Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-02 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з даною заявою, яка обґрунтована тим, що у Державному акті на право приватної власності на землю серії ДН, зареєстрований в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за 2701 №0536 від 13.07.1998 р. було допущено помилку в прізвищі власника земельної ділянки (Заявника), а саме замість « [PERSON] » вказано « [PERSON] », а в Договорі дарування від 15.09.1990 року, посвідчений державним нотаріусом Першої маріупольської державної нотаріальної контори Бородіною Л.П. за №1-7128 від 15.09.1990 року, зареєстрований Ждановським бюро технічної інвентаризації за №31/05 від 18.09.1990 року, було зроблено помилку в прізвищі заявника, а саме в преамбулі договору, в п. 1 договору замість « [PERSON] » вказано « [PERSON] ». Заявник та її представник - адвокат Ботман О.О. в судове засідання не з`явилися, надали суду заяви з проханням про розгляд справи за їх відсутності та задоволенням заяви. Представник зацікавленої особи - Маріупольської міської ради в судове засідання не з`явився, надав суду заяву в якій просив розглянути справу за його відсутністю, відповідно до вимог чинного Закону. Представник зацікавленої особи - Відділу у м. Маріуполі Головного Управління Держгеокадастру у Донецькій області надав суду пояснення в яких зазначив, що з 2013 року державні акти на право власності на земельну ділянку не оформлюються, отже отримати новий акт взамін того, в якому міститься помилка, неможливо, а також виправити орфографічні чи технічні помилки у державному акті не допускається. Справу просив розглянути за його відсутністю, Суд, з`ясувавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що на підставі рішення виконкому Маріупольської міської Ради народних депутатів від 18.02.1998 р. за №53/9 було видано Державний акт на право приватної власності на землю серії ДН, зареєстрований в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за 2701 №0536 від 13.07.1998 р., згідно якого власником земельної ділянки № 40 площею 0,0650 га, що знаходиться по [ADDRESS] ) вказано « належить [PERSON] ». Згідно Договору дарування від 15.09.1990 року, посвідченого державним нотаріусом Першої маріупольської державної нотаріальної контори Бородіною Л.П. за №1-7128 від 15.09.1990 року, зареєстрованого Ждановським бюро технічної інвентаризації за №31/05 від 18.09.1990 року, власником житлового будинку з усіма будівлями подвір`я, а саме одного житлового будинку літ. А-1 жилою площею 32,0 кв.м., нежилої прибудови літ. А1-1, уборної літ. Д-1 та інших споруд, в преамбулі вказаного договору, зазначено « [PERSON] ». В п. 7 Договору дарування від 15.09.1990 року у графі Обдарований вказано російською мовою « [PERSON] », а також у реєстраційному написі на документі про право особистої власності на домоволодіння [ADDRESS] Ждановським бюро технічної інвентаризації російською мовою вказано « [PERSON] ». В усіх інших документах, зокрема у Домовій книзі про прописку громадян, що проживають в будинку [ADDRESS] у Інвентаризаційній справі [ADDRESS] , які заповнені російською мовою вказано « [PERSON] ». Згідно паспорту громадянина України серії [NUMBER] , виданого Жовтневим РВ Маріупольського УМВС України в Донецькій області від 17.12.2000 р. вбачається, що заявник значиться, як [PERSON] (російською - [PERSON] ), [INFO] , уродженка с.Урзуф Першотравневого району Донецької області, зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . З 01 січня 2013 року набрав чинності закон України «Про державний земельний кадастр», яким припинено посвідчення прав на землю шляхом видачі земельних актів на землю,а також втратила чинність затверджена наказом №325 від 26 червня 2009 року Державного комітету України із земельних ресурсів Інструкція про заповнення бланків державних актів на право власності на земельну ділянку і на право постійного користування земельною ділянкою,тому на теперішній час до компетенції відділу земельних ресурсів не входить усунення помилки в державному акті на право приватної власності на земельну ділянку,тому [PERSON] позбавлена можливості внести відповідні виправлення до Державного акту на право приватної власності на землю та до Державного акту на право постійного користування землею. Встановлення факту належності правовстановлюючих документів, а саме: Державного акту на право приватної власності на землю серії ДН, зареєстрований в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за 2701 №0536 від 13.07.1998 р. та Договору дарування від 15.09.1990 року, посвідченого державним нотаріусом Першої маріупольської державної нотаріальної контори Бородіною Л.П. за №1-7128 від 15.09.1990 року, зареєстрованого Ждановським бюро технічної інвентаризації за №31/05 від 18.09.1990 року, має для заявника юридичне значення, оскільки від цього факту безпосередньо породжуються юридичні наслідки, від яких залежить вирішення питання щодо розпорядження своїм майном, які заявник не може самостійно усунути, що унеможливлює вирішення зазначеного питання поза судовим шляхом. Відповідно до ч.1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид не позовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п. 5 ч.2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 6 ч. 1ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. У відповідності до п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» «При розгляді справи про встановлення відповідно до п.6 ст. 273 ЦПК України факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаним у Свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення». З урахуванням вищевикладеного, а також зібраних по справі доказів та їх належної оцінки, знайшло своє підтвердження, що правовстановлюючі документи,а саме: Державний акт на право приватної власності на землю серії ДН, зареєстрований в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за 2701 №0536 від 13.07.1998 р. та Договір дарування від 15.09.1990 року, посвідчений державним нотаріусом Першої маріупольської державної нотаріальної контори Бородіною Л.П. за №1-7128 від 15.09.1990 року, зареєстрований Ждановським бюро технічної інвентаризації за №31/05 від 18.09.1990 року належать [PERSON] , у зв`язку з чим заява підлягає задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved