Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-30 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON], про розірвання шлюбу. У позові вказувала, що 01.10.1983 року зареєстрували шлюб з [PERSON] у виконкомі Берегометської селищної ради Вижницького району Чернівецької області, актовий запис №60. В шлюбі неповнолітніх дітей немає. Посилалася на те, що їх сімейні стосунки давно розладились. Їх нічого не пов'язує. Вона давно зрозуміла, що одружившись з відповідачем, зробила помилку, так як вони є абсолютно різними людьми, у них різний світогляд, різне бачення і розуміння сенсу життя, різний критерій життєвих, моральних і духовних цінностей. З відповідачем разом не проживають більше 15 років. Він давно залишив її з неповнолітніми дітьми, не платив аліменти, не займався ні вихованням, ні утриманням дітей. Ніколи не навідувався до дітей, не спілкувався з ними. Відповідач проживав у фактичних шлюбних відносинах з іншою жінкою. Подальше спільне життя і збереження шлюбу з відповідачем вже давно суперечить і надалі буде суперечити її інтересам. Їх сім'я існує формально, вони не спілкуються, збереження їх шлюбу неможливе. Вона не може розірвати шлюб через органи РАЦСу, бо відповідач забрав свідоцтво про шлюб і не бажає розірвати шлюб через органи РАЦСу. Просила розірвати шлюб, укладений між нею та [PERSON], зареєстрований у виконкомі Берегометської селищної ради Вижницького району Чернівецької області 01.10.1983 року, актовий запис №60. Судові витрати та витрати пов'язані з наданням їй правової допомоги покласти на відповідача, як винного в розпаді їх сімї. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, в адресованій суду заяві просила справу розглядати за її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю. Проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, будучи належно повідомленим про місце, день та годину слухання справи, причини неявки суду не повідомив. Оскільки позивач не заперечує проти винесення заочного рішення по справі, то суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Судом установлено, що 01.10.1983 року [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] зареєстрували шлюб у виконавчому комітеті Берегометської селищної ради Вижницького району Чернівецької області, актовий запис №60, що підтверджується Витягом є Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища №00012731728 від 11.09.2013 року, наданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вижницького районного управління юстиції у Чернівецькій області та копією свідоцтва про укладення шлюбу серія І-МИ №349947 від 01.10.1983 року. Після реєстрації шлюбу [PERSON] прийняла прізвище Клим. В шлюбі неповнолітніх дітей немає. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» міститься роз'яснення про те, що проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Приписами ч.3 ст.10 та ч.ч.1, 4 ст.60 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом установлено, що шлюб між сторонами існує формально, шлюбні відносини фактично припинено більше пятнадцяти років, спільного господарства сторони не ведуть. Позивач на примирення не згідна, вона довела, що подальше збереження шлюбу суперечить її інтересам, сім'я розпалась остаточно, а тому позов підлягає задоволенню. Це підтверджено дослідженими в суді належними доказами. Виходячи з наведеного, суд вважає, що позов підлягає до задоволення із стягненням з відповідача на користь позивача витрат по сплаті судового збору відповідно до вимог ст.88 ЦПК України. Доказів понесення позивачем витрат на правову допомогу суду не надано. На підставі ст.ст.110, 112, 114 СК України,

Outcome: approved