Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-09 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що 15 червня 1991 року у Фрунзенському відділі реєстрації актів громадянського стану міста Харкова уклала шлюбз [PERSON] , від подружнього життя з яким [INFO] народилась донька - [PERSON] , що знаходиться на її утриманні. [PERSON] вказала, що особисте життя з відповідачем не склалось, на теперішній час подружні стосунки з ним відсутні, спільне господарство не ведеться. Останнім часом [PERSON] агресивно поводиться з нею та їхньою спільною дитиною, чинить психологічний тиск. Позивач зазначила, що після розірвання шлюбу дитина залишиться мешкати разом з нею та надалі виявила бажання іменуватися прізвищем « [PERSON] ». Посилаючись на викладені обставини, позивач просила розірвати шлюб, зареєстрований з відповідачем. Ухвалою судді Фрунзенського районного суду м. Харкова від 05 червня 2019 року відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. В підготовче судове засідання [PERSON] не з`явилась, через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи за її відсутності, якою позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Позивач зазначила, що з липня 2018 року шлюбні відносини з відповідачем припинені, з цього часу спільне господарство не ведеться, проте мешкають разом. Вказала, що майновий спір з [PERSON] має намір вирішити в іншому процесі. В підготовче судове засідання [PERSON] не з`явився, через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи за його відсутності, якою надав згоду на розірвання шлюбу, однак зазначив, що заперечує проти поділу судового збору з позивачем. Враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до наступного. Згідно матеріалів справи, 15 червня 1991 року у Фрунзенському відділі реєстрації актів громадянського стану міста Харкова [PERSON] уклав шлюбз [PERSON] , про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за № 369. Після одруження [PERSON] присвоєно прізвище « [PERSON] » (Свідоцтво про одруження [NUMBER] , повторно видане 17 березня 2000 року). Від подружнього життя [INFO] народилась [PERSON] , батьками якої в Свідоцтві про народження Серії [NUMBER] , виданому 10 травня 2006 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Фрунзенського районного управління юстиції міста Харкова,записано сторін по справі -[PERSON] та [PERSON] . Статтею 51 Конституції України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Згідно наданої позивачем заяви, з липня 2018 року сторони припинили шлюбні відносини та ведення спільного господарства, проте мешкають разом. Майновий спір позивач має намір вирішити в іншому процесі. Після розірвання шлюбу спільна дитина сторін [PERSON] залишиться мешкати разом з матір`ю[PERSON] . Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судовим розглядом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам. З урахуванням викладеного, суд вважає позовні вимоги [PERSON] обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Частиною третьою статті 200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. З огляду на визнання відповідачем позову, суд вважає можливим ухвалити рішення в підготовчому засіданні. Положеннями ст. 113 СК України закріплено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем. Враховуючи, що у зв`язку з реєстрацією шлюбу позивачем змінено прізвище та після розірвання шлюбу остання виявила бажання надалі іменуватися ним, вимога [PERSON] підлягає задоволенню. Питання про розподіл судових витрат між сторонами суд вирішує відповідно до положень ст. 141 ЦПК України. За частиною першою вищевказаної статті, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно квитанції № 0.0.1372022557.1 від 04 червня 2019 року, за подання до суду позовної заяви [PERSON] сплачено судовий збір в розмірі 768,40 грн., який, не зважаючи на незгоду [PERSON] , підлягає стягненню з останнього на її користь, що відповідає вимогам ч. 1 ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved