Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-07 00:00:00

[PERSON] звернулася в Хустський районний суд з позовом до [PERSON] , в якому просить надати дозвіл на виїзд за кордон до Чеської Республіки неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , без згоди батька [PERSON] у супроводі матері [PERSON] , [INFO] , мешканки [ADDRESS] у період часу з 01.05.2019 року до 01.11.2019 року та стягнути з [PERSON] на її користь витрати пов`язані з наданням правничої допомоги у розмірі 2000 гривень і судовий збір. Позов обґрунтовує тим, що рішенням Хустського районного суду від 22.02.2018 року шлюб між нею та відповідачем розірвано. За час спільного сімейного проживання у них народилася донька [PERSON] , [INFO] , яка на даний час проживає з матір`ю. Рішенням Хустського районного суду від 27.07.2018 року з відповідача на її користь стягуються аліменти на утримання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у сумі по 1200 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. З моменту розлучення і по сьогоднішній день, маючи реальну можливість приймати участь у вихованні та забезпеченні дитини, відповідач з власності ініціативи самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків, не Дитина проживає разом з нею. Вона самостійно несе усі витрати по утриманню доньки, при цьому неодноразово в усній формі зверталась до відповідача з проханням прийняти участь в утриманні їх спільної доньки, однак її звернення відповідачем проігноровано. Позивачка має намір влітку забезпечити відпочинок доньці на території Чеської Республіки для підвищення рівня світогляду дитини, покращення стану її здоров`я, фізичного, духовного та морального розвитку, що є в інтересах дитини в межах здійснення батьківських прав та обов`язків. Добровільно надати дозвіл на виїзд дитини за кордон відповідач не бажає. Позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] в судове засідання не з`явилися, подали заяву, якою просили справу розглядати у їх відсутності та задовольнити позовні вимоги. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що стверджується наявними у справі розписками про вручення поштового відправлення, причини його неявки невідомі. Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд ухвалює рішення про заочний розгляд даної справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Заяв та клопотань від сторін до суду не поступало. Інших процесуальних дій у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо) не проводилося. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити, виходячи з наступних підстав. В судовому засіданні належними доказами встановлено, що позивачка [PERSON] та [PERSON] перебували в шлюбі, який згідно рішення Хустського районного суду Закарпатської області від 22 лютого 2018 року розірвали. (а.с.13, 14). За час проживання у шлюбі в них народилася одна дитина: донька [PERSON] , [INFO] , що стверджується копією свідоцтва про народження (а.с.12). Рішенням Хустського районного суду від 27 липня 2018 року з відповідача на користь позивачки стягуються аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] . (а.с. 15, 16). [PERSON] має матеріальну можливість для тимчасового виїзду за кордон в Чеську Республіку її неповнолітньої дитини для відпочинку та оздоровлення. Дозвіл на виїзд дитини за кордон позивачка отримати не може, так як відповідач такого дозволу не надає, при цьому не наводить ніяких аргументованих причин такої відмови. Такі його дії порушують право дитини на необхідний відпочинок та оздоровлення за кордоном. Відповідач зловживає своїми батьківськими правами та явно перешкоджає можливості доньці реалізувати свої права. У відповідності до п. 3 ч. 3 ст. 313 ЦК України фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. За змістом положень ст. ст. 141, 150-152, 155, 157 СК України, батьки мають рівні права і обов`язки щодо дитини, зобов`язані забезпечити її належні виховання, розвиток, матеріальне забезпечення. За загальним правилом питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Таким чином, той із батьків, який проживає окремо від дитини, вправі бути обізнаним щодо оформлення дитині паспорта громадянина України для виїзду за кордон, щодо часу, мети, місця призначення та тривалості виїзду дитини за кордон у супроводі іншого з батьків. Спір з приводу участі батьків у вихованні дитини, в т.ч., спір з приводу відсутності згоди одного з батьків дитини на тимчасовий її виїзд за кордон у супроводі іншого з батьків, вирішується судом (ст. 18 та інші норми СК України, ст. 4 ч. 2 абз. 2 Закону № 3857-XII). Згідно ст. 3 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», перетинання громадянами України державного кордону України здійснюється при пред`явленні одного з документів, вказаних в ст. 2 цього Закону. Законодавством передбачена необхідність подання у пункті пропуску через державний кордон України належно оформленого доказу надання згоди тим з батьків, який не супроводжує дитину, на виїзд дитини за кордон у конкретну країну та в конкретний проміжок часу, а у випадку відсутності такої згоди подання відповідного рішення суду про надання дозволу на виїзд дитини за кордон. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі осіб, які уповноважені обома батьками, здійснюється за нотаріально посвідченою згодою обох батьків із зазначенням держави прямування та відповідного часового проміжку перебування у цій державі (п. 5 Постанови КМ України «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України» від 27 січня 1995 р. N 57). Відповідно до принципів 4 та 6, викладених в Декларації прав дитини, прийнятою генеральною Асамблеєю ООН від 20 листопада 1959 року, дитина повинна користуватися всіма благами соціального забезпечення, їй належить право на здоровий ріст і розвиток, з цією метою соціальний догляд і охорона мають бути забезпечені, як їй так і матері, неповнолітня дитина не повинна бути розлучена зі своєю матір`ю. Питання судових витрат суд вирішує у відповідності до вимог ст.ст. 137, 141 ЦПК України та вважає, що вимога позивачки про стягнення з відповідача на її користь 2000 грн. витрат, понесених нею за надання правничої допомоги та 768,40 грн. сплаченого нею судового збору є підставною, доводиться матеріалами справи, зокрема попереднім розрахунком судових витрат та квитанціями, якими засвідчено сплату позивачкою відповідної суми грошей за юридичну допомогу і судового збору, а тому таку вимогу слід задовольнити.

Outcome: approved