Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-14 00:00:00

[PERSON] звернулася до Рівненського міського суду Рівненської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. В обгрунтування позовних вимог вказує на те, що 26 лютого 1993 року вона зареєстровала шлюб з відповідачем [PERSON] у Відділі ЗАГС м. Рівне, про що зроблено актовий запис № 298. Від шлюбу мають двох дітей. Неповнолітнім є син [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідчем не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними та відмінністю поглядів на життя. Конфлікти у сім»ї виникають на грунті зловживання відповідачем алкогольними напоями. За час шлюбу вона з відповідачем кілька разів проживали окремо. Однак відповідач продовжує зловживати спиртним. Відповідач отримує кредити, які використовує на власні потреби, а сплачує кредити нерідко вона. З цих причин у них постійно виникають сварки, мимовільними свідками яких стають їхні діти. Це спричиняє страждання не лише їй, а й їхнім дітям, особливо неповнолітньому сину, негативно позначається на його фізичному та психологічному здоров»ї. У неї з відповідачем склались діаметрально-протилежні погляди на шлюб, сім»ю, їхні права та обов»язки як чоловіка і дружини та як батьків. Відповідач не займається доглядом та вихованням дітей, матеріальну допомогу на утримання неповнолітнього сина надає зрідка та в незначних розмірах. Сімейних відносин, які засновані на почутті взаємної любові, поваги, дружби та взаємодопомоги між нею та відповідачем немає, спільного господарства не ведуть. Вважає, що шлюбні відносини існують лише формально, подальше спільне життя як подружжя та збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам. Просить суд розірвати шлюб, неповнолітнього сина - [PERSON] залишити їй на виховання, стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі ? частки від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття, стягнути з відповідача судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп. В судовому засіданні позивачка [PERSON] підтримала позовні вимоги та просить суд їх задоволити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю, не заперечує щодо їх задоволення. Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони з 26 лютого 1993 року зареєстрували шлюб у Відділі ЗАГС м. Рівне, про що зроблено актовий запис № 298. Сторони від шлюбу мають двох дітей. Неповнолітнім є син [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд прийшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Сторони втратили один до одного почуття любові, довіри і поваги, не ведуть спільного господарства, отже шлюб існує формально. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. Згідно статті 180 Сімейного кодексу України: батьки зобов′язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Згідно п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України Про судовий збір, від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Аналізуючи наведені норми, суд приходить до висновку, що судові витрати, щодо стягнення аліментів необхідно стягнути з відповідача в прибуток держави, а судові витрати в розмірі 551,20 грн. за позовну вимогу про розірвання шлюбу слід стягнути з відповідача на користь позивача. На підставі ст.ст. 110, 112, 180, 182, 184, 191 СК України,

Outcome: approved