Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-03 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом, в обґрунтування якого зазначає, що її батькові [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності серія СА №958990 від 14.12.2004р. належало нежиле приміщення [ADDRESS], в той же час він отримав у оренду нежитлове приміщення XLVI підвалу літера А-4 в тому ж будинку. У відповідності до рішення шостої сесії п'ятого скликання Запорізької міської ради № 72/210 від 06.12.2006р. [PERSON] було погоджено місце розташування прибудови торгівельного залу до промислової крамниці в приміщені [ADDRESS]. Також 29.12.2006р. ним було отримано дозвіл на виконання будівельних робіт № 826. 10.07.2007р. [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу № 97 нежитлового приміщення XLVI підвалу літера А-4 будинку [ADDRESS]. Крім того, 30.07.2007р. на підставі рішення 12 сесії п'ятого скликання Запорізької міської ради №34/98 від 28.04.2007р. [PERSON] було укладено з Запорізькою міською радою договір оренди земельної ділянки для розташування прибудови до крамниці непродовольчих товарів, загальною площею 0,0303 га по [ADDRESS]. Влітку 2007 року на підставі перелічених вище та інших дозвільних документів була виконана значна частина будівельних робіт по об'єднанню приміщень першого поверху та підвалу, а також по будівництву прибудови. [INFO] [PERSON] помер. З приводу поділу спадщини (в тому числі вказаного вище приміщення), яка відкрилась після його смерті, у квітні 2008 року його батьки [PERSON] та [PERSON] звернулись до суду. Цей спір остаточно було вирішено тільки у 2012 році рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 11.05.2012 року, яке набрало законної сили 07.11.2012 року. За цим судовим рішенням за позивачкою було визнано право власності на об'єкт незавершеного будівництва - нежиле приміщення [ADDRESS] та нежиле приміщення XLVI підвалу літера А-4 в будинку [ADDRESS]. З вказаного часу позивачка отримала змогу користуватись вказаним приміщенням та закінчила будівництво, 14.03.2013 року Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Запорізькій області за № ЗП 14213070421 було зареєстровано декларацію про готовність вказаного вище об'єкту нерухомості до експлуатації. Розпорядженням № 440р від 05.08.2013 року голови районної адміністрації Запорізької міської ради по Ленінському району новоствореному об'єкту нерухомості, який мені належить, було присвоєно єдину поштову адресу - [ADDRESS]. Право власності на вказаний об'єкт було зареєстровано 09.08.2013р., отримано свідоцтво про право власності (індексний номер: 7748137). Однак використовувати вказане приміщення за призначенням виявилось фактично неможливим, бо навпроти прибудови, де позивачка має намір відкрити крамницю непродовольчих товарів, як передбачено рішенням Запорізької міської ради №72/210 від 06.12.2006р, в 3 метрах від стіни будинку розміщені 4 кіоски з великими холодильниками, в яких цілодобово продаються сигарети та спиртні напої. Кіоски повністю закривають фасад будинку, де розташоване належне позивачу приміщення. Вони металеві, іржаві, не пофарбовані. Відвідувачі цих кіосків, особливо у вечірній та нічний час, залишають гори сміття, влаштовують сварки та бійки, іноді використовують територію за кіосками у якості туалету. Крім того, кіоски розташовані прямо серед пішохідної частини тротуару, поруч з ними окремо знаходяться холодильники. Все це не тільки створює незручності, але і робить неможливим відкриття позивачем промислової крамниці, на створення якої витрачено більше 6 років та дуже значні кошти. На час укладання [PERSON] договору оренди земельної ділянки біля будинку [ADDRESS] та початку будівництва прибудови поруч з нею не було жодного з цих кіосків, їх було встановлено приблизно у 2009 році, коли жоден із спадкоємців [PERSON] не мав права на користування його приміщеннями. Вказані вище кіоски належать [PERSON], який є власником та директором УРТОВ «Старт-С». Всі скарги позивача він залишає поза увагою, посилаючись на наявність у вказаного підприємства договору оренди від 24.07.2009 року з Запорізькою міською радою на земельну ділянку площею 0,0054 га по [ADDRESS]. Для поновлення своїх прав позивачка неодноразово зверталась до Ленінської районної адміністрації, Запорізької міської ради, управління внутрішніх справ, інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Запорізькій області, тощо. Але всі звернення ніяких результатів не дали. Посилаючись на те, що договір оренди від 24.07.2009р., укладений між Запорізькою міською радою та УРТОВ «Старт-С» на підставі рішення 27 сесії п'ятого скликання ЗМР №63/12 від 