Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-16 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з даним позовом, вказуючи, що вона працювала з 03.03.1997 року по 31.03.2014 р. соціальним працівником 2 категорії у Територіальному центрі соціального обслуговування Красноармійського району Донецької області. Наказом № 8-К від 30.01.2014 р. Її було попереджено про звільнення, у зв'язку з скороченням штату та запропоновано переведення на посаду соціального робітника по селам Красне та Миролюбівка. У зв'язку з тим, що вона відмовилась від переведення на запропоновану посаду, її попередили, що 31.03.2014 року її буде звільнено з місця роботи. У зв'язку із скороченням штатів згідно п. 1 ст. 40 КЗпП України. Вважає її звільнення незаконним, оскільки виконання Розпорядження голови райдержадміністрації № 28 від 29.01.2014 року було проведено директором Терцентру з порушеннями, так як відповідно до Розпорядження директор Терцентру повинен був скорочувати загальну чисельність працівників Терцентру, а директор Терцентру у свою чергу провів скорочення посад. Крім того, вказує. Що відповідно до Наказу Міністерства праці та соціальної політики України від 10.06.2010 р. № 134 «Про затвердження Типових штатних нормативів чисельності працівників Терцентру соцобслуговування» та Наказу Міністерства праці та соціальної політики України від 25.05.2006 року № 197 «Нормативи чисельності працівників тер. Центру з соцобслуговування незахищених верств населення» при наявності осіб, які обслуговуються відділенням соцдопомоги вдома від 161 до 320 осіб передбачена наявність у Терцентру по допомозі вдома 1-го соціального працівника відділення соціальної допомоги вдома. Також вказує, що було порушено порядок її звільнення оскільки в неї наявний тривалий безперервний стаж роботи на даному підприємстві, що відповідно до ст.. 40 КЗпП України. Дає їй переважне право на залишення на роботі. В зв'язку з чим просить скасувати накази про скорочення штату, про попередження про її звільнення, про її звільнення, поновити її на робочому місці, стягнути з відповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу та моральну шкоду у розмірі 5000 грн. Позивачка у судовому засіданні позов підтримала просила його задовольнити в повному обсязі. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги, просив їх задовольнити в повному обсязі, вважає, що позивача звільнено незаконно. Представник відповідача Сахарова К.М. в судовому засіданні позов не визнав та надала доводи, які зазначені у письмовому запереченні. Просила відмовити у задоволенні позову. Суд, вислухавши сторони, дослідивши надані по справі письмові докази, вважає, що позов необґрунтований та не підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивачка з 03.03.1997 року по 31.03.2014 р. працювала соціальним працівником 2 категорії у Територіальному центрі соціального обслуговування Красноармійського району Донецької області (а.с. 6-7) Згідно техніко-економічного обґрунтування терцентру, доведеного Департаментом соціального захисту населення Донецької облдержадміністрації фінансування тер центру на 2014 рік, директором тер центру видано наказ від 29.01.2014 року № 2-п «про скорочення штату», яким передбачено внести зміни в штатний розпис з виведенням посад оператор комп'ютерного набору, інспектор з кадрів, економіст, заступник завідуючого відділенням соціальної допомоги вдома (а.с. 35-37) Наказом № 8-К від 30.01.2014 р. [PERSON] було попереджено про звільнення, у зв'язку з скороченням штату та запропоновано переведення на посаду соціального робітника по селам Красне та Миролюбівка (а.с. 38-40). До первинної профспілки тер центру під особистий підпис було вручено подання від 03.03.2014 р. № 04/72 та до райкому профсоюзу працівників держустанов на погодження звільнення голови профспілки тер центру [PERSON]. та протоколом від 12.03.2014 р. № 36 звільнення позивачки було погоджено, причому, сама [PERSON] не заперечувала проти звільнення (а.с. 42-44) Наказом № 19К від 31.03.2014 р. [PERSON] була звільнена з посади соціального працівника з підстав, передбачених п. 1 ст. 40 КЗпП України, у зв'язку із скороченням посади. Щодо заперечень позивача. щодо скорочення посад а не чисельності працівників, суд зазначає що у п.1 ч. 1 ст. 40 КЗпП Українизазначений альтернативний вибір, тобто .. змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників. Щодо порушення порядку звільнення та ненадання переважного права залишитися на посаді, суд зазначає. Що в штатному розписі посада соціального працівника лише одна штатна одиниця, на якій працювала позивач, тому її кваліфікацію та продуктивність не можливо порівняти з іншими працівниками. Позивачу було запропоновано зайняти інші вакантні посади у структурних підрозділах райдержадміністрації. Відповідно до заперечення Позивача щодо скорочення не її посади, а посади соціальних робітників, то згідно з частиною 3 ст. 64 Господарського кодексу України установа самостійно визначає свою організаційну структуру, встановлює чисельність працівників і штатний розпис. Крім того, посада соціальний робітник є основною, яка надає соціальні послуги одиноким непрацездатним громадянам та інвалідам і саме від їх кількості залежить фінансування тер центру. Відповідно до Наказу Міністерства праці та соціальної політики України від 10.06.2010 р. № 134 «Про затвердження Типових штатних нормативів чисельності працівників Терцентру соцобслуговування» при наявності осіб. Які обслуговуються відділенням соцдопомоги вдома від 161 до 320 осіб передбачена наявність в тер центрі посади соціального працівника відділення соціальної допомоги вдома. Але тільки передбачена, а не обов'язкова. Рішення про введення і виведення посад приймає керівник установи. Згідно ч. 2 ст. 49-4 КЗпП України ліквідація підприємства, зміна форм власності або часткове зупинення виробництва, що тягнуть за собою скорочення чисельності або штату працівників, погіршення умов праці, можуть здійснюватися тільки після завчасного надання професійним спілкам інформації з цього питання, включаючи інформацію про причини наступних звільнень, кількість і категорії працівників, яких це може стосуватися, про строки проведення звільнення. Що було виконано Терцентром. У день звільнення [PERSON] видані належно оформлена трудова книжка та копія наказу про звільнення, проведено розрахунок відповідно до ст.. 47 КЗпП України та відповідно дос т. 44 КЗпП України, виплачена вихідна допомога у розмірі середнього місячного заробітку (а.с. 45). З вищенаведеного вбачається, що звільнення [PERSON] є правомірним, тому підстав для визнання наказів про скорочення штату, про попередження про її звільнення, про її звільнення незаконними не мається. Суд приходить до висновку, що відповідачем було дотримано вимог діючого законодавства України при звільненні [PERSON] у повному обсязі. Оскільки інші позовні вимоги: про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку, про стягнення моральної шкоди є похідними, то у їх задоволенні також слід відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed