Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-06 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до Дернівської сільської ради, Приватного підприємства «Ківерленд», Відділу Держгеокадастру у Ківерцівському районі Волинської області, [PERSON], про скасування рішення, визнання недійсним свідоцтва про право власності на нерухоме майно та скасування реєстрації. Позивач свої вимоги обґрунтовує тим, що вона є власником житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться у [ADDRESS]. Вказує, що згідно архівної довідки від 16.07.2013 року №1041/01-20 по господарських книгах Дернівської сільської ради за 1967-1969 роки господарством користувалась земельною ділянкою 0,26 га станом на 1967-1968 роки, 0,15 га - на 01.01.1969 року. По сусідству з нею проживає [PERSON], яка успадкувала будинок [ADDRESS], після смерті [PERSON], згідно архівної довідки від 17.07.2013 року №141/С-192 в погосподарській книзі №1 по с. Дерно за 1971 - 1973 роки значиться господарство [PERSON], яка станом на 01.01.1971 року користувалися 0,30 га. Конфігурація та площа земельних ділянок з 70-х років минулого сторіччя не мінялась. Зазначає, що [PERSON] незаконним шляхом приватизувала на своє ім'я земельну ділянку в [ADDRESS], оскільки рішенням №26/8 від 15.04.2015 року Дернівською сільською радою Ківерцівського району було затверджено документацію із землеустрою щодо видачі державного акту на право власності на земельну ділянку [PERSON], тобто остання прийняла рішення про затвердження технічної документації із землеустрою, що стало причиною накладення її земельної ділянки на земельну ділянку позивача, і що перешкоджає їй у оформленні права власності на земельну ділянку, що порушує її права власника. 28.04.2015 року [PERSON] видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно, згідно якому на праві приватної власності їй належить земельна ділянка площею 0,25 га, цільове призначення якої є будівництво і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що знаходиться у [ADDRESS]. Також вказує, що під час складання проектів землеустрою був виготовлений план земельної ділянки [PERSON], і акти встановлення та погодження меж земельної ділянки внатурі (на місцевості). Ці документи виготовлені в порядку кадастрової зйомки та у ньому відсутній її підпис на акті меж суміжного користувача, що свідчить про те, що межі між ними не були погоджені. Вважає, що [PERSON] неправомірно набула право власності на земельну ділянку, а тому просить суд визнати незаконним та скасувати рішення Дернівської сільської ради Ківерцівського району Волинської області №26/8 від 15.04.2015 року «Про затвердження документації із землеустрою щодо видачі державного акту на право власності на земельну ділянку», визнати недійсним та скасувати свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 28.04.2015 року, індексний №36904706 і її державну реєстрацію у відділі Держкомзему реєстраційний номер [NUMBER] від 17.02.2015 року, а також скасувати рішення виконкому Дернівської сільської ради №69 від 26.08.2005 року про видачу свідоцтва про право власності на добудований будинок [PERSON] і зобов'язати розібрати її дві незаконно добудованих кімнати. Відповідачем [PERSON] було подано заперечення на позовну заяву, згідно якого в задоволенні позову просить відмовити у зв'язку із необґрунтованістю даних позовних вимог, а також з підстав пропущення строку позовної давності. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] в судовому засіданні, кожен зокрема, позовні вимоги підтримали, просили суд їх задовольнити з підстав вищенаведених. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала з підстав, наведених у запереченні на позовну заяву. Представник відповідача Дернівської сільської ради Ківерцівського району Волинської області Климчук М.С. в судовому засіданні заперечив проти задоволення позову. Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши представлені письмові докази, суд прийшов до наступного висновку. Відповідно до ст. 3 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Так, положеннями статей 116, 118 ЗК України передбачено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності або права користування земельними ділянками на підставі рішень органів місцевого самоврядування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, на підставі технічних матеріалів та документів, що підтверджують розмір земельної ділянки. Державний акт на право приватної власності на землю видається на підставі рішення органу місцевого самоврядування або органу виконавчої влади, тому вирішення питання про правомірність видачі державного акта безпосередньо залежить від законності рішення, на