19.11.2008р. суттєво порушує право на користування належним позивачу приміщенням у відповідності до його цільового призначення, що УРТОВ «Старт-С» користується земельною ділянкою, грубо порушуючи існуючи державні норми, стандарти, правила та права позивача, позивач оспорювала дійсність договору оренди від 24.07.2009 року між відповідачами на земельну ділянку площею 0,0054 га по [ADDRESS], укладеного на п'ять років, та рішення ЗМР №63/12 від 19.11.2008р. в частині дозволу на укладання цього договору оренди. Правовими підставами позову зазначено положення ст. 96, 120, 152, 158 Земельного кодексу України, ст. 1225 ЦК України. Ухвалою суду від 04.09.2014р. за заявою позивача вказані позовні вимоги залишені без розгляду. Вимагаючи усунути перешкоди в користуванні нежитловим приміщенням відповідно до ст. 391 ЦК України, позивач посилається на те, що розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності, а саме кіосків [NUMBER] і [NUMBER], здійснюється УРТОВ «Старт-С» з порушенням Порядку розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності, затвердженого наказом міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово- комунального господарства України від 21.10.2011 року №244, без будь-яких дозволів на їх розташування. Кіоски біля будинку [ADDRESS] не погоджувались та встановлені з порушенням вимог постанови КМ України № 198 від 30.03.1994р. «Про затвердження Єдиних правил ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правила користування ними та охорони», бо розміщені в межах пішохідної частини тротуару та менше ніж в 5 метрах від проїзної частини вулиці (від кіосків до дороги 2,9 м.).Кіоски розташовані на відстані 3,2 м. від стіни прибудови, що належить позивачу, що свідчить про порушення Правил пожежної безпеки в Україні, затверджених наказом МНС України № 126 від 19.10.2004 року про те, що кіоски повинні розміщуватися на відстані не менше 10 метрів від інших будівель та споруд. В судовому засіданні представники позивача позов про усунення перешкод у користуванні нежитловим приміщенням підтримали, просили задовольнити у повному обсязі з наведених вище підстав. Представник відповідача Запорізької міської ради в судове засідання не з'явився, надав письмові заперечення проти позову щодо визнання недійсним договору оренди і рішення Запорізької міської ради в оскаржувані частині, зазначивши, що міська рада, розглянувши матеріали технічної документації із землеустрою щодо у користування земельної ділянки, шляхом голосування здійснила своє волевиявлення щодо передачі землі у користування на праві оренди, приймаючи оскаржуване рішення діяла на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України. Оскільки на теперішній час оскаржуване позивачем рішення було фактично виконано, передано в оренду земельну ділянку та відповідно укладено договір оренди землі, тому відсутні підстави для позбавлення права користування земельною ділянкою відповідне товариство. Відповідно до заяв від 24.03.2014р., 15.04.2014р. просить розглянути справу за відсутності представника Запорізької міської ради. Представник відповідача УРТОВ «Старт-С» проти позову заперечував, вказуючи, що договір оренди є чинним, жодних порушень щодо використання земельної ділянки, розміщення кіосків, відповідачем не допущено. Вважає, що позивачем не доведено порушення її права користуватися нежитловим приміщенням [ADDRESS], правових підстав для знесення кіосків немає. Третя особа [PERSON] проти позову заперечував, просив відмовити у його задоволенні у зв'язку з його необґрунтованістю з підстав, на які посилався представник УРТОВ «Старт-С». Заслухавши учасників процесу, дослідивши та оцінивши надані докази, суд дійшов до висновку, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності серія СА №958990 від 14.12.2004р. [PERSON] належало нежиле приміщення [ADDRESS] (а.с.11). У відповідності до рішення шостої сесії п'ятого скликання Запорізької міської ради №72/210 від 06.12.2006р. [PERSON] було погоджено місце розташування прибудови до промислової крамниці в приміщені [ADDRESS], 29.12.2006р. ним було отримано дозвіл на виконання будівельних робіт № 826 (а.с.12). Рішенням Запорізької міської ради №34/98 від 28.04.2007р. затверджено проект землеустрою про передачу в оренду [PERSON] земельної ділянки площею 0,0303 га по [ADDRESS]для розташування прибудови до крамниці непродовольчих товарів (а.с.10). 10.07.2007р. [PERSON] уклав договір купівлі-продажу №97 нежитлового приміщення XLVI підвалу літера А-4 будинку [ADDRESS] (а.с.13). [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] (а.с.14). Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 11.05.2012 року, яке набрало законної сили 07.11.2012 року, за позивачкою [PERSON] було визнано право власності на об'єкт незавершеного будівництва - нежиле приміщення [ADDRESS] та нежиле приміщення XLVI підвалу літера А-4 в будинку [ADDRESS]. Після закінчення будівництва Розпорядженням № 440р від 05.08.2013 року голови районної адміністрації Запорізької міської ради по Ленінському району новоствореному об'єкту нерухомостібуло присвоєно єдину поштову адресу - [ADDRESS]. Право власності позивачки [PERSON] на нежитлове приміщення підвалу та першого поверху в літ. А-4, А2 загальною площею 365,2 кв.м. за адресою [ADDRESS], зареєстровано 09.08.2013р., що підтверджується Витягом про право власності на нерухоме майно від 09.08.2013р. (а.с.16), Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с.17). Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч. 3 ст.10, ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. В обґрунтування позову про усунення перешкод в користуванні зазначеним нежитловим приміщенням позивачка посилається на неправомірність встановлення відповідачем УРТОВ «Старт-С» кіосків [NUMBER] та [NUMBER], що перешкоджає використовувати позивачу вказане приміщення за призначенням як крамницю непродовольчих товарів, що передбачено рішенням Запорізької міської ради №72/210 від 06.12.2006р. При цьому з пояснень представників позивача, представника відповідача і третьої особи, вбачається, що приміщення [ADDRESS], яке належить позивачу, використовується, у ньому розміщений магазин продовольчих товарів «Добра крамниця». Обгрунтування того, що використанню цього приміщення як крамниці непродовольчих товарів, що передбачено рішенням Запорізької міської ради №72/210 від 06.12.2006р., перешкоджають встановлені на орендованій земельній ділянці кіоски [NUMBER] та [NUMBER], позивачем не надано, докази цього відсутні. Щодо розміщення навпроти належного позивачу нежитлового приміщення кіосків [NUMBER] та [NUMBER] на орендованій відповідачем земельній ділянці, судом встановлено наступне. Відповідно до рішення 27 сесії п'ятого скликання Запорізької міської ради №63/12 від 19.11.2008р. між Запорізькою міською радою і Українсько-російським товариством з обмеженою відповідальністю «Старт-С» укладено договір оренди від 24.07.2009р., відповідно до якого орендодавець надав, а орендар прийняв у строкове платне користування земельну ділянку для розташування торгово-зупинкового комплексу, яка знаходиться за адресою м. Запоріжжя, [ADDRESS] (зупинка транспорту «пр. Металургів»). В оренду передано земельну ділянку загальною площею 0,0054 га, договір укладено на п'ять років. Договір зареєстрований у Запорізькій регіональній філії Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру» у вересні 2009р. за №040926101696. З технічної документації із землеустрою на земельну ділянку за адресою м. Запоріжжя, [ADDRESS] вбачається, що проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки здійснений на підставі позитивних висновків служб міста, які погоджують відведення земельної ділянки. З листа Районної адміністрації Запорізької міської ради по Ленінському району від 22.04.2013р. №К-0247 вбачається, що зупинковий комплекс за вказаною адресою введено в експлуатацію відповідно до вимог чинного законодавства. Акт введення в експлуатацію погоджений відповідними міськими дозвільними установами. Об'єкт торгівлі функціонує на підставі наступних документів: договору оренди землі від 24.07.2009р.; асортиментного переліку продукції, що реалізується з кіосків, погодженого головним лікарем районної санітарно-епідеміологічної станції м. Запоріжжя; дозволу №7090 від 07.02.2011р., виданого управлінням розвитку підприємництва та дозвільних послуг Запорізької міської ради на реалізацію продовольчих товарів в кіоску 3473 у складі зупиночного комплексу по [ADDRESS], термін дії до 07.09.2014р.; дозволу №7955 від 31.12.2006р., виданого управлінням з питань торгівлі та побутового обслуговування населення Запорізької міської ради на реалізацію продовольчих товарів в кіоску [NUMBER] у складі зупиночного комплексу по [ADDRESS], на термін дії функціонування об'єкту за призначенням (а.с.20-21). Видача дозволів на розміщення на території об'єктів благоустрою, будівель і споруд соціально-культурного, побутового, торговельного та іншого призначення, до 2011 року здійснювалося управлінням розвитку підприємництва, торгівлі та послуг Запорізької міської ради, листом №03/899 від 27.09.2013р. новостворене Управління розвитку підприємництва та дозвільних послуг міської ради повідомило, що за адресою [ADDRESS] для кіосків УРТОВ «Старт-С» було встановлено режими роботи - для кіоска [NUMBER] цілодобовий, для кіоска [NUMBER] з 8.00 до 22.00. З відповіді виконавчого комітету Запорізької міської ради від 01.10.2013р. №К-4730-Л вбачається, що проект з розташування кіосків у складі торговельно-зупинкового комплексу по [ADDRESS] погоджувався головним управлінням архітектури та містобудування міської ради, яке ліквідовано у 2011 році і документи якого знищені зі спливом строку їх зберігання (а.