Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-22 00:00:00

[PERSON] звернулася до Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області із позовною заявою до Територіальної громади сіл Рівне та Нишівці в особі Рівненської сільської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. В обґрунтування заявлених вимог позивач вказала, що [INFO] помер її двоюрідний брат [PERSON], який був зареєстрований та проживав в [ADDRESS]. Після його смерті відкрилася спадщина на земельну частку (пай). Вона є єдиним спадкоємцем за законом, інші спадкоємці відсутні. У встановлений законом шестимісячний термін вона не звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, оскільки хворіла і лише в червні 2018 року їй вдалось підтвердити родинні зв'язки із спадкодавцем. У зв'язку з цим, нотаріусом відмовлено їй у видачі свідоцтва про право на спадщину. Оскільки іншого способу захисту своїх прав позивач не має, тому звернулася до суду з даним позовом. Просила надати їй додатковий строк, в три місяці, для подання заяви в нотаріальну контору про прийняття спадщини. Ухвалою від 27.09.2018 позовну заяву було прийнято до розгляду судом та відкрито провадження у справі. Її розгляд вирішено проводити за правилами загального позовного провадження. Позивач в підготовче засідання не з'явилася, в позовній заяві просила справу розглянути у її відсутності. Відповідач копію ухвали від 27.09.2018 та доданих до неї матеріалів отримав 03.10.2018 року, відзиву до суду не направив. Його представник в підготовче засідання не з'явився, надіслав заяву про розгляд справи у його відсутності, позов визнав у повному обсязі(а.с. 33) Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно з ч.ч. 3-4 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи зазначені вище положення, а також те, що сторони скористались своїм правом, врегульованим ч. 3 ст. 211 ЦПК України, заявляти клопотання про розгляд справи за їх відсутності, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному підготовчому засіданні на підставі доказів наявних у справі. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, давши оцінку зібраним доказам, суд приходить до висновку про задоволення позову з таких підстав. Судом встановлено, що [INFO] в [ADDRESS] помер [PERSON] (а.с. 7) . Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, яке складається із земельної частки (паю) розміром 2,18 в умовних кадастрових гектарах на землях, що перебували у колективній власності КСП «Промінь» Рівненської сільської ради (а.с. 10). Із рішення Мурованокуриловецького районного суду № 139/471/18 від 04.06.2018, яке набрало законної сили 05.07.2018 (а.с. 8-9), довідки Рівненської сільської ради № 492 від 18.06.2018 (а.с. 13) слідує, що позивач є єдиним спадкоємцем п'ятої черги за законом після смерті [PERSON] Інші спадкоємці, як за законом так і за заповітом відсутні. [PERSON] на день смерті був зареєстрований один за адресою: [ADDRESS]. Крім того, з інформаційної довідки зі Спадкового реєстру № 52311119 від 16.06.2018 вбачається, що спадкова справа щодо майна померлого [INFO] [PERSON] не заводилась (а.с. 15). Державним нотаріусом 16.06.2018 позивачу відмовлено в прийнятті її заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON], в зв'язку з пропуском нею строку для її прийняття (а.с. 14). Згідно з положеннями ст.ст. 1269, 1270 ЦК України (в редакції чинній на час відкриття спадщини 23.03.2009), спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Як встановлено судом, у шестимісячний строк позивач [PERSON] не звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, оскільки лише у 2018 році змогла підтвердити факт родинних відносин із спадкодавцем (а.с. 8-9). Згідно із ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої 1272 ЦК України про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними. Суд прийшов до висновку, що [PERSON], у зв'язку з причинами, пов'язаними з об'єктивними, непереборними та істотними труднощами для неї, пропустила строк для подання заяви про прийняття спадщини, а тому, враховуючи те, що відповідач позов визнав повністю, будь-чиї права чи законні інтереси рішенням суду порушені не будуть, [PERSON] можна визначити додатковий строк для звернення в нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON], терміном три місяці з дня вступу рішення в законну силу. Відповідно до ч. 1 п.п. 2, 5, 6 ст. 3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є: неприпустимість позбавлення права власності, крім випадків, встановлених Конституцією України та законом; судовий захист цивільного права та інтересу; справедливість, добросовісність та розумність. Щодо вирішення питання про судові витрати, суд виходить з наступного. Позивачем при зверненні до суду з даним позовом було сплачено судовий збір в сумі 711 грн (а.с. 1-2). Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Разом з тим, позивачем не заявлялося жодних клопотань про повернення половини сплаченого нею судового збору, у зв'язку з визнанням відповідачем позову. Доказів понесення будь-яких витрат відповідачем при розгляді даної справи суду надано не було.

Outcome: approved