Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-13 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до Першої Тернопільської державної нотаріальної контори про припинення обтяження та виключення запису з реєстру обтяжень, а саме: визнати протиправним обтяження та зобов`язати Першу тернопільську державну нотаріальну контору внести до реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна відомості про припинення обтяження за реєстраційним номером 5606531 зареєстровано 05 вересня 2007 року реєстратором Першої тернопільської державної нотаріальної контори; підстава обтяження: повідомлення Тернопільського заводу залізобетонних та будівельних деталей б/н від 27 жовтня 1962 року; об`єкт обтяження: будинок по [ADDRESS] ; Власник: [PERSON] ; Додаткові дані: архівний запис з Феміди за №741-2 від 24 червня 1998 року; Заявник: Перша тернопільська державна нотаріальна контора, архівний запис з Феміди за №741-2 від 24 червня 1998 року щодо 1/2 частини житлового будинку з надвірними спорудами за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування позовних вимог зазначено, що\~18 березня 2009 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено спадковий договір відповідно до умов якого [PERSON] після своєї смерті передає у власність [PERSON] 1/2 частину житлового будинку з надвірними спорудами за адресою: [ADDRESS] . [INFO] померла [PERSON] , після смерті якої [PERSON] звернулася до державного реєстратора із заявою про реєстрацію за нею права власності на 1/2 частину вказаного житлового будинку. Проте рішенням державного реєстратора від 02 березня 2021 року їй було відмовлено у зв`язку із наявним обтяженням речових прав на нерухоме майно за №5606531. Так, як вбачається з інформаційної довідки з Реєстру обтяження за №5606531 зареєстровано 05 вересня 2007 року реєстратором Першої Тернопільської державної нотаріальної контори; підстава обтяження: повідомлення Тернопільського заводу залізобетонних та будівельних деталей б/н від 27 жовтня 1962 року; об`єкт обтяження: будинок по [ADDRESS] ; Власник: [PERSON] ; Додаткові дані: архівний запис з Феміди за №741-2 від 24 червня 1998 року; Заявник: Перша тернопільська державна нотаріальна контора, архівний запис з Феміди за №741-2 від 24 червня 1998 року щодо 1/2 частини житлового будинку з надвірними спорудами за адресою: [ADDRESS] . Однак у Єдиному державному реєстрі юридичних та фізичних осіб підприємців та громадських формувань відомості про таку юридичну особу, як «Тернопільський завод залізобетонних та будівельних деталей» відсутні. Крім того, [PERSON] власником будинку [ADDRESS] не є та ніколи не був. Таким чином, заборона на відчуження житлового будинку по [ADDRESS] , у тому числі 1/2 частини майна порушує її права та законні інтереси, оскільки унеможливлює оформити право власності на спірне майно та вільне користування та розпоряджання даним майном. Тому просить позов задовольнити. Ухвалою судді від 13 квітня 2021 року відкрито провадження у цивільній справі за вищевказаним позовом. Постановлено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження. Позивач [PERSON] та представник позивачки адвокат Майка А.Б. в судове засідання не з`явилися, однак представник подав до суду заяву, в якій просить засідання проводити за відсутності сторони позивача, позовні вимоги підтримав та просить їх задовольнити. Представник відповідача Першої Тернопільської державної нотаріальної контори в підготовче судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву, в яких просить розгляд справи проводити без його участі, позовні вимоги визнав та не заперечив проти їх задоволення. За вказаних обставин, з підстав передбачених ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будьякій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві, а також у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, розглянувши матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступні обставини. 18 березня 2009 року між [PERSON] (далі- Відчужувач) та [PERSON] (далі Набувач майна) укладено Спадковий договір посвідчений приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу за номером в реєстрі 717, згідно умов якого [PERSON] передає після своєї смерті у власність [PERSON] належну їх на праві власності 1/2 частину житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами загальною площею 46,2 кв.м, житловою площею 33,8 кв.м, що знаходиться по [ADDRESS] (п.1 Договору). Згідно п.2 Договору вказана 1/2 частина житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами належить відчужувачу на підставі договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку, посвідченого Тернопільською державною нотаріальною конторою 28 жовтня 1958 року по реєстру №13565 та акту про прийняття будинку в експлуатацію, затвердженого рішенням виконкому Тернопільської міської Ради депутатів трудящих від 14 вересня 1972 року за № 683 і зареєстрованих Тернопільським міжміськбюро технічної інвентаризації 26 вересня 1972 року за №1958. Домоволодіння зареєстровано в реєстрі прав власності на нерухоме майно за реєстраційним №25986849. Житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, 1/2 частина якого відчужується, під забороною не перебуває (п.6 Договору). Пунктом 11 Договору передбачено, що у зв`язку з посвідченням цього спадкового договору накладається заборона на відчуження 1/2 частини житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться по [ADDRESS] . Право власності на вищевказану частину житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що є предметом даного договору, виникає у набувача з моменту смерті відчужувача та державної реєстрації (п.12 Договору). 10 червня 2019 року ТзОВ «Міське бюро технічної інвентаризації» на замовлення [PERSON] було виготовлено технічний паспорт на зазначений житловий будинок, у якому вказана характеристика будинку, господарських будівель і споруд. Відповідно до експлікації приміщень до плану житлового будинку, загальна площа приміщень становить 46,2 кв.