Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-09 00:00:00

[PERSON] звернулася до Соснівського районного суду м. Черкаси з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, посилаючись на те, що з 09 серпня 1997 року по 23 травня 2012 року вона, [PERSON] перебувала у шлюбі з [PERSON]. Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 23.05.2012 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Від даного шлюбу народився син - [PERSON], [INFO]. Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 20.08.2012 року з [PERSON] було стягнено аліменти на користь неї для утримання сина [PERSON] до досягнення дитиною повноліття. 08.09.2016 року [PERSON] досягнув повноліття, тому виплата аліментів припинилася. На даний час [PERSON] навчається в філії «Черкаський кооперативний економіко-правовий коледж» Вищого навчального закладу Укоопспілки «Полтавський університет економіки і торгівлі» на денній формі навчання з 01.09.2014 року до 30.06.2018 року та, відповідно, не має змоги влаштуватись на роботу, щоб самостійно себе утримувати, що підтверджується довідками № 123 та 431 від 16.09.2016 року виданою та затвердженою директором вище зазначеного навчального закладу. Відповідно до п. 4.2 договору про підготовку фахівця за освітньо-кваліфікаційним рівнем «молодший спеціаліст» № 1179 від 18.08.2014 року загальна вартість освітньої послуги становить 32400 грн. Вона працює на посаді сестри медичної фізіотерапевтичного відділення, але розмір її заробітної плати який складає 2277,35 грн., що підтверджується довідкою № 156 від 21.09.2016 року, є недостатнім для самостійного утримання сина, який навчається, та оплати за його навчання. Крім того, нею самостійно без матеріальної допомоги відповідача було заплачено за перший рік навчання сина у сумі 7800 грн. Відповідач [PERSON], працює на посаді інспектора охорони праці в ПАТ «Черкасиобленерго» у зв'язку з чим має змогу надавати кошти на утримання нашої спільної дитини, але добровільно це робити відмовляється. Відповідач жодної матеріальної допомоги на утримання повнолітнього сина, на даний час, не надає. Оскільки добровільно про сплату аліментів домовитися не вдалося, вона змушена звертатися до суду, прохаючи задовольнити позов та стягнути з відповідача аліменти у розмірі ? частини з усіх видів його заробітку, але не менше 30 % від прожиткового мінімуму у місяць для дитини відповідного віку. Просить суд стягувати щомісячно з [PERSON], [INFO], проживаючого: [INFO], на її користь, аліменти на утримання повнолітнього сина - [PERSON], [INFO], який продовжує навчання у розмірі ? частини від усіх видів його заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня подачі позову і до закінчення навчання, але не довше ніж до досягнення дитиною двадцяти трьох років. Рішення суду у частині стягнення аліментів за один місяць допустити до негайного виконання. Оплату судового збору покласти на відповідача. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила суд їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав, та пояснив, що він написав заяву про стягнення з нього аліментів та віддав в бухгалтерію за місцем роботи, а тому з його заробітної плати і так відраховуються аліменти. Суд, заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами Сімейного Кодексу України: В судовому засіданні встановлено, що з 09 серпня 1997 року по 23 травня 2012 року [PERSON] перебувала у шлюбі з [PERSON]. Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 23.05.2012 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Від даного шлюбу народився син - [PERSON], [INFO]. Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 20.08.2012 року з [PERSON] було стягнено аліменти на користь неї для утримання сина [PERSON] до досягнення дитиною повноліття. 08.09.2016 року [PERSON] досягнув повноліття, тому виплата аліментів припинилася. На даний час [PERSON] навчається в філії «Черкаський кооперативний економіко-правовий коледж» Вищого навчального закладу Укоопспілки «Полтавський університет економіки і торгівлі» на денній формі навчання з 01.09.2014 року до 30.06.2018 року та, відповідно, не має змоги влаштуватись на роботу, щоб самостійно себе утримувати, що підтверджується довідками № 123 та 431 від 16.09.2016 року виданою та затвердженою директором вище зазначеного навчального закладу. Відповідно до п. 4.2 договору про підготовку фахівця за освітньо-кваліфікаційним рівнем «молодший спеціаліст» № 1179 від 18.08.2014 року загальна вартість освітньої послуги становить 32400 грн. Позивач працює на посаді сестри медичної фізіотерапевтичного відділення, але розмір її заробітної плати який складає 2277,35 грн., що підтверджується довідкою № 156 від 21.09.2016 року, є недостатнім для самостійного утримання сина, який навчається, та оплати за його навчання. Крім того, нею самостійно без матеріальної допомоги відповідача було заплачено за перший рік навчання сина у сумі 7800 грн. Статтею 199 СК України передбачено, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч. 1 ст. 200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При цьому враховуються: стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. \~ Ініціатива вибору способу визначення розміру аліментів належить, насамперед, позивачеві, але врешті спосіб визначення величини аліментного платежу залежать від різних обставин, які суд повинен оцінити. Як роз'яснено в п. 20\~постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року № 3, обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. В судовому засіданні встановлено, що в звязку з навчанням [PERSON] потребує матеріальної допомоги, так як інших джерел доходу не має. Відповідач працює, отримує заробітну плату та має можливість надавати допомогу повнолітній дитині у вигляді сплати аліментів на навчання. Даючи юридичну оцінку наданим по справі доказам, суд вважає за потрібне стягувати з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання повнолітнього сина, [PERSON], [INFO], який продовжує навчання, у розмірі ? частини заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 21.09.2016 року і до закінчення ним навчання, але не більше як до досягнення ним 23 років. Відповідно до ст. 88 ЦПК до стягнення з відповідача підлягає судовий збір у розмірі по 551,20 грн. до спеціального фонду Державного бюджету України.

Outcome: approved