Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-05 00:00:00

[PERSON] звернулася до Мелітопольського міськрайонного суду з позовом в якому просить: визнати п. 6.3 Електронного полісу добровільного страхування від нещасних випадків №ZMP6NS-18471Y7 від 07 травня 2018 року, укладеного між [PERSON] з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «КРЕДО» та [PERSON] - незаконним; стягнути з [PERSON] з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «КРЕДО» на її користь невиплачене страхове відшкодування за Електронним полісом добровільного страхування від нещасних випадків №ZMP6NS-18471Y7 від 07 травня 2018 року у розмірі 250000(двісті п'ятдесят тисяч) гривень 00 коп. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 07.05.2018 між її чоловіком [PERSON] та відповідачем [PERSON] з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «КРЕДО» був укладений електронний поліс добровільного страхування від нещасних випадків №ZMP6NS-18471Y7, яким застраховано його здоров'я та життя. 08.05.2018 внаслідок дорожньо-транспортної пригоди її чоловік [PERSON] загинув, що відповідно до п.6.1. договору визнається страховим випадком. З місця пригоди, [INFO] брат її чоловіка повідомив відповідача про настання страхового випадку по телефону. Дане повідомлення було зареєстроване в «Журналі реєстрації заяв про подію». Наприкінці травня 2018 року від відповідача їй надійшов лист, датований 16.05.2018, яким відповідач відмовив їй у виплаті страхового відшкодування на підставі п.6.3 Договору страхування та п.4.2.11 Умов страхування страхове відшкодування не виплачується, якщо страхова подія відбулася протягом перших 7(семи) днів з дня набуття чинності договору. Тому у виплаті страхового відшкодування відмовлено. Вважає таку відмову відповідача необґрунтованою та безпідставною, оскільки вона суперечить діючому законодавству та умовам договору страхування. Відповідачем порушено свої договірні зобов'язання в частині термінів виконання своїх зобов'язань і є підтвердженням того, що відповідач свідомо порушує умови договору страхування з метою уникнення виплати страхового відшкодування. Вищевикладені обставини стали підставою звернення з даним позовом до суду. 27.08.2018 від відповідача на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву в якому відповідач просить суд відмовити в задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «КРЕДО» про захист прав споживача, стягнення не виплаченого страхового відшкодування з посиланням на те, що дії ТДВ СК «Кредо» повністю відповідають нормам чинного законодавства України, нормам договору страхування, права позивача не є порушеними. Зазначає, що між товариством та [PERSON] був укладений договір добровільного страхування від нещасних випадків, а не договір страхування здоров'я та життя, що є відмінним від страхування життя та регулюється різними нормами законодавства, зокрема здійснюється за окремим ліцензуванням. Згідно ст..10 ЗУ «Про страхування» страховий платіж (страховий внесок, страхова премія) - це плата за страхування, яку страхувальник зобов'язаний внести страховику згідно з договором страхування. П.10 договору добровільного страхування від нещасних випадків №ZMP6NS-18471Y7 встановлює страховий платіж у розмірі 1200,00грн. Згідно п.7 договору цей договір діє 12 місяців з 08.05.2018 по 07.05.2019 включно (але не більше ніж сплачує мий період). П.11.2 договору був визначений спосіб сплати загального страхового платежу: разовий платіж у розмірі 1200,00грн., сплачений на рахунок страховика. При цьому сплачуваний період починається з 00-00год. дня, наступного за днем надходження страхового платежу на поточний рахунок Страховика та дорівнює 1 календарному року. Разовий платіж у розмірі 1200,00грн. був сплачений за договором №ZMP6NS-18471Y7 07.05.2018, у повній відповідності з умовами договору. Тобто, договір набув чинності 08.05.2018 у відповідності з п.11.2 договору. Однак, п.6.3. договору страхування встановлює франшизу за договором. Згідно ч.18 ст.9 ЗУ «Про страхування» франшизою є частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування. Згідно ж п.6.3 договору передбачено, що страхове відшкодування не виплачується, якщо страховий випадок стався протягом перших семи днів з дня набрання чинності цим договором. За таких обставин, оскільки договір набув чинності [INFO] а застрахована особа загинула 08.05.2018 в межах семи днів з дня набрання договором чинності у виплаті страхового відшкодування ними було відмовлено на законних підставах. Крім цього, просили слухати справу у відсутності відповідача за наявними матеріалами. Позивач у судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує, на їх задоволенні наполягає. Відповідач у судове засідання не з'явився, у відзиві на позовну заяву просив слухати справу у відсутності відповідача за наявними матеріалами. