Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-13 00:00:00

[PERSON] звернулася до Рівненського міського суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Просила розірвати шлюб між нею та [PERSON] , зареєстрований 25.10.2014 р. у відділі ДРАЦС РС Рівненського міського управління юстиції, актовий запис № 1678. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 25 жовтня 2014 року зареєструвала шлюб із відповідачем у відділі ДРАЦС РС Рівненського міського управління юстиції, про що складено актовий запис №1678. Від шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . Мають різні характери, різні інтереси та погляди на життя, тому шлюб розпався. Проживають окремо, ведуть незалежний один від одного спосіб життя, а всі намагання зберегти шлюб виявилися марними. З вересня 2019 року між ними припинені шлюбно-сімейні відносини та ведення спільного господарства. Втратила почуття поваги та любові до чоловіка і не має наміру їх поновлювати, тому спільне проживання з відповідачем та збереження сім`ї неможливе. Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області суду від17.02.2020 року прийнято позовну заяву [PERSON] до розгляду , відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі з викликом сторін. Позивачка [PERSON] подала письмову заяву згідно якої позовні вимоги підтримала, зазначила, що з вересня 2019 року не проживають разом, примирення між ними неможливе. Просила позов задовольнити, шлюб розірвати, розгляд справи проводити у її відсутність, не заперечила проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] , будучи попередженим про день, час та місце слухання справи належним чином рекомендованою кореспонденцією, в судове засідання не з`явився повторно. Крім того, його виклик в судове засідання на 14.07.2020 року здійснювався через розміщення оголошення на офіційному сайті Судової влади України (http://court.gov.ua/) від 20.05.2020 року. З заявою про розгляд справи у його відсутність не звертався, причину неявки суду не повідомив. Письмового відзиву на позов не подав. За наведених обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін на підставі наявних у справі матеріалів з ухваленням заочного рішення відповідно до ст.ст. 280- 282 ЦПК України, проти чого не заперечила позивачка . Дослідивши письмові докази по справі та оцінивши їх в сукупності, суд прийшов до наступних висновків. За приписами ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають спільні права та обов`язки. За визначенням поняття шлюбу, наведеним у ч. 1 ст. 21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Згідно вимог ст. 24 СК закріплено один із головних принципів шлюбу його добровільність. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Як слідує з положень ст. 51 Конституції України, добровільність шлюбу відноситься до основних прав і свобод людини і громадянина. Відповідно до ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Згідно із ст. 109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, зареєстрованому 25.10.2014 року Відділом ДРАЦС РС Рівненського міського управління юстиції, актовий запис № 1678. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку, що сторони на момент розірвання шлюбу фактично припинили шлюбні відносини, не проживають однією сім`єю із вересня 2019 року , та не ведуть сумісне господарство. За цей час подружжя не здійснили реальних дій щодо збереження родинних стосунків. Сторони втратили почуття любові, між ними відсутнє взаєморозуміння. Примирення не можливе оскільки взаємної волі сторін на спільне проживання немає. Проаналізувавши встановлені конкретні обставини по справі, оцінивши надані сторонами в порядку ст. 81 ЦПК України докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд, приймаючи до уваги існуючі взаємини між подружжям, ступінь конфліктних стосунків та причини розлучення, небажання кожного з них продовжувати шлюбні відносини, дійшов висновку, що подальше подружнє життя сторін, збереження їх сім`ї є неможливим та суперечить інтересам кожного з них та неповнолітньої дитини, а тому суд прийшов до висновку про необхідність шлюб розірвати. На підставі викладеного, ст.ст. 55, 110, 112, 115 СК України ,

Outcome: approved