м., житлова\~33,8 кв.м. [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] видане Тернопільським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) 21 серпня 2020 року. 24 лютого 2021 року [PERSON] звернулася до державного реєстратора Тернопільської міської ради із заявою про реєстрацію права власності на житловий будинок розташований по [ADDRESS] . Рішенням державного реєстратора №56876726 від 02 березня 2021 року [PERSON] відмовлено у реєстрації права власності на житловий будинок розташований по [ADDRESS] у зв`язку із наявністю зареєстрованих обтяжень речових прав на нерухоме майно за №№5606531 та 8555591. Як вбачається з Інформаційної довідки з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна №246875563 від 04 березня 2021 року встановлено, що наявна заборона на відчуження реєстраційний номер обтяження: 5606531 зареєстровано 05 вересня 2007 року реєстратором Першої Тернопільської державної нотаріальної контори; підстава обтяження: повідомлення Тернопільського заводу залізобетонних та будівельних деталей б/н від 27 жовтня 1962 року; об`єкт обтяження: будинок по [ADDRESS] ; Власник: [PERSON] ; Додаткові дані: архівний запис з Феміди за №741-2 від 24 червня 1998 року; Заявник: Перша Тернопільська державна нотаріальна контора, архівний запис з Феміди за №741-2 від 24 червня 1998 року. Як встановлено із Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб\~підприємців та громадських формувань інформації про існування Тернопільського заводу залізобетонних та будівельних деталей не знайдено. Також згідно вищевказаної довідки наявна заборона на відчуження реєстраційний номер обтяження: 8555591 зареєстровано 18 березня 2009 року приватним нотаріусом Мартюк Л.О.; підстава обтяження: Спадковий договір №717 від 18 березня 2009 року; об`єкт обтяження: 1/2 частина житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, загальною площею 46,2 кв.м, житловою площею 33,8 кв.м, що знаходиться по [ADDRESS] ; власник: [PERSON] ; заявник: приватний нотаріус Мартюк Л.О. Відповідно до акта про виділення до знищення (справ) документів, що не підлягають зберіганню затвердженого завідуючою Першої Тернопільської державної нотаріальної контори 15 квітня 2005 року, розпорядження про накладання та зняття заборон відчуження нерухомого майна за 1998 рік знищено. Відповідно до ст.ст.\~15,\~16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно\~ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Правилами\~ст. 12 ЦПК України\~визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч.1\~ст. 76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 5\~ст. 81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Згідно з ч.6\~ст.81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ст.\~319\~ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. У відповідності до ст.\~391\~ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно з п. 2 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 7 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», до позовів, що виникають з приводу нерухомого майна, належать, зокрема, позови про визнання права на таке майно, про витребування майна із чужого незаконного володіння, про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном, не пов`язаних із позбавленням володіння, про встановлення сервітуту, виключення майна з-під арешту, визнання правочину недійсним (незалежно від заявленім вимоги про застосування наслідків недійсності правочину) тощо. Процедура реєстрації у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна регламентувалася Положенням про Єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 09 червня 1999 року №31/5, зареєстрованим в Мінюсті України 10 червня 1999 року №364/3657 (зі змінами). Відповідно до п. 2.1 Положення, підставами для внесення до Реєстру заборон відомостей про накладення (зняття) заборони та арештів на об`єкти нерухомого майна є накладення (зняття) державною нотаріальною конторою - реєстратором заборони відчуження на об`єкти нерухомого майна. З 1 січня 2013 року відповідно до ст.8, ст.16 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», п. 2 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2013 року № 868, державну реєстрацію прав шляхом внесення записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно проводить орган державної реєстрації прав. Державний реєстратор нотаріус є спеціальним суб`єктом, на якого покладено функції державного реєстратора прав на нерухоме майно у випадку, передбаченому вищевказаним Законом. Відповідно до ст.\~73\~Закону України\~«Про нотаріат»\~від 2\~вересня 1993\~року № 3425-XII, нотаріус за місцем розташування жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, іншого нерухомого майна чи місцем розташування земельної ділянки, або за місцезнаходженням однієї із сторін правочину накладають заборону їх відчуження: за повідомленням установи банку, підприємства або організації про видачу громадянину позик (кредиту) на будівництво, капітальний ремонт чи купівлю жилого будинку (квартири); при посвідченні договору довічного утримання; при посвідченні договору про заставу жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна; за повідомленням іпотекодержателя; в усіх інших випадках, передбачених законом. Згідно зі ст.\~74\~Закону України\~«Про нотаріат», від 2 вересня 1993 року № 3425-XII, одержавши повідомлення установи банку, підприємства чи організації про погашення позики (кредиту), повідомлення про припинення іпотечного договору або договору застави, а також припинення чи розірвання договору довічного утримання, звернень органів опіки та піклування про усунення обставин, що обумовили накладення заборони відчуження майна дитини, нотаріус знімає заборону відчуження жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна. Згідно з п.