Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-25 00:00:00

[PERSON]звернулася до суду з вищевказаним позовом, відповідно до якого просила: - усунути перешкоди у користуванні житловим будинком №8 по вул. Новосибірська у м. Кропивницький, який перебуває у приватній власності [PERSON], шляхом надання доступу до будинку і майна та її вселення, передачі ключів від вхідних дверей, воріт шляхом виселення [PERSON] з будинку №8 по вул. Новосибірська у м. Кропивницькому. На обґрунтування у позові вказано, що на праві приватної власності [PERSON] належить будинок з надвірними будівлями № 8, розташований по вул. Новосибірській, у м. Кропивницький. Будинок придбаний нею у 2011 році під час перебування у шлюбі з відповідачем, відносно якого виник спір у судовому порядку. У вказаному будинку вона постійно проживає з неповнолітнім сином [PERSON], [INFO], а з 2012 р. у даному будинку зареєстрований відповідач. Незважаючи на те, що будинок був придбаний під час перебування у шлюбі подальше проживання відповідача у належному [PERSON] будинку є неможливим, оскільки своєю аморальною поведінкою відповідач порушує її право і неповнолітньої дитини на користування і володіння належним їй нерухомим майном. Так, відповідач є особою раніше судимою, який відбував покарання у місцях позбавлення волі. [PERSON] своєю неадекватною поведінкою зашкоджує здоров'ю позивача, негативно впливає на стан неповнолітнього сина, його поведінку, психічний та моральний стан та позитивне формування характеру сина. На зауваження Відповідач реагує агресивно, влаштовує сварки, бійки, наносить позивачу тілесні ушкодження, погрожує вбивством, що постійно супроводжується нецензурною лайкою, непристойними висловлюваннями на її адресу у присутності неповнолітнього сина. 03.06; 07.07; 18.07; 31.07. 2016 р. [PERSON] не могла потрапити до належного їй будинку, та як з'ясувалось, що відповідачем змінилися замки від вхідних дверей та воріт (калитки). 07.07.2016 року за допомогою поліції [PERSON] потрапила в свій дім, де в присутності працівників поліції виявила відсутність усіх особистих своїх речей включаючи речі особистої гігієни, білизну, особливі фотокартки дитинства, не враховуючи коштовні речі (шуби, дублянки та таке інше). Завжди кожен день [PERSON], як (власник будинку) приїжджає до свого будинку в надії до нього потрапити та побачити свого сина [PERSON], якого [PERSON] без згоди матері забирає, маніпулює ним за допомогою коштовних подарунків, поїздок до друзів на шашлики, на пляжі і т.д, і налаштовує його проти матері - [PERSON]. На даний час, місцезнаходження сина - [PERSON] матері не відомо. Крім цього, чоловік погрожував вивезти сина за кордон без згоди матері. Протягом 2015 - 2016 р.р. [PERSON] зверталась до правоохоронних органів більш 10 разів із заявою щодо притягнення відповідача до відповідальності (для відповідного реагування). Крім того, відповідач не бере участі в оплаті тепло - комунальних послуг, спричиняє матеріальні збитки, пошкоджує особисті речі [PERSON] В звязку з цим для захисту свого порушеного права позивач звернулась до суду з даним позовом. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, надав додаткові пояснення (а.с. 95-97). Зазначав, що спірний будинок придбаний позивачем за особисті кошти, тобто не має права відповідач претендувати на спірне житлове приміщення. Вказував, що шлюб наразі не розірвано, відповідач подано позов про розірвання шлюбу та позов про поділ майна подружжя, серед такого майна є і житлове приміщення, що є предметом спору у даній справі. Просив задовольнити позов з підстав визначених статтями ст. 109, 116, 156, 157 ЖК України та ст. 391 ЦК України. Відповідач в судове засідання не зявився про розгляд справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не відомо. Суд заслухавши пояснення представників позивача, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню частково. Судом встановлено, що згідно з архівною довідкою № 24280 житловий будинок за адресою: м Кропивницький, вул. Новосибірська, 8 належить на праві приватної власності [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 23.05.2011 року № 585, засвідчений приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу [PERSON] (а.с.6). Крім цього, матеріали справи містять свідоцтво про одруження І-ОЛ № 000649 видане 22.08.1998 року [PERSON] та [PERSON] (а.с.5). Також, позивачем до суду надано копію свідоцтва про народження [PERSON], [INFO](а.с.5). Судом встановлено, що [PERSON] відбував покарання у Туреччині з 29.04.2006 року по 29.04.2009 року, що підтверджується витягом з вироку згідно якого [PERSON] засуджений відповідно до КК Турції за спробу зґвалтування до 3 років позбавлення волі (а.