Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-20 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом, який мотивує тим, що 29.10.2009 року вона уклала шлюб з відповідачем. У шлюбі у них народився син [PERSON] , [INFO] , який на даний час проживає з нею. Протягом останніх років відносини з відповідачем поступово погіршувалися, в результаті чого між ними зникло взаєморозуміння. Будь-які спроби примирення, у свій час, не дали бажаних результатів, оскільки у них з відповідачем різні погляди на сімейне життя та обов`язки, внаслідок чого між ними постійно виникали сварки, свідком яких ставав їхній неповнолітній син. З осені 2019 року вони проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Подальше спільне життя і збереження шлюбу є неможливим та суперечить її інтересам та інтересам їхнього сина. А тому просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. У судове засідання позивач не з`явилася, хоча про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Подала до суду заяву про розгляд справи без її участі. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. У матеріалах справи наявна заява у якій він зазначає, що із позовною заявою та вимогами ознайомлений та просить справу розглянути без його участі. Дослідивши матеріали справи, суд уважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Як встановлено по справі,\~ 29.10.2009 року сторони уклали шлюб, що стверджується долученим до справи свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , що видане відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Ужгороду Ужгородського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області. У шлюбі у сторін народилася дитина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого виконавчим комітетом Чопської міської ради Закарпатської області. Як встановлено згідно пояснень позивача в позовній заяві та не спростовано відповідачем, шлюбні відносини між сторонами припинені, з осені 2019 року, вони проживають окремо, спільного господарства не ведуть. За час шлюбу між сторонами постійно виникали сварки через різні погляди на сімейне життя та обов`язки. Позивач бажає розірвати шлюб і не має наміру йти на примирення з відповідачем, зазначаючи, що збереження шлюбу є неможливим та суперечитиме його інтересам, про що свідчить зміст позовної заяви. Відповідач у своїй заяві надісланій на адресу суду , зазначає, що із позовною заявою та вимогами ознайомлений. Стаття 51 Конституції України\~передбачає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Аналогічні приписи викладені у\~ст. 24 СК України, у якій, крім іншого передбачено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Виходячи зі змісту ч. ч. 3, 4\~ст. 56 СК України\~кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість\~\~ і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно\~ст. 24 цього Кодексу\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. За правилами ч. 3\~ст. 105 СК України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статті 110 цього Кодексу, згідно якої позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2\~ст. 112 цього Кодексу\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи наведене, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини даного позову, беручи до уваги вимоги ч. 1 ст. 24 СК України, відповідно до якої шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається, суд вважає, що примирення та подальше подружнє життя сторін є неможливим, сім`я розпалася остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу може суперечити інтересам сторін, а тому шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved