Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-20 00:00:00

[PERSON] звернулася до Придніпровського районного суду м. Черкаси з позовом до [PERSON], третя особа: [PERSON] державна нотаріальна контора про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. В обґрунтування позову вказує, що 30.09.2014 року помер її батько [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина на ? частину квартири № 119 по вул. Сергія Амброса, (колишня Орджонікідзе, 7) в м. Черкаси. Вказує, що коли вона звернулася до державної нотаріальної контори за оформленням спадщини, то їй було відмовлено тому що вона пропустила строк для подання заяви про прийняття спадщини. Вважає, що строк для подання заяви на прийняття спадщини нею пропущений з поважної причини, тому що вона в той час проживала в [INFO] разом зі своєю донькою [PERSON] та допомагала їй по тій причині, що вона хворіла та потребувала допомоги. З 14.11.2015 року по теперішній час вона бере участь у антитерористичній операції . А тому, просить визначити їй додатковий строк в три місяці для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті батька [PERSON], який помер 30.09.2014 року. В судовому засіданні представник позивачки адвокат [PERSON] позовні вимоги [PERSON] підтримала та просила їх задовольнити, визначити [PERSON] додатковий строк для прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті батька [PERSON], який помер 30.09.2014 року. В судовому засіданні представник позивачки [PERSON], за довіреністю [PERSON], позовні вимоги підтримав та просив визначити [PERSON] додатковий строк для прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті її батька [PERSON], який помер 30.09.2014 року. Також пояснив, що його мати позивачка [PERSON] не могла своєчасно звернутися до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, оскільки дійсно в той час проживала в Межиріч Канівського району та доглядала за дочкою [PERSON], яка на той час була вагітна та потребувала допомоги. Крім того пояснив, що його мати не зверталася до нотаріальної контори ще і в звязку з тим, що вважала, що її батько залишив заповіт на користь її брата [PERSON], а коли дізналася що це не так, то відразу звернулася до нотаріальної контори, але від нотаріуса дізналася що нею вже пропущений строк для подання заяви про прийняття спадщини. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнав та пояснив, що його сестра позивачка по справі [PERSON] пропустила строк для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини після смерті їх батька [PERSON] без поважних на те причин, а тому просив відмовити їй в задоволенні позову. В судовому засіданні представник відповідача [PERSON] [PERSON] просив відмовити в задоволенні позову [PERSON] з підстав викладених в письмових запереченнях. Також пояснив, що підстави пропуску строку, які наводить позивачка в своєму позові, не являються поважними, оскільки їй нічого не заважало дізнатися чи був складений її батьком заповіт та своєчасно звернутися до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Заслухавши пояснення представників позивачки [PERSON] [PERSON], [PERSON], відповідача [PERSON], його представника [PERSON], дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову, виходячи з наступних підстав. Відповідно до ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Частиною першою статті 1272 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв спадщину. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. В судовому засіданні встановлено, що 30.09.2014 року помер [PERSON], що стверджується свідоцтвом про смерть, виданим 15.09.2016 року [PERSON] міським відділом державної реєстарції актів цивльного стану, серія I-СР № 289240. Оскільки заповіт [PERSON] складений не був після його смерті відкрилася спадщина за законом. Позивачка [PERSON] являється спадкоємцем за законом після смерті батька [PERSON], який помер 30.09.2014 року, однак вона в передбачений законом шестимісячний строк не звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті батька - [PERSON], який помер 30.09.2014 року. Крім того, в судовому засіданні, встановлено, що спадкоємцем після смерті [PERSON], який помер 30.09.2014 року, є також його син [PERSON], який 14.11.2014 року звернувся до Другої [PERSON] державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті батька, але свідоцтво про право на спадщину ще не отримав. Вказане стверджується копією спадкової справи після смерті [PERSON]. Аналізуючи положення чч. 2, 3 ст. 1272 ЦК України, на підставі яких вирішується питання щодо наслідків порушення строку для прийняття спадщини, слід дійти висновку, що цією нормою встановлено два способи продовження строку для прийняття спадщини: позасудовий і судовий. Згідно із ч. 2 цієї норми позасудовий порядок прийняття спадщини спадкоємцем, який пропустив строк, встановлений ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, застосовується за наявності згоди на це всіх інших спадкоємців, які прийняли спадщину. Така згода викладається в письмовій заяві та подається нотаріусу до видачі свідоцтва про право на спадщину (абз. 2 п. 211 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 3 березня 2004 року N 20/5). В судовому засіданні встановлено, що позивачка не зверталася до відповідача про отримання такої згоди та не подавала вище приведеної заяви про згоду відповідача на продовження їй терміну на прийняття спадщини. Судовий порядок продовження строку для прийняття спадщини відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України застосовується у випадках, коли інші спадкоємці, які прийняли спадщину, або хоча б один із них заперечують проти вступу у спадщину особи, що пропустила цей строк. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п. 24 постанови від 30.05.2008 року N 7 «Про судову практику у справах про спадкування» особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Суд, відповідно до п. 24 вказаної постанови, при розгляді цих справ перевіряє наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. Крім того, відповідно до п. 24 вказаної постанови, вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Положення ч. 3 ст. 1272 ЦК України можуть бути застосовані у випадку доведеності наявності перешкод для подання відповідної заяви та наявності підстав для визнання судом цих обставин поважними. Звертаючись з даним позовом до суду позивачка [PERSON] вказує, що поважними причинами пропуску строку для звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини є те що вона в той час проживала [INFO] разом зі своєю донькою [PERSON] та допомагала їй по тій причині, що вона хворіла та потребувала допомоги, однак доказів цього суду не надала. Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК України. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Крім того, в судовому засіданні представник позивачки [PERSON] [PERSON] пояснив, що позивачка доглядала свою доньку - [PERSON], яка була вагітна та народила дитину. Суд вважає, що вказана причина не пов'язана з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця [PERSON] на своєчасне звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини та не є поважною у розумінні вищевказаних норм. Також в судовому засіданні не доведено чи дійсно дочка позивачки [PERSON] потребувала стороннього догляду, до того ж такий догляд, у випадку його необхідності, міг би здійснити і інший член її сім'ї. Участь позивачки в антитерористичній операції також не може бути поважною причиною пропуску нею строку для звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, оскільки в антитерористичній операції позивачка бере участь лише з 14.11.2015 року, тоді як строк на подання нею заяви про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] сплив 30.03.2015 року. Крім того, в судовому засіданні не було доведено належними та допустимими доказами, що позивачка [PERSON] зверталася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON], який помер 30.09.2014 року, та що їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину. Натомість із копії спадкової справи вбачається, що до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] звертався лише його син [PERSON]. Спадкова справа не містить нотаріальної відмови у вчиненні нотаріальної дії, а саме відмови у видачі позивачці [PERSON] свідоцтва про право на спадщину. А тому, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову [PERSON] до [PERSON], третя особа: [PERSON] державна нотаріальна контора про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed