Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-08 00:00:00

[PERSON] звернулася до Сєвєродонецького міського суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересована особа - Сєвєродонецька міська рада Луганської області. В обґрунтування заяви зазначено, що батькам заявника - [PERSON] та [PERSON] , на підставі свідоцтва про право власності на житло від 25.12.1998 року, належала 2-х кімнатна квартира [ADDRESS] , загальною площею 43,1 м2. Батько заявника, [PERSON] , помер [INFO] . Після смерті батька ніхто не звертався до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Мати заявника - [PERSON] , померла [INFO] . Після смерті матері відкрилась спадщина на квартиру [ADDRESS] . Заявник єдина спадкоємиця 1-ї черги після померлої [INFO] [PERSON] . Отримати свідоцтво про право на спадщину за законом вона не може, бо постановою від 19.06.2019 року державний нотаріус Першої Сєвєродонецької державної нотаріальної контори Луганської області Сергієнко А.С. відмовила у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку із пропуском строку на прийняття спадщини, тому вона вимушена звертатись до суду за захистом своїх прав. Після розірвання шлюбу з [PERSON] у травні 1991 року, заявник разом із сином Данилом повернулись проживати до батьків за адресою: [ADDRESS] . Проживала сумісно з батьками в їх квартирі постійно з 1991 року на час відкриття спадщини за померлим [INFO] [PERSON] та померлою [INFO] [PERSON] . Після смерті батька стан здоров`я матері, яка все життя страждала на серцеву недостатність мітрального клапану, різко погіршився, вона потребувала стороннього догляду, оскільки не могла сама себе обслуговувати. Похованням матері займалася заявник, бо інших родичів у них немає. Заявник вважає, що строк на прийняття спадщини вона не пропустила, оскільки спадкоємець, що проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, згідно з вимогами ч. 3 ст. 1268 Цивільного кодексу України. Отже, у заявника, як спадкоємця першої черги після смерті [INFO] матері - [PERSON] , виникло право на спадкування майна, яке належало померлій на праві особистої спільної сумісної власності з [PERSON] . У судовому засіданні заявник [PERSON] підтримала доводи викладені у заяві, просила задовольнити заяву. Пояснила, що вона зареєстрована за адресою [ADDRESS] . З 1991 року почала мешкати разом з батьками за адресою: [ADDRESS] , та мешкала там до смерті матері - 17.11.2018. У судовому засіданні представник заявника [PERSON] заяву підтримала, просила її задовольнити. Представник заінтересованої особи Сєвєродонецької міської ради в судове засідання не з`явилася, до суду подала заяву з проханням розглянути справу без її участі, ухвалити рішення на розсуд суду. На підставі клопотання представника заявника [PERSON] , яке було задоволено судом, у судовому засіданні було допитано свідків [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що вона з 2002 року почала мешкати за адресою: [ADDRESS] . До цього знала матір заявника - [PERSON] , з якою працювала на одному підприємстві. Вона товаришувала та працювала з матір`ю та батьком заявника. Заявник з 1990 року мешкала разом з матір`ю. Про це вона дізналась від її батьків. Спочатку помер батько заявника. Вона постійно ходила до матері заявника у гості. З 2002 року стала мешкати у сусідній квартирі. До смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , заявник мешкала з нею. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що заявник [PERSON] її двоюрідна сестра, яку вона знає з дитинства. Заявник разом з батьками мешкала за адресою: [ADDRESS] , з 1990-х років до смерті матері. Заявник була заміжня, у неї є дитина. В 1990 році [PERSON] розлучилась та почала мешкати з батьками разом із дитиною. [PERSON] її рідна тітка. Вона ходила до неї у гості та бачила, що там мешкає заявник. