Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-15 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із вказаним позовом, мотивуючи заяву тим, що [INFO] померла [PERSON] , по смерті якої залишилося спадкове майно, а саме: житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що за адресою: [ADDRESS] та земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства, площею 1,66 га. Ще за життя спадкодавець посвідчила заповіт на ім`я [PERSON] , яка прийняла спадщину шляхом спільного проживання зі спадкодавцем на час смерті. Іншими спадкоємцями є [PERSON] , [PERSON] ,проте вони у встановленому законом порядку спадщину не прийняли. У зв`язку з відсутністю у спадкодавця правовстановлюючих документів про право власності на вказане спадкове майно, [PERSON] відмовлено в нотаріальному оформленні спадкових прав, тому просила суд визнати за нею в порядку спадкування за заповітом право власності на вищевказане майно. Ухвалою Маневицького районного суду Волинської області від 17 вересня 2019 року залучено до участі в даній справі Маневицьку районну державну адміністрацію Волинської області в якості співвідповідача. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, однак подала до суду заяву з проханням проводити розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила задовольнити. Відповідачі Довжицька сільська рада Маневицького району Волинської області, Маневицька районна державна адміністрація Волинської області, кожен зокрема, свого представника для участі в розгляді справи не направили, проте подали до суду подали заяви з проханням проводити розгляд справи у відсутності їх представника, позов визнають, щодо його задоволення не заперечують. Від відповідачів [PERSON] , [PERSON] , кожного зокрема, до суду надійшли заяви про розгляд справи у їх відсутності, позов визнають, не заперечують щодо задоволення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з цим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Інших заяв та клопотань під час підготовчого провадження від сторін не надходило. Відповідачами не було подано відзиву на позовну заяву. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши письмові докази у справі та проаналізувавши їх в сукупності, суд приходить висновку про задоволення позову з огляду на наступне. Відповідно до ст. ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців); спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1233 ЦК України встановлено, що заповіт є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1235, ч. 1 ст. 1236 цього ж Кодексу заповідач може призначати своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Заповідач має право охопити заповітом права та обов`язки, які йому належать на момент складання заповіту, а також ті права та обов`язки, які можуть йому належати в майбутньому. Згідно з ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ст. 1270 Цивільного кодексу України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , яка ще за життя 4 вересня 2003 року посвідчила заповіт, згідно якого все своє майно заповіла [PERSON] , що підтверджується матеріалами справи (а.с. 6, 25). Відповідно до витягу з погосподарської книги № 4 за 2001-2005 роки та довідки Довжицької сільської ради Маневицького району № 1446 від 6 серпня 2018 року по особовому рахунку № [NUMBER] будинок з надвірними будівлями і спорудами, що за адресою: [ADDRESS] належить [PERSON] , яка до дня смерті була зареєстрована та проживала за вказаною адресою. [PERSON] постійно була зареєстрована за вказаною адресою та прийняла спадщину шляхом спільного проживання зі спадкодавцем. 4 вересня 2003 року [PERSON] посвідчила заповіт на ім`я позивача. Іншими спадкоємцями є [PERSON] та [PERSON] , проте вони позов визнали та не заперечують щодо його задоволення (а.с. 7, 8, 46, 47). Згідно Державних актів на право приватної власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 6 березня 2003 року [PERSON] є власником земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, площею 1,66 га, яка розташована на території Довжицької сільської ради Маневицького району Волинської області (а.с. 11-24). Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 963/02-31 від 15 липня 2019 року позивачу [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на ім`я спадкодавця, та які підтверджують право власності на спадкове майно (а.с. 27). Відповідно до повідомлення Маневицької державної нотаріальної контори Волинської області № 1370/01-16 від 10 жовтня 2019 року після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] заведена спадкова справа № 281 за 2019 рік. 15 липня 2019 року з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину звернувся [PERSON] від імені [PERSON] (а.с. 48-51). Згідно висновку Маневицького архітектурно - планувального підприємства від 23 серпня 2018 року житловий будинок та господарські будівлі, що знаходяться в [ADDRESS] , відповідають діючим державним будівельним, санітарним і пожежним нормам (а.с. 9). Зважаючи на вищевикладене та беручи до уваги те, що [PERSON] є спадкоємцем за заповітом, прийняла спадщину в встановлений законом строк та спосіб, суд приходить висновку про доцільність визнання за нею права власності на вказане спадкове майно. На підставі ст.ст. 1216, 1217, 1233, 1235, 1236, 1268, 1270 ЦК України,

Outcome: approved