Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-06 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення додаткових витрат на дитину. В заяві вказувала, що [PERSON] являється дочкою [PERSON], та її, що підтверджується свідоцтвом про народження Серія [NUMBER] виданого Хорольським райвідділом ЗАГСа Полтавської області 15 серпня 1992 року. Шлюб між сторонами розірвано, що підтверджується Свідоцтвом про розірвання шлюбу виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Хорольської райдержадміністрації Полтавської області 04 грудня 1996 року Серія [NUMBER]. Позивач зазначає, що їхня дочка є студенткою п'ятого курсу обліково-економічного факультету Київського національного економічного університету ім.Вадима Гетьмана денної форми навчання, що підтверджується довідкою №245 від 11.10.2013 р. Як вказує позивач ст.51 Конституції України, якій кореспондує ч.1 ст.180 СК України, встановлено, що батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. У відповідності зі ст. 141 СК України мати та батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, а «розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини». Статтею 185 СК України встановлений обов'язок батька брати участь у додаткових витратах на дитину, викликаних розвитком її здібностей в певній сфері. Позивач вказує, що згідно Договору № 292654 про навчання та підготовку магістра за рахунок коштів юридичних або фізичних осіб від 16 серпня 2013 року плата за надання освітньої послуги становить 17 507 грн.90 коп. На день подання позову нею було внесено оплату за навчання та підготовку магістра, що становить 17 507 гривень, що підтверджується квитанціями № 76/76 від 29.08.2013р. та № 15/5 від 19.12.2013 року. Крім того за послуги банку, як вказує позивач, нею було сплачено по квитанції № 77/77 від 29.08.2013 року 70,03 грн., та по квитанції 16/16 від 19.02.2013 р. 70,03 грн., а всього 140, 06 грн. Як зазначає позивач, на день подання позову зазнані витрати на дитину, [PERSON] складали 17 507 гривень. Це витрати на підставі договору та 140,06 грн. - послуги банку, а тому відповідач повинен нести витрати по навчанні дочки порівну з позивачкою і повинен відшкодувати їй 1/2 частину понесених витрат, що становить 8 823, 53 грн. На підставі наведеного, позивач прохала стягнути з [PERSON], на її користь 8 823, 53 грн., а також витрати по наданні їй юридичної допомоги в сумі 1000 грн. та витрати по сплаті судового збору в сумі 243,6 грн. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала прохала їх задоволити. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позов не визнав повністю з підстав викладених у письмових запереченнях. Суд, дослідивши матеріали справи, взявши до уваги наявні у матеріалах справи докази, заслухавши пояснення сторін, вважає, що у задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав. У відповідності до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого порушеного права або інтересу і суд може захистити порушене право способом передбаченим договором або законом. Згідно ст.10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. У відповідності до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. У відповідності до ч.1 ст.61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. В судовому засіданні встановлено та не заперечувалося сторонами по справі, що згідно свідоцтва про народження Серія [NUMBER] [PERSON], [INFO], являється дочкою [PERSON] та [PERSON]. Згідно довідки № 245, виданої 11 жовтня 2013 року Київським національним економічним університетом ім. Вадима Гетьмана, [PERSON], [INFO] є студентом 5 курсу обліково-економічного факультету денної форми навчання даного навчального закладу. Зі змісту позову слідує, що [PERSON], прохає стягнути з відповідача додаткові витрати на дитину згідно ч.1 ст.185 СК України, а саме: сплатити половину вартості навчання [PERSON] у вищевказаному навчальному закладі. Відповідно до ч.1 ст.185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). В розумінні суду, особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Такі особливі обставини будуть індивідуальними у кожному конкретному випадку. Враховуючи вищевказане, суд приходить, до висновку, що фактично суть позову зводиться до стягнення з відповідача витрат на утримання повнолітньої дочки, що продовжує навчання. Але навчання у ВУЗі не є особливою обставиною, що потребує додаткових витрат. Крім того відповідно до ч.1 ст.6 СК України, правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття. Отже, застосування ч.1 ст.185 СК України до даного спору не можливо, так як [PERSON] досягла повноліття, а отже втратила правовий статус дитини. Згідно ч.1 ст.199 СК України батьки зобов'язані утримувати повнолітню дитину, що продовжує навчання і у зв'язку з цим потребує матеріальної допомоги, до досягнення нею двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Судом встановлено що згідно рішення Хорольського районного суду від 10.02.2014 року по справі № 548/128/14-ц за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітню дочку, яка продовжує навчання, яке набрало законної сили 04.03.2014 року, стягнуто із відповідача по справі [PERSON] -аліменти на користь та на утримання його повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, [PERSON], [INFO], в розмірі 1/6 частини всіх видів його доходів (заробітку) щомісячно, починаючи із 29.01.2014 року і до закінчення нею навчання, але не довше 30.06.2014 року. Тому питання стягнення з відповідача витрат на утримання повнолітньої дочки, що продовжує навчання уже вирішено. Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку, що з урахуванням ст.ст. 10, 60 ЦПК України у задоволенні позовних вимог слід відмовити. На підставі наведеного,

Outcome: dismissed