Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-13 00:00:00

[PERSON] звернулася до Сєвєродонецького міського суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому зазначила, що 01.12.2007 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу вони мають неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], дочку [PERSON], [INFO]. Спільне сімейне життя з відповідачем не склалося з причини різних поглядів на спосіб життя та відсутності взаєморозуміння і довіря. Шлюбно-сімейні відносини припинені з липня 2015 року. Спору щодо поділу спільного сумісного майна не має. Діти після розірвання шлюбу залишаються проживати із позивачем. В судове засідання позивач не зявилася, надала до суду письмову заяву, в якій позов підтримала. В судове засідання відповідач не зявився, про день, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, причин неявки не повідомив, заяви про розгляд справи без його участі до суду не надходило. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Позивач не заперечувала проти розгляду справи за відсутності відповідача. У звязку з наведеним, суд вважає можливим слухати справу за відсутністю відповідача, а матеріали, що є у справі, достатніми для цього. У звязку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. З матеріалів справи вбачається, що згідно з копією свідоцтва про шлюб серії 1-ЕД № 062045, виданого 01 грудня 2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Сватівського районного управління юстиції Луганської області, [PERSON] та [PERSON] 01 грудня 2007 року зареєстрували шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 203. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу [PERSON]. Також, з матеріалів справи вбачається, що сторони мають неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], дочку [PERSON], [INFO]. Ухвалою Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 13.10.2015 року сторонам надано строк для примирення тривалістю два місяці, тобто до 14 грудня 2015 року. В судовому засіданні 14 грудня 2015 року судом зясовано, що сторони не примирилися. З позовної заяви та доданих до неї матеріалів вбачається, що фактичні взаємовідносини подружжя припинені, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, адже з липня 2015 року сторони разом не проживають, сумісного господарства не ведуть, відносин, які притаманні шлюбному союзу чоловіка та жінки, не підтримують. Неповнолітні діти після розірвання шлюбу залишаються проживати із позивачем. За таких обставин, виходячи із принципу добровільності шлюбу, суд вважає, що позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Понесення позивачем судових витрат підтверджується квитанцією № 168 від 21.07.2015 року про сплату судового збору в сумі 243 грн. 60 коп., у звязку із чим суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача вказану суму судових витрат.

Outcome: approved