Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-26 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про усунення перешкод в користуванні власністю шляхом визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням . Позивачка , обгрунтовуючи позовні вимоги , вказує, що згідно Свідоцтва про право на спадщину за законом від 26.07.2012 року вона являється власником житлового будинку [ADDRESS] , в якому зареєстрованим значиться її колишній зять - [PERSON] , відповідач по справі , який перебував у зареєстрованому шлюбі з її донькою [PERSON] до 20.09.2007 року. Відповідач по справі, з 2007 року у вказаному будинку не проживає, не є її членом сім`ї, у будь-яких договірних відносинах вони не перебувають та не перебували . Вона неодноразово зверталася до відповідача з проханням знятись з реєстрації місця проживання , оскільки це створює для неї певні труднощі в користуванні майном, зокрема : укладення договорів оренди , дарування , купівлі-продажу, сплати комунальних платежів , проте останній ігнорує її прохання, тому просить суд усунути перешкоди в користуванні власністю шляхом визнання відповідача таким , що втратив право на користування житловим приміщенням у домоволодінні [ADDRESS] . Представник позивачки [PERSON] в судовому засіданні позов своєї довірительки підтримує в повному обсязі і просить його задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, судовими повістками в порядку, визначеному ст.128 ЦПК України. Суд вважає за можливе вирішити справу у відсутності відповідача на підставі наявних матеріалів з ухваленням заочного рішення. Заслухавши представника позивачки, свідків, вивчивши матеріали справи, суд встановив наступне. Згідно Свідоцтва про право на спадщину за законом від 26.07.2012 року Витягу про державну реєстрацію прав № 35189868 від 16.08.2012 року, технічного паспорту від 16.05.2012 року, [PERSON] є власником житлового будинку [ADDRESS] , у якому зареєстрованим значиться колишній зять позивачки , відповідач по справі - [PERSON] , який з серпня 2007 року у вказаному будинку не проживає і не є членом сім`ї [PERSON] , що підтверджується довідкою Підпилип`янської сільської ради Кам`янець- Подільського району Хмельницької області за № 304 від 09.12.2019 року, актом обстеження матеріально-побутових умов проживання [PERSON] від 02.10.2020 року. Згідно рішення Кам`янець- Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 20.09.2007 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Згідно виписки з по господарської книги №1 , особовий рахунок № [NUMBER] , виданої виконкомом Підпилип`янської сільської ради 21.04.2020 року за № 121 вбачається, що [PERSON] проживає в житловому будинку [ADDRESS] і до складу зареєстрованих осіб входять : [PERSON] ,1974 року народження, [PERSON] ,1994 року народження та [PERSON] ,1971 року народження, який фактично не проживає у вищевказаному домоволодінні з 2007 року . Даний факт підтверджується показами свідків у суді [PERSON] , [PERSON] . Ч.1 ст.383 ЦК України та ст.150 ЖК УРСР закріплені положення , відповідно до яких громадяни , які мають у приватній власності будинок (частину будинку), кватиру , користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб. Відповідно до ч.4 ст.156 ЖК України до членів сім`ї власника відносяться особи , зазначені в ч.2 ст. 64 цього Кодексу, а саме подружжя , їх діти і батьки . Членами сім`ї власника може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство. За змістом зазначених норм правом користування житлом, який знаходиться у власності особи , мають члени сім`ї власника (подружжя, їх діти , батьки) та інші особи , які постійно проживають разом з власником будинку, ведуть з ним спільне господарство , якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Разом з цим , згідно з положеннями статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Зазначена норма матеріального права визначає право власника , у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь-яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення ким саме спричинено порушене право та з яких підстав. Також слід додати, що правовою позицією Верховного Суду України у справі № 6-709 цс16, встановлено, що згідно з положеннями статті 391 ЦК України , власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Аналіз зазначеної норми дає підстави для висновку про те, що власник має право вимагати від осіб, які не є членами його сім`ї , а також не відноситься до кола осіб, які постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарства, усунення порушень свого права власності у будь-який час. Оскільки позивачка [PERSON] являється власником житлового будинку [ADDRESS] , тому вона вправі вимагати усунення перешкод у користуванні належним їй будинком , оскільки відповідач [PERSON] не є членом сім`ї позивачки, спільного господарства вони не ведуть і останній за вищезазначеною адресою не проживає з 2007 року. На підставі вищевикладеного, суд вважає, що позов [PERSON] доведений належними і допустимими доказами та підлягає задоволенню.

Outcome: approved