Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-15 00:00:00

[PERSON] звернулася до Рівненського міського суду з позовом до [PERSON] про розірвання договору комісії та стягнення коштів за неповернутий товар, в якому просить суд розірвати договір комісії, укладений в січня 2009 року між нею та [PERSON], та стягнути з [PERSON] на її користь вартість неповернутих товарів в сумі 64665 грн, інфляційні втрати в сумі 1524,50 грн, 3% річних в сумі 1424 грн, а всього 67613,50 грн, а також понесені нею судові витрати у справі в сумі 1227,34 грн, що складаються з судового збору. Позивач [PERSON] подала суду письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримала повністю та просить суд розгляд справи провести у її відсутності, на підставі доданих нею до позовної заяви доказів. Також зазначила, що у разі неявки в судове засідання відповідача, не заперечує проти заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином. Заперечення проти позову не подав. Повідомлення про причини неявки від відповідача не надійшло. Дослідивши письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню повністю. Судом встановлено, що у січні 2009 року між [PERSON] та [PERSON] в усній формі було укладено договір комісії на невизначений строк, відповідно до умов якого [PERSON] зобовязувався за дорученням [PERSON] за плату продавати від свого імені належний їй товар. Так, позивач періодично (1-2 рази на місяць) передавала відповідачу камуфляжну форму та одяг для мисливців і рибалок за обумовленою між ними ціною, яка фіксувалася кожним із них у своїх записниках, що, зокрема, підтверджується копіями записів [PERSON] Відповідач [PERSON], будучи зареєстрованим субєктом підприємницької діяльності фізичною особою підприємцем з 06 січня 1995 року, продавав належний [PERSON] товар із торгового місця, яке орендує на ПрАТ «Речовий ринок» в місті Рівне по вулиці Замковій,34а відповідно до угоди № 4-«з» від 31 грудня 2011 року, що підтверджується повідомленням ДПІ у м.Рівному від 25 грудня 2015 року та повідомленням ПрАТ «Речовий ринок» № 56 від 18 грудня 2015 року. Після реалізації товару [PERSON] щомісячно передавав [PERSON] кошти за продані речі по ціні, про яку вони домовлялися при їх передачі. Про передачу коштів [PERSON] власноручно виконував записи, копії яких додані позивачем до позову та оглянуті судом. Крім того, як слідує з наданих позивачем та оглянутих судом копій що піврічних залишків товару, [PERSON] щопівроку власноручно виводив залишки непроданого товару. Платою для [PERSON] за надані [PERSON] послуги по договору комісії була різниця між ціною товару, по якій він його продавав, і ціною, по якій позивач передавала йому товар. Як встановлено статтею 1011 ЦК України,за договором комісії одна сторона (комісіонер) зобов'язується за дорученням другої сторони (комітента) за плату вчинити один або кілька правочинів від свого імені, але за рахунок комітента. Згідно статті 1012 ЦК України Договір комісії може бути укладений на визначений строк або без визначення строку, з визначенням або без визначення території його виконання, з умовою чи без умови щодо асортименту товарів, які є предметом комісії. Комітент може бути зобов'язаний утримуватися від укладення договору комісії з іншими особами. Істотними умовами договору комісії, за якими комісіонер зобов'язується продати або купити майно, є умови про це майно та його ціну. Як слідує зі встановлених судом обставин, між сторонами було досягнуто згоди по всіх істотних умовах договору комісії, встановлених частиною третьою статті 1012 ЦК України, а саме стосовно умов про майно та його ціну. Відповідно до частин першої та другої статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно з частиною першою статті 639 договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Глава 69 розділу ІІІ Цивільного кодексу України не встановлює щодо договору комісії певної обовязкової форми. Таким чином, між [PERSON] і [PERSON] із 2009 року існували та існують договірні відносини по договору комісії. Як слідує із заяви [PERSON] від 21 вересня 2015 року на імя слідчого СВ Рівненського МВ УМВС України в Рівненській області [PERSON], та протоколу допиту свідка [PERSON] від 22 лютого 2016 року у кримінальному провадженні № 12015180010003976, сам відповідач [PERSON] не заперечує існування між сторонами договірних відносин по договору комісії. З викладених позивачем у позовній заяві обставин слідує, що починаючи із 2014 року [PERSON] почав неналежним чином виконувати умови договору комісії, а саме не розраховувався повністю за проданий товар. У звязку із цим, у червні 2015 року позивач усно запропонувала [PERSON] віддати весь товар, який залишався у нього на реалізації. Відповідно до акту прийому-передачі матеріальних цінностей (одягу) від 24 червня 2015 року, який підписано обома сторонами, [PERSON] повернув [PERSON] нереалізовані (непродані) матеріальні цінності (одяг) в кількості 90 одиниць на загальну суму 11395 грн. З цього акту також слідує, що залишок нереалізованих матеріальних цінностей (камуфляж, одяг мисливсько-риболовецького призначення) на загальну суму 64665 грн залишився у [PERSON] Оскільки [PERSON] до теперішнього часу не повернув [PERSON] ні нереалізовані матеріальні цінності, ні кошти в сумі 64665 грн, позивач на підставі статті 1025 ЦК України відмовилася від укладеного з [PERSON] договору комісії, про що повідомила його письмово 23 лютого 2016 року. Повідомлення позивача про відмову від договору комісії відповідачем залишено без відповіді та без задоволення. Згідно з частиною першою статті 1021 ЦК України комісіонер відповідає перед комітентом за втрату, недостачу або пошкодження майна комітента. Стаття 1022 ЦК України передбачає, що після вчинення правочину за дорученням комітента комісіонер повинен надати комітентові звіт і передати йому все одержане за договором комісії. Відповідно до статті 526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов та вимог Цивільного кодексу України. Згідно зі статтею 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим. Аналізуючи положення Глави 69 розділу ІІІ Цивільного кодексу України, слід зробити висновок, що неповернення комітенту товару, переданого під реалізацію, або його вартості, є істотним порушенням договору комісії зі сторони комісіонера. Крім того, стаття 1025 ЦК України передбачає право комітента на односторонню відмову від договору комісії. Відповідно до частин другої, третьої та пятої статті 653 ЦК України у разі розірвання договору зобов'язання сторін припиняються. Якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобов'язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили. Якщо договір змінений або розірваний у зв'язку з істотним порушенням договору однією із сторін, друга сторона може вимагати відшкодування збитків, завданих зміною або розірванням договору. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно зі статтею 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Приймаючи до уваги суму боргу у розмірі 64655 грн та враховуючи індекси інфляції за період невиконання умов договору комісії з 01 липня 2015 року по 25 березня 2016 року, втрати від інфляції становлять 1524,50 грн, а 3% річних від простроченої суми 1424 грн, що підтверджується наданим позивачем розрахунком. Таким чином, загальна сума, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, становить 67613,50 грн (64665 + 1524,50 + 1424). Оскільки розрахунок проведений позивачем відповідно до вимог чинного законодавства, вказаний розрахунок приймається судом до уваги. На підставі ст.ст.16,23,526,610,625,638,639,651,653,1011,1012,1021,1022, 1025 ЦК України,

Outcome: approved