overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-21 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на такі обставини. З 07.02.2015 року вона перебуває з [PERSON] у шлюбі, від якого є малолітній син [PERSON], [INFO]. Подружнє життя з відповідачем не склалося через нерозуміння один одного, різні характери, протилежні погляди на сімейне життя, у звязку з чим між ними часто виникали сварки та суперечки. З 12.08.2017 року сторони припинили подружнє життя та ведення спільного господарства, кожен живе своїм життям. Позивач твердо вирішила, що сімю зберегти неможливо. Майнового спору та спору щодо утримання сина, який проживає з матірю, на даний час немає. Оскільки подальше збереження сімї суперечить її інтересам, [PERSON] просить суд шлюб розірвати. Сторони у судове засідання не зявилися, надавши заяви про слухання справи за їх відсутності. У заявах позивач на позовних вимогах наполягає, відповідач проти позову не заперечує. Суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних доказів, без фіксування судового засідання звукозаписувальними технічними засобами, що передбачено ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд приходить до наступного. Згідно ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України (далі СК України) кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. На підставі ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено у судовому засіданні, 07.02.2015 року сторони уклали шлюб, зареєстрований у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Нікополю реєстраційної служби Нікопольського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області за актовим записом № 44 (а.с.5). Від шлюбу є малолітній син [PERSON], [INFO] (а.с.4). З 12.08.2017 року внаслідок відсутності взаєморозуміння, несумісності характерів та поглядів на сімейне життя, права та обовязки подружжя, сторони припинили шлюбні відносини, і після того їх поновлювати не намагалися. Шлюб носить формальний характер. Дитина, за домовленістю, проживає з матірю. Спори щодо стягнення аліментів та поділ майна подружжя не заявлені. Після розірвання шлюбу позивач прізвище змінювати не бажає. За таких обставин суд вважає, що збереження сімї недоцільне, суперечить інтересам подружжя, а тому шлюб необхідно розірвати. Позовна заява оплачена судовим збором (а.с.1).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-24 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на такі обставини. З 07.07.2006 року вона перебуває з [PERSON] у шлюбі, від якого є донька [PERSON], [INFO]. Подружнє життя з відповідачем не склалося через нерозуміння один одного, різні характери, діаметрально протилежні погляди на сімейне життя, у зв'язку з чим між ними часто виникали сварки та суперечки. З травня 2010 вони остаточно припинили подружнє життя та ведення спільного господарства, кожен живе своїм життям. Наразі позивачка твердо вирішила, що сім'ю зберегти неможливо. Дитина проживає з матір'ю. Спору щодо спільно набутого майна не виникає. Оскільки подальше збереження сім'ї суперечить їхнім інтересам, просить шлюб розірвати. Сторони у судове засідання не з'явилися, надавши заяви про розгляд справи за їх відсутності. Згідно заяв, позивачка позовні вимоги підтримує у повному обсязі, відповідач проти розірвання шлюбу не заперечує (а.с.10-11). Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. На підставі ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено у судовому засіданні, 07.07.2006 року сторони уклали шлюб, зареєстрований у Відділі реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції у м. Києві за актовим записом № 469 (а.с.4). Від шлюбу є малолітня донька - [PERSON], [INFO] (а.с.7). З травня 2010 року внаслідок відсутності взаєморозуміння, несумісності характерів та поглядів на сімейне життя, права та обов'язки подружжя, сторони остаточно припинили шлюбні відносини, і після того їх поновлювати не намагалися. Шлюб носить формальний характер. Дитина, за домовленістю, проживає з матір'ю. Спір щодо поділу спільного сумісного майна наразі відсутній. За таких обставин суд вважає, що збереження сім'ї недоцільне, суперечить інтересам подружжя, а тому шлюб необхідно розірвати. Після розлучення позивачка прізвище змінювати не бажає. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача також, за клопотанням позивачки, суд вважає можливим стягнути на її користь судовий збір у розмірі 243,60 грн. (а.с.1).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-02 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на такі обставини. З 07.07.2012 року вона перебуває з [PERSON] у зареєстрованому шлюбі, дітей від якого немає. Наприкінці 2012 року відносини між ними значно погіршились, вони стали чужими одне одному. Після чергової сварки, 07.01.2013 року, відповідач забрав свої речі та переїхав з м. Сімферополя, де вони мешкали, до м. Нікополя. Примирення між ними неможливе, кожен живе своїм життям. Спільного майна не мають. Оскільки подальше збереження сім'ї суперечить інтересам позивачки, а відповідач ухиляється від розірвання шлюбу в органах РАЦС, вона вимушена звертатися до суду. Позивачка у судове засідання не з'явилася, подавши заяву про слухання справи за її відсутності (а.