Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-22 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом про стягнення з [PERSON] в її користь аліментів на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] [INFO] в розмірі ? частина із всіх видів заробітку (доходу) до досягнення дочкою повноліття, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В підтвердження позовних вимог посилається на те, що 24 лютого 2010 року шлюб між нею та [PERSON] розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу. За час перебування в шлюбі, 13 жовтня 2008 року у них народилася дочка [PERSON], яка проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Оскільки їй одній важко утримувати дочку, а відповідач не виконує свого батьківського обов?язку передбаченого ст.. 180 СК України, то вона змушена звернутися з даним позовом в суд. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав наведених в позовній заяві, просить позов задоволити. Відповідач [PERSON] який відбуває покарання у ДВК - 40 в судове засідання не з»явився, надав суду письмові пояснення-заперечення, в якому заперечує позовні вимоги [PERSON] посилаючись на те, що відбуваючи покарання грошові кошти не отримує, його батьки інваліди 3-ої групи і також не мають можливості сплачувати аліменти за нього, тому вважає позов недоцільним. Вислухавши пояснення позивача, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов є підставним та підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно ст.. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з?ясованих обставинах, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були дослідженні в судовому засіданні. Матеріалами справи встановлено, що сторони по справі до 24 лютого 2010 року перебували у шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу Серія 1-СГ № 059789 від 24.02.2010 року виданого відділом РАЦС м.Дрогобича Дрогобицького МРУЮ Львівської області (а.с. 2). За час перебування у шлюбі 13 жовтня 2008 року в них народилася дочка [PERSON], яка проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні, що підтверджується довідкою ДП «Стебниккомунсервіс» № 513 від 05 вересня 2014 року. (а.с. 3, 4) Згідно із ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1989p., батько (-ки) або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Це положення знайшло своє відображення в українському законодавстві. Обов'язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов'язків (ч. 2 ст. 51 Конституції України) закріплюється в сімейному законодавстві (ст. 180 СК України). Обовязок утримувати дитину - це моральне і найважливіше правове зобовязання батьків. У разі їх ухилення від його виконання аліменти можуть стягуватись за рішенням суду. Обовязок утримувати дітей виникає з моменту їх народження і зберігається до досягнення ними повноліття. У відповідності до вимог ст. 182 СК України суд враховує, що позивач виховує та проживає з малолітньою дочкою, перебуває у гіршому матеріальному становищі, ніж відповідач. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) в твердій грошовій сумі. Суд переконаний, що позивач потребує допомоги на утримання дочки, а тому позов підставний та підлягає задоволенню. Відповідно до п. 6 ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому згідно вимог ст. 79, 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір в дохід держави.

Outcome: approved