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що з 1978 року вона мешкає за адресою: [ADDRESS] . Була сусідкою сім`ї [PERSON] . Заявницю знає з дитинства. Заявник мешкала спочатку з батьками, потім вийшла заміж, народила дитину. З 1990 року заявник переїхала до батьків і почала там мешкати постійно. Речі заявника вона бачила у квартирі [PERSON] . Бачила як заявник ходила на роботу вранці з квартири батьків. Заявник мешкала з батьками і на момент їх смерті, і зараз продовжує там мешкати. Вислухавши заявника, представника заявника, свідків, дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі фактичні обставини. З матеріалів справи встановлено, що згідно з копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 24.01.1968 Сєвєродонецьким ЗАГС Луганської області [PERSON] (російською мовою) народилася [INFO] в місті Сєвєродонецьк Луганської області, актовий запис № 109. Батьком якої записаний - [PERSON] (російською), матір`ю [PERSON] (російською). Згідно з витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 00022972288 від 28.05.2019, Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Сєвєродонецького міського управління юстиції у Луганській області 26 квітня 1987 року була проведена реєстрація актового запису про шлюб № 325, згідно з яким [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] , прізвища після державної реєстрації шлюбу чоловіка та дружини - [PERSON] . Згідно із свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] , виданим Сєвєродонецьким міським ЗАГС Луганської області 24.05.1995, шлюб між громадянином [PERSON] (російською мовою) і [PERSON] (російською) розірвано, про що в книзі реєстрації актів про розірвання шлюбу 17 травня 1991 року зроблено запис за № 308. Згідно з копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 17.11.2018 Сєвєродонецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області, [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] . Згідно з копією свідоцтва про право власності на житло від 25.12.1998 року, виданого Сєвєродонецьким ДВП об`єднання «Азот», квартира за адресою: [ADDRESS] , належить на праві приватної спільної власності [PERSON] , [PERSON] (російською мовою). Згідно з копією домової книги для прописки громадян, мешкаючих в будинку [ADDRESS] , за вказаною адресою були зареєстровані: [PERSON] (російською) та [PERSON] (російською). Згідно з постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 783/02-31 від 19.06.2019, державний нотаріус Першої Сєвєродонецької державної нотаріальної контори Сергінко А.С. відмовила [PERSON] у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої [INFO] [PERSON] , у зв`язку з тим, що не було подано до нотаріуса заяву про прийняття спадщини у встановлений ч. 1 ст. 1270 ЦК України шестимісячний строк. У заяві та наданих у судовому засіданні поясненнях на підтвердження викладених у заяві обставин, заявник посилається на те, що вона є спадкоємцем майна померлої [PERSON] . При цьому, заявник, згідно з її поясненнями, позбавлена можливості прийняти спадщину через те, що вона пропустила строк на прийняття спадщини. Однак заявник вважає, що строк на прийняття спадщини нею пропущений не був, оскільки вона проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, але у неї відсутні документи, які підтверджують цей факт. Дані обставини підтверджуються копією постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 783/02-31 від 19.06.2019 державного нотаріуса Першої Сєвєродонецької державної нотаріальної контори Сергієнко А.С. При цьому судом вже встановлено, що дійсно [PERSON] проживала разом із [PERSON] , яка померла [INFO] за адресою: [ADDRESS] , на момент смерті останньої. Відповідно до ч. 1 та п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Як встановлено у судовому засіданні, заявник [PERSON] фактично прийняла спадщину [PERSON] , тому що мешкала зі спадкодавцем на час відкриття спадщини - 17.11.2018 року. Доказами, які свідчать про обставини прийняття спадщини [PERSON] , тобто про проживання спадкодавця [PERSON] на момент смерті зі спадкоємцем [PERSON] , а саме [INFO] , у будинку [ADDRESS] , є показання свідків [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , які допитані у судовому засіданні. Показання цих свідків суд вважає належними та допустимими доказами, оскільки вони стосуються предмету доказування та отримані безпосередньо судом. При цьому підстав, за яких суд повинен вважати показання свідків недостовірними, не вбачається, а тому суд вважає ці показання достатніми як докази, на підтвердження факту якого їх подано заявником. За таких обставин в судовому засіданні встановлено, що обставини, викладені заявником у заяві в обґрунтування своїх вимог є достовірними, підтверджені належними та допустимими доказами, сумніву у суду не викликають і вважаються судом доведеними, у зв`язку з чим заява [PERSON] про встановлення факту, що має юридичне значення, підлягає задоволенню.

Outcome: approved