Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-21 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON], про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В позові вказувала, що з 10.09.2006 року по 24.09.2014 року перебувала у шлюбі з [PERSON] [INFO] року у них народилася дочка, [PERSON] З червня 2014 року припинили сімейно-шлюбні відносини, і ведення спільного господарства і рішенням Вижницького районного суду від 24.09 2014 року шлюб між ними розірвано. Зазначала, що проживає у будинку тітки в с. Мигове разом з дочкою, яка знаходиться на її повному матеріальному утриманні. Відповідач працює неофіційно музикантом по найму та має регулярний та постійний дохід, його середньомісячний заробіток становить 2000-3000 гривень. Незважаючи на це, відповідач не надає дочці матеріальної допомоги. Інших виплат по виконавчих документах не проводить. Вона в даний час працюю листоношею на Укрпошті та отримує заробітну плату - 1000,00 грн. на місяць, інших доходів не має, а тому не має можливості повністю забезпечити утримання дитини. Просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1/3 з усіх видів його заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову і до досягнення нею повноліття. Позивач [PERSON] в судовому засіданні заявлений позов підтримала, посилаючись на викладені у позовній заяві обставини просила позовні вимоги задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, будучи належно повідомленим про місце, день та годину слухання справи, в адресованому суду запереченні вказав, що постійно допомагав та допомагає дитині матеріально, купує продукти харчування, предмети першої необхідності. Не відмовляється від матеріального забезпечення дочки та участі у її вихованні, заявлений позов визнає, згідний платити аліменти у твердій фіксованій сумі не більше 500,00 грн. в місяць, оскільки не працює і більшу суму не має можливості платити. Справу просив розглядати без його участі. Суд, заслухавши позивача [PERSON], вивчивши та дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, прийшов до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 10.09.2006 року, рішенням Вижницького районного суду Чернівецької області від 24.09.2014 року по справі №713/1620/14-ц шлюб між ними розірвано, що підтверджується його копією. У шлюбі, [INFO] року народилася дочка, [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 01.10.2007 року, виданого виконавчим комітетом Мигівської сільської ради. Малолітня дочка, [PERSON], [INFO] знаходиться на повному матеріальному утриманні [PERSON], що підтверджується в суді належними доказами: довідкою виконкому Мигівської сільської ради №2536 від 02.10.2014 року. Відповідач належної допомоги на утримання дитини не надає, доказів протилежного ним не надано. Приписами ч.3 ст.10 та ч.ч.1, 4 ст.60 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Стаття 184 ч.1 СК України передбачає, що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Частина 2 цієї ж статті вказує, що розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Таким чином судом встановлено, що малолітня дочка [PERSON] проживає з позивачем та знаходиться на її матеріальному утриманні, відповідач добровільно належної допомоги на її утримання не надає. Позивачем доведено та підтверджено відповідачем, що він офіційно не працює, але є здоровим, працездатним чоловіком, інших дітей чи непрацездатних батьків не має, а тому позов про стягнення аліментів на утримання дитини є обґрунтованим, але підлягає до часткового задоволення із стягненням з відповідача аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі по 500,00 грн. щомісячно, починаючи з дня подачі позову і до повноліття дитини. Це підтверджено дослідженими в суді належними доказами. Згідно ст.174 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Виходячи з наведеного, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення із стягненням з відповідача в дохід держави судового збору відповідно до ст.88 ЦПК України. На підставі ст.ст.180-184, 191 СК України,

Outcome: partial