Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-15 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вказаним вище позовом, в якому свої позовні вимоги обґрунтував тим, що 30.09.2006 року між нею, [PERSON] зареєстровано шлюб у міському відділі реєстрації актів цивільного стану Херсонського обласного управління юстиції, актовий запис № 924, що підтверджується свідоцтвом серії [NUMBER] від 30.09.2006 року. У шлюбі народилися діти: дочка [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] , виданим міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Херсонській області, актовий запис №653 від 10.07.2008 року, та син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] , виданим міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Херсонській області, актовий запис №858 від 05.09.2012 року. 01.07.2016 року рішенням Херсонського міського суду шлюб між сторонами розірвано. Заочне рішення набрало законної сили 23.08.2016 року. 19.03.2019 року рішенням (заочне) Херсонського міського суду, яке набрало законної сили 19.04.2019 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дітей [PERSON] та [PERSON] ,аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі по 1700 гривень щомісяця на кожну дитину починаючи з 10.12.2018 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Після розірвання шлюбу діти залишилася проживати разом із матір`ю і по даний час проживають за адресою своєї реєстрації: [ADDRESS] . Позивач не перешкоджає відповідачу в здійсненні його прав та обов`язків щодо дітей. Проте, відповідач належним чином матеріально дітей не утримує, участі у вихованні та розвитку не приймає. За місцем реєстрації він не проживає з початку 2020 року, його ймовірна адреса позивачу не відома. Позивач вважаю, що в інтересах дітей необхідно визначити їх місце проживання з матір`ю. Діти мають належні матеріально-побутові умови, їм створені належні умови для проживання, повноцінного розвитку і відпочинку. Питання визначення місця проживання дітей в розумінні положень статті 161 СК України, між сторонами не врегульоване, що і стало підставою для звернення до суду із даним позовом.Позивач просить визначити місце проживаннямалолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] ,,разом з нею. Позивач в підготовче судове засідання не з`явилась, надала повноваження представнику. Представник позивача в підготовче судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутність позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, з підстав, зазначених в позовній заяві. Відповідач в підготовче судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнав. Представник третьої особи - служби у справах дітей Виконавчого комітету Корабельної районної у м. Херсоні ради органу опіки та піклування Корабельного району м. Херсона в підготовче судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, вважала, що за доцільне визначити місце проживання малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] ,, з матір`ю [PERSON] . В порядку ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно до ч. 4 ст.200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться у порядку, встановленому статтями 206,207 цього Кодексу. Дослідивши матеріали справи, суд установив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.\~\~\~ Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що з 30.09.2006 року сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який згідно з рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 01.07.2016 року розірвано. У період перебування сторін у зареєстрованому шлюбі у них народилися діти : донька [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] , виданим міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Херсонській області, актовий запис №653 від 10.07.2008 року, та син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] , виданим міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Херсонській області, актовий запис №858 від 05.09.2012 року. 19.03.2019 року рішенням Херсонського міського суду Херсонської області стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дітей [PERSON] та [PERSON] ,аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі по 1700 гривень щомісяця на кожну дитину починаючи з 10.12.2018 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. З початку 2020 року, сторони проживають окремо, діти проживає разом з матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Таким чином, у дітей склався певний звичний уклад життя під піклуванням матері. Згідно актуобстеження житлових умов\~\~від 03.11.2020 року [PERSON] та [PERSON] ,проживають разом з матір`ю за адресою: [ADDRESS] . У дітей окрема кімната, обладнана необхідними меблями, у кожної дитини окреме місце для занять та сну, в наявності ноутбук, іграшки, постільна білизна у достатній кількості. Житлово-побутові умови та санітарний стан помешкання задовільні, створені усі побутові умови для утримання, виховання та розвитку дітей. У висновку від 24.12.2020 року № 02-14-364-25 орган опіки та піклування Корабельної районної у м. Херсоні ради вважає за доцільне, з урахуванням інтересів дітей, визначити місце проживання [PERSON] та [PERSON] ,, разом із матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Відповідно\~до частин другої, восьмої та дев`ятої\~статті 7 Сімейного кодексу України\~(далі -\~СК України) сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Згідно зі\~статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства»\~\~кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до частини першої статті 18, частини першої статті 27 Конвенції про права дитини держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. У частині першій статті 9 Конвенції про права дитини передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Згідно зі\~статтею 141 СК України\~мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Відповідно до частини першої, другої\~статті 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. У рішенні від 11 липня 2017 року, заява № 2091/13, у справі «М. С. проти України» Європейського суду з прав людини зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагодійним (параграф 76). Аналіз наведених норм права, зокрема й практики Європейського суду з прав людини, дає підстави для висновку, що рівність прав батьків є похідною від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й, у першу чергу, повинні бути визначені інтереси дитини у спорі, а вже тільки потім права батьків. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Виходячи зі встановлених, на підставі поданих сторонами доказів, оцінених у їх сукупності обставин, враховуючи визнання відповідачем позову,висновок\~від 24.12.2020 року № 02-14-364-25 органу опіки та піклування Корабельної районної у м. Херсоні ради про доцільність проживання дітей з матір`ю [PERSON] , для забезпечення\~розвитку в безпечному, спокійному та стійкому середовищі малолітніх [PERSON] та [PERSON] ,,\~у якнайкращих інтересах дітей, що є визначальним при ухваленні рішення,\~ а також те, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує прав чи інтересів інших осіб, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для визначення місця проживання дітей з матір`ю. На підставі викладеного, ст.ст.\~3,\~19, ст.\~150,\~151,\~152,\~153,\~155, ст.\~161 СК України,

Outcome: approved