Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-14 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із зазначеним позовом, обґрунтовуючи заяву тим, що до 25 червня 2007 року перебувала у шлюбі з відповідачем. Від даного шлюбу у них повнолітня дочка [PERSON] , [INFO] , яка на даний час навчається у Відокремленому структурному підрозділі «Технічний фаховий коледж Луцького національного університету» на денній формі навчання (контрактна форма). Оскільки [PERSON] повністю перебуває на утриманні матері, а кошти потрібні для навчання, купівлі одягу та продуктів харчування, позивач просила стягнути на її користь з [PERSON] аліменти на утримання дочки в розмірі ј частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не довше ніж до досягнення нею 23 років. В судове засіданні позивач не з`явилася, до суду подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Щодо ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча про місце та час розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується розпискою, наявною в матеріалах справи. Правом подати відзив не скористався. Ухвалою Маневицького районного суду від 15 червня 2021 року постановлено розгляд даної справи проводити у відсутності відповідача [PERSON] , ухвалити рішення при заочному розгляді справи. На підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Проаналізувавши обставини справи та дослідивши письмові матеріали, судприходить наступних висновків. Судом установлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 2 березня 2002 року по 25 червня 2007 року, після чого шлюб було розірвано згідно свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 25 червня 2021 року. Від даного шлюбу у них народилася дочка [PERSON] , [INFO] (а.с. 20-23). Із виконавчого листа № 2-319/2005 від 15 серпня 2005 року вбачається, що з [PERSON] було стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , в розмірі ј частини всіх видів заробітку, але не менше одного неоподатковуваного мінімуму громадян щомісячно, починаючи з 2 серпня 2005 року та до досягнення дитиною повноліття (а.с. 10). Постановою про закінчення виконавчого провадження серії ВП № 24931499 від 18 серпня 2020 року виконавче провадження щодо виконання виконавчого листа № 2-319/2005 від 15 серпня 2005 року - закінчено у зв`язку з повноліттям дитини (а.с. 9). Відповідно до довідки Маневицького районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) № 4218 від 12 березня 2021 року, заборгованість за виконавчим листом № 2-319/2005 від 15 серпня 2005 року на момент повноліття дитини відсутня (а.с. 7, 8). Із довідки Луцького національного технічного університету № 1210 від 13 жовтня 2020 року вбачається, [PERSON] є студенткою Відокремленого структурного підрозділу «Технічний фаховий коледж Луцького національного технічного університету» з 21 вересня 2020 року, денна контрактна форма навчання. Термін навчання до 30 червня 2023 року (а.с. 4, 17). Крім того, [PERSON] укладено договір № 1/21 від 2 вересня 2020 року на тимчасове проживання в студентському гуртожитку Технічного коледжу Луцького національного технічного університету, оплата за який здійснюється посеместрово (а.с. 3). За правилами частини першої статті 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 СК України). При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Відповідно до пункту 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину). Сімейним кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. За змістом статей 191, 200 СК України аліменти присуджуються рішенням суду від дня пред`явлення позову. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів. Частина заробітку (доходу) матері, батька, яка стягуватиметься як аліменти на повнолітніх дочку, сина, визначається судом з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Судом встановлено, що [PERSON] проживає з матір`ю та фактично перебуває на її утриманні. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. З врахуванням викладеного, суд вважає, що [PERSON] у зв`язку з її навчанням потребує матеріальної допомоги на своє утримання, а її батько [PERSON] спроможний таку допомогу надавати. Також, враховуючи те, що [PERSON] є повнолітньою, проте продовжує навчатися, форма навчання є денною, що виключає можливість власного працевлаштування, потребує матеріальних витрат на житлово-побутові потреби, їжу, одяг, придбання підручників та інших матеріалів для навчання, суд вважає доведеною обставину щодо потреби дочки в матеріальній допомозі батька. Проаналізувавши досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи стан здоров`я та матеріальне становище дитини, платника аліментів, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача в користь позивача аліменти на утримання дочки [PERSON] у зв`язку з продовженням навчання в розмірі ј частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 8 квітня 2021 року до досягнення нею 23 років. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає до негайного виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Крім того, відповідно ст. 141 ЦПК України, з відповідача слід стягнути 908 гривень судового збору. Виходячи з наведеного,

Outcome: approved