с.12). Згідно витягів з ЄРДР [PERSON] неодноразово зверталась до правоохоронних органів з заявою на [PERSON], який наносив їй тілесні ушкодження (а.с.7, 8, 9). Матеріали справи містять витяг з ЄРДР згідно якого [PERSON] таємно викрав особисті речі [PERSON], які знаходились за адресою: м. Кіровоград, вул. Новосибірська, 8 (а.с.10). Згідно витягу з ЄРДР від 18.08.2016 року [PERSON] 12.08.2016 року о 10-00 год., шляхом маніпулювання діями сина [PERSON] заволодів гаманцем [PERSON], в якому знаходилися кошти в сумі 6000 грн. (а.с.11). Крім цього, матеріали справи містять копії висновків експертів №780, №928, №1956 згідно до яких тілесні ушкодження отримані [PERSON] відносяться до легких тілесних ушкоджень (а.с.18-21). Відповідно до постанови прокурора Кіровоградської місцевої прокуратури клопотання потерпілої [PERSON] задоволено про обєднання кримінальних проваджень № 12016120020006631, 12016120020006208, 12016120020004704 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України. Судом встановлено, що в Ленінському районному суді м. Кіровограда слухається справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу (а.с. 89). В Кіровському районному суду м. Кіровограда слухається справа № 404/3585/16-ц за позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ майна подружжя будинку № 8, що знаходиться по вул. Новослобідська в м. Кропивницькому Відповідно до ст. 16 ЦК України захист права власності здійснюється судом, та власник має право вимагати усунення будь-яких порушень його права та відшкодування завданих збитків. Згідно ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Статтями 317, 319 ЦК України встановлено, що власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд За змістом ст. 41 Конституції України та ст. 321 ЦК України право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Виходячи з вищевикладеного, обґрунтованими й такими, що заслуговують на увагу, є доводи позивача про існування перешкод у користуванні його власністю. Згідно ст. 150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку, квартиру), користуються (ним) нею для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. Отже, виходячи із змісту вказаної норми Закону, [PERSON] має право проживати у спірному будинку, а тому суд приходить до висновку, що в даному випадку відмова відповідача [PERSON] передати позивачу ключі від будинку порушує право власності позивача та його житлові права. Статтею 391 ЦК України встановлено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Враховуючи викладені обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] про усунення відповідачем перешкод у користуванні її частиною будинку, є законними та підлягають задоволенню. Доступ до будинку дає можливість її співвласнику користуватись нею в повному обсязі до вирішення питання виділення частки майна в натурі або встановлення порядку користування. Щодо вимоги про виселення відповідача з підстав визначених ст. 116 ЖК України, то в цій частині суд відмовляє у задоволенні позову. Згідно до ст. 116 ЖК України якщо наймач, члени його сім'ї або інші особи, які проживають разом з ним, систематично руйнують чи псують жиле приміщення, або використовують його не за призначенням, або систематичним порушенням правил соціалістичного співжиття роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі чи в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними, винних на виселення вимогу наймодавця або інших заінтересованих осіб провадиться без надання іншого жилого приміщення. Осіб, які підлягають виселенню без надання іншого жилого приміщення за неможливістю спільного проживання, може бути зобов'язано судом замість виселення провести обмін займаного приміщення на інше жиле приміщення, вказане заінтересованою в обміні стороною. Як встановлено матеріалами справи на разі вирішується питання про поділ майна подружжя саме будинку № 8, що знаходиться по вул. Новослобідська в м. Кропивницькому, з якого позивач просить виселити відповідача, тобто ст. 116 ЖК України не розповсюджується на правовідносини, що виникають у співвласників нерухомого майна. Виходячи із заперечень поданих [PERSON] в межах цивільної справи № 404/3585/16-ц про поділ майна подружжя, вона доводить, що спірна нерухомість не підлягає поділу, оскільки є її особистою приватною власністю. Тобто до вирішення питання чи є нерухомість одноособовою власністю позивача, або спільною сумісною подружжя та підлягає поділу, виселення відповідача з підстав визначених ст. 116 ЖК України є передчасним. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Згідно положень ст. 88 ЦПК України суд присуджує стороні, на користь якої ухвалено рішення,\~ з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а у разі, якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Виходячи з наведеного та

Outcome: partial