Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-28 00:00:00

[PERSON] звернулася до Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей та її утримання. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що з 2006 року позивач перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON]. З листопада 2013 року вони проживають окремо, шлюбні відносини фактично припинено. У шлюбі народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], які проживають разом з позивачем та знаходяться на повному її утриманні. Відповідач надає допомогу на утримання дітей в недостатньому розмірі, витрачає кошти на власні потреби, у зв'язку з чим позивач змушена позичати гроші у знайомих. Окрім того, донька [PERSON] народилася з серцевою хворобою, а тому потребує медичного огляду, але у зв'язку з недостатністю коштів дитина позбавлена належного медичного обслуговування. Дохід позивача складає близько 1000 грн., з яких 600 грн. витрачається на комунальні послуги. Відповідач добровільно кошти на утримання дітей та її утримання не надає, у зв'язку з чим позивач просила суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей у розмірі ? частини від усіх видів доходу відповідача на кожну дитину, та у розмірі 1/6 частини від його доходу - аліменти на її утримання. В судовому засіданні позивач позов підтримала та просила суд задовольнити позовні вимоги. Суду пояснила, що вона не працює, оскільки знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років, єдиним її доходом є державна допомога у розмірі 930 грн. щомісяця. Інших дітей та непрацездатних батьків на утриманні позивач не має. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, проти стягнення аліментів на утримання дітей не заперечував, підтвердив, що діти проживають разом з позивачем. Надавав допомогу на утримання дітей до того часу як дружина звернулася до суду. Проти стягнення аліментів на утримання дружини заперечував, оскільки на думку, відповідача, дружина має можливість працювати, оскільки діти відвідують дитячий садочок. Окрім того відповідач просив суд врахувати те, що він працює в м. Дніпропетровськ, проте мешкає в м. Верхньодніпровськ і змушений витрачати багато коштів на проїзд, також відповідач надає матеріальну допомогу батькам, які не працюють. Інших дітей на утриманні відповідач не має. Суд, заслухавши сторони, вивчивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, прийшов до наступних висновків. Судом встановлено, що сторони мають двох спільних дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження (а.с.6, 7). Діти проживають разом з позивачем та знаходяться на її утриманні, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Верхньодніпровської міської ради від 24 квітня 2014 року № 635. Відповідач офіційно працевлаштований - працює в ПАТ «Інтерпайп Нижьодніпровський трубопрокатний завод», має стабільну заробітну плату. Матеріальну допомогу надає не систематично. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Оскільки відповідач є батьком неповнолітніх дітей, домовленості (договору) щодо сплати аліментів на утримання дітей між сторонами у справі, досягнуто не було, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання дітей підлягають задоволенню. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дітей та сторін, той факт, що діти мешкають разом із позивачем та потребують утримання, та те, що відповідач не надав суду доказів про наявність у нього на утриманні інших дітей, непрацездатних батьків та про проведення з нього стягнень на утримання зазначених осіб. Разом з тим,

Outcome: partial