року проживають окремо та не підтримують подружніх стосунків. Вважає, що шлюб носить формальний характер, примирення між ними не можливе, а тому просить шлюб розірвати. Позивачка [PERSON] в судове засідання не прибула, належно та вчасно була повідомлена про день, час, місце розгляду справи. До матеріалів справи додала заяву про слухання справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує повністю, просить позов задоволити, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не прибув, належно та вчасно був повідомлений про день і час розгляду справи. Про причини неявки суд не повідомив. Згідно ч. 4 ст.\~223, ч.1 ст.\~280 ЦПК України\~у разі\~\~неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Оглянувши матеріали справи, перевіривши інші докази, зібрані в справі, суд приходить до висновку, що позов\~ підлягає до задоволення. Сторони зареєстрували шлюб 17.06.1995 року, який зареєстровано Буським райвідділом реєстрації актів громадського стану, про що в книзі реєстрації актів цивільного стану зроблено відповідний запис за № 25, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-СГ № 261906 виданого 18.09.1996 року. Частиною 2 статті 3 СК України встановлено, що сімю складають особи, які спільно проживають, повязані спільним побутом, мають взаємні права та обовязки. Судом встановлено, що сімейне життя у сторін не склалося через різні характери, погляди на сімейне життя та відносини в сімї, сторони не розуміють один одного, втратили почуття любові. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України, п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання недійсним та поділ спільного майна подружжя» суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Позивачка наполягає на розірванні шлюбу і своєму небажанні проживати з відповідачем однією сімєю. На протязі тривалого часу сторони шлюбних відносин не підтримують, спільне господарство не ведуть, що свідчить про тривалість і стійкість конфлікту між ними та остаточний розпад сім'ї. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності суд вважає, що сімя розпалась остаточно, збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, тому шлюб слід розірвати. Майнового спору сторони не мають. Відповідно до ч. 2\~ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved