overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-13 00:00:00

[PERSON] звернулася до Суворовського районного суду м. Одеси з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що подружнє життя не склалося через різні погляди на життя та різні характери. Сторони мають спільного неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Сторони проживають окремо з жовтня 2015 р., припинили шлюбні відносини та ведення спільного господарства. Позивач вважає, що примирення не можливе, шлюб існує формально, тому підлягає розірванню. \~В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити. Також зазначила, що вона з сином, не бажаючи жити в зоні АТО, в жовтня 2015 р. переїхала жити до м. Одеси, а відповідач залишився проживати в [INFO]. Вже півтора роки сторони проживають окремо, у відповідача нова сімя, примирення не можливе. Також позивач не заперечувала проти заочного розгляду справи. Судом здійснено всі можливі заходи відповідно до вимог ч.5 ст74 ЦПК України щодо повідомлення відповідача про дату, місце та час судового засідання, заяв про відкладення розгляду справи на адресу суду не надходило. Суд зі згоди позивача\~ проводить заочний розгляд справи на підставі наявних в матеріалах справи доказів, відповідно до вимог ст.224 ЦПК України. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони зареєстрували шлюб 11 серпня 2012 року у виконавчому комітеті Ольховатської селищної ради м. Єнакієве Донецької області, актовий запис №9 (а.с.3). Позивач та відповідач мають спільного неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с.9). Причинами розпаду сімї стали різні погляди на життя та різні характери, у звязку з чим сторони не підтримують подружніх відносин, як вказує позивач, примирення між сторонами не можливе і шлюб носить тільки формальний характер. Згідно ст.111 Сімейного кодексу України суд вживає заходи щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Відповідно до вимог ч.1 ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Враховуючи причину розірвання шлюбу та не бажання позивача\~ примиритися, суд вважає, що надавати строк для примирення недоцільно, тому що це суперечить моральним засадам суспільства. Отже, суд приходить до висновку, що вимоги позивача обґрунтовані і доказані, а шлюб слід розірвати, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-18 00:00:00

[PERSON] звернулася до Суворовського районного суду м. Одеси з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що подружнє життя не склалося через різні погляди на сімейне життя та обов'язки, внаслідок чого дуже часто виникали суперечки. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Вказуючи на те, що шлюб носить формальний характер, сторони не підтримують шлюбних стосунків з травня 2016 р., спільного господарства не ведуть, проживають окремо, тому позивач вважає, що примирення з відповідачем, подальше спільне життя і збереження шлюбу не можливе. Сторони у судове засідання не з'явилися. Про час і місце слухання справи повідомлені належним чином. В матеріалах справи є заява позивача про підтримання позовних вимог і розгляд справи у її відсутності, в якій вона також не заперечувала проти заочного розгляду справи та зазначила про неможливість примирення з відповідачем. Відповідач в м.Одесі та Одеській області не зареєстрований, тому відповідно до вимог ч.9 ст.74 ЦПК України він повідомлявся шляхом опублікування оголошення про виклик у газеті «Одеські вісті». Суд зі згоди позивача проводить заочний розгляд справи на підставі наявних в матеріалах справи доказів, відповідно до вимог ст.224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони зареєстрували шлюб 30.03.2013 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Калінінського районного управління юстиції у м. Донецьку, актовий запис №116 (а.с.4). Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Причинами розпаду сім'ї стали різні погляди на сімейне життя та обов'язки, у зв'язку з чим сторони не підтримують подружні відносини, як вказує позивач, примирення між сторонами не можливе. Згідно ст.111 СК України суд вживає заходи щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Відповідно до вимог ч.1 ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Враховуючи причини розірвання шлюбу та не бажання позивача примиритися, суд вважає, що надавати строк для примирення недоцільно, тому що це суперечить моральним засадам суспільства. Отже, суд приходить до висновку, що вимоги позивача обґрунтовані і доказані, а шлюб слід розірвати, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-22 00:00:00

[PERSON] звернулася до Суворовського районного суду м. Одеси з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що подружнє життя не склалося через різні погляди на сімейне життя та обовязки, внаслідок чого дуже часто виникали суперечки. Позивач пропонувала розірвати шлюб через органи ДРАЦС, оскільки дітей від шлюбу у подружжя немає, але відповідач ухиляється від явки до органів ДРАЦС для подачі спільної заяви. Вказуючи на те, що шлюб носить формальний характер, сторони не підтримують шлюбних стосунків, спільного господарства не ведуть, позивач вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу не можливе. Сторони у судове засідання не зявилися. Про час і місце слухання справи повідомлені належним чином. В матеріалах справи є заява позивача про підтримання позовних вимог і розгляд справи у її відсутності, в якій вона також не заперечувала проти заочного розгляду справи та зазначила про неможливість примирення з відповідачем. Відповідач в м.Одесі та Одеській області не зареєстрований, тому відповідно до вимог ч.9 ст.74 ЦПК України він повідомлявся шляхом опублікування оголошення про виклик у газеті «Одеські вісті». Суд зі згоди позивача\~ проводить заочний розгляд справи на підставі наявних в матеріалах справи доказів, відповідно до вимог ст.224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони зареєстрували шлюб 18.03.2016 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Суворовському районі Одеського міського управління юстиції, актовий запис №251 (а.с.5). Від шлюбу у подружжя дітей немає. Причинами розпаду сімї стали різні погляди на сімейне життя та обовязки, у звязку з чим сторони не підтримують подружні відносини, як вказує позивач, примирення між сторонами не можливе. Згідно ст.111 СК України суд вживає заходи щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Відповідно до вимог ч.1 ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Враховуючи причини розірвання шлюбу та не бажання позивача\~ примиритися, суд вважає, що надавати строк для примирення недоцільно, тому що це суперечить моральним засадам суспільства. Отже, суд приходить до висновку, що вимоги позивача обґрунтовані і доказані, а шлюб слід розірвати, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-22 00:00:00

[PERSON] звернулася до Суворовського районного суду м. Одеси з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що подружнє життя не склалося через різні погляди на сімейне життя та обовязки, втрату взаємного почуття любові, внаслідок чого часто виникали суперечки. Сторони припинили сімейні відносини та ведення спільного господарства. Від даного шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачем. [PERSON] вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити її інтересам, сімя фактично розпалася, шлюб носить формальний характер, примирення з відповідачем не можливе. Сторони у судове засідання не зявилися. Про час і місце слухання справи повідомлені належним чином. В матеріалах справи є заява позивача про підтримання позовних вимог і розгляд справи у її відсутності, в якій вона також не заперечувала проти заочного розгляду справи та зазначила про неможливість примирення з відповідачем. Відповідач в м.Одесі та Одеській області не зареєстрований, тому відповідно до вимог ч.9 ст.74 ЦПК України він повідомлявся шляхом опублікування оголошення про виклик у газеті «Одеські вісті». Суд зі згоди позивача\~ проводить заочний розгляд справи на підставі наявних в матеріалах справи доказів, відповідно до вимог ст.224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони зареєстрували шлюб 26.06.2014 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Суворовському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, актовий запис №840 (а.с.3). Від шлюбу подружжя має малолітню доньку [PERSON], [INFO] (а.с.6). Причинами розпаду сімї стали різні погляди на сімейне життя та обовязки, втрата взаємного почуття любові, у звязку з чим сторони не підтримують подружні відносини, проживають окремо, як вказує позивач, примирення між сторонами не можливе. Згідно ст.111 СК України суд вживає заходи щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Відповідно до вимог ч.1 ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Враховуючи причини розірвання шлюбу та не бажання позивача\~ примиритися, суд вважає, що надавати строк для примирення недоцільно, тому що це суперечить моральним засадам суспільства. Отже, суд приходить до висновку, що вимоги позивача обґрунтовані і доказані, а шлюб слід розірвати, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-03 00:00:00

[PERSON] звернулася до Суворовського районного суду м. Одеси з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що подружнє життя не склалося через різні погляди на сімейне життя та обов'язки, різні характери, внаслідок чого дуже часто виникали суперечки і з 2013р. сторони проживають окремо. Позивач пропонувала розірвати шлюб через органи ДРАЦС, оскільки дітей від шлюбу у подружжя немає, але відповідач ухиляється від явки до органів ДРАЦС для подачі спільної заяви. Вказуючи на те, що шлюб носить формальний характер, сторони не підтримують шлюбних стосунків, спільного господарства не ведуть, позивач створила вже нову сім'ю, а тому вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу не можливе. Сторони у судове засідання не з'явилися. Про час і місце слухання справи повідомлені належним чином. В матеріалах справи є заява позивача про підтримання позовних вимог і розгляд справи у її відсутності, в якій вона також не заперечувала проти заочного розгляду справи та зазначила про неможливість примирення з відповідачем. Відповідач в м.Одесі та Одеській області не зареєстрований, тому відповідно до вимог ч.9 ст.74 ЦПК України він повідомлявся шляхом опублікування оголошення про виклик у газеті «Одеські вісті». Суд зі згоди позивача проводить заочний розгляд справи на підставі наявних в матеріалах справи доказів, відповідно до вимог ст.224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони зареєстрували шлюб 16.07.2010 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис №706 (а.с.4). Від шлюбу у подружжя дітей немає. Причинами розпаду сім'ї стали різні погляди на сімейне життя та обов'язки, у зв'язку з чим сторони не підтримують подружні відносини, як вказує позивач, примирення між сторонами не можливе. Згідно ст.111 СК України суд вживає заходи щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Відповідно до вимог ч.1 ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Враховуючи причини розірвання шлюбу та не бажання позивача примиритися, суд вважає, що надавати строк для примирення недоцільно, тому що це суперечить моральним засадам суспільства. Отже, суд приходить до висновку, що вимоги позивача обґрунтовані і доказані, а шлюб слід розірвати, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-19 00:00:00

[PERSON] звернулася до Суворовського районного суду м. Одеси з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що подружнє життя не склалося через\~суперечки з приводу матеріального забезпечення сімї. Сторони мають спільного неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Відповідач з 2015 р. проживає окремо. Сторони припинили шлюбні відносини та ведення спільного господарства. Позивач вважає, що примирення не можливе, шлюб існує формально, тому підлягає розірванню. \~Сторони у засідання не зявилися, були повідомлені належним чином. В матеріалах справи є заява позивача про підтримання позовних вимог, на примирення не згодна,\~ розгляд справи просила проводити у її відсутність. Від відповідача письмові заперечення та\~ заява про відкладення розгляду справи не надходили. Суд зі згоди позивача\~ проводить заочний розгляд справи на підставі наявних в матеріалах справи доказів, відповідно до вимог ст.224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони зареєстрували шлюб 17 вересня 2014 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Суворовському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, актовий запис №1509(а.с.3). Позивач та відповідач мають спільного неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с.7). Причинами розпаду сімї стали суперечки з приводу матеріального забезпечення сімї, у звязку з чим сторони не підтримують подружніх відносин, як вказує позивач, примирення між сторонами не можливе і шлюб носить тільки формальний характер. Згідно ст.111 Сімейного кодексу України суд вживає заходи щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Відповідно до вимог ч.1 ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Враховуючи причину розірвання шлюбу та не бажання позивача\~ примиритися, суд вважає, що надавати строк для примирення недоцільно, тому що це суперечить моральним засадам суспільства. Отже, суд приходить до висновку, що вимоги позивача обґрунтовані і доказані, а шлюб слід розірвати, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-15 00:00:00

[PERSON] звернулася до суд в інтересах неповнолітньої дитини: [PERSON] з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала та суду пояснила, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 2012 року по 2015 рік. Від даного шлюбу у них є неповнолітня дитина, дочка [PERSON], [INFO]. З того моменту, як вона почала сама проживати з дитиною, відповідач перестав виконувати свої батьківські обовязки, тобто не спілкується з дитиною, не цікавиться ним та не допомагає матеріально. У звязку з цим 26.05.2016 року, вона звернулася до комісії з питань захисту прав дітей при Косівській районній державній адміністрації з проханням розглянути питання про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача. 28.10.2016 року згідно висновку комісії є всі підстави для позбавлення [PERSON] батьківських рпав. Тому вона просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав, просить відмовити в задоволенні позову. Представник третьої особи органу опіки та піклування Косівської РДА [PERSON] в судове засідання не зявився та подав заяву про розгляд справи без його участі, в якій підтримав позовні вимоги та просить їх задовольнити. Вивчивши матеріали справи суд вважає, що позов слід задовольнити, оскільки відповідач [PERSON] є батьком неповнолітньої дитини, що стверджується копією свідоцтва про народження дитини (а.с. 8). Відповідно до цього у нього є обовязок по вихованню дитини, але він цього не виконує умисно. Також при вирішенні питання про задоволення позову суд враховує висновок ради опіки і піклування, в якому зазначено про доцільність позбавлення відповідачки батьківських прав з метою захисту інтересів дитини в майбутньому (а.с. 6); Актом обстеження матеріально-побутових умов проживання [PERSON], видно, що вона проживає зі своєю неповнолітнім сином, (а.с. 12), а також довідкою Косівської міської ради від 30.11.2016 року за № 4884 про те, що у [PERSON] на утриманні є неповнолітня дитина (а.с. 10). Довідкою Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області Косівського РВ ДВС від 07.01.2016 року підтверджується те, що у [PERSON] станом на 31.01.2016 року нікому аліменти не сплачує. (а.с. 11). Згідно ст. 164 ч.2 п.2 СК України підставою для позбавлення батьківських прав є ухилення від виконання своїх обовязків по вихованню дитини. На підставі ст.ст. 164 166, СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-26 00:00:00

