Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-26 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до Середньоводянської сільської ради про визнання права власності на нерухоме майно у порядку спадкування за заповітом. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що [INFO] року у віці 81 рік, померла її мати - [PERSON], яка за життя розпорядилася своїм майном, склавши заповіт на її ім'я, що був посвідчений 11 лютого 2009 року секретарем середньоводянської сільської ради Рахівського району за реєстром №08. Згідно цього заповіту, [PERSON] заповіла їй, [PERSON], належне їй майно, а саме, житловий будинок з прилеглими до нього надвірними спорудами та присадибною земельною ділянкою, що розташований за адресою: [ADDRESS]. Після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини 16 січня 2014 року вона, [PERSON], як спадкоємець за заповітом, звернулася до приватного нотаріуса Рахівського районного нотаріального округу [PERSON], з заявою про оформлення спадкової справи та видачі на її ім'я свідоцтва про право на спадщину за заповітом, за померлою [PERSON]. На підставі вищенаведеної заяви, приватним нотаріусом Рахівського районного нотаріального округу [PERSON] була відкрита спадкова справа та проведена відповідна реєстрація в Спадковому реєстрі, однак їй було відмовлено у видачі такого свідоцтва, оскільки право власності на будинок з надвірними спорудами, який їй заповідали, не було належним чином оформлено при житті померлою [PERSON] 13 травня 2014 року приватним нотаріусом Рахівського районного нотаріального округу [PERSON] було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, а саме - видачі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом на її ім'я. Згідно даних поземельних книг, спадковий житловий будинок, що розташований в [ADDRESS], зареєстрований за спадкодавцем - [PERSON], що підтверджується довідкою виданою Середньоводянською сільською радою №684 від 16рудня 2013 року. Вона, [PERSON], являється єдиною спадкоємицею за заповітом на вище згадане майно після смерті [PERSON]. У зв'язку з наведеним, просила визнати за нею право власності на будинок з надвірними спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом після смерті - [PERSON]. Позивачка, [PERSON], в судове засідання не з'явилася, однак надіслала клопотання, в якому просила розглянути справу без її участі, а позовні вимоги викладені в позовній заяві, задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача Середньоводянської сільської ради, в судове засідання не з'явився, однак сільський голова - Шіман Н.І. надіслав заяву, в якій просив розглянути справу без представника сільської ради. Позовні вимоги визнають. Дослідивши матеріали справи, перевіривши їх доказами, суд прийшов до наступного висновку. У відповідності до положень частини 1 статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідачем у справі являється особа, діями якої порушуються права та інтереси відповідача. Згідно ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Судом встановлено, що [INFO] року померла громадянка [PERSON], що стверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 08 листопада 2012 року. 11.02.2009 року громадянка [PERSON], склала заповіт, яким, після своєї смерті, заповіла позивачці [PERSON], належний їй на праві особистої власності житловий будинок з надвірними спорудами та присадибною ділянкою, які розташовані в [ADDRESS] Із витягу зі Спадкового реєстру №37354988 від 13.05.2014 року, вбачається, що у Спадковому реєстрі наявна інформація про те, що заповіт [PERSON] чинний. Звернення позивачки до суду з вимогою визнання права власності на спадкове майно зумовлене порушенням її права на отримання власності в порядку спадкування згідно відмови нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом в її користь, в зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на право власності на спадковий будинок. При вирішенні спорів щодо спадкування права власності на нерухоме майно звертається увага на зміну редакції ч. 4 ст. 331 і ч. 4 ст. 334 ЦК та інших норм цивільного законодавства і застосовується редакція закону, яка діяла на час виникнення права у самого спадкодавця та на час відкриття спадщини. Належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок, споруду, зокрема, відповідно до Переліку правовстановлюючих документів, на підставі яких провадиться реєстрація будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженого Міністерством комунального господарства УРСР 31 січня 1966 року та погодженого з Верховним Судом УРСР 15 січня 1966 року, який втратив чинність згідно з наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 13 грудня 1995 року, та інших нормативно-правових актів. Якщо право власності на житловий будинок, споруду підтверджується належними правовстановлюючими документами на час виникнення права власності на будівлі, споруди, органи місцевого самоврядування зобов'язані видати довідку про належність житлового будинку на праві приватної власності спадкодавцеві, оскільки до компетенції виконкомів місцевих рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих рад. Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Країні (УРСР) із 1979 року, в яких при визначення року побудування зазначається рік введення в експлуатацію будинку, тобто, записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. Судом встановлено, що після смерті громадянки [PERSON], залишилося спадкове майно: житловий будинок з прилеглими до нього надвірними спорудами, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] Вартість даного житлового будинку становить 166250 гривень, що стверджується довідкою техніка з інвентаризації нерухомого майна [PERSON], №6 від 06 квітня 2014 року. З довідки №684 від 16.12.2013 року, виданої виконавчим комітетом Середньоводянської сільської ради, встановлено, що згідно погосподарським книгам за громадянкою [PERSON] рахувався житловий будинок [ADDRESS]. За таких обставин, суд констатує, що вище зазначений житловий будинок не можна розцінювати як об'єкт самочинного будівництва. Стаття 1268 ЦК України проголошує, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Судом встановлено, що позивачка, [PERSON], прийняла спадщину, як спадкоємець за заповітом, що стверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі №36337406 від 16.01.2014 року. Інших спадкоємців за законом, які мають право на обов'язкову частку в даній спадщині не має. Таким чином, враховуючи, що позивачка по справі є спадкоємцем за заповітом, вона прийняла спадщину, майнового спору з приводу спадкування не існує, відповідачем позов визнаний, суд вважає, що позовні вимоги позивачки обґрунтовані і підлягають задоволенню. Питання про відшкодування судових витрат позивачкою не ставилося. На підставі наведеного, ст.ст. 10, 58, 60, 88, 212, 213, 223 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

Outcome: approved