Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-23 00:00:00

[PERSON] звернулася до Веселівського районного суду Запорізької області з позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON], 06.04.2000 р. н., у розмірі 500,00 грн. з усіх видів заробітку і додаткової винагороди як за основною роботою, так і за роботою за сумісництвом, щомісяця, починаючи з 21.01.2010 р. і до досягнення дитиною повноліття, батьком якої у свідоцтві про народження записаний відповідач. У судовому засіданні позивач свій позов підтримала і просить суд стягнути з відповідача аліменти в розмірі 500,00 грн. з усіх видів заробітку і додаткової винагороди як за основною роботою, так і за роботою за сумісництвом, але не менше 30-ти відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, на утримання неповнолітнього сина, починаючи з дня подачі заяви до суду і до досягнення ним повноліття. Судові витрати щодо сплати судового збору та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи покласти на відповідача. Відповідач про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчать розписки про одержання судової повістки, але у судове засідання не з'явився і причину своєї неявки суд не повідомив. Відповідно до вимог ч. 4 ст. 169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вислухавши позивача, розглянувши наявність у справі матеріалів та дослідивши їх, суд прийшов до висновку, що позов обгрунтований і підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 24.07.1999 р. відділом реєстрації актів цивільного стану Веселівського районного управління юстиції Запорізької області за актовим записом № 25 був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON]. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], 06.04.2000 р. н., батьком якої у свідоцтві про народження, серії І-ЖС № 057093 від 07.04.2001 р., виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Веселівського районного управління юстиції Запорізької області за актовим записом № 03, записаний відповідач. У жовтні 2009 р. відповідач залишив позивача та їх спільну доньку, забрав свої речі і почав жити окремо. З цього часу шлюбні стосунки між [PERSON] та [PERSON] фактично припинені, спільне господарство не ведуть. Ніяким чином турботу про свою сімю відповідач не виявляє, їхнім життям не цікавиться, матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої дитини не надає. Зі слів позивача [PERSON] вона неодноразово зверталася до відповідача з проханням надавати матеріальну допомогу на утримання їхньої доньки [PERSON], але [PERSON], мотивуючи тим, що ніде не працює і не має постійного заробітку, відмовився надавати будь-яку матеріальну допомогу на утримання дитини. Наведене вище свідчить про те, що між позивачем та відповідачем склалися спірні сімейні правовідносини з приводу утримання дитини. Угоди про добровільну сплату аліментів між позивачем і відповідачем не досягнуто. Інших дітей у відповідача немає, стягнень за виконавчими документами не проводиться. Статтею 180 СК України визначено, що батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Обовязок утримувати дитину є рівною мірою обовязком як матері, так і батька. При вирішенні питання про розмір аліментів, суд, у відповідності до ст. 182 СК України, враховує матеріальне становище платника аліментів. Оскільки у судовому засіданні стало відомо, що відповідач працює не має постійного місця роботи, а його доходи є мінливими, то з нього необхідно стягувати аліменти у твердій грошовій сумі на утримання неповнолітньої доньки, починаючи з дня подачі заяви до суду і до досягнення нею повноліття, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач не є інвалідом і не має обмежень у працевлаштуванні за станом здоровя, крім того, має земельний пай і щорічно отримує від ФГ «Руслан» орендну плату за користування паєм. Тому є підстави вважати, що відповідач має можливість сплачувати аліменти на утримання своєї неповнолітньої доньки у розмірі, визначеному позивачем. Суд приймає до уваги ту обставину, що відповідно до ст. ст. 1 та 2 розділу 1 Закону України ,,Про внесення змін до Сімейного кодексу України щодо збільшення розміру аліментів на дітей № 2901-ІV від 22.09.2005 р., мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача необхідно стягнути на користь держави судовий збір. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, необхідно допустити негайне виконання рішення. На підставі викладеного та ст. ст. 180-182, 184-185, 191, 199 СК України,

Outcome: approved