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України у зв'язку з розглядом справи за відсутності сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, дав оцінку зібраним по справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, об'єктивному та всебічному з'ясування обставин справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.. Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.. Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Правовідносини, що виникли між сторонами у справі регулюються Цивільним кодексом України, Законом України «Про страхування». Згідно зі ст.203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочини, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правовику має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно зі ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Ст. 979 ЦК України встановлює, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно ч. 1 ст. 980 ЦК України предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов'язані з: 1) життям, здоров'ям, працездатністю та пенсійним забезпеченням (особисте страхування); 2) володінням, користуванням і розпоряджанням майном (майнове страхування); 3) відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності). Статтями 1 та 5 Закону України «Про страхування» визначено, що страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів та доходів від розміщення коштів цих фондів. Страхування може бути добровільним або обов'язковим. Судом встановлено, що 07.05.2018 між [PERSON] та [PERSON] з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «КРЕДО» був укладений електронний поліс добровільного страхування від нещасних випадків №ZMP6NS-18471Y7. Застрахованою особою за даним договором є [PERSON], страхова сума складає 250000,00грн./а.с.8/ Згідно п.6 Електронного полісу добровільного страхування від нещасних випадків №ZMP6NS-18471Y7 від 07 травня 2018 року смерть застрахованої особи внаслідок нещасного випадку відноситься до страхового випадку і в даному випадку розмір виплати становить 100%. 08.05.2018 внаслідок дорожньо-транспортної пригоди [PERSON] загинув, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 11.05.2018, актовий запис №801./а.с.9/ Позивач [PERSON] є дружиною [PERSON], померлого [INFO] що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 20.10.2000, актовий запис №785./а.с.7/ 10.05.2018 позивач звернулася до відповідача із заявою про настання страхової події за договором страхування №ZMP6NS-18471Y7 від 07.05.2018. В якій було зазначено дані про страхову подію: дата/час події - [INFO] 00:00, місце події - Одеська область, обставини події - множинні переломи грудної клітини. Листом генерального директора ТДВ СК «Кредо» від 16.05.2018 позивача [PERSON] повідомлено про те, що описані нею події в її заяві від 10.05.2018 кваліфікуються як смерть внаслідок нещасного випадку. Згідно п.6.3. Договору страхування та п.4.2.11 Умов страхування страхове відшкодування не виплачується, якщо страхова подія відбулася протягом перших семи днів з дня набуття чинності договору, а тому у виплаті страхового відшкодування відмовлено./а.с.10/ Згідно ст..10 ЗУ «Про страхування» страховий платіж (страховий внесок, страхова премія) - це плата за страхування, яку страхувальник зобов'язаний внести страховику згідно з договором страхування. Відповідно до ст..18 ЗУ «Про страхування» договір страхування набирає чинності з моменту внесення першого страхового платежу, якщо інше не передбачено договором страхування. П.10 договору добровільного страхування від нещасних випадків №ZMP6NS-18471Y7 встановлює страховий платіж у розмірі 1200,00грн. Згідно п.7 договору цей договір діє 12 місяців з 08.05.2018 по 07.05.2019 включно (але не більше ніж сплачує мий період). П.11.2 договору був визначений спосіб сплати загального страхового платежу: разовий платіж у розмірі 1200,00грн., сплачений на рахунок страховика. При цьому сплачуваний період починається з 00-00год. дня, наступного за днем надходження страхового платежу на поточний рахунок Страховика та дорівнює 1 календарному року. [PERSON] разовий платіж у розмірі 1200,00грн. був сплачений за договором №ZMP6NS-18471Y7 07.05.2018, у повній відповідності з умовами договору./а.