Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-27 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з заявою, заінтересована особа - Іванівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області про встановлення факту смерті, посилаючись на те, що вона є рідною сестрою [PERSON], яка померла 29 червня 2016 року в м. Сімферополі, Автономна Республіка Крим. Для реєстрації смерті вона звернулась до Іванівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області, де їй повідомили, що зареєструвати смерть [PERSON] неможливо в звязку з тим, що не наданий документ, що є підставою для державної реєстрації смерті. Встановлення факту смерті сестри їй необхідно для отримання спадщини, що залишилася після її смерті. Просить суд встановити юридичний факт смерті [PERSON], [INFO], уродженки [INFO], яка настала 29 червня 2016 року в м. Сімферополі, Автономна Республіка Крим В судовому засіданні заявник [PERSON] підтримала вимоги, посилаючись на обставини викладені в заяві, та просила їх задовольнити. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився. Зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку, про те, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Згідно з п.2 ч.1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» від 01 липня 2010 року № 2398-VI (далі - Закон України від 01 липня 2010 року № 2398-VI) державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час. Згідно з п. 2 ч. 4 ст. 17 Закону України від 01 липня 2010 року № 2398-VI державна реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника у разі встановлення у судовому порядку факту смерті. Згідно з ч. 6 ст. 17 Закону України від 01 липня 2010 року № 2398-VI державна реєстрація смерті проводиться, зокрема за заявою родичів померлого. Згідно з п. 1 Правил державної реєстрації актів громадянського стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18 жовтня 2000 року № 52/5 (далі Правила), державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів смерті. Згідно з п. «г» ч. 1 розділу 5 Правил підставами для проведення державної реєстрації смерті є, зокрема, рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час. Згідно з ч. 6 розділу 5 Правил державна реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника у разі встановлення у судовому порядку факту смерті. Із матеріалів справи видно, що заявник [PERSON] та [PERSON] є рідними сестрами, що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії ЧЕ № 312980 та серії ЯЦ № 567714 в яких зазначено, що батьком [PERSON] та [PERSON] є [PERSON], матірю - [PERSON] (а.с.4,6); [PERSON] після одруження змінила прізвища на [PERSON] (а.с.5); [PERSON] після одруження змінила прізвище на [PERSON] (а.с.7). 18 листопада 2016 року Іванівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області [PERSON] відмовлено у державній реєстрації смерті [PERSON] в звязку з тим, що на підтвердження факту смерті не предявлений медичний документ, форма якого, визначена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08 серпня 2006 року № 545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті» (а.с.8). На підтвердження факту смерті [PERSON] заявник надала копію свідоцтва про смерть серії І-АЯ № 561787 від 30 червня 2016 року, виданого відділом реєстрації смерті с. Сімферополя Департаменту запису актів громадянського стану Міністерства юстиції Республіки Крим, згідно якого [PERSON], померла 29 червня 2016 року в м. Сімферополі, Республіка Крим, Російська Федерація (а.с.3). Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] підтвердив, що 29 червня 2016 року діти та племінник [PERSON] в телефонному режимі повідомили про те, що [PERSON] померла. Він разом із заявником були присутні на похоронах [PERSON] в м. Сімферополі, Автономна Республіка Крим. Згідно із ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15 квітня 2014 року № 1207-VII (далі - Закон України від 15 квітня 2014 року № 1207-VII) державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом та будь-який акт (рішення, документ), виданий цими органами та/або особами, є недійсним і не створює правових наслідків. Особливості провадження у справах про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території України визначені ст. 257-1 ЦПК України. Згідно ч. 1 ст. 257-1 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Згідно з п. 1 ст. 3 Закону України від 15 квітня 2014 року № 1207-VII сухопутна територія Автономної Республіки Крим та м. Севастополя визначається тимчасово окупованою територію. Частиною 1 ст. 5 цього Закону передбачено, що Україна вживає всіх необхідних заходів щодо гарантування прав і свобод людини і громадянина, передбачених Конституцією та законами України, міжнародними договорами, усім громадянам України, які проживають на тимчасово окупованій території. Суд вважає, що свідоцтво про смерть, видане органом на тимчасово окупованій території від імені іншої держави, є незаконним і не створює правових наслідків для осіб, яким воно видане, та унеможливлює реєстрацію факту смерті органом державної реєстрації актів цивільного стану. Проте суд його приймає до уваги в тій частині, що воно підтверджує факт смерті на тимчасово окупованій території. З метою забезпечення прав і свобод заявника необхідно встановити юридичний факт смерті її сестри на тимчасово окупованій території. На підставі викладеного та

Outcome: approved