Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-27 00:00:00

[PERSON]. звернулася до Сєвєродонецького міського суду з заявою про встановлення факту , що має юридичне значення, а саме факту смерті особи в певний час , мотивуючи вимоги тим , що 26.08.2015р. у м. Луганськ Луганської області помер дядько заявниці [PERSON], 1949р.н.. Заявниця [PERSON] зверталася до Сєвєродонецького міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану з метою реєстрації смерті [PERSON] однак їй в реєстрації смерті було відмовлено з причини того, що медичні документи оформлені медичними закладами, які розташовані на непідконтрольній українській владі території, а тому викликають сумнів їх легітимність. Тому, [PERSON], з метою реєстрації факту смерті [PERSON], звернулася до суду з заявою і просить суд встановити факт, що має юридичне значення, а саме смерть [PERSON], 1949р.н., який помер 26.08.2016р. у м. Луганськ Луганської області, Україна. Заявниця [PERSON] у судове засідання не зявилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, в заяві зазначила прохання розглядати справу за її відсутності. Представник заінтересованої особи Сєвєродонецького міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області у судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки до суду не повідомив. У звязку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи , суд вважає , що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Статтею 257-1 ЦПК України, встановлено особливості провадження у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України. З матеріалів справи слідує , що відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії І-ЕД №222109, виданого 05.12.2015р. Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Сєвєродонецького міського управління юстиції у Луганській області, актовий запис №792, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, прізвище дружини після реєстрації шлюбу Машко. Відповідно до копії паспорта громадянина України серії ЕН №712725, виданого Жовтневим РВ ГУМВС України в Луганській області 05.06.2009р., [PERSON] народився 27.07.1949р. у місті Луганськ та був зареєстрований за адресою: [INFO], кв. Комарова, 15/12 з 08.09.1972р.. Згідно із копією лікарського свідоцтва про смерть №193 та довідки про причини смерті, складених за формою № 106/о та виданих 26.08.2015 року ДУ «Луганська республіканська клінічна лікарня» ЛНР , [PERSON], 27.07.1949р.н., помер 26.08.2015 року у м. Луганськ, Луганська область, Україна, а саме у стаціонарі відділення інтенсивної терапії ЛРКЛ у віці 66 років. Відповідно до копії листа начальника Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Сєвєродонецького міського управління юстиції від 29.12.2015 року №4263/02.1.6-05, вказаний відділ повідомив [PERSON] про те, що заявником не надано жодного документу для реєстрації смерті, відсутні підстави для державної реєстрації смерті та видачі свідоцтва про смерть українського зразку відповідно до законодавства України. Суд враховує, що м. Луганськ Луганської області станом на час розгляду цієї справи знаходиться на тимчасово окупованій території України і у відповідності до розпорядження Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2014 року № 1085-р м. Луганськ Луганської області входить до переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. Вказана обставина позбавляє заявницю можливості зареєструвати факт смерті свого дядька у встановленому Законом порядку. Крім того, Європейський суд з прав людини зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій територіях, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. До того ж суд бере до уваги, що встановлення факту смерті особи в певний час має ключове значення для реалізації майнових та особистих немайнових прав заявниці, а тому як виняток, документи, видані органами та установами (зокрема лікарняними закладами), що знаходяться на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, беруться судом до уваги та оцінюються судом у сукупності та взаємозвязку під час розгляду справи у порядку ст. 257-1 ЦПК України. Враховуючи вищевикладене, судом встановлено, що [PERSON], [INFO], помер 26.08.2015 року у м. Луганськ Луганської області, Україна, у віці 66 років. Таким чином, у судовому засіданні встановлено, що обставини, викладені заявницею [PERSON] в обґрунтування своїх вимог є достовірними, підтверджені письмовими доказами, сумніву у суду не викликають і вважаються судом доведеними, у звязку із чим заява [PERSON] про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме факту смерті [PERSON] підлягає задоволенню.

Outcome: approved