с.5). Відповідач у судове засідання не з'явився, подав заяву про слухання справи за його відсутності. Згідно заяви, проти позовних вимог не заперечує (а.с.9). Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. На підставі ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено у судовому засіданні, 07.07.2012 року сторони уклали шлюб, зареєстрований у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м. Нікополю Нікопольського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області за актовим записом № 262 (а.с.12). Дітей від шлюбу немає. З 07.01.2013 року внаслідок відсутності взаєморозуміння, несумісності характерів та поглядів на сімейне життя, сторони припинили шлюбні відносини, і після того їх поновлювати не намагалися. Наразі кожен живе своїм життям. Спору щодо поділу спільного сумісного майна немає. Шлюб носить формальний характер. За таких обставин суд вважає, що збереження сім'ї недоцільне, суперечить інтересам подружжя, а тому шлюб необхідно розірвати. Після розлучення позивачка прізвище змінювати не бажає. Судові витрати по справі покласти на сторін порівну.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-23 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на такі обставини. З 07.07.2012 року вони з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого є донька [PERSON], [INFO]. Шлюбні стосунки між сторонами припинено. Позивачка мешкає окремо, дитина знаходиться на її повному утриманні, [PERSON] матеріальної допомоги не надає, через що вона вимушена звернутися до суду. Позивачка у судове засідання не з'явилася, подавши заяву про розгляд справи за її відсутності, на позовних вимогах наполягає, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином, причини неявки суду невідомі. Суд вважає можливим розглянути справу в порядку ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. На підставі приписів ст.ст.181, 183 СК України за рішенням суду кошти на утримання дітей (аліменти) присуджуються у частці від доходу їх батька, матері, яка встановлюється судом. Як встановлено судом, 07.07.2012 року сторони уклали шлюб, зареєстрований у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м. Нікополю Нікопольського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області за актовим записом № 264 (а.с.2). Від шлюбу мають малолітню доньку - [PERSON], [INFO] (а.с.3). Наразі сторони припинили шлюбні відносини. Дитина проживає з матір'ю, знаходиться на її повному утриманні, [PERSON] матеріальної допомоги на утримання [PERSON] не надає, тому позивачка просить стягнути з нього аліменти на утримання доньки в розмірі 1/4 частини його заробітків (доходів). Суд, даючи оцінку доказам, наявним у матеріалах справи, дійшов висновку про те, що [PERSON] має обов'язок надавати допомогу на утримання своєї дитини, однак у добровільному порядку від надання такої допомоги ухиляється. За таких обставин, суд вважає, що аліменти в силу ст. ст. 180-183 СК України мають бути стягнуті з нього у примусовому порядку. Також в силу ст. 88 ЦПК України з відповідача мають бути стягнуті судові витрати по справі на користь держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-29 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на такі обставини. З 07.08.2010 року вона перебуває з [PERSON] у шлюбі, неповнолітніх дітей від якого немає. Подружнє життя з відповідачем не склалося через нерозуміння один одного, різні характери, протилежні погляди на сімейне життя. З жовтня 2017 року сторони припинили подружнє життя та ведення спільного господарства, кожен живе своїм життям. Позивач твердо вирішила, що сім'ю зберегти неможливо. Оскільки подальше збереження сім'ї суперечить її інтересам, а [PERSON] ухиляється від розірвання шлюбу в органах ДРАЦС, [PERSON] просила суд шлюб розірвати, залишивши їй прізвище «[PERSON]». Сторони у судове засідання не з'явилися, надавши заяви про слухання справи за їх відсутності. У заявах позивач на позовних вимогах наполягає, відповідач проти задоволення позову не заперечує (а.с.4,6,12,19). Враховуючи, що відповідач у повному обсязі визнав позов [PERSON], суд вважає доцільним за результатами підготовчого провадження ухвалити рішення, що відповідає положенням ч. 3 ст. 200 ЦПК України, та розглянути справу на підставі наявних доказів, без фіксування судового засідання звукозаписувальними технічними засобами, що передбачено ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд приходить до наступного. Згідно ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України (далі - СК України) кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. На підставі ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено у судовому засіданні, 07.08.2010 року сторони уклали шлюб, зареєстрований у Відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Нікополю Нікопольського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області за актовим записом № 421 (а.