Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-01 00:00:00

[PERSON] звернулася до Зміївського районного суду Харківської області з позовною заявою до [PERSON] треті особи: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , в якій просить суд визнати відповідача таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, а саме: квартирою [ADDRESS] . В обґрунтування позову зазначила, що вона на праві спільної власності володіє житловим приміщенням, а саме квартирою за адресою: [ADDRESS] , на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 27.09.1996 року радгоспом «Шебелинський». Власниками квартири, окрім [PERSON] , є [PERSON] , [INFO] , - мій чоловік, [PERSON] , [INFO] , - мій син, [PERSON] (на даний час [PERSON] ), [INFO] , - моя донька, [PERSON] , [INFO] , син чоловіка від першого шлюбу. На даний час фактично в квартирі проживають [PERSON] та її чоловік [PERSON] . [PERSON] - відповідач, є колишнім зятем - чоловіком доньки [PERSON] ( дівоцтві мала прізвище [PERSON] ). Шлюб між [PERSON] та Відповідачем розірвано рішенням Зміївського районного суду Харківської області 17.07.2015 року. У зв`язку з реєстрацією шлюбу Відповідач з січня 2013 року був зареєстрований у належній [PERSON] на праві спільної власності квартирі. Відповідач, який вже тривалий час не є членом її сім`ї, з моменту розірвання шлюбу, тобто з 2015 року фактично не проживає у належному [PERSON] житлі. Після розірвання шлюбу він добровільно забрав свої речі та покинув квартиру, повідомивши, що знайшов собі інше житло. З того часу позивач з відповідачем спільного господарства не вела, утриманням будинку відповідач не займався, а також не приймає участі у сплаті комунальних послуг. Реєстрація [PERSON] за вищевказаною адресою порушує права позивача, як власника, з огляду на те, що вона змушена сплачувати комунальні платежі у тому числі й за відповідача, водночас має складнощі в оформленні субсидії та вільному розпорядженні своїм майном, В зв`язку з чим була змушена звернутися до суду з вказаним позовом. Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 07.10.2020 року відкрито провадження в справі та призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи про дату, час та місце розгляду справи. Учасники справи в судове засідання не з`явились. Представник позивача [PERSON] та треті особи: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , подали до суду заяви, в яких просили проводити розгляд справи без їх участі, підтримали позовні вимоги у повному обсязі з підстав, викладених у позові. Проти ухвалення заочного рішення не заперечували.(а.с.29,31,33,54,78). Відповідач [PERSON] , який належним чином повідомлялася про час та місце судового розгляду, в тому числі шляхом оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, повторно в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи, відзиву на позов не подавав (а.с.48). Згідно інформації Слобожанської селищної ради Зміївського району Харківської області за вих.№3637/02-22 від 24.09.2020 року відповідач [PERSON] , [INFO] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с. 26). Відповідно до п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Крім того, виклик відповідача в судове засідання здійснювався шляхом подання оголошення, яке розміщено з додержанням вимог, передбачених ч. 11 ст.128 ЦПК України. Згідно ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, не подано відзиву на позов, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, на підставі ч.4 ст.223, п.4 ч.1 ст. 280 ЦПК України, враховуючи наявність достатніх даних для вирішення спору, вважає можливим ухвалити заочне рішення. На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи позицію позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. 02 грудня 2020 року судом постановлена ухвала про проведення заочного розгляду цивільної справи за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] , треті особи: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням.\~\~ Дослідивши матеріали цивільної справи, суд встановив наступні фактичні обставини. Згідно Свідоцтва про право власності на житло, виданого 27.09.1996 року радгоспом «Шебелинський» власниками квартири за адресою: [ADDRESS] , є [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (а.с.11). Відповідно до акту обстеження, складеного 09.09.2020 року головою правління ОСББ «Донець» Демків І.С. у присутності свідків, встановлено, що за адресою: [ADDRESS] , зареєстрований [PERSON] , [INFO] не мешкає більше року. Місце його знаходження не відомо (а.с.12). Згідно довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб виданої виконкомом Комсомольської селищної ради Зміївського району Харківської області № 3981 від 10.09.2020 року та домовою книгою за адресою: [ADDRESS] , окрім зареєстрованих [PERSON] , [PERSON] , дійсно зареєстрований відповідач [PERSON] , [INFO] з 29.01.2013 року. (а.с.13-17). Відповідно до свідоцтва про одруження № [NUMBER] виданого Комсомольською селищною радою Зміївського району Харківської області від 23.10.2002 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб, актовий запис №111 від 23.10.2002 року (а.с.22). Згідно рішення Зміївського районного суду Харківської області від 17.07.2015 року шлюб між [PERSON] та відповідачем [PERSON] розірвано. Рішення набрало законної сили 11.08.2015 року (а.с. 18). Позивач, звертаючись до суду, посилається на те, що відповідач є колишнім її зятем - чоловіком доньки [PERSON] , та у зв`язку з тривалою відсутністю за адресою реєстрації, вважає, що він втратив право користування квартирою [ADDRESS] . Безпідставне перебування відповідачів на реєстраційному обліку в квартирі, на думку позивача, свідчить про перешкоди у користуванні власністю та є підставою для визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням. Дослідивши письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного: Згідност.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до\~ст.\~41\~Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналась 17 липня 1997 року відповідно доЗакону України від 17 липня 1997 року № 475/97ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном. Згідно\~ст.\~319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Приписами\~ст.\~383\~Цивільного кодексу України\~та\~ст.150 ЖК України\~передбачено право власника використовувати житло для власного проживання членів сім`ї, інших осіб, та розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Згідно до ч.1\~ст.\~321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Частиною 1\~ст.\~391 ЦК України, передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Нормами статті 405\~ЦК України передбачається, що член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік. Позивачем надані докази того, що відповідач [PERSON] зареєстрований в квартирі, власником якої є позивач, у спірному житловому приміщенні відповідач не проживає без поважних причин, відсутні будь-які відомості щодо існування домовленості між власником житла та відповідачами щодо збереження за ними права користування цим житловим приміщенням. Відповідачем не надано будь-яких доказів на спростування доводів позовної заяви. За таких обставин, позовна заява [PERSON] до [PERSON] , треті особи: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, є обґрунтованою та підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені та документально підтверджені судові витрати в розмірі 840 грн. 00 коп. (а. с. 7).

Outcome: approved