Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-28 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом. Позов мотивовано тим, що позивачеві на праві приватної власності належить житловий будинок по [ADDRESS] згідно договору купівлі-продажу від 05.08.2015 року. Відповідно до домової книги № 20 на будинок за адресою: [ADDRESS] в останній зазначено, що в даному будинку окрім позивача з 22.12.2011 року зареєстрована [PERSON], у якої позивач придбала вказаний будинок після чого [PERSON] виїхала до Росії та будь яких відомостей про неї с того часу не надходило. В довідці про склад сім'ї, виданої Білокриницькою селищною радою Херсонської області від 05.11.2018 року, зазначено, що складу сім'ї в будинку по [ADDRESS] відсутній, такий запис секретар селищної ради пояснив тим, що [PERSON] не є членом сім'ї та не проживає за зазначеною адресою. Актом обстеження матеріально-побутових умов від 05.11.2018 року встановлено, що [PERSON] з 22.12.2011 року зареєстрований за адресою: [ADDRESS] однак з 2014 року за вказаною адресою не проживає. В судовому засіданні позивач [PERSON] вимоги позову підтримала в межах і з підстав, викладених у ньому. Суду пояснила, що в серпні 2015 року вона придбала будинок у відповідача [PERSON] остання в будинку не проживає, але зареєстрована. В 2014 році відповідач виїхала до Росії де проживає у доньки у м. Рибінськ Ярославської області. З того часу від неї немає будь яких відомостей, на території України в неї є пенсія яку отримує [PERSON] за дорученням. Відповідач в судове засідання не з'явилася, причини неявки суду не повідомила, про час розгляду справи сповіщалася завчасно, належним чином, через оголошення на сайті Судова влада України. Свідок [PERSON] суду пояснив, що [PERSON] в 2014 році поїхала до своїх дітей до Росії в м.Рибінськ їй 92 роки родичів у неї на території України не має, тому позивач хоче її виписати. Свідок [PERSON] суду пояснила, що [PERSON] проживала на території смт. Біла Криниця в 2014 році її онук забрав її до Росії, з будинку який належить позивачу не виписалася. Заслухавши позивача, свідків, вивчивши та проаналізувавши матеріали справи, суд приймає до уваги наступне. Відповідно до домової книги № 20 на будинок за адресою: [ADDRESS] в останній зазначено, що в даному будинку окрім позивача з 22.12.2011 року зареєстрована [PERSON] у якої позивач придбала вказаний будинок після чого [PERSON] виїхала до Росії та будь яких відомостей про неї с того часу не надходило. В довідці про склад сім'ї, виданої Білокриницькою селищною радою Херсонської області від 05.11.2018 року, зазначено, що складу сім'ї в будинку по [ADDRESS] відсутній, такий запис секретар селищної ради пояснив тим, що [PERSON] не є членом сім'ї та не проживає за зазначеною адресою. Актом обстеження матеріально-побутових умов від 05.11.2018 року встановлено, що [PERSON] з 22.12.2011 року зареєстрований за адресою: [ADDRESS] однак з 2014 року за вказаною адресою не проживає. Той факт, що [PERSON] дійсно з 2014 року не проживає за адресою: [ADDRESS] в судовому засіданні підтвердили свідки. Відповідач не проживає у вказаному будинку не сплачує комунальні послуги, порушує право позивача на вільне розпорядження майном, реєстрація відповідача чинить перешкоди позивачу в оформленні субсидії. Відповідно до статті 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Положеннями частини 1 статті 317 Цивільного кодексу України визначено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно статті 319 Цивільного кодексу України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Частиною 1 статті 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Приписами статті 379 Цивільного кодексу України передбачено, що житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, призначені та придатні для постійного проживання у них. У відповідності до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням. З урахуванням викладеного суд вважає, що оскільки відповідач не проживає у будинку понад один рік без поважних причин, вона має бути визнана такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Outcome: approved