Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-09 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратили право користування житловим приміщенням. В позовній заяві позивач зазначає, що на підставі Договору купівлі-продажу від 25.08.1994 р. вона є власником квартири [ADDRESS] . У належній їй квартирі зареєстрований її онук [PERSON] , однак він виїхав на постійне місце проживання до Південно-Африканської Республіки у серпні 2010 року і у квартирі з того часу не проживає. Вказує, що у зв`язку з реєстрацією відповідача у квартирі, вона вимушена сплачувати значні комунальні послуги та не може отримати субсидію, чим об`єктивно порушуються її права. Тому, змушена звернутися до суду з даним позовом та просить визнати [PERSON] , [INFO] , таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS] . Ухвалою судді від 24.11.2020 у справі відкрите спрощене позовне провадження, а також роз`яснено відповідачу право подати відзив на позовну заяву або пред`явити зустрічний позов до позивача у строк 15 днів з дня отримання копії ухвали судді про відкриття провадження у справі. Розгляд справи по суті вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження, відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Позивачу направлено копію ухвали про відкриття провадження, а відповідачам копію ухвали та копію позову з додатками рекомендованими повідомленнями. 03.12.2020 р. до суду надійшла заява від відповідача [PERSON] , в якій він повністю визнає позовні вимоги та просить суд задоволити позов [PERSON] . У відповідності до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених вимог на підставі представлених доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до таких висновків. Згідно зі ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Судом встановлено, що згідно Договору купівлі-продажу від 25.08.1994 р. Валькова (до розірвання шлюбу - [PERSON] ) є власником квартири [ADDRESS] (а.с.9-10,11). Згідно інформації в.о. начальника Відділу державної реєстрації виконавчого комітету Уманської міської ради Пархомюк Ю.В. станом на 16.11.2020 р. [PERSON] , [INFO] , значиться зареєстрованим за адресою: [ADDRESS] (а.с.20). Згідно Довідки квартального комітету № 3 Виконавчого комітету Уманської міської ради № 22 від 26.10.2020 р., виданої [PERSON] , яка проживає та зареєстрована по [ADDRESS] , про те що її внук [PERSON] ,[INFO]., за адресою тільки зареєстрований, а не проживає. Зі свідчень сусідів [PERSON] та [PERSON] [PERSON] за даною адресою не проживає з 2010 року по даний час (а.с.12). Відповідно до частини першої статті 383 ЦК України власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб. Згідно положень статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Згідно ч.2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Основні підстави втрати права користування жилим приміщенням зазначені у ч.2 ст. 107 Житлового кодексу України - у разі вибуття наймача та членів його сім`ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся сім`я, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сім`ї, який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття. Стосовно вищезазначеної статті надав роз`яснення Верховний Суд України у постанові «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України». В п. 11 зазначено наступне: відповідно до ст. 107 ЖК наймач або член його сім`ї, який вибув на інше постійне місце проживання, втрачає право користування жилим приміщенням з дня вибуття, незалежно від пред`явлення позову про це. Суд враховує, що квартира [ADDRESS] належить позивачу, відповідач не проживає у квартирі з 2010 року, а тому позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved