overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-06 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з зазначеним позовом, який обґрунтовує тим, що 09 листопада 2011 року уклала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають дитину - [PERSON], [INFO]. Сімейне життя не склалось через те, що на ґрунті побутових проблем постійно виникали сварки, відповідач не цікавився проблемами родини, постійно принижував позивачку, через що остання була вимушена переїхати на нове місце проживання. Оскільки сторони п'ять місяців проживають окремо: позивачка - у м. Путивль, а відповідач - у м. Києві, позивачка просить ухвалити рішення про розірвання шлюбу. Відповідач належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи повторно не з'явився в судове засідання, про причини неявки не повідомив. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивачки, яка підтримала позовні вимоги, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 09 листопада 2011 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 952 (а.с.6). Від шлюбу сторони мають дитину - [PERSON], [INFO] (а.с.7). На даний час сторони проживають окремо: позивачка - у м. Путивль, а відповідач - у м. Києві. Згідно з ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову. Після розірвання шлюбу позивачці за її заявою слід залишити шлюбне прізвище, що не суперечить ч. 1 ст. 113 СК України, якою закріплено право особи, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. В зв'язку із задоволенням позову, підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки понесені нею судові витрати в розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-05 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з зазначеним позовом, який обґрунтовує тим, що 10 січня 1987 року уклала шлюб з відповідачем. Сімейне життя не склалось через те, що відповідач постійно вчиняє сварки. Оскільки [PERSON] можливості збереження сім'ї не вбачає, вона просить ухвалити рішення про розірвання шлюбу. Позивачка, позовні вимоги підтримала, відповідач позов визнав в повному обсязі. Згідно з ч.4 ст.130 ЦПК України ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому ст.174 ЦПК України, якою передбачено, що в такому випадку суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання позову суперечить закону або порушує права інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Заслухавши позивачку, яка наполягала на розірванні шлюбу та просила залишити їй прізвище - [PERSON], відповідача, який позов визнав в повному обсязі, дослідивши докази, наявні у матеріалах справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 10 січня 1987 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, зареєстрований Виконкомом Новогончарської сільської ради народних депутатів Путивльського району Сумської області, актовий запис № 1. На даний час сторони проживають спільно, але майже не спілкуються. Ухвалою суду від 28 квітня 2014 року сторонам надавався строк для примирення 1 місяць, проте сторони не примирились (а.с.18). Згідно з ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Після розірвання шлюбу відповідачці, за її заявою, слід залишити шлюбне прізвище, що не суперечить ч. 1 ст. 113 СК України, якою встановлено право особи, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-27 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з зазначеним позовом, який обґрунтовує тим, що 16 квітня 2010 року уклала шлюб з відповідачем. Від шлюбу вони мають дитину - [PERSON], [INFO]. Сімейне життя не склалось через те, що відповідач зловживає спиртними напоями, тривалий час вони проживають окремо. Оскільки [PERSON] збереження сім'ї вважає неможливим, вона просить ухвалити рішення про розірвання шлюбу. Згідно з ч.4 ст.130 ЦПК України ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому ст.174 ЦПК України, якою передбачено, що в такому випадку суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання позову суперечить закону або порушує права інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Заслухавши пояснення позивачки, яка підтримала свої вимоги та наполягла на розірванні шлюбу, відповідача, який визнав позов у повному обсязі, дослідивши докази, наявні у матеріалах справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 16 квітня 2010 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, зареєстрований Відділом реєстрації фактів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 303 (а.с.6). Від шлюбу сторони мають дитину - [PERSON], [INFO] (а.с.7). На даний час сторони проживають окремо: позивачка - по [ADDRESS], відповідач - по [ADDRESS]. Згідно з ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Зважаючи на те, що визнання позову не суперечить закону і не порушує права інших осіб, сторони не вбачають шляхів до примирення та збереження шлюбу, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову. Після розірвання шлюбу позивачці слід залишити шлюбне прізвище, що не суперечить ч. 1 ст. 113 СК України, якою закріплено право особи, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-26 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з зазначеним позовом, який обґрунтовує тим, що 27 вересня 2012 року уклала шлюб з відповідачем. Сімейне життя не склалось через те, що відповідач зловживає спиртними напоями і на ґрунті цього постійно вчиняє сварки. Оскільки сторони два місяці проживають окремо і можливості збереження сім'ї позивачка не вбачає, вона просить ухвалити рішення про розірвання шлюбу. Позивачка цивільний позов підтримала, відповідач визнав позов в повному обсязі. Згідно з ч.4 ст.130 ЦПК України ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому ст.174 ЦПК України, якою передбачено, що в такому випадку суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання позову суперечить закону або порушує права інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Заслухавши позивачку, яка наполягала на розірванні шлюбу та просила залишити їй прізвище - [PERSON], відповідача, який також наполягав на розірванні шлюбу, дослідивши докази, наявні у матеріалах справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 27 вересня 2012 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Путивльського районного управління юстиції у Сумській області, актовий запис № 55 (а.с.4). Від шлюбу сторони спільних дітей не мають. На даний час сторони проживають окремо: позивачка - по [ADDRESS], відповідач - по [ADDRESS]. Згідно з ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Зважаючи на те, що визнання позову не суперечить закону і не порушує права інших осіб, сторони не вбачають шляхів до примирення та збереження шлюбу, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову. Після розірвання шлюбу позивачці слід залишити шлюбне прізвище, що не суперечить ч. 1 ст. 113 СК України, якою закріплено право особи, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-11 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з зазначеним позовом, який потім уточнила, мотивуючи його тим, що від шлюбу з відповідачем вони мають двох дітей: сина [PERSON], [INFO], та дочку [PERSON], [INFO], які проживають разом з нею та знаходяться на її утриманні. Відповідач проживає окремо, не надає їй (позивачу) коштів на утримання дітей. Позивач просила стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання двох дітей в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу). В судове засідання позивач не зявилася, подала до суду заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує повністю, просила їх задовольнити, справу розглянути без її участі. Відповідач в судове засідання не зявився, подав до суду заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги визнає, не заперечує проти стягнення з нього аліментів в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку, просив розгляд справи проводити без його участі. Третя особа в судове засідання не зявилася, про дату, час та місце розгляду справи була належним чином повідомлена, про причини неявки до суду не повідомила, не просила розгляд справи відкласти. Суд розглядає справу в відсутності осіб, які беруть участь у справі, за наявними у справі доказами. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України суд розглядає справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Вивчивши і дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. З копій свідоцтв про народження (а.с. 7; 8) вбачається, що [PERSON], є батьком [PERSON], [INFO], та [PERSON] [PERSON], [INFO]. Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ст. 181 СК України кошти на утримання дитини присуджуються у частці від заробітку (доходу) батька дитини. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] і [PERSON] проживають разом із матірю та знаходяться на її утриманні, що підтверджується довідкою про склад сімї від 14 січня 2016 року (а.с. 5). З довідки про доходи від 19 січня 2016 року (а.с. 23) вбачається, що [PERSON] має постійне місце роботи та сталий заробіток. За таких обставин суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню. З відповідача підлягають стягненню аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір в доход держави в сумі 551,20 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-03 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з зазначеним позовом, який уточнила до початку розгляду справи, мотивувала його тим, що від шлюбу з відповідачем вона має сина [PERSON], [INFO]. Відповідач проживає окремо, не надає їй (позивачу) коштів на утримання сина. Позивач просила стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання сина в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала з мотивів, які зазначені в позовній заяві, пояснила, що вона проживає окремо, утримує неповнолітнього сина, [INFO]. Добровільно відповідач не надає їй кошти на утримання сина. В судовому засіданні відповідач позовні вимоги визнав, пояснив, що працює, згоден з тим, щоб з нього утримували аліменти. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши і дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. З копії свідоцтва про народження (а.с. 7) вбачається, що [PERSON], є батьком [PERSON], [INFO]. Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ст. 181 СК України кошти на утримання дитини присуджуються у частці від заробітку (доходу) батька дитини. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] знаходиться на утриманні матері, що підтверджується добутими по справі доказами. За таких обставин суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню. З відповідача підлягають стягненню аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір в доход держави в сумі 640 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-22 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з зазначеною заявою вказуючи, що [INFO] помер її двоюрідний брат - [PERSON], що постійно мешкав в м.Краматорську Донецької області. Після його смерті залишилось спадкове майно у вигляді земельної ділянки у розмірі 6,28 га, згідно державному акту серії 1У-ДН № 001303, виданому Олександрівською райдержадміністрацією 31 липня 2003 року, що розташована на території Некременської сільської Ради Крім нього, спадкоємцем є рідний брат померлого - [PERSON], який відмовився від своєї частки у спадку на її користь. Спадкове майно прийняла, але оформити свої спадкові права не може, тому що відсутнє свідоцтво про народження матері померлого - [PERSON], щоб підтвердити, що їхні матері є рідними сестрами. Крім того, в свідоцтві про народження її матері прізвище її записане як [PERSON], хоч у тому ж свідоцтві її батьки означені як [PERSON]. Просить встановити факт того, що померлий був її двоюрідним братом, а померлі [PERSON] та [PERSON] є рідними сестрами. В судовому засіданні заявник [PERSON] підтримала заяву, надавши доводи, що в ній містяться. Заінтересована особа - рідний брат померлого [PERSON] не заперечує проти встановлення данного факту, заявивши, що не претендує на свою долю в спадку. Інша заінтересована особа - Некременська сільська рада просить розглянути справу у відсутність її представника, а також підтверджують, що померлі [PERSON] та [PERSON] є рідними сестрами. Суд, заслухавши доводи представника заявника, заяву заінтересованої особи, дослідивши матеріали справи прийшов до наступного. Як вбачається з пояснень заявника, її двоюрідний брат [PERSON] помер [INFO], що підтверджено свідоцтвом про його смерть. Той факт, що померлий доводиться заявниці двоюрідним братом вбачається з пояснень, наданих заінтересованими особами - його рідним братом [PERSON] та листом Некременської сільради від 21.07.2014 року. Як вбачається з пояснень свідків [PERSON] та [PERSON], вони добре знають сім»ю заявниці і підтверджують, що померлий [PERSON] був двоюрідним братом заявниці, а його мати і мати самої заявниці доводились один одному рідними сестрами. Ця обставина підтверджується також належними в справі доказами, дослідженими в судовому засіданні, свідоцтвами про смерть, народження та одруження [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Встановлення данного факту має юридичне значення для заявниці, так як дозволяє їй реалізувати своє право на спадкове майно. Тому,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-22 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з зазначеною заявою вказуючи, що [INFO] померла її тітка - [PERSON], що мешкала в с.Петрівка Друга Олександрівського району Донецької області. Після її смерті залишилось спадкове майно у вигляді житлового будинку в [ADDRESS] та земельної ділянки розміром 0,4276 га для обслуговування жилого будинку і ведення підсобного господарства. Вона є єдиною спадкоємицею після померлої, але оформити свої спадкові права не може, так як відсутнє свідоцтво про народження її матері - [PERSON], тому вона не може підтвердити факт родинних відносин з померлою. Просить встановити факт того, що померла є рідною сестрою її матері [PERSON]. В судовому засіданні представник заявника підтримала заяву, повторивши доводи, що в ній містяться. Представник заінтересованої особи - Петрівської Другої сільської Ради не заперечує проти встановлення данного факту, що підтвердив в наданій до суду заяві, з якої вбачається, що померла [PERSON] і мати заявниці [PERSON] були рідними сестрами. Справу просить розглянути за його відсутності. Суд, допитавши представника заявника, дослідивши заяву представника заінтересованої особи, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи прийшов до наступного. Як вбачається з пояснень представника заявника, тітка заявниці [PERSON] померла [INFO], що підтверджено дослідженим в судовому засіданні свідоцтвом про її смерть. Той факт, що померла [PERSON] доводиться заявниці рідною тіткою вбачається з листа представника заінтересованої особи - голови Петрівської Другої сільської Ради Гойко І.Г. та з пояснень допитаних в якості свідків [PERSON] та [PERSON], які давно знали померлу [PERSON] і її родину, проживали разом з ними в одному селі. Встановлення даного факту має юридичне значення для заявника, так як дозволяє йому реалізувати своє право на спадкове майно. Тому,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-07 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з зазначеною заявою, в якій просить стягувати щомісячно з [PERSON] аліменти на своє утримання у розмірі 1/4 частини усіх заробітків відповідача, починаючи з дня подання заяви й до досягнення дитиною [PERSON] [INFO] трьохрічного віку. Свої позовні вимоги позивачка обґрунтовує тим, що з 19.06.2015 року перебуває у шлюбі з відповідачем. Від шлюбу має малолітню доньку [PERSON], [INFO]. У теперішній час позивачка знаходиться у соціальній відпустці по догляду за дитиною до трьох років, окрім державної допомоги ніяких інших доходів немає, опинилася у тяжкому матеріальному становище, тому змушена звернутися до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів на своє утримання до досягнення дитиною трьохрічного віку. В судове засідання позивач не зявилася, до суду надійшла письмова заява про розгляд справи без її участі, з проханням позовні вимоги задовольнити в повному обсязі (а.с.30). Відповідач в судові засідання не зявлявся, про час, місце і дату слухання справи повідомлявся належним чином, що підтверджується відповідними відмітками на конвертах з поштовими повідомленнями (а.с.22,28,29). Відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч.2 ст.84 СК України, дружина з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ч.4 ст.84 СК України, дружина з якою проживає дитина має право на утримання, якщо чоловік може надавати таку матеріальну допомогу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки підтверджуються наданими доказами: свідоцтвом про шлюб (а.с.2), свідоцтвом про народження дитини (а.с.3), довідкою з УПСЗН про знаходження позивача у соціальній відпустці по догляду за дитиною до 3 років (а.с.4), довідкою про склад сімї (а.с.5).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-19 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з зазначеною заявою, в якій просить стягувати щомісячно з [PERSON] на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини усіх заробітків відповідача, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму на одну дитину відповідного віку, починаючи з дня подання заяви та до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання позивач не зявилася, до суду надійшла письмова заява про розгляд справи без її участі, та з проханням позовні вимоги задовольнити в повному обсязі (а.с.20). Відповідач на судове засідання не зявився, надавши письмову заяву про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги визнає в повному обсязі, просить їх задовольнити (а.с.18). Відповідно до ст.174 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем викладено в адресованих суду письмових заявах, ці заяви приєднуються до справи. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генераль¬ної Асамблеї ООН від 20 листопада 1989 pоку, батьки або інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фі¬нансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Обов'язок батьків щодо утримання своїх дітей, передбачений ч.2 ст.51 Конститу¬ції України є одним з головних конституційних обов'язків. Такий обовязок послідовно визначений в сімейному законодавстві. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Як зазначено в п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції від 12.06.2009 року № 2 у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що вимоги позивачки обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки підтверджуються копією свідоцтва про шлюб (а.с.2), копією свідоцтва про народження дитини (а.с.3), . На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved