Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-21 00:00:00

[PERSON] звернулася до Снятинського районного суду Івано-Франківської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики, посилаючись на те, що 01.07.2012р. між нею та відповідачем був укладений письмовий договір позики, підписаний сторонами особисто у двох примірниках. Відповідно до даного договору відповідач позичив у неї грошові кошти в сумі 115 000 грн. строком до 01.05.2013р. зі сплатою 30% річних. Крім того розпискою від 01.07.2012р., яка підписана відповідачем особисто, засвідчено, що грошові кошти передані йому в день підписання данного договору, а також підписання договору позики підтверджує факт передачі відповідачу позичених ним коштів. Відсутність на договорі будь-якої відмітки про повернення боргу, а також у наявність у позивачки оригіналу розписки відповідача свідчить про те, що позику та відсотки за користування позикою відповідачем не повернуто. Тобто, на день подання позову відповідачем не повернуто жодної копійки по борговому зобов'язанню. Згідно уточнених позовних вимог просить стягнути з відповідача: 115 000 грн.- сума позики; 132 250 грн. - відсотків за користування позикою; 10 350 грн. - 3% річних, а всього 257 600 грн.. Позивачка в судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву в якій просить справу розглядати у її відсутності, позов підтримує повністю, згідна на заочний розгляд справи, долучила до матеріалів цивільної справи оригінал договору позики та оригінал розписки від 01.07.2012 р. Відповідач повторно в судове засідання не з?'явився, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, про причини неявки не повідомив, а тому справу слід розглянути заочно у відсутності відповідача. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не проводилось. Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини справи суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Судом встановлено, що 01.07.2012 р. позивачка уклала з відповідачем договір позики на суму 115000 грн. строком до 01.05.2013 року. Грошові кошти в даному розмірі були передані відповідачеві у момент підписання розписки, однак свої зобов»язання відповідач належним чином не виконав -грошові кошти не повернув. Згідно зі ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу, частиною 2 якої встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Оскільки на даний час відповідач не виконав умови договору позики, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, а тому слід стягнути із [PERSON] 15000 (п'ятнадцять тисяч) грн. основного боргу, 132 250 грн. - відсотків за користування позикою; 10 350 грн. - 3% річних, а всього 257 600 грн.. Також у відповідності до ст. 88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню понесені позивачем судові витрати в розмірі 2 576 грн. На підставінаведеного, ст.625, 1046-1050 ЦК України,

Outcome: approved