Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-29 00:00:00

[PERSON] звернулася до Сєвєродонецького міського суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що вона уклала шлюб з відповідачем 06.11.2009 року. Під час шлюбу у них народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Діти проживають разом з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання дітей не надає. На підставі викладеного вона вимушена звернутися до суду з даним позовом. В судове засідання позивач не зявилася, про день, час та місце слухання справи повідомлялася належним чином, проте в позовній заяві просила розглянути справу за її відсутності та підтримала позовні вимоги. В судове засідання відповідач не зявився, про день, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, причин неявки суду не повідомив. Письмова заява, яка була надана позивачем, не може вважатися належним доказом причин відсутності відповідача, адже вона не завірена нотаріально або не здана самим відповідачем через канцелярію суду. Отже, суд позбавлений можливості встановити факт того, що відповідач самостійно склав та підписав вказану заяву. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Позивач не заперечувала проти розгляду справи за відсутності представника відповідача. У звязку з наведеним, суд вважає за можливе слухати справу за відсутністю відповідача, а матеріали, що є у справі, достатніми для цього. У звязку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. У Принципі 6 Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року зазначено, що дитина для повного та гармонічного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона повинна зростати у піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, в атмосфері любові, моральної та матеріальної забезпеченості. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, що була ратифікована Постановою Верховної Ради України N 789-XII від 27.02.1991 року, Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 СК України. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися в якості аліментів на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня предявлення позову. Згідно із свідоцтвом про шлюб серії І-ЕД № 105259, виданим 06 листопада 2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Сєвєродонецького МУЮ Луганської області, [PERSON] та [PERSON] 06 листопада 2009 року зареєстрували шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 634. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу [PERSON]. Згідно із свідоцтвом про народження серії 1-ЕД № 180100, виданим 13 липня 2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Сєвєродонецького МУЮ Луганської області, [PERSON] народився 08 липня 2010 року, про що зроблено відповідний актовий запис № 548. Батьком записаний [PERSON], матірю [PERSON]. Згідно із свідоцтвом про народження серії 1-ЕД № 260293, виданим 30 жовтня 2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Сєвєродонецького МУЮ у Луганській області, [PERSON] народилася 22 жовтня 2012 року, про що зроблено відповідний актовий запис № 907. Батьком записаний [PERSON], матірю [PERSON]. З довідки КП «Єдиний розрахунковий центр м. Сєвєродонецька» № 2697 від 16.07.2015 року вбачається, що [PERSON] проживає за адресою: [INFO], і разом із нею за вказаною адресою проживають, зокрема, її син [PERSON] та її донька [PERSON]. Враховуючи те, що відповідач є батьком [PERSON] та [PERSON], які є його неповнолітніми дітьми, суд вважає, що позов заявлено обґрунтовано, доводи, викладені позивачем на підтвердження своїх вимог, знайшли своє підтвердження в ході судового засідання, у звязку із чим позов підлягає задоволенню. Разом з тим, з метою забезпечення зрозумілості судового рішення та з метою належного виконання судового рішення, суд вважає за необхідне конкретизувати вимоги позивача в частині визначення часток доходу відповідача, які підлягають стягненню в рахунок сплати аліментів на утримання дітей. Так, замість загальної вказівки про стягнення 1/3 всього доходу відповідача на утримання двох неповнолітніх дітей, суд вважає за необхідне у двох окремих абзацах в резолютивній частині рішення вказати про стягнення по 1/6 всього доходу відповідача на утримання кожного із двох неповнолітніх дітей. Відповідно до підп. 3 п. 5 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» (в редакції, яка була чинною станом на час подачі позову до суду), від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Приймаючи до уваги вимоги ч. 3 ст. 88 ЦПК України та положення Закону України «Про судовий збір», суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 243 грн. 60 копійок. У відповідності до ст. 367 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: approved