с.47/ Тобто, договір набув чинності 08.05.2018 у відповідності з п.11.2 договору. Відповідно до ст..25 ЗУ «Про страхування» здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком. Згідно п.6.3 договору №ZMP6NS-18471Y7 передбачено, що страхове відшкодування не виплачується, якщо страховий випадок стався протягом перших семи днів з дня набрання чинності цим договором. У відзиві на позов відповідач зазначає, що п.6.3 договору №ZMP6NS-18471Y7 встановлює франшизу за договором, проте суд з цим не погоджується, оскільки відповідно до ст.9 ЗУ «Про страхування» франшизою є частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування, а в п.6.3 договору мова йдеться про страхове відшкодування в цілому, а не його частини. З огляду на викладене між п.7 та п.6.3 договору страхування №ZMP6NS-18471Y7 від 07.05.2018 наявні суперечності, оскільки п.7 договору визначає порядок та дату набрання чинності договором, в даному випадку договір №ZMP6NS-18471Y7 набув чинності 08.05.2018, при цьому п.6.3 договору вказує, що страхове відшкодування не виплачується, якщо страховий випадок стався протягом перших семи днів з дня набрання чинності цим договором (в даному випадку застрахована особа загинула 08.05.2018 в межах семи днів з дня набрання договором чинності), при тому, що договір є чинний, і є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст..26 ЗУ «Про страхування» підставою для відмови страховика у здійсненні страхових виплат або страхового відшкодування є: 1) навмисні дії страхувальника або особи, на користь якої укладено договір страхування, спрямовані на настання страхового випадку. Зазначена норма не поширюється на дії, пов'язані з виконанням ними громадянського чи службового обов'язку, в стані необхідної оборони (без перевищення її меж) або захисту майна, життя, здоров'я, честі, гідності та ділової репутації. Кваліфікація дій страхувальника або особи, на користь якої укладено договір страхування, встановлюється відповідно до чинного законодавства України; 2) вчинення страхувальником - фізичною особою або іншою особою, на користь якої укладено договір страхування, умисного злочину, що призвів до страхового випадку; 3) подання страхувальником свідомо неправдивих відомостей про предмет договору страхування або про факт настання страхового випадку; 4) отримання страхувальником повного відшкодування збитків за майновим страхуванням від особи, винної у їх заподіянні; 5) несвоєчасне повідомлення страхувальником про настання страхового випадку без поважних на це причин або створення страховикові перешкод у визначенні обставин, характеру та розміру збитків; 6) інші випадки, передбачені законом. Умовами договору страхування можуть бути передбачені інші підстави для відмови у здійсненні страхових виплат, якщо це не суперечить закону. Таким чином, судом встановлено, що п.6.3 договору добровільного страхування від нещасних випадків №ZMP6NS-18471Y7 передбачає підставу за якою страхове відшкодування не виплачується, яка суперечить вимогам закону, а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути невиплачене страхове відшкодування за Електронним полісом добровільного страхування від нещасних випадків №ZMP6NS-18471Y7 від 07 травня 2018 року у розмірі 250000(двісті п'ятдесят тисяч) гривень 00 коп. На підставі викладеного, аналізуючи зібрані у справі докази, кожний окремо та всі в сукупності, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню. Крім того, відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір за вимогу майнового(стягнення невиплаченого страхового відшкодування) та немайнового(визнання пункту Електронного полісу добровільного страхування незаконним) характеру, в загальному розмірі 1409грн. 60 коп. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved