Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-25 00:00:00

[PERSON] звернулася до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з заявою про встановлення факту смерті, заінтересована особа Ленінський районний у місті Луганську відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області, посилаючись на наступне. Постійним місцем реєстрації заявника є наступна адреса: Україна, [ADDRESS], а її чоловіка, [PERSON], - Україна, [ADDRESS]. 31 серпня 2016 року її чоловік помер у місті Луганськ Луганської області, проте їй було відмовлено у видачі свідоцтва про смерть українського зразка, адже лікарське свідоцтво про смерть та довідка про причини смерті її чоловіка були видані їй на тимчасово окупованій території України у місті Луганськ Луганської області. Встановлення факту смерті [PERSON] потрібно їй з метою отримання свідоцтва про смерть українського зразка. Заявник в судовому засіданні присутня не була, надала заяву про розгляд справи без її участі. Представник заінтересованої особи в судове засідання не зявилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. З матеріалів справи вбачається, що згідно із копією паспорта громадянина України серії ЕК № 778568, виданого Жовтневим РВ УМВС України в Луганській області 03.03.1998 року, [PERSON], [INFO], був зареєстрований з 23.11.1993 року за адресою: Україна, [ADDRESS]. Згідно із копією лікарського свідоцтва про смерть № 864 та довідки про причину смерті, складених за формою первинної облікової документації № 106/о, затверджених Наказом Міністерства охорони здоровя України № 545 від 08.08.2006 року та виданих 01.09.2016 року «Державною установою «Луганська міська багатопрофільна лікарня № 8» Луганської народної республіки», [PERSON], [INFO], помер 31.08.2016 року в місті Луганськ Луганської області, а саме на стаціонарі «Державної установи «Луганська міська багатопрофільна лікарня № 3» Луганської народної республіки» за адресою: Луганська область, місто Луганськ, Артемівський район, квартал Щербакова, будинок 1, у віці 63 років внаслідок ракової інтоксикації, злоякісне новоутворення прямої кишки. Згідно із копією свідоцтва про поховання від 02.09.2016 року, [PERSON] похований 02.09.2016 року на кладовище «Кіровське» м. Луганська. Згідно із копією замовлення на надання ритуальних послуг, вартість ритуальних послуг щодо поховання 02.09.2015 року, о 11-00 годині, [PERSON], [INFO], склала 12600,00 рублів. Згідно із копіями квитанцій до прибуткового касового ордеру від 31.08.2016 року та від 02.09.2016 року, вартість додаткових ритуальних послуг склала 6923,60 рублів. Згідно із копією листа № 184/04-38 Ленінського районного у місті Луганську відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області від 20.09.2016 року, єдиною підставою для державної реєстрації смерті у випадку смерті особи на тимчасово окупованій території є рішення суду про встановлення факту смерті. Суд враховує, що місто Луганськ Луганської області станом на час розгляду цієї справи знаходиться на тимчасово окупованій території України і у відповідності до розпорядження Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2014 року № 1085-р місто Луганськ Луганської області входить до переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. Вказана обставина позбавляє заявника можливості зареєструвати факт смерті свого чоловіка у встановленому Законом порядку. Враховуючи вищевикладені обставини та письмові докази, судом встановлено, що [PERSON], [INFO], громадянин України, уродженець [INFO], Україна, помер 31 серпня 2016 року у місті Луганськ Луганської області у віці 63 років. При цьому органи державної реєстрації актів цивільного стану на території України, яка підконтрольна органам влади України, не можуть зареєструвати факт його смерті, адже лікарське свідоцтво про смерть [PERSON] видано установою «Луганської народної республіки». Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що обставини, викладені заявником у заяві в обґрунтування своїх вимог є достовірними, підтверджені письмовими доказами, сумніву у суду не викликають і вважаються судом доведеними, у звязку із чим заява [PERSON] про встановлення факту смерті [PERSON] підлягає задоволенню. У відповідності до ст. 367 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення.

Outcome: approved