с.28). В обґрунтування позову позивач вказує на розміщення відповідачем кіосків з порушенням Постанови Кабінету Міністрів України від 30.03.1994р. №198, якою затверджено «Єдині правила ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правила користування ними та охорони», позивач посилається на лист ВДАІ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області від 18.07.2013р. №10/16-4437, який оцінюється судом критично. Жодних фактичних даних, на підставі яких начальник відділу ВДАІ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області (не зазначено якого) дійшов до висновку про те, що вказані у зверненні [PERSON] кіоски встановлені з порушенням вимог Постанови Кабінету Міністрів України від 30.03.1994р. №198, не зазначено. Крім того, при оцінці відповідності їх встановлення положенням зазначених Єдиних правил, йдеться посилання на нечинну редакцію, без урахування змін, внесених згідно Постанови КМУ від 24.12.2001р. №1714 «Про внесення змін доЄдиних правил ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правил користування ними та охорони». З листа УДАІ ГУМВС України в Запорізькій області від 19.06.2014р. №10/3-2124-С/1вх. вбачається, що відділом ДАІ м. Запоріжжя був погоджений проект розміщення торговельно-зупинкового комплексу по [ADDRESS], в частині розміщення зупинкового павільйону типу І і типу ІІ (тролейбус), а саме, лавок з навісами та кіосками для продажу проїзних квитків. При цьому розміщення торгівельних кіосків та додаткового обладнання не погоджувалося. Також в обгрунтування підстав позову позивач посилається на те, що розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності, а саме кіосків [NUMBER] і [NUMBER], здійснюється УРТОВ «Старт-С» з порушенням Порядку розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності, затвердженого наказом міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 21.10.2011 року №244, без будь-яких дозволів на їх розташування. Порядок розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності затверджений наказом міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 21.10.2011 року №244 і введений в дію з 12.12.2011р. (далі - Порядок). Згідно п. 2.35 Порядку документація щодо встановлення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності, видана до набрання чинності цим Порядком, дійсна до закінчення її терміну дії. Як встановлено судом, зазначені тимчасові споруди встановлені після укладення УРТОВ «Старт-С» договору оренди земельної ділянки у 2009 році. Суду не надано доказів того, що термін дії документації щодо встановлення у 2009 році УРТОВ «Старт-С» кіосків [NUMBER] і [NUMBER] закінчився. На час виникнення спірних правовідносин діяв Порядок розміщення малих архітектурних форм для провадження підприємницької діяльності, затверджений Постановою Кабінету міністрів України від 26 серпня 2009 року № 982. Позивачем не доведено, що розміщення відповідачем малих архітектурних форм проведено всупереч вимогам вищезгаданого Порядку та іншому законодавству. Належних доказів про те, що дані малі архітектурні форми розміщенні на вказаних позивачем відстанях від належного позивачу нежитлового приміщення, з порушенням встановлених норм і правил не надано. Розміщення їх з порушенням п.4.1.1.16 Правил пожежної безпеки в Україні, затверджених Наказом Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій від 19 жовтня 2004 року №126, що призводить до порушення права позивача користування позивачкою своїм майном, також суд вважає недоведеним. У відповідності до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. За позовом громадянина про усунення перешкод у користуванні нерухомим майном і зобов`язання відповідача знести малі архітектурні форми рішення може бути ухвалене на підставі ст. 391 ЦК України в разі доведеності ним відповідно до вимог ч. 3 ст. 10 ЦПК України факту створення йому перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном при неможливості усунення цих перешкод. Позивачем не надано суду належних доказів, що встановлені малі архітектурні форми створюють їй перешкоди у користуванні нежитловим приміщенням [ADDRESS] при неможливості усунення цих перешкод, у зв'язку з чим у задоволенні позову слід відмовити.

Outcome: dismissed