підставі якого такий акт виданий, і дотримання вимог, передбачених земельним законодавством, зокрема статтями 116, 118 ЗК України (правова позиція Верховного Суду України згідно з постановою № 6-93цс13). Згідно зі статтею 55 Закону України «Про землеустрій» встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) проводиться відповідно до топографо-геодезичних та картографічних матеріалів. Межі земельної ділянки в натурі закріплюються межовими знаками встановленого зразка, крім того, межові знаки здаються за актом під нагляд на збереження власникам землі та землекористувачам. Положеннями статті 198 ЗК України передбачено, що кадастрові зйомки - це комплекс робіт, виконуваних для визначення та відновлення меж земельних ділянок. Кадастрова зйомка включає: а) геодезичне встановлення меж земельної ділянки; б) погодження меж земельної ділянки з суміжними власниками та землекористувачами; в) відновлення меж земельної ділянки на місцевості; г) встановлення меж частин земельної ділянки, які містять обтяження та обмеження щодо використання землі; ґ) виготовлення кадастрового плану. Судом встановлено, що [PERSON] є власником житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться у [ADDRESS], який вона успадкувала після смерті [PERSON] Судом також встановлено, що [PERSON] є власником житлового будинку [ADDRESS] /а.с.124-125/. На підставі рішення Дернівської сільської ради Ківерцівського району Волинської області № 26/8 від 15.04.2015 року «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення меж земельних ділянок) в натурі (на місцевості) [PERSON] було затверджено документацію щодо видачі останній державного акту на право власності на земельну ділянку /а.с.44/. 28.04.2015 року [PERSON] видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно, згідно якому на праві приватної власності їй належить земельна ділянка площею 0,25 га, цільове призначення якої є будівництво і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що знаходиться у [ADDRESS] /а.с.7/. Даний Державний акт виготовлений на підставі технічної документації із землеустрою щодо складання державного акта, що посвідчує право власності на земельну ділянку для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд гр. [PERSON] в межах с. Дерно вул. Залізнична Дернівської сільської ради Ківерцівського району Волинської області, в якій наявний акт погодження меж з суміжними землекористувачами (землевласниками) /а.с.8/. Як вбачається із проекту забудови земельної ділянки індивідуальним жилим будинком від 1973 року на ім'я забудовника [PERSON] (після смерті якої [PERSON] було успадковано вищевказаний житловий будинок) земельна ділянка, виділена [PERSON] є прямокутної форми, загальним розміром 0,12 га., відповідно до акту про винесення в натуру меж земельної ділянки для будівництва індивідуального жилого будинку і розбивку на земельній ділянці будівель від 18.09.1973 року - межі земельної ділянки винесені в натуру /а.с.118-123/. Відповідно до будівельного паспорта, проекту забудови земельної ділянки індивідуальним житловим будинком, акту про винос в натуру меж земельної ділянки під будівництво індивідуального житлового будинку в містах, селищах міського типу і селах від 08.09.1975 року на ім'я [PERSON] (після смерті якої нерухоме майно було успадковане відповідачем [PERSON]) виділена земельна ділянка [PERSON] загальною площею 0,08 га прямокутної форми /а.с.73-80/. Як вбачається з акту обстеження земельних ділянок від 26.03.2014 року, [PERSON] користується земельною ділянкою для обслуговування житлового будинку в розмірі 0,15 га, яка має форму неправильного многокутника із шириною по дорозі 16,78 м. В той же час в будівельному паспорті на забудову, форма земельної ділянки має вигляд прямокутника із шириною 14 м., а земельна ділянка для обслуговування житлового будинку [PERSON], згідно будівельного паспорта має вигляд прямокутника, ширина якого становить 29 м., що і не заперечили сторони. Згідно з повідомленням Дернівської сільської ради Ківерцівського району Волинської області № К-31 від 04.04.2016 року вбачається, що [PERSON] встановила огорожу на своїй земельній ділянці, згідно свідоцтва про право власності, тому межі земельних ділянок не порушені. Під час встановлення огорожі були присутні члени комісії, які склали акт прийому-передачі межових знаків на зберігання, а тому зобов'язати її демонтувати дану огорожу сільська рада не має повноваження /а.с.176-177/. Окрім того, право власності або право постійного користування землею посвідчується державними актами, які видаються і реєструються сільськими, селищними, міськими, районними Радами народних депутатів. Тобто, право власності [PERSON] на земельну ділянку виникло з моменту отримання нею Державного акту і є первинним по відношенню до виникнення у [PERSON] права власності на належну їй земельну ділянку. Право особи на земельну ділянку, яку їй передано за рішенням органу місцевого самоврядування, є охоронюваним законом інтересом і підлягає судовому захисту. Таким чином, суд не бере до уваги твердження позивача [PERSON], щодо скасування державного акту [PERSON] з підстав непогодження меж суміжними користувачами, оскільки погодження меж є виключно допоміжною стадією у процедурі приватизації земельної ділянки, спрямованою на те, щоб уникнути необов'язкових технічних помилок. Погодження меж земельної ділянки є складовою частиною кадастрового плану, який, у свою чергу, є складовою частиною технічної документації, необхідної для передачі громадянам безоплатно земельних ділянок на праві приватної власності. Виконання усіх підготовчих робіт з виготовлення державного акта на право власності на земельну ділянку передбачає як перевірку того, чи не належить земельна ділянка іншому власнику чи правомірному користувачеві та чи не накладаються межі вказаної земельної ділянки на суміжні земельні ділянки. Стосовно непогодження меж суміжних користувачів, суд відзначає, що підписання акта погодження меж самостійного значення не має, воно не призводить до виникнення, зміни або припинення прав на земельну ділянку, як і будь-яких інших прав у процедурі приватизації. Разом з тим, відповідно до рішення Ківерцівського районного суду Волинської області від 11.02.2014 року позов [PERSON] до Дернівської сільської ради, Управління держкомзему у Ківерцівському районі Волинської області, ПП «Глобус», [PERSON], треті особи на стороні позивача без самостійних вимог - [PERSON], [PERSON], про скасування рішення, визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку та скасування реєстрації задоволено частково, визнано незаконним та скасовано рішення Дернівської сільської ради Ківерцівського району Волинської області від 25 жовтня 2010 року № 34/5 «Про затвердження документації із землеустрою щодо видачі державного акта на право власності на земельну ділянку»; визнано недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] виданий на ім'я [PERSON]; скасовано державну реєстрацію державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] /а.с.126-128/. Беручи до уваги вищезазначене рішення, право користування суміжною земельною ділянкою [PERSON] повинна була підтвердити відповідним рішенням Дернівської сільської ради, тобто в матеріалах справи відсутні відомості право користування земельною ділянкою [PERSON] Окрім того, позивач [PERSON] в судовому засіданні ствердила, що після скасування судом державного акту серії [NUMBER] на право власності на землю вона більше не зверталася до органу місцевого самоврядування відносно оформлення своїх прав на земельну ділянку. Крім цього, суд також не враховує посилання позивача на самочинне будівництво (добудову) відповідача [PERSON] за адресою [ADDRESS], з посиланням на лист-відповідь управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Волинській області №64 від 03.02.2016 року про порушення вимог ДБН 360-92 «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень», оскільки неможливо встановити з чиїх саме дій трапились вищевказані порушення, беручи до уваги те, що вони не є первісними власниками вищезазначених житлових будинків і те, що до відповідача не було заявлено претензій з приводу порушення законодавства в сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів чи правил. Будь яких інших доказів, про незаконне самочинне будівництво [PERSON] позивачем [PERSON] суду надано не було, а також згідно ч. 1 ст. 376 ЦК України, житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.ст. 10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Всупереч вищенаведеним нормам, позивачем [PERSON] не надано належних доказів та відповідних мотивів, щодо порушення її прав, і не зазначено яких саме, посилаючись лише на відсутність погодження зовнішніх меж земельної ділянки відповідача. Окрім того, суд не бере до уваги твердження представника відповідача [PERSON] - [PERSON] щодо застосування строків позовної давності, оскільки позовна давність застосовується у разі обґрунтованості позовних вимог, а у випадку, коли суд на підставі досліджених у судовому засіданні доказів встановить, що позовні вимоги задоволенню не підлягають, ухвалюється рішення про відмову в задоволенні позову саме з цих підстав, а не через пропуск позовної давності. Відтак, суд приходить до висновку, що у задоволенні позовних вимог [PERSON] слід відмовити повністю.

Outcome: dismissed