Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-15 00:00:00

[PERSON] звернулася до Київського районного суду м. Одеси з позовом до [PERSON], уточнивши свої позовні вимоги та просить усунути перешкоди в користуванні власністю, шляхом вселення позивача в 31\\100 частину спірного приміщення, яке розташове за адресою [ADDRESS], виділити йому у натурі частку із майна, що знаходиться в спільній частковій власності в житловому будинку літ «А» слідуючі приміщення: № 1-5 кухня, площею 8,2 кв.м; № 1-3 житлова, площею 16,8 кв. м., сумісною вартістю 12361 гривень, що відповідає 31/100 частинам домоволодіння, виділити [PERSON] в житловому будинку літ «А» за адресою м. [ADDRESS] - № 1-1 коридор, площею 11,6 кв. м, № 1-2 коридор, площею 5,6 кв.м, 1-4 житлова, площею 7,8 кв.м, № 1-6 житлова, площею 14,5 кв.м; № 1-7 житлова, площею 7,1 кв.м, душ літ «Е», уборна літ «Ж», навіс літ «З», сарай літ «Д», сумісною інвентаризаційної вартістю 27112 грн., що становить 69\\100 часткам, визначити порядок користування земельною ділянкою, яка розташована за адресою [ADDRESS] та встановити порядок користування земельною ділянкою площею 634 кв.м., визначивши за [PERSON] земельну ділянку площею 211,30 кв.м, що складає 1/3 частину від її частки, визначити порядок користування земельною ділянкою, яка розташована за адресою: [ADDRESS] та встановити порядок користування земельною ділянкою площею 634 кв.м, визначивши за [PERSON] земельну ділянку площею 422,70 кв.м, що складає 2/3 від його частки. Позивач посилається на те, що вона є власником 1/3 домоволодіння, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 10 лютого 2005 року, посвідченого державним нотаріусом Третьої Одеської державної нотаріальної контори [PERSON] У зв'язку з тим, що відповідач чинить перешкоди у користуванні та розпорядженні зазначеним майном - позивач вимушена звернутися до суду. У судовому засіданні представник позивача підтримала уточнену позовну заяву. Відповідач заперечував проти задоволення позовних вимог, подав письмові заперечення; після відновлення провадження у справі (ухвала суду від 08.10. 2014 року) в судові засідання не з'являвся, повідомлявся належним чином. Вислухавши представника позивача, експертів, та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є власником 1/3 домоволодіння, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS], на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 10 лютого 2005 року, посвідченого державним нотаріусом Третьої Одеської державної нотаріальної контори [PERSON] Відповідно до ч.1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно з ч.1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Частиною другою тієї ж статті встановлено, що власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов'язків власник зобов'язаний додержуватися моральних засад суспільства. Крім того, згідно зі ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. В матеріалах справи містяться три проведені експертизи: судова будівельно-технічна експертиза від 30 вересня 2013 року (висновок № 140/2013), судова будівельно-технічна експертиза від 11 вересня 2014 року (висновок № 040/2014), земельно-технічна експертне дослідження від 2 березня 2015 року (висновок № ЕД-2-1-64/15). Відповідно до ч. 1 ст. 377 ЦК України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Згідно з ч. 3 ст. 358 ЦК України кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Відповідно до ч. 4 ст. 88 ЗК України учасник спільної часткової власності на земельну ділянку має право на отримання в його володіння, користування частини спільної земельної ділянки, що відповідає розміру належної йому частки. Відповідно до ч. 4 ст. 120 ЗК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди. Відповідно до п. 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» у справах за позовом учасників спільної власності на землю про встановлення порядку володіння й користування спільною земельною ділянкою, на якій розташовані належні їм жилий будинок, господарські будівлі та споруди, суд з'ясовує і враховує можливість нормального користування будинком, здійснення догляду за ним, розташування господарських будівель, споруд, необхідність зведення будівель, розташування плодово-ягідних насаджень співвласників, можливість проходу з вулиці на подвір'я тощо. Згідно з п. 21 зазначеного пленуму якщо до вирішення судом спору між співвласниками жилого будинку розмір часток у спільній власності на земельну ділянку, на якій розташовані будинок, господарські будівлі та споруди, не визначався або вона перебувала у користуванні співвласників і ними не було досягнуто угоди про порядок користування нею, суду при визначенні частини спільної ділянки, право на користування якою має позивач (позивачі), слід виходити з розміру його (їх) частки у вартості будинку, господарських будівель та споруд на час перетворення спільної сумісної власності на спільну часткову чи на час виникнення останньої. Згідно з ст. 47 Конституції України, ст. 1 ЖК України, кожний має право на житло. Статтею 391 ЦК України встановлено, що власник майна вправі вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно зі ст.ст. 10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд розглянувши справу в межах заявлених позивачем вимог, на основі дотримання принципів диспозитивності, змагальності справедливості судочинства, всебічного та повного дослідження обставин справи, перевірки їх наданими сторонами доказами, оцінивши їх у сукупності, виконавши вимоги процесуального закону, дійшов висновку, що позов слід задовольнити.

Outcome: approved