Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-19 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з даною заявою, в якій просила розірвати шлюб між нею та [PERSON], який зареєстрований 26 березня 2015 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Рівненського районного управління юстиції, актовий запис №28. Заяву обґрунтовано тим, що 26.03.2015 року між нею та [PERSON] було зареєстровано шлюб. В шлюбі спільних малолітніх чи неповнолітніх дітей не мають, однак в неї є неповнолітня дитина [PERSON], [INFO], від іншого шлюбу. Спільне життя з [PERSON] не склалося, так як шлюбні відносини між ними були припинені тривалий час з тієї причини, що в їхніх стосунках не було гармонії та взаєморозуміння, вони мали різні погляди на сімю та ведення спільного господарства, через що між ними виникали конфлікти. Він не розумів та не хотів розуміти сутності проблеми, які виникали у їхніх сімї, був не здатен підтримувати нормальну моральну атмосферу між нею та її донькою. Вже тривалий час ведення між ними спільного господарства та сумісне проживання припинено, оскільки [PERSON] приблизно два роки тому був засуджений до позбавлення волі і на даний час відбуває покарання в Городищенській ВК (№96) управління ДПтС України в Рівненській області. На протязі всього часу свого увязнення він постійно погрожує їй та її дитині фізичною розправою за допомогою телефонних дзвінків та смс повідомлень, що змушує їх жити у постійному страху та негативно впливає на психічний і емоційний стан. Вважає, що шлюбні стосунки між нею та [PERSON] існують лише формально, тому подальше збереження такого шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, що має істотне значення. Просить не надавати строк на примирення. Крім того, на даний час вона має намір побудувати стосунки з іншою людиною і не бажає продовжувати подружні відносини з [PERSON] В судове засідання заявниця [PERSON] не зявилася. В наданій до суду 22.11.2017 року заяві зазначила, що заяву підтримує та просить її задовольнити. Дану справу просила розглянути у її відсутність. Від заінтересованої особи [PERSON] заяв, клопотань чи заперечень до суду не надходило. Дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню враховуючи таке. Судом встановлено, що [PERSON] перебуває у шлюбі з [PERSON], який зареєстрований 26 березня 2015 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Рівненського районного управління юстиції, актовий запис №28 (а.с.6). Спільних дітей від шлюбу не мають. Заявниця має на утриманні дочку [PERSON], [INFO], батьком якої записаний [PERSON] (а.с.8) Сімейне життя не склалося через відсутність поглядів на життя та спільні інтереси, перебування [PERSON] в місцях позбавлення волі. Відповідно до ч. 3 ст. 293 ЦПК України у порядку окремого провадження розглядаються справи за заявою будь-кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі. Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин чи примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом (ст. 56 СК України). З огляду на викладене, враховуючи те, що заявниця наполягає на розірванні шлюбу, примушування до збереження шлюбу є порушенням права на свободу, суд дійшов висновку, що подальше збереження шлюбу суперечить інтересам заявниці, а тому шлюб належить розірвати. [PERSON] заяв, клопотань чи заперечень до суду не надав.

Outcome: approved