Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-12 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 20 січня 2006 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб у виконавчому комітеті Порошківської сільської ради Перечинського району Закарпатської області, актовий запис № 01. Під час спільного проживання та після реєстрації шлюбу у них народилося шестеро дітей, а саме: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Однак подружнє життя у сторін не склалося, оскільки коли відповідач дізнався, що позивачка онкохвора, то покинув її та дітей, категорично відмовляється повертатися. Спільним сімейним життям тривалий час не проживають, не ведуть спільного господарства. Питання розірвання шлюбу нею обдумане, примирення вважає неможливим, оскільки сімейні відносини відновити не бажає. Крім того зазначає, що відповідач не виконує обовязок щодо утримання дітей, зароблені кошти витрачає на власні потреби, утриманням та вихованням дітей не займається взагалі. На підставі наведеного просить позов задовольнити. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявилася, однак подала заяву про розгляд справи без її участі, підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити, не заперечила проти заочного розгляду справи. У судове засідання відповідач [PERSON] не зявився, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причину неявки не повідомив, відзив не подав, а тому суд зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). У судовому засіданні встановлено, що 20 січня 2006 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб у виконкомі Порошківської сільської ради Перечинського району Закарпатської\~ області, актовий запис № 01, про що свідчить свідоцтво про шлюб серії 1-ФМ № 153895, видане повторно Перечинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області\~ 22 серпня 2017 року. Також встановлено, що за час спільного проживання та після реєстрації шлюбу у сторін народилося шестеро дітей, а саме: [PERSON], [INFO], що стверджується повторним свідоцтвом про народження серії І-ФМ № 416600, виданим Перечинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області 18 квітня 2018 року, [PERSON], [INFO], що стверджується повторним свідоцтвом про народження серії І-ФМ № 393157, виданим Перечинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області 22 серпня 2017 року, [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвом про народження серії І-ФМ № 019634, виданим виконкомом Порошківської сільської ради Перечинського району Закарпатської області 17 січня 2006 року, [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвом про народження серії І-ФМ № 126388, виданим виконкомом Порошківської сільської ради Перечинського району Закарпатської області 05 грудня 2008 року,\~ [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвом про народження серії І-ФМ № 204545, виданим виконкомом Порошківської сільської ради Перечинського району Закарпатської області 10 серпня 2011 року, та [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвом про народження серії І-ФМ №270584, виданим виконкомом Порошківської сільської ради Перечинського району Закарпатської області 01 жовтня 2013 року.\~ Крім цього встановлено, що подружнє життя у сторін не склалося. Про це свідчать ті обставини, що позивач та відповідач сімейних стосунків не підтримують та разом не проживають. Неявку сторін у судове засідання суд розцінює як байдуже ставлення до шлюбу. Наведене дозволяє суду зробити висновок про те, що сторони повністю втратили почуття поваги, любові та довіри один до одного і їх сімя розпалася остаточно. Умови для їх примирення відсутні, а цей шлюб є формальним і подальше його збереження суперечить інтересам сторін. Стаття 51 Конституції України передбачає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї. Аналогічні приписи викладені у ст. 24 СК України, у якій, крім іншого передбачено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Виходячи зі змісту ч. ч. 3, 4 ст. 56 цього Кодексу кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. За правилами ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу, згідно якої позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 цього Кодексу, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам та інтересам їх дітей, суд вважає, що шлюб між ними слід розірвати. Крім цього, згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Враховуючи те, що обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, суд вважає, що з відповідача слід стягнути аліменти на утримання дітей. При визначенні\~ розміру\~ аліментів,\~ суд\~ враховує\~ наявність\~ обставин\~ передбачених ст. 182 СК України, а саме: відповідач є працездатним, у нього відсутні інші діти, непрацездатні члени сімї, яких він зобов`язаний утримувати, стан здоров`я дітей є задовільним. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового\~ наказу із дня подання такої заяви. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача, що відповідає положенням ст. 141 ЦПК України. Тому,

Outcome: approved