с.5). Неповнолітніх дітей від шлюбу не мають. З серпня 2017 року внаслідок відсутності взаєморозуміння, несумісності характерів та поглядів на сімейне життя, права та обов'язки подружжя, сторони припинили шлюбні відносини, і після того їх поновлювати не намагалися. Шлюб носить формальний характер. Враховуючи те, що сторони не виявили бажання примиритися, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя суперечило б їхнім інтересам, а тому шлюб необхідно розірвати. Позовна заява оплачена судовим збором. (а.с.1).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-24 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на такі обставини. З 07.08.2010 року вони з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого є малолітній син [PERSON], [INFO]. Дитина знаходиться на повному утриманні матері, [PERSON] матеріальної допомоги не надає, через що вона вимушена звернутися до суду. Просить стягнути з відповідача аліменти на утримання сина. Сторони у судове засідання не з'явилися, надавши заяви про розгляд справи за їх відсутності. Згідно заяв, позивачка позовні вимоги підтримує, відповідач проти задоволення позову не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. На підставі приписів ст.ст.181, 183 СК України за рішенням суду кошти на утримання дітей (аліменти) присуджуються у частці від доходу їх батька, яка встановлюється судом. Як встановлено судом, 07.08.2010 року сторони уклали шлюб, зареєстрований у Відділі реєстрації актів цивільного стану по м. Нікополю Нікопольського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області за актовим записом № 429 (а.с.8). Від шлюбу є малолітній син - [PERSON], [INFO] (а.с.7). Наразі подружнє життя сторони припинили, дитина знаходиться на утриманні матері. [PERSON] матеріальної допомоги на утримання [PERSON] не надає, тому позивачка просить стягнути з нього аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частини його заробітків (доходів). Інші аліментні зобов'язання у відповідача відсутні. Суд, даючи оцінку доказам, наявним у матеріалах справи, дійшов висновку про те, що [PERSON] має обов'язок і можливість надавати допомогу на утримання своєї дитини, однак у добровільному порядку від надання такої допомоги ухиляється. За таких обставин, суд вважає, що аліменти в силу ст. ст. 180-183 СК України мають бути стягнуті з нього у примусовому порядку. Також в силу ст. 88 ЦПК України з відповідача мають бути стягнуті судові витрати по справі на користь держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-11 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на такі обставини. З 07.09.1996 року вона перебуває з [PERSON] у шлюбі, діти від якого повнолітні. Подружнє життя з відповідачем не склалося через нерозуміння один одного, різні характери, протилежні погляди на сімейне життя, у зв'язку з чим між ними часто виникали сварки та суперечки. З жовтня 2017 року вони припинили подружні стосунки та ведення спільного господарства, кожен живе своїм життям. Позивач твердо вирішила, що сім'ю зберегти неможливо. Оскільки подальше збереження сім'ї суперечить інтересам позивача, а відповідач ухиляється від розірвання шлюбу в органах РАЦС, вона вимушена звертатися до суду. Позивач у судове засідання не з'явилася, надавши заяву про розгляд справи за її відсутності. Згідно заяви, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, на розірванні шлюбу наполягає, проти заочного розгляду справи не заперечує. Зазначає, що шлюбні стосунки з відповідачем припинені 20.10.2017 року (а.с.15). Відповідач у судове засідання не з'явився, причини неявки суду невідомі. Про час та місце судового розгляду справи був належним чином повідомлений відповідно до вимог п. 2 ч. 7 ст. 128 ЦПК України за адресою місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Враховуючи, що відповідач був належним чином повідомлений про час та місце судового засідання, але на виклик суду не з'явився без повідомлення причин неявки, відзив на позов не подав, а позивач не заперечує проти винесення заочного рішення, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-13 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на такі обставини. З 07.10.2016 року вони з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого є малолітня донька [PERSON], [INFO]. У звязку з доглядом за дитиною, яка не досягла трьох років, позивачка не має можливості заробляти кошти на своє забезпечення, а [PERSON] матеріальну допомогу надає несистематично, через що вона вимушена звернутися до суду. Зазначає, що з [PERSON] стягуються також аліменти на утримання його доньки від першого шлюбу. За таких обставин, просить стягнути з відповідача аліменти на своє утримання до досягнення дитиною трьох років. Сторони у судове засідання не зявилися, надавши заяви про розгляд справи за їх відсутності. У заявах позивачка на позові наполягає, просить стягнути аліменти з [PERSON] у розмірі 1/6 частини його заробітку, відповідач проти цих позовних вимог не заперечує (а.