Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-21 00:00:00

[PERSON] звернулася до Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 10 червня 2006 року між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб. Мають спільну дитину - [PERSON], [INFO]. Протягом останніх років сімейні відносини поступово погіршувалися внаслідок взаємного непорозуміння. Позивач намагалася налагодити сімейні відносини, проте такі спроби ні до чого не призвели. З відповідачем не ведуть спільне господарство. Мають окремий бюджет. Позивач вважає, що збереження сім'ї не можливе, а подальше збереження шлюбу суперечить її інтересам. Спору про місце проживання дитини та поділ майна не має. У зв'язку з чим позивач просила суд розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем. У судовому засіданні позивач підтримала позов та просила суд задовольнити позовні вимоги, підтвердила обставини, викладені в позовній заяві. Останні три роки вони не проживають разом, а бачились лише у вихідні дні, оскільки вона змушена була працювати в іншому місті, а відповідач взагалі не працював. Вона змушена була утримувати сім'ю. останній місяць вони взагалі припинили спілкуватися. Наполягала на тому, що примирення з відповідачем не можливе. Після розірвання шлюбу бажала би залишити прізвище «[PERSON]». Відповідач в судовому засіданні позов визнав, проти задоволення позовних вимог не заперечував. Підтвердив, що не проживає разом з позивачем. Проти розірвання шлюбу не заперечував. Подальше збереження шлюбу вважав неможливим. Спору про місце проживання дитини та поділ майна не має. Суд, заслухавши пояснення позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, прийшов до таких висновків. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 10 червня 2006 року Заводським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний запис за № 164 та видано свідоцтво про шлюб (а.с. 8). [PERSON] та [PERSON] мають спільну дитину - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.9). Сторони не проживають разом останні три роки, проте остаточно стосунки припинено наприкінці лютого 2016 року і з того часу сторони не ведуть спільне господарство. Причинами припинення шлюбних відносин є взаємне непорозуміння та взаємне небажання зберегти шлюб. Згідно з ч.2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Фактичні взаємини подружжя свідчать, що між сторонами остаточно припинено шлюбні відносини і їх неможливо відновити, отже збереження шлюбу неможливе та суперечило б інтересам подружжя. А тому вимоги позивач про розірвання шлюбу, укладеного між нею та відповідачем є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Спору про місце проживання дитини та поділ майна подружжя не має. Оскільки від позивача не надійшло заяви про відновлення їй дошлюбного прізвища суд,

Outcome: approved