Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-27 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до Старосільської сільської ради Маневицького району про визнання права власності на спадкове майно. Свої вимоги обґрунтувала тим, що [PERSON], яка померла [INFO], ще за свого життя 27.04.1988 року склала заповіт, який було посвідчено Старосільською сільською радою Маневицького району, згідно якого належний їй житловий будинок заповіла їй - позивачу [PERSON] Спадщину після смерті [PERSON] позивач своєчасно у визначений законодавством термін прийняла, фактично вступивши у володіння та управління спадковим майном. Інших спадкоємців за заповітом на вказане спадкове майно немає. Отримати свідоцтво про право власності на спадкове майно в позасудовому порядку позивач не має можливості. Посилаючись на зазначені обставини, просила суд визнати за нею в порядку спадкування за заповітом право власності на житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що знаходяться по [ADDRESS], які належали [PERSON] Позивач [PERSON], представник відповідача - Старосільської сільської ради Маневицького району в судове засідання не з'явилися, будучи завчасно у встановленому законом порядку повідомленими про час та місце слухання справи, про причини неявки суд не повідомили. Позивач [PERSON] подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] подав до суду заяву, в якій вказав, що із заявленими позивачем [PERSON] позовними вимогами сільська рада згідна у повному обсязі, проти задоволення позову не заперечують, просив справу розглядати у його відсутності. Враховуючи те, що в справі є достатньо доказів для вирішення її по суті, суд ухвалив - розглядати справу у відсутності позивача [PERSON] та представника Старосільської сільської ради Маневицького району. Проаналізувавши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення. Згідно ст. 524 Цивільного кодексу України (в редакції 1963 року) спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Відповідно до ст. 527 Цивільного кодексу України (в редакції 1963 року) спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті. Згідно ст.ст. 534, 535 Цивільного кодексу України (в редакції 1963 року) кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям. Заповідач може у заповіті позбавити права спадкоємства одного, кількох або всіх спадкоємців за законом. Неповнолітні або непрацездатні діти спадкодавця (в тому числі усиновлені), а також непрацездатні дружина, батьки (усиновителі) і утриманці померлого успадковують, незалежно від змісту заповіту, не менше двох третин частки, яка належала б кожному з них при спадкоємстві за законом (обов'язкова частка). При визначенні розміру обов'язкової частки враховується і вартість спадкового майна, що складається з предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку. Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України (в редакції 1963 року) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] являлася власником житлового будинку з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що знаходяться по [ADDRESS]. [PERSON] померла [INFO]. Ще за свого життя 27.04.1988 року остання склала заповіт, який було посвідчено Старосільською сільською радою Маневицького району, згідно якого належний їй житловий будинок заповіла позивачу [PERSON] Спадщину після смерті [PERSON] позивач своєчасно у визначений законодавством термін прийняла, фактично вступивши у володіння та управління спадковим майном. Заяви про відмову від спадщини вона не подавала. Інших спадкоємців за заповітом на вказане спадкове майно немає. Отримати свідоцтво про право власності на спадкове майно в позасудовому порядку позивач не має можливості. Зазначені обставини не оспорюються сторонами, а також це встановлено з досліджених судом заповіту від 27.04.1988 року, посвідченого Старосільською сільською радою Маневицького району та зареєстрованого в реєстрі за № 24, свідоцтва про смерть [NUMBER] від 9.06.2015 року, довідки Старосільської сільської ради Маневицького району № 1398 від 8.08.2015 року, висновку про відповідність будинковолодіння по [ADDRESS] діючим державним будівельним, санітарним і пожежним нормам від 20.08.2015 року, витягу з погосподарської книги № 1 за 2011-2015 роки Старосільської сільської ради Маневицького району, постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 480/02-31 від 15.07.2015 року, повідомлення Маневицької державної нотаріальної контори № 661/01-16 від 17.09.2015 року. Аналізуючи зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що позивач [PERSON], являючись спадкоємцем за заповітом на житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що знаходяться по [ADDRESS], які належали [PERSON], фактично набула право власності на вказане спадкове майно. На даний час право власності на нього ніким не оспорюється, а тому є всі підстави для визнання права власності на це майно за [PERSON]

Outcome: approved