Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-17 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. Покликається на ті обставини, що вона, [INFO], є дочкою [PERSON], який помер [INFO] року. 12.01.1961 року вона одружилась із [PERSON] та змінила дівоче прізвище [PERSON] на [PERSON]. Зазначає, що в березні 2018 року звернулась до управління соціального захисту населення Луцької районної державної адміністрації з метою отримання статусу учасника війни. При цьому, нею було подано посвідчення [NUMBER] від 29.03.1947 року серії [NUMBER] на переселення із Словакії в УРСР та свідоцтво про її народження. Однак, листом від 19.03.2018 року їй було відмовлено у наданні такого статусу, оскільки встановлено розбіжність у дівочому прізвищі, а саме: [PERSON] та [PERSON]. Вказує, що єдиним документом, який свідчить про її переселення на територію України після 09 вересня 1944 року є посвідчення [NUMBER] від 29.03.1947 року серії [NUMBER] на переселення із Словакії в УРСР. Вказана довідка була видана в 1947 році, де прізвище її батька та його дітей вказані [PERSON]. Однак, в подальшому у всіх документах прізвище родини почали зазначати як [PERSON] Через вказану розбіжність вона не може оформити статус учасника війни, на який має право, оскільки переселилась на територію України після 9 вересня 1944 року. У зв'язку з чим, просить встановити факт, що [PERSON], зазначена як донька [PERSON] у посвідченні [NUMBER] від 29.03.1947 року серії [NUMBER] на переселення із Словакії в УРСР та [PERSON] [INFO] є однією і тією ж особою. В судовому засіданні заявник заяву підтримала з підстав, викладених у ній та просила її задовольнити. Представник заінтересованої особи в судовому засіданні не заперечувала відносно задоволення заяви. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, показання свідків, дослідивши представлені письмові докази, суд прийшов до висновку, що заява підставна та підлягає до задоволення. Згідно ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. П. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України передбачено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Судом встановлено, що згідно посвідчення № [NUMBER] (складеного російською мовою) [PERSON] з сином [PERSON], 1931 р.н., дочкою [PERSON], 1940 р.н., дочкою [PERSON], 1940 р.н., переселені з Словакії в УРСР (а.с. 6). Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 16.03.1953 року, прізвище заявниці значиться як [PERSON] і її батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 5). Вказаний факт також стверджується довідкою виконавчого комітету Підгайцівської сільської ради від 19.11.92 року (а.с. 7). Крім того, той факт, що родина заявника була переселена з Словакії та територію УРСР підтвердили в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] На думку суду, вказані розбіжності виникли внаслідок перекладу та співзвучністю згаданого прізвища. Отже, із представлених доказів суду доказів, вбачається, що [PERSON], зазначена як донька [PERSON] у посвідченні [NUMBER] від 29.03.1947 року серії [NUMBER] на переселення із Словакії в УРСР та [PERSON] [INFO] є однією і тією ж особою. При цьому, як з'ясовано в судовому засіданні, заявнику встановлення даного юридичного факту необхідне для оформлення статусу учасника війни, а тому, дослідивши в сукупності представлені письмові докази, суд приходить до висновку, що заяву з наведених вище підстав слід задовольнити. На підставі викладеного,

Outcome: approved