Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-18 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із позовною заявою до [PERSON], [PERSON], треті особи: [PERSON], [PERSON], Ладижинська міська рада Вінницької області про визнання осіб такими що втратили право користування житловим приміщенням. В позовній заяві зазначила, що в квартирі [ADDRESS] зареєстровані [PERSON]; [PERSON]; неповнолітня дитина [PERSON]; [PERSON] та неповнолітня дитина [PERSON]. Вона з [PERSON] є подружжям, [PERSON] їх дочка, неповнолітні діти [PERSON] та [PERSON] діти [PERSON] Над неповнолітньою [PERSON] вона встановила опікунство. Квартира в якій вона проживає не приватизована. Більше ніж шість місяців [PERSON] та її неповнолітня дитина [PERSON] не проживають в квартирі [ADDRESS]. Де саме вони проживають їй не відомо, так як вони з [PERSON] не спілкуються. Будь-яких перешкод чи насильницьких дій щодо перешкоджання [PERSON] в проживанні в даній квартирі ними не чиниться. Особистий рахунок по сплаті за житлово-комунальні послуги відкрито на ім'я її чоловіка [PERSON]. Вона разом з чоловіком сплачують за комунальні послуги із розрахунку за кожну із зареєстрованих в квартирі осіб. Тому, вона звернулася в суд та просила визнати [PERSON] та неповнолітнього [PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщенням. Позивач в судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву згідно якої просила справу розглянути в її відсутність. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує . Відповідачі [PERSON] та [PERSON] будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилися. Заяв про розгляд справи за їх відсутності до суду не подали. Відповідачі викликалися за адресою їх місця реєстрації. Третя особа [PERSON] та законний представник третьої особи [PERSON] в судове засідання не зявилися, однак подали до суду заяви, в яких позовні вимоги позивача підтримують. Представник третьої особи Ладижинської міської ради, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився. Заяв про розгляд справи за його відсутності до суду не подав. Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи наведене, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно з ст. 9 ЖК України ніхто не може бути виселений із займаного ним приміщення або обмежений у праві користуватись жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони здійснюються в суперечності з призначенням цих прав чи з порушенням прав інших громадян. Відповідно до ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його родини за ними зберігається житлове приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутніми з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовженим наймачем, а в разі спору судом. Частиною 1 статті 64 ЖК України визначено, що члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім'ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов'язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім'ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов'язки, як наймач та члени його сім'ї (ч. ч. 2, 3 ст. 64 ЖК України). Відповідно до ч.4 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров'я, в якому вона проживає. Згідно роз'яснення Пленуму Верховного Суду України в п. 10 постанови № 2 від 12.04.1985 року «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового Кодексу України» у справах про визнання наймача або члена його сім`ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст. 71 Житлового Кодексу України) необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім`ї тощо) суд може продовжити пропущений строк. Судом встановлено, що в квартирі [ADDRESS] зареєстровані [PERSON]; [PERSON]; неповнолітня дитина [PERSON]; [PERSON] та неповнолітня дитина [PERSON], що підтверджується наданою виконавчим комітетом Ладижинської міської ради Вінницької області на запит адвоката довідкою №2-20-9827 від 30.11.2017 року. З копії ордеру №1995 виданого виконавчим комітетом Ладижинської міської ради народних депутатів 03.11.1992 року вбачається, що [PERSON], для сім`ї із чотирьох чоловік, надано квартиру [ADDRESS]. З копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] вбачається, що [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 23.09.1979 року. Після укладення шлюбу дружині присвоєно прізвище «[PERSON]». З копії рішення Ладижинського міського суду Вінницької області від 24.05.2012 року вбачається, що [PERSON] призначено опікуном над [PERSON]. З акту обстеження житлового приміщення КП «Ладжитлосервіс» у складі комісії вбачається, що 20.11.2017 року було проведено обстеження житлового приміщення за адресою: [ADDRESS]. Даним актом обстеження встановлено, що зі слів сусідки [PERSON], яка проживає в кв. 19 цього ж будинку та сусіда [PERSON], який проживає в кв. 16 вбачається, що [PERSON] та [PERSON] в [ADDRESS] не проживають. Також, з письмових пояснень [PERSON] та законного представника [PERSON] - [PERSON] вбачається, що [PERSON] та її неповнолітня дитина [PERSON] не проживають в квартирі [ADDRESS] більше ніж шість місяців. [PERSON] не приймає участі в утриманні житла, не виконує обов'язків квартнаймача. За змістом ст. 16 ЦК України особа, яка вважає, що її право порушене, може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права, який, як правило, визначається спеціальним законом (Цивільний Кодекс чи інший акт цивільного законодавства), що регламентує конкретні цивільні правовідносини. Тому суд вважає, що [PERSON], як користувача майна, має право вимагати усунення перешкод у здійснення нею права користування майном шляхом визнання [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщенням. Такий висновок суду повністю узгоджується із правовою позицією, викладеною Верховним Судом України в постанові від 16.01.2012 року по справі № 6-57цс11. Відповідно до вказаного рішення Верховного Суду України, зазначено, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред'явивши разом з тим одну із таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою. Таким чином вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (ст. ст. 71, 72, 116, 156 ЖК України; ст. 405 ЦК України). Судом встановлено, що відповідач [PERSON] була членом сім'ї наймача житлового приміщення - квартири [ADDRESS] Однак вона втратила право користування цим житлом, так як була відсутня понад шість місяців. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] будучи зареєстрованими в належній позивачу квартирі, тривалий час не проживають в ній, а тому обмежують право позивача на користування даною квартирою. При цьому судом не встановлено жодних поважних причин, які б перешкоджали [PERSON] користуватись квартирою. Виходячи із наведеного, суд вважає, що позовні вимоги позивача знайшли своє підтвердження в судовому засіданні і підлягають задоволенню. Оскільки рішення ухвалено на користь позивача, то судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються на відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: approved