Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-27 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів і просить стягувати з відповідача аліменти на утримання неповнолітніх дітей по 1/3 частки його щомісячного заробітку, а також стягувати на утримання дружини аліменти у розмірі ? частки доходу відповідача до досягнення молодшим сином три річного віку, допустити негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць. Позов мотивує тим, що 15 жовтня 2007 року між нею та відповідачем зареєстровано шлюб. Від шлюбу народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO] року та [PERSON], [INFO]. На даний час сторони проживають окремо. Матеріальної допомоги на утримання дітей [PERSON] не надає. Оскільки, відповідач працює та має регулярний дохід, тому позивачка просить стягувати аліменти у частці від заробітку. Також, оскільки позивачка ніде не працює, бо перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною, просить стягувати на її утримання аліменти у розмірі ? частки доходу відповідача до досягнення [PERSON] трирічного віку. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала з викладених в позовній заяві підстав та просила позов задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, а саме в частині стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У задоволенні позовних вимог щодо стягнення аліментів на утримання дружини просив відмовити, оскільки не має матеріальної можливості сплачувати аліменти на дружину. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши та перевіривши зібрані по справі докази суд вважає, що позов слід задовольнити частково з наступних підстав. Судом встановлено, що 15 жовтня 2007 року між сторонами зареєстровано шлюб. Від шлюбу у них народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO] року та [PERSON], [INFO]. На даний час сторони проживають окремо. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Судом також встановлено, що [PERSON] працює слюсарем Відокремленого підрозділу Галременерго ПАТ «ДТЕК Західенерго». Відповідно до ст. 141, 180 СК України батьки мають рівні права та обов'язки щодо своїх неповнолітніх дітей, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 1 та 2 статті 27 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Частина 1 ст.182 СК України визначає, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення. Частина 2 ст.182 СК України визначає мінімальний розмір аліментів на одну дитину, який не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму, визначеного державою для відповідної категорії дітей. Згідно статті 83 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Згідно ст.84 Сімейного кодексу України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ч.3 цієї ж статті, право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Таким чином, суд оцінивши досліджені докази в їх сукупності, приходить до висновку, що з відповідача на утримання неповнолітніх дітей слід стягувати аліменти в розмірі 1/3 частки щомісячного його доходу (заробітку) до досягнення дитиною повноліття, що є необхідним для забезпечення рівня життя дитини, достатнього для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Оскільки, нормами Сімейного кодексу України, не встановлено обов'язку чоловіка сплачувати аліменти на утримання дружини, а в судовому засіданні встановлено, що відповідача через матеріальне становище не може надавати матеріальну допомогу на утримання дружини, суд приходить до висновку, що в задоволенні позовної вимоги про стягнення аліментів на утримання дружини слід відмовити. Відповідно до статті 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про: стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Згідно зі ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. У відповідності до ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави . На підставі викладеного та,

Outcome: partial