Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-24 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вищевказаним позовом. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що їй та її дочці - відповідачці по справі, [PERSON] , на праві спільної власності у рівних частках належить квартира [ADDRESS] . Квартира складається з трьох жилих ізольованих кімнат площею 17,2 кв.м.,08,0 кв.м. та 12,0 кв.м.,загальною площею 63,6 кв.м. Відповідачка мешкає разом с сином- [PERSON] ,2013 року народження, вони займають дві кімнати площею 12,0 кв.м. та 08,0 кв.м., вона займає кімнату площею 17,2 кв.м. З 2014 року по 2017 рік відповідачка у квартирі не проживала, а з 2017 року, коли відповідачка почала проживати у квартирі, між ними склалися неприязнені стосунки, відповідачка постійно висловлюється нецензурною лайкою на її адресу,неодноразово била її , у зв`язку з чим була притягнута адміністративної відповідальності. Відповідачка відмовилася дати їй згоду на укладення окремого договору найму, тому вона вимушена звернутися до суду . Просить суд визначити порядок користування квартирою [ADDRESS] , виділити їй у користування ізольовану жилу кімнату площею 17,2 кв.м., а відповідачці [PERSON] виділити дві ізольовані кімнати площею 12,0 кв.м. та 8,0 кв.м., кухню, ванну кімнату, вбиральню, коридор залишити у спільному користуванні. Позивачка [PERSON] надала суду заяву в якій просила розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги просила задовольнити повністю. Відповідачка [PERSON] в судові засідання не з`являлася, 20.09.2021 року надала суду заяву про відкладення розгляду справи у зв`язку із хворобою, але документів на підтвердження причини неявки суду не надала. В судове засідання, призначене на 25.10.2021 року, не з`явилася, причини неявки суду не повідомила, правом на подання відзиву на позовну заяву не скористалася, тому суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідачки. Фіксація судового процесу технічними засобами не велась у відповідності з ч.2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть в ній участь. Дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов висновку про те, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.47 Конституції України ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. На підставі ч.ч.1,2 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до положень ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст.358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю.Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Якщо договір між співвласниками про порядок володіння та користування спільним майном відповідно до їхніх часток у праві спільної часткової власності посвідчений нотаріально, він є обов`язковим і для особи, яка придбає згодом частку в праві спільної часткової власності на це майно. Відповідно до роз`яснень, які викладені у п.14 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», квартира, яка є спільною сумісною чи спільною частковою власністю, на вимогу учасника (учасників) цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо можливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення з самостійними виходами, які можуть використовуватися як окремі квартири або які можна переобладнати в такі квартири. У протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщеннями квартири, якщо про це заявлено позов. Згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 13.08.2018 року, квартира [ADDRESS] належать на підставі свідоцтва про право власності на житло від 10.03.1998 року, виданного Ясинуватським відділом Донецької залізниці у рівних частках [PERSON] та [PERSON] . Як вбачається з інформаційної довідки Департаменту адміністративних послуг від 19.04.2021р. у квартирі [ADDRESS] зареєстровані - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [PERSON] . Матеріалами справи встановлено, що спірна квартира складається з трьох ізольованих кімнат площею 12,0 кв.м., 08,0 кв.м. та 17,2 кв.м. Враховуючи, що позивачка є співвласником спірної квартири, площа кімнати, яку вона просить виділити у її користування, не перевищує розміру належної їй частці у праві спільної власності на даний об`єкт нерухомого майна, проте сторони не дійшли згоди щодо визначення порядку користування спільним майном, суд вважає за можливе виділити у користування [PERSON] житлову кімнату площею 17,2 кв.м. в спірній квартирі, що не порушує право іншого співвласника [PERSON] , а [PERSON] виділити у користування дві жилі ізольовані кімнати площею 12,0 кв.м. та 8,0 кв.м., а інші підсобні приміщення - кухню, ванну кімнату, вбиральню, коридор, залишити у спільному користуванні співвлас На підставі викладеного,

Outcome: approved