Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-17 00:00:00

[PERSON] звернулася до Балтського районного суду Одеської області з позовом до [PERSON] про визнання його таким, що втратив право користування житловою площею в будинку [ADDRESS] . Обґрунтовуючи свій позов [PERSON] посилається на те, що вона є власником зазначеного вище будинку з господарськими будівлями,до якого було прописано [PERSON] , однак останній там не проживає з 1990 року. Добровільно знятися з реєстрації відповідач не бажає, що створює позивачці перешкоди у користуванні та розпорядженні житловою площею в будинку. Представник позивачки в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з`явився, з невідомих суду причин, про день, час та місце розгляду справу був повідомлений своєчасно у встановленому порядку. Крім того, виклик відповідача був здійснений через оголошення у пресі, що дає суду підстави, за умовами ст. 128 ЦПК України, визнати судовий виклик таким, що вручений відповідачу належним чином, та розглянути справу за його відсутності. (а.с. 17, 21, 25, 26, 27, 41) Розглянувши позов в межах заявлених вимог, заслухавши свідків, дослідивши докази по справі, судом встановлені наступні фактичні обставини. У [PERSON] , на правах власності, перебуває домоволодіння, яке розташоване за адресою: [ADDRESS] на підставі договору дарування на незакінчений будівництвом будинок від 07.06.1995 року (а.с. 33), посвідченого Балтською державною нотаріальною конторою р-р № 2519 та акта вводу будинку в експлуатацію, затвердженого рішенням виконкому Балтської міської ради від 24.12.2004 року № 365 (а.с. 36-38), право власності зареєстроване 16.02.2005 року, про що свідчить копія витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно Балтського районного бюро технічної інвентаризації № 6513578 від 16.02.2005 року, серії СВЕ № 842034 (а.с. 6). Згідно довідки Балтського РС ГУДМС України в Одеській області за вих. № 639 від 26.03.2019 року (а.с. 13) [PERSON] , [INFO] , зареєстрований в [ADDRESS] з 04.10.1982 року. Судом були заслухані свідки [PERSON] та [PERSON] [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона являється матір`ю позивачки. В [ADDRESS] по [ADDRESS] був розташований старий будинок, в якому був прописаний [PERSON] В 1992 році вона отримала дозвіл Балтської міської ради Одеської області на забудову нового будинку взамін старого за тією ж адресою. Старий будинок вона демонтувала, та побудувала новий, після чого подарувала його [PERSON] [PERSON] ніколи там не проживав, однак був прописаний. [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона приїхала в м. Балта Одеської області в 1972 році. В будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , проживала сім`я [PERSON] , а в 80-х роках вони покинули будинок, так як міська рада виділила їм квартиру в [ADDRESS] . [PERSON] стала будувати будинок в 90-х роках за цією ж адресою, і тому [PERSON] в даному будинку ніколи не проживав. Суд, констатує, що спірні правовідносини, які виникли між сторонами, пов`язані з реалізацією права на володіння, користування та розпорядження спірним майном, вирішуючи які, суд виходить з того, що стаття 41 Конституції України гарантує право володіти і користуватися своєю власністю, а також вказує на те, що право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власники майна, якими являються позивачі, мають право вимагати усунення перешкод у здійсненні ними прав користування та розпорядження своїм майном. Згідно зі ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно зі ст. ст. 71, 72 ЖК України, право на житло за відсутнім громадянином зберігається протягом 6 місяців з часу вибуття, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку, у зв`язку з чим, суд вважає вимоги позивачки щодо втратившим право на проживання [PERSON] цілком правомірними. Таким чином, враховуючи, що відповідач не проживає у спірному будинку, який на праві приватної власності належить позивачці, його реєстрація порушує права [PERSON] на розпорядження та користування зазначеним вище будинком, тому позовні вимоги щодо визнання [PERSON] таким, що втратив право користування житлом є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Outcome: approved