с.14-15). Оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без участі сторін, суд, у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів, без фіксування судового засідання звукозаписувальними технічними засобами. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими. Згідно ч.2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Як зазначено в ч. 1 ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Як встановлено судом, з 07.10.2016 року сторони перебувають у шлюбі, від якого є малолітня донька [PERSON], [INFO] (а.с.2-3). Позивачка здійснює догляд за дитиною, не маючи змоги працювати і отримувати заробітну плату на своє утримання. Відповідач працездатний, працює, має щомісячний заробіток, зобовязаний надавати допомогу на утримання дружини до досягнення [PERSON] трьох років. З [PERSON] також стягуються аліменти у розмірі 1/4 частини доходу на утримання доньки від попереднього шлюбу [PERSON], [INFO]. Оскільки [PERSON] не систематично надає матеріальну допомогу на утримання своєї дружини [PERSON], яка перебуває у декретній відпустці, з нього повинні бути стягнуті аліменти в примусовому порядку. Також в силу ст. 88 ЦПК України з відповідача мають бути стягнуті судові витрати по справі на користь держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-22 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на такі обставини. З 07.11.2007 року вона перебуває із [PERSON] у шлюбі, від якого є малолітній син [PERSON], [INFO]. Подружнє життя з відповідачем не склалося через нерозуміння один одного, різні характери, протилежні погляди на сімейні відносини. З 01.01.2017 року сторони припинили подружнє життя та ведення спільного господарства, кожен живе своїм життям. Оскільки подальше збереження сімї суперечить її інтересам, [PERSON] просить суд шлюб розірвати. Сторони у судове засідання не зявилися, надавши заяви про слухання справи за їх відсутності. У заявах позивач на позовних вимогах наполягає, відповідач позов визнає, проти його задоволення не заперечує. Враховуючи, що відповідач у повному обсязі визнав позов [PERSON], суд вважає доцільним за результатами підготовчого провадження ухвалити рішення, що відповідає положенням ч. 3 ст. 200 ЦПК України, та розглянути справу на підставі наявних доказів, без фіксування судового засідання звукозаписувальними технічними засобами, що передбачено ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд приходить до наступного. Згідно ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України (далі СК України) кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. На підставі ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено у судовому засіданні, 07.11.2007 року сторони уклали шлюб, зареєстрований у Відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Нікополю Нікопольського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області за актовим записом № 955 (а.с.4). Від шлюбу є малолітній син [PERSON], [INFO] (а.с.8). З 01.01.2017 року внаслідок відсутності взаєморозуміння, несумісності характерів та поглядів на сімейне життя, права та обовязки подружжя, сторони припинили шлюбні відносини, і після того їх поновлювати не намагалися. Шлюб носить формальний характер. За таких обставин суд вважає, що збереження сімї недоцільне, суперечить інтересам подружжя, а тому шлюб необхідно розірвати. Крім того, у відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір, сплачений останнім при зверненні до суду із позовом, у розмірі 704,80 грн. (а.с.1).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-26 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на такі обставини. З 08.01.1986 року вона перебуває з [PERSON] у зареєстрованому шлюбі, дітей від якого немає. Спільне життя з відповідачем не склалося внаслідок несумісності характерів, відсутності взаєморозуміння між ними, у зв’язку з чим вони припинили шлюбні відносини та ведення спільного господарства, живуть в різних кімнатах. Оскільки подальше збереження сім’ї суперечить її інтересам, а відповідач ухиляється від розірвання шлюбу в органах РАЦС, вона вимушена звертатися до суду. Позивачка у судовому засіданні позов підтримала, на його задоволенні наполягала. Відповідач у судовому засіданні проти розірвання шлюбу не заперечив. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред’явлений одним із подружжя. На підставі ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено у судовому засіданні, 08.01.1986 року сторони уклали шлюб, зареєстрований в м/в ЗАГС м. Нікополь за актовим записом № 15 (а.с.3). Дітей від шлюбу не мають. З жовтня 2006 року внаслідок різниці характерів, різних поглядів на життя, втрати почуття поваги та кохання одне до одного, сторони припинили шлюбні відносини, і після того їх поновлювати не намагалися, проживають у різних кімнатах. Шлюб носить формальний характер. За таких обставин суд вважає, що збереження сім’ї недоцільне, суперечить інтересам подружжя, а тому шлюб необхідно розірвати. Після розлучення сторони прізвища змінювати не бажають.

Outcome: approved