п. 5.1. п.5 гл. 15 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства\~юстиції України\~від 22\~лютого 2012\~року за\~№ 296/5 нотаріус, який накладав заборону, знімає заборону відчуження майна при одержанні повідомлення: кредитора про погашення позики; про припинення (розірвання, визнання недійсним) договору застави (іпотеки); про припинення договору іпотеки у зв`язку з набуттям іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання, після припинення договору іпотеки у зв`язку з відчуженням іпотекодержателем предмета іпотеки; про припинення, розірвання, визнання недійсним договору ренти, довічного утримання (догляду), спадкового договору; органів опіки та піклування про усунення обставин що обумовили накладення заборони відчуження майна дитини; про скасування рішення суду про оголошення фізичної особи померлою або закінчення п`ятирічного строку з часу видачі свідоцтва про право на спадщину, на майно особи, оголошеної померлою; про смерть другого з подружжя, що склали спільний заповіт; в інших випадках, передбачених законом. Відповідно до п. 74, 75 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2013 року № 868, для проведення державної реєстрації обтяжень речових прав на нерухоме майно необхідними документами є документи, що підтверджують виникнення, перехід та припинення обтяжень таких речових прав, та інші документи, визначені цим Порядком. Документами, що підтверджують виникнення, перехід та припинення обтяжень речових прав на нерухоме майно, є: рішення суду щодо обтяження речових прав на нерухоме майно, що набрало законної сили; рішення державного виконавця щодо обтяження речових прав на нерухоме майно; інші акти відповідних органів державної влади та посадових осіб згідно із законом. Згідно ст.\~317\~ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до Положення про Єдиний держаний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 09 червня 1999 року № 31/5, зареєстрованим в Мін`юсті 10 червня 1999 року за № 364/3657, реєстр заборон це електронна база даних, яка містить відомості про обтяження нерухомого майна, а саме: накладені заборони та арешти нерухомого майна; вилучення записів про заборони відчуження та арешти нерухомого майна; тимчасові застереження щодо нерухомого майна та видані витяги з реєстру заборон. Реєстраторами реєстру заборон є державні нотаріальні контори, державні нотаріальні архіви, приватні нотаріуси, які уклали відповідні договори з адміністратором і мають повний доступ до реєстру заборон через комп`ютерну мережу; державне підприємство «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України та його регіональні філії в частині внесення відомостей щодо податкових застав та арештів, накладених органами державної влади. У відповідності до ст.\~34\~Закону України\~«Про нотаріат» від 2 вересня 1993 року № 3425-XII, накладення або зняття заборон є нотаріальною дією, вчинення яких в Україні покладається на нотаріусів, які працюють в державних нотаріальних конторах, державних нотаріальних архівах або займаються приватною нотаріальною діяльністю. Відповідно до п.п. 2.1.1 п.2.1 Положення, підставами для внесення до реєстру заборон відомостей про накладення (зняття) заборони та арештів на об`єкти нерухомого майна є накладення (зняття) державною нотаріальною конторою або приватним нотаріусом реєстратором заборони відчуження на об`єкти нерухомого майна. Згідно п.5 глави 15 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого\~Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 р. № 296/5\~нотаріус, який наклав заборону, знімає заборону відчуження майна за рішенням суду. Арешти (заборони), які були накладені на підставі заяв, повідомлень, листів будь-яких підприємств, установ, організацій, банків, ухвал, рішень суду, слідчих органів, рішень виконкомів, тощо у період до 1998 року до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, внесені з паперових носіїв (алфавітних книг). Суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів з врахуванням визнання позову відповідачем, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, шляхом визнання протиправним обтяження та зобов`язання Першу Тернопільську державну нотаріальну контору внести до Реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна відомості про припинення обтяження за реєстраційним номером 5606531 зареєстровано 05 вересня 2007 року реєстратором Першої Тернопільської державної нотаріальної контори; підстава обтяження: повідомлення Тернопільського заводу залізобетонних та будівельних деталей б/н від 27 жовтня 1962 року; об`єкт обтяження: будинок по [ADDRESS] ; Власник: [PERSON] ; Додаткові дані: архівний запис з Феміди за №741-2 від 24 червня 1998 року; Заявник: Перша Тернопільська державна нотаріальна контора, архівний запис з Феміди за №741-2 від 24 червня 1998 року, оскільки відомості про зазначене обтяження містяться в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, який є єдиною державною інформаційною системою, що забезпечує обробку, збереження та надання відомостей про зареєстровані речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що перешкоджає позивачу вільно володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном, а здійснити захист своїх прав у інший спосіб, як окрім звернення до суду, позивач не в змозі так як матеріали розпоряджень про накладання та зняття заборон відчуження нерухомого майна за 1998 рік знищено у зв`язку із чим в державного нотаріуса відсутні правові підстави для припинення обтяження, в той час, як судом за результатами розгляду справи не встановлено законних та обґрунтованих підстав для збереження оскаржуваного обтяження. У зв`язку з тим, що позивачка не заявила вимог про розподіл судових витрат, дане питання судом не вирішується. На підставі наведеного,

Outcome: approved