Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-30 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вищевказаним позовом, в обгрунтування якого зазначила, що вона є співвласником Ѕ частини житлового будинку з належною частиною надвірних будівель та споруд, що розташований по [ADDRESS] на підставі рушення Ічнянського районного суду Чернігівської області №2-77/2009 року від 04.06.2009 року. Відповідно до рішення Петрушівської сільської ради Ічнянського району Чернігівської області присвоєно Ѕ частині житлового будинку поштову адресу: [ADDRESS] , та зареєстрованого в реєстрі прав власності на нерухоме майно 25.03.2016 року. Інша Ѕ частина даного житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами належить [PERSON] на підставі рішення Ічнянського районного суду Чернігівської області. № 2-80/06 від 31.01.2006 року. На підставі рішення про реальний розподіл домоволодіння та земельної ділянки від 04.06.2009 року фактично проведено розподіл житлового будинку зі створенням окремих виходів до жилих приміщень. Проте питання про виділ належної їй частки , як окремого та цілого об`єкту не було вирішено. Крім того , рішенням суду від 04.06.2009 року позивачці виділено в рахунок Ѕ частки земельної ділянки, площею 1250 кв.м. з цільовим призначенням : для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд. В добровільному порядку встановлено порядок користування спірним будинком та фактично проведено розподіл житлового будинку зі створенням окремих входів до жилих приміщень. Частки спірного житлового будинку є відокремленими житловими приміщеннями із незалежними комунікаціями з електропостачання. Земельна ділянка під будинком не приватизована. На даний час у позивачки виникла необхідність виділення у натурі належної їй частки домоволодіння в окремий та цілий об`єкт та вільного розпорядження належним майном. Просить припинити право спільної часткової власності між нею та [PERSON] на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою : [ADDRESS] ,виділити їй у приватну власність із спільної часткової власності Ѕ частину будинку [ADDRESS] ,а саме: приміщення по житловому будинку під літ. А: -1 кімнату площею 22,9 кв.м., загальною площею - 22,9 кв.м.; по надвірних будівлях та спорудах: сарай під літ. Б, літня кухня під літ. В, погріб під літ. Г. В судове засідання позивачка та її представник - адвокат Сакун І.А. не з`явилися. В позовній заяві просили розгляд справи провести без їх участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився. На адресу суду через Укрпошту від нього надійшла заява в якій він просить справу розглядати без його участі, в зв`язку з тим, що він не може прибути на судове засідання через те, що захворів на коронавірус. Проти позову не заперечує. За відсутності учасників процесу розгляд цивільної справи здійснено в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що на підставі рішення Ічнянського районного суду №2-77/2009 від 04.06.2009 року позивачка є співвласником Ѕ частини житлового будинку з належною частиною надвірних будівель та споруд, що розташований за адресою : [ADDRESS] (а.с.6,7-8). Іншим співвласником будинку , що складає 1/2 частини будинку з надвірними будівлями та спорудами є відповідач по справі [PERSON] на підставі рішення Ічнянського районного суду Чернігівської області №2-80/06 від 31.01.2006 року. Будинок складається в цілому з: житлового будинку- А загальною площею 54,4 кв. м., житловою площею 43,6 кв. м. Згідно технічної інвентаризації станом на 10.09.2021 року квартира №2 складається з приміщень : по житловому будинку під літ.А: -1 кімната площею 22,9 кв.м., загальною площею - 22,9 кв.м.; по надвірних будівлях та спорудах: сарай під літ.Б, літня кухня під літ. В, погріб під літ. Г. Об`єкт розташований в [ADDRESS] . За технічними характеристиками вищевказане приміщення є відокремлене, має окремий вихід і може бути виділено в натурі , як окремий та цілий об`єкт нерухомого майна. Право власності (користування ) земельною ділянкою не підтверджується правовим документом (а.с.16). Право власності на належну позивачці 1/2 частини домоволодіння зареєстроване в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності 25.03.2016 року за № 13874016 , що підтверджується Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно. (а.с.11) . Позивачка фактично користується кімнатою, позначеною в технічному паспорті на житловий будинок, виготовленим 10.09.2021 року ФОП « [PERSON] » ,а саме: по житловому будинку під літ .А: -1 кімната площею 22,9 кв.м., загальною площею - 22,9 кв.м.; по надвірних будівлях та спорудах: сарай під літ. Б, літня кухня під літ. В, погріб під літ. Г. (а.с.13-17). Відповідач [PERSON] фактично користується Ѕ частиною житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель та споруд. Відповідно до Висновку щодо технічної можливості виділу в натурі частки з об`єкта нерухомого майна №38 від 20 вересня 2021 року за технічними показниками вищевказане приміщення є відокремлене, має окремий вихід і може бути виділено в натурі , як окремий та цілий об`єкт нерухомого майна (а.с.16). Таким чином, на даний час вказані частки житлового будинку є окремими домоволодіннями із незалежними комунікаціями з електропостачання. Вказані спірні правовідносини регулюються главою 26 ЦК України Право спільної власності . Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. За умовами ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно з ч. 1 ст. 356 ЦК України, власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Отже, з аналізу вказаних вище правовстановлюючих документів та положень статті 356 ЦК України вбачається, що позивач та відповідач є суб`єктами спільної часткової власності. Майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності (ч. ч. 1, 2 ст. 355 ЦК України). Співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації (ст. 364 ЦК України). Згідно ч.ч. 1-3 ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Відсутність правовстановлюючого документу, що засвідчує право власності позивача на окремо виділену частку позбавляє його можливості відповідно до вимог чинного законодавства вчиняти правочини (без згоди іншого співвласника). Як врегульовано Інструкцією щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об`єктів нерухомого майна, затвердженою Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України 18.06.2007р. № 55 (1.2.) поділ та виділ частки в натурі здійснюється відповідно до законодавства з наданням Висновку щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна, або Висновку щодо технічної можливості виділу в натурі частки з об`єкта нерухомого майна. Поділ майна між співвласниками є однією з підстав для припинення права спільної часткової власності. Таким чином, юридичним наслідком поділу майна завжди є припинення права спільної часткової власності між колишніми учасниками. Майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділено в натурі між співвласниками, згідно ч.1 ст. 367 ЦК України, за домовленістю між ними. Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що позовні вимоги позивачки [PERSON] обґрунтовані, підтверджені належними доказами, а тому підлягають задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved