Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-15 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вищезазначеним позовом, мотивуючи свої вимоги посиланням на те, що з 2006 року перебуває у фактичних шлюбних відносинах з [PERSON] Однак шлюб не зареєстрований, оскільки [PERSON] до 2013 року перебувала у шлюбних відносинах з [PERSON] Під час спільного проживання з [PERSON], у [PERSON] народився син, проте у свідоцтві про народження дитини батьком зазначено «[PERSON]», хоча біологічним батьком дитини є «[PERSON]». [PERSON] та її представник до початку судового засідання звернулися до суду з клопотанням про розгляд справи без їх участі. [PERSON] направив до суду заяву, в якій визнав позовні вимоги (а.с. 35). Відділ РАЦС Подільського РУЮ в м. Києві направив до суду лист щодо слухання справи без представника відділу (а.с. 26). [PERSON] звернувся до суду із ззаявою, в якій просив розглянути справу без його участі, з наявної в матеріалах справи заяви вбачається, що [PERSON] визнав дитину своїм сином та просив внести зміни про батька до актового запису про народження дитини (а.с. 4). Суд, з'ясувавши обставини справи та дослідивши докази встановив наступне. 13.08.1994 року між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб, про що зроблено актовий запис № 29 (а.с. 17). З 2006 року [PERSON] проживає однією сім'єю [PERSON] [INFO] року [PERSON] народила сина, [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження видане Відділом РАЦС Подільського РУЮ м. Києва (а.с. 18). Із вказаного свідоцтва вбачається, що батьком дитини є «[PERSON]». Правовідносини, що виникли між сторонами регулюються нормами Сімейного Кодексу України. Відповідно до ст. 122 СК України дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Ст.133 СК України визначено, якщо дитина народилася у подружжя, дружина записується матір'ю, а чоловік - батьком дитини. Відповідно до п.10,11 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3 в судовому порядку батьківство може бути оспорено як у випадках, коли в Книзі реєстрації народжень батьками дитини записано осіб, які перебували у шлюбі між собою (ст.122, 124 СК України), так і тоді, коли при реєстрації народження дитини її батьком на підставі спільної заяви батьків або заяви чоловіка, котрий визнав себе батьком, записано особу, яка не перебувала у шлюбі з матір'ю дитини (ст.ст.126,127 СК України). Оспорити батьківство мають право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень (ст. 136 СК України),- шляхом пред'явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини, а також жінка, котра народила дитину в шлюбі (ст. 138 СК України),- звернувшись із позовом про виключення із цього запису відомостей про її чоловіка як батька дитини. Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини. Для вимог чоловіка про виключення відомостей про нього як батька з актового запису про народження дитини позовної давності не встановлено. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] визнав позовні вимоги [PERSON], тобто визнав, що кровне споріднення між ним та дитиною відсутнє. Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі не підлягають доказуванню. У разі визнання відповідачем позовних вимог, суд за наявності для того законних підстав задовольняє їх (ст. 174 ЦПК України). З урахуванням встановлених у судовому засіданні обставин справи суд, приходить до висновку про те, що [PERSON] не являється батьком неповнолітнього [PERSON], у зв'язку з чим позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного, п. 10,11 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3, ст.ст. 122, 124, 126, 127, 133 136 СК України,

Outcome: approved