Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-02 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до ПАТ «Українська акціонерна страхова компанія АСКА» про стягнення страхового відшкодування та пені. Рішенням Луцького міськрайонного суду від 20 лютого 2017 року в задоволенні позовних вимог [PERSON] відмовлено повністю. Ухвалою Апеляційного суду Волинської області від 14 березня 2017 року цивільну справу [PERSON] до Приватного акціонерного товариства «Українська акціонерна страхова компанія АСКА» про стягнення страхового відшкодування та пені повернуто до Луцького міськрайонного суду для ухвалення додаткового рішення, оскільки судом не було вирішено питання судових витрат. Учасники судового розгляду справи в судове засідання не з'явилися., причини неявки суду не повідомили, про день, час, місце слухання справи були повідомлені належним чином. Відповідно до ч. 3 ст. 220 ЦПК України їхня неявка не перешкоджає вирішенню питання про ухвалення додаткового рішення. Розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Згідно п. 4 ч. 1 ст. 220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. З матеріалів справи вбачається, що позивачем заявлено майнову вимогу про стягнення з відповідача в користь позивача суму страхового відшкодування в розмірі 173204,64 грн., пеню в розмірі 952,63 грн., 3% річних в розмірі 782,98 грн., витрати на здійснення перекладу медичних документів в розмірі 600 грн. та 5000 грн. витрат на правову допомогу, а всього 180540,25 грн. Посилаючись на ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів», якою встановлено, що позивачі звільняються від сплати державного мита за позовами, що пов'язані з порушенням їх прав, при зверненні до суду судовий збір позивачем не було сплачено. Однак, слід врахувати, що за змістом змін до ст. 5 Закону України «Про судовий збір», вбачається, що з 01.09.2015 року споживачі за позовами, що пов'язані з порушенням їхніх прав, не відносяться до суб'єктів, які звільняються від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх інстанціях. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» установлено ставки судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою-підприємцем 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати (551, 20 грн.) та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати (6890 грн.); при чому судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому заява подається до суду, у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Отже, при зверненні до суду з позовом [PERSON] необхідно було сплатити судовий збір відповідно до заявлених позовних вимог. Позивачем були заявлені майнові вимоги на суму 180540,25 грн., а тому необхідно було сплатити - 1805,40 грн. судового збору. Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20.02.2017 року в задоволенні позову [PERSON] до Приватного акціонерного товариства «Українська акціонерна страхова компанія АСКА» про стягнення страхового відшкодування та пені відмовлено. Таким чином судові витрати залишаються за позивачем. На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що слід стягнути з [PERSON] в дохід держави 1805,40 грн. судового збору.

Outcome: approved