Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-23 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з даним позовом посилаючись на те, що вона є непрацездатною, отримує пенсію за віком у розмірі 1 508 грн. 94 коп. Однак, зазначених коштів їй не вистачає для того, щоб забезпечити себе належним рівнем життя. В свою чергу, відповідач, який є її колишнім чоловіком, матеріальної допомоги на її утримання не надає, а тому на своє утримання позивачка просить присудити аліменти в розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку відповідача. Позивачка позов підтримала та просила його задовольнити. Наполягала на стягненні аліментів на своє утримання. Відповідач проти задоволення позову заперечив. Зазначив, що він також є пенсіонером, має невелику пенсію, а тому змушений продовжувати працювати, де також отримує невеликий дохід. Інших доходів достатніх для утримання колишньої дружини не має. Тому він не має можливості надавати матеріальну допомогу на утримання позивачки, а відтак в задоволенні позову просив відмовити. Позивачка в суді наполягала, що відповідач приховує доходи, які є значними. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебували у шлюбі з 31 січня 1981 року по 22 вересня 2017 року. Зазначене підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу від 31 січня 1981 року [NUMBER] . А також рішенням цього ж суду від 22 вересня 2017 року, яке набрало законної сили, яким шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. З виписки із медичної карти стаціонарного хворого 1467/673 встановлено, що [PERSON] перебувала на стаціонарному лікуванні з 29 березня 2018 року по 08 квітня 2018 року, якій встановлено діагноз ЖКХ. Хронічний панкреатит. Гіпертонічна хвороба ІІ стадія. 1-й ступінь, ризик-3, СН І ст. Багатовузловий зоб. Крім того згідно витягу з історії хвороби № 18119/202944/1046 [PERSON] потребує санаторно-курортного лікування. З довідки про доходи Вишгородського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Київської облатці № 1458 9915 4961 5114 від 06 червня 2019 року встановлено, що [PERSON] перебуває на пенсійному обліку з 09 грудня 2009 року і отримує пенсію за віком, розмір якої складає 1559 грн. Відповідно до довідки ТОВ «Девол-Будмонтаж» № 20 від 09 грудня 2019 року [PERSON] працює головним інженером та з січня 2019 року по листопад 2019 року отримує середньомісячну заробітну плату в розмірі 3600 грн. Про такі ж обставини йдеться й у відомостях з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утримання податків від 08 листопада 2019 року. Встановлено, що позивачка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] з 06 жовтня 2000 року разом з дочкою [PERSON] , що підтверджується довідкою про реєстрацію місця проживання № 3240 від 24 жовтня 2019 року та довідкою № 5264 від 11 листопада 2019 року. Згідно довідки Вишгородського відділу обслуговування громадян Управління обслуговування громадян Головного управління у Київській області Пенсійного фонду № 8496 2447 6444 6414 від 18 липня 2019 року [PERSON] перебуває на пенсійному обліку й отримує пенсію за віком в розмірі 5524,77 грн. Зазначене підтверджується витягом з порталу електронних послуг Управління Пенсійного фонду України. Відповідно до вимог ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Непрацездатним вважається той із подружжя, який досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є особою з інвалідністю I, II чи III групи. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. Згідно ч. 1,2 ст. 76 СК України, розірвання шлюбу не припиняє права особи на утримання, яке виникло у неї за час шлюбу. Після розірвання шлюбу особа має право на утримання, якщо вона стала непрацездатною до розірвання шлюбу або протягом одного року від дня розірвання шлюбу і потребує матеріальної допомоги і якщо її колишній чоловік, колишня дружина може надавати матеріальну допомогу. Особа має право на утримання і тоді, коли вона стала особою з інвалідністю після спливу одного року від дня розірвання шлюбу, якщо її інвалідність була результатом протиправної поведінки щодо неї колишнього чоловіка, колишньої дружини під час шлюбу. Згідно правового висновку викладеного в постанові Верховного Суду України від 16 серпня 2017 у справі № 6-1111цс17 за положеннями частин 2, 4 статті 75 СК України право на утримання (аліменти) має той із подружжя, хто є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати. Непрацездатним вважається той з подружжя, який досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є інвалідом І, ІІ чи ІІІ групи. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. Крім того, згідно правового висновку даного в постанові Верховного Суду України від 13 квітня 2016 у справі № 6-3066цс15 зазначено, що аліментні зобов`язання на утримання одного з подружжя можуть бути призначені за наявності юридичних складових - сукупності певних умов, а саме: перебування в зареєстрованому шлюбі або у фактичних шлюбних відносинах після розірвання шлюбу (стаття 76 СК України); непрацездатність одного з подружжя; потреба в матеріальній допомозі; нижчий від прожиткового рівня матеріального забезпечення. Таким чином право на утримання (аліменти) має непрацездатна особа, яка не забезпечена прожитковим мінімумом. Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» визначено на 2019 рік прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність: з 1 січня 2019 року - 1497 гривень, з 1 липня - 1564 гривні, з 1 грудня - 1638 гривень. З матеріалів справи вбачається, що розмір пенсії позивачки за віком з січня 2019 року по травень 2019 року становив 1 553 грн. 94 коп. Відповідно до ч.3 ст.12,81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Отже судом встановлено, що відповідач, 1957 року народження продовжує тимчасово працювати, отримує невеликий дохід, проте вже досяг пенсійного віку і сам є непрацездатним, з березня 2017 року отримує пенсію. За таких умов судом не встановлено підстав для покладення на відповідача цивільної відповідальності по утриманню такої ж непрацездатної позивачки. При цьому в суді не доведено, що відповідач має значний дохід, який би на майбутнє дозволив би йому утримувати позивачку, будучи також непрацездатним. За таких обставин порушених прав позивачки, які б підлягали захисту, судом не встановлено, а тому в задоволенні позову слід відмовити за недоведеністю й необґрунтованістю.

Outcome: dismissed