Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-17 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Посилалася на те, що з відповідачем вона перебувала у шлюбі, під час якого у них народився син - [PERSON], [INFO]. Дитина перебуває на диспансерному обліку, проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач має постійне місце проживання, працює охоронником КП «Лісова казка». Угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто. В даний час матеріальний стан [PERSON] визначається її матеріальним станом, оскільки він проживає разом з нею, а вона (позивачка) на даний час перебуває на обліку у центрі зайнятості. Стягнень по виконавчих документах з [PERSON] за місцем його реєстрації не проводиться. Просила стягувати з відповідача на її користь на утримання сина [PERSON], [INFO] аліменти у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходів), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до повноліття сина, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду. Позивачка [PERSON] у судове засідання не з'явилася, однак подала до суду заяву, в якій просила розглянути справу у її відсутності, позовні вимоги повністю підтримала та просила їх задовольнити. В судове засідання відповідач [PERSON] не з'явився, однак подав до суду письмову заяву, в якій просив розглянути справу у його відсутності, позовні вимоги повністю визнав. У зв'язку із неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, у відповідності до вимог ст.197 ч.2 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Оскільки всі особи, які беруть участь у справі, заявили клопотання про розгляд справи за їх відсутності, суд у відповідності до вимог ст.158 ч.2 ЦПК України вважає за можливе провести судовий розгляд у судовому засіданні за відсутності сторін та вирішити справу на підставі наявних у ній доказів. З наведених у позовній заяві обставин, які згідно положень ст.61 ЦПК України не підлягають доказуванню, оскільки визнані сторонами, встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO], який за станом здоров'я перебуває на диспансерному обліку, проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідач, працюючи на посаді охоронця КП «Лісова казка», матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Згідно ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст.174 ч.4 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, враховуючи зазначені вище вимоги закону та наведені вище обставини, підтверджені дослідженими судом докази, а також з урахуванням стану здоров'я та матеріального становища сторін і їх неповнолітньої дитини, відсутності у відповідача інших дітей чи непрацездатних батьків, яких би він утримував, а також враховуючи визнання відповідачем позову, що не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси сторін та інших осіб, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON]. є обґрунтованими і підлягають задоволенню в повному об'ємі. При цьому, суд виходить з розумності та достатності заявленого позивачкою розміру стягуваних аліментів, необхідних для задоволення її потреб на утримання неповнолітньої дитини, а також з реальної можливості відповідача такий розмір аліментів сплачувати щомісячно, не порушуючи прав останнього. На підставі ст.ст. 180-183, 191 СК України та

Outcome: approved