[PERSON] звернулася до суд з заявою про визнання факту не проживання зі спадкодавцем. На обґрунтування своїх вимог зазначила [INFO] помер її батько [PERSON] . Із батьком була зареєстрована [PERSON] , яка на протязі тривалого часу (більше 5 років) разом з ним не проживала, постійно перебуває за межами України. Позивачка в судове засідання не з`явилася, у заяві просить розглянути справу за її відсутності. Відповідачка подала до суду заяву, в якій просить розглядати справу в її відсутності, позовні вимоги визнає. Заінтересована особа в судове засідання не з`явилася, причини неявки суду невідомі. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи та відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи та подані докази оцінивши їх належність, допустимість достовірність як окремо так і взаємний їх зв`язок, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити повністю з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 19 лютого 2019 року (а.с.8). Згідно довідки Буйволівської сільської ради Ярмолинецького району Хмельницької області від 21 лютого 2019 року за №121, [PERSON] дійсно зареєстрована за адресою: [ADDRESS] .(а.с. 9) В заяві [PERSON] зазначається, що вона позовні вимоги визнає, проти задоволення позову не заперечує та вказала, що дійсно на протязі останніх п`яти років та на час смерті із [PERSON] не проживала разом та не веле спільного господарства. (а.с. 17) Згідно з частиною четвертою статті 206 Цивільного процесуального кодексу України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-04 00:00:00

[PERSON] звернулася до суд з заявою про встановлення факту, що [PERSON] був її батьком. В підтвердження вимог заяви зазначає, що 7 січня 2000 року в с. Містковичі Самбірського району Львівської області помер її батько [PERSON]. У зв'язку з його смертю відкрилася спадщина на його майно. За життя батько все належне йому майно заповів їй та ї брату [PERSON]. Брат помер 27.05.2001. Тому, інших спадкоємців немає. Проте в нотаріальному порядку успадкувати майно батька не може, тому що у її свідоцтві про народження зазначено прізвище Данько, тоді як прізвище батька [PERSON]. Заявник в судове засідання не з'явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності. Заінтересована особа Бабинська сільська рада Самбірського району Львівської області в судове засідання представника не направила, хоча належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи, а тому суд вважає за можливе розглядати справу у їх відсутності. З'ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст.256 ЦПК України суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки та від нього залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб. З копії свідоцтва про смерть вбачається, що [PERSON] помер 07 січня 2000 року в с. Містковичі Самбірського району Львівської області. Брат позивача [PERSON] помер 27 травня 2001 року, що стверджується свідоцтвом про смерть серія І-СГ № 209608. Позивач [PERSON] народилася 04 березня 1953 року в с. Мистковичі Самбірського району Львівської області, а її батьками були [PERSON], та [PERSON], що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження серії І-СГ № 340511. Довідкою відділу РАЦС Золочівського РУЮ № 395/0-50 стверджується, що [PERSON] та [PERSON] одружилися 21 вересня 1974 року та після одруження дружина перейшла на прізвище [PERSON]. З дублікату заповіту від 01 липня 1991 року вбачається, що [PERSON] заповів все своє майно [PERSON] та [PERSON] в однакових долях. Довідкою Містковицької сільської ради № 23/272 від 06.03.2000 встановлено, що [PERSON] до дня своєї смерті проживав у [INFO]. Іншою довідкою цієї ради № 23/309 від 10.04.2000 стверджується, що [PERSON] похоронила батька [PERSON] за власний рахунок. Отже в судовому засіданні встановлено, що батько позивача у її свідоцтві про народження зазначений як [PERSON], проте спадкодавець у власних документах значиться як [PERSON] З огляду на зазначені обставини, суд вважає, що факт родинних відносин [PERSON] та [PERSON] доведеним, а тому заяву слід задовольнити.

Outcome: approved