Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-17 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з заявою, заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. В обґрунтування вимог зазначила, що звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області для призначення пенсії, однак їй було відмовлено в усній формі, оскільки в атестаті [NUMBER] Міського професійно-технічного училища №12 м. Дніпропетровська від 18.07.1973 року зазначено ім`я « [PERSON] », хоча вірним є ім`я « [PERSON] ». Внаслідок такої помилки виникла певна невідповідність між документами, у зв`язку із чим заявник не може отримати пенсію. У зв`язку з чим змушена звернутись до суду. В судове засідання заявник не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, заяву підтримала та просила її задовольнити. Представник Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області в судове засідання не з`явився, надав суду клопотання про розгляд справи без участі представника. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області з приводу перерахунку пенсії, проте їй було відмовлено, оскільки при перевірці документів було встановлено не відповідність, а саме в атестаті [NUMBER] Міського професійно-технічного училища №12 м. Дніпропетровська від 18.07.1973 року зазначено ім`я « [PERSON] », хоча вірним є ім`я « [PERSON] ». Так, згідно паспорту серії [NUMBER] виданого 18.02.1997 року ім`я заявника зазначено як « [PERSON] ». Також в свідоцтві про народження серії [NUMBER] та в свідоцтві про реєстрацію та розірвання шлюбу, згідно трудової книжки ім`я зазначено « [PERSON] ». Згідно наявних матеріалів справи прізвище заявника до реєстрації шлюбу було « [PERSON] ». Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Відповідно до п. 6 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 р. передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, по має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Як роз`яснено в п.12 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31.03.1995р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення»,при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Суд приходить до висновку, що встановлення зазначеного факту відповідатиме інтересам заявника та забезпечить реалізацію законних прав, тому заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved