Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-12 00:00:00

[PERSON] звернулася до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська із позовною заявою до голови Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Софія-8» [PERSON] про визнання протиправною бездіяльності та про зобов`язання вчинити певні дії. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] зазначає, що з метою приватизації квартири [ADDRESS] вона неодноразово зверталася до голови Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Софія-8» [PERSON] з проханням надати їй ордер на зазначену квартиру. Відповідач постійно відмовляла у видачі ордеру. Посилаючись на ЗУ «Про доступ до публічної інформації» просить суд визнати протиправною бездіяльність голови Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Софія-8» Павленко Тетяни Михайлівни щодо ненадання відповіді на запит [PERSON] від 12.06.2019 року та про зобов`язання голови Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Софія-8» [PERSON] видати [PERSON] оригінал ордеру на квартиру [ADDRESS] . Відповідач по справі надав відзив на позовну заяву, в якому просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Зазначає, що позивач дійсно зверталася до неї із усними запитами про надання оригіналу ордеру на квартиру, але вона неодноразово роз`яснювала їй, що це документ суворої звітності, вона не має права видати їй оригінал документа та пропонувала надати позивачу копію ордеру. Наполегливі дії позивача змисли її передати оригінали ордерів на квартири до КВ ЖРЕП Індустріального району м. Дніпропетровська. Окрім цього зазначає, що вона не є суб`єктом владних повноважень та не є розпорядником публічної інформації, а тому посилання позивача на ЗУ «Про доступ до публічної інформації» є безпідставними. Позивач та представник позивача з`явилися в судове засідання, позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили їх задовольнити. В судове засідання з`явився представник відповідача, заперечував проти позовних вимог, зазначив, що окрім викладених у відзиві пояснень, голова Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Софія-8» [PERSON] є неналежним відповідачем по справі. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . 12.06.2019 року [PERSON] звернулась до голови Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Софія-8» [PERSON] із запитом про надання оригіналу ордеру шляхом направлення рекомендованим листом з повідомленням. Підставою позовних вимог [PERSON] зазначено порушення вимог Закону України «Про доступ до публічної інформації» та порушення відповідно положень цього закону. Відповідно до статті 1 Закону України «Про доступ до публічної інформації», публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом. Публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом. Статтею 13 Закону України «Про доступ до публічної інформації», передбачено, що розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються: суб`єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб`єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов`язковими для виконання; юридичні особи, що фінансуються з державного, місцевих бюджетів, бюджету Автономної Республіки Крим, - стосовно інформації щодо використання бюджетних коштів; особи, якщо вони виконують делеговані повноваження суб`єктів владних повноважень згідно із законом чи договором, включаючи надання освітніх, оздоровчих, соціальних або інших державних послуг, - стосовно інформації, пов`язаної з виконанням їхніх обов`язків; суб`єкти господарювання, які займають домінуюче становище на ринку або наділені спеціальними чи виключними правами, або є природними монополіями, - стосовно інформації щодо умов постачання товарів, послуг та цін на них. Згідно з п.2 ч.1 ст. 13 Закону України «Про доступ до публічної інформації», розпорядником інформації для цього Закону визначається юридичні особи, що фінансуються з державного, місцевих бюджетів, бюджету Автономної Республіки Крим, - стосовно інформації щодо використання бюджетних коштів. Відповідно до статуту Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Софія-8», об`єднання є юридичною особою, яка з метою забезпечення і захисту прав співвласників, дотримання ними своїх обов`язків, належне утримання та використання спільного майна будинку, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та цим статутом. Тобто, виходячи з вищевикладеного Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Софія-8» є юридичною особою, що фінансуються коштами об`єднання та у відповідності до вимог Закону України «Про доступ до публічної інформації» не є розпорядником публічної інформації. Як роз`яснив у постанові № 10 від 29.09.2016 року Пленум Вищого спеціалізованого адміністративного суду України, визначене поняття «суб`єкт владних повноважень» не охоплює посадових осіб і службових осіб органів державної влади, місцевого самоврядування, оскільки за своїм статусом та колом повноважень вони не підпадають під розуміння органу державної влади та інших суб`єктів, зазначених у пункті 1 частини першої статті 13 Закону № 2939-VІ. У зв`язку з цим такі особи не можуть (не мають здатності) виконувати обов`язки розпорядника інформації, у тому числі обов`язки щодо обліку та оприлюднення публічної інформації (статті 14, 15 Закону № 2939-VІ). У разі подання позову до таких осіб судам необхідно залишати його без задоволення через неналежність відповідача (нездатність таким відповідачем порушити права позивача), за умови якщо позивач відмовиться від їх заміни на належного відповідача і/або суд не знайде підстав для залучення другого відповідача. Окрім цього, відповідачем по справі надано копію документу згідно якого усі оригінали ордерів на квартири будинку [ADDRESS] передано до КВ ЖРЕП Індустріального району м. Дніпропетровська . За таких обставин, враховуючи, що позивачем визначено відповідачем голову Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Софія-8» [PERSON] , яка у розумінні положень Закону України «Про доступ до публічної інформації» не є розпорядником публічної інформації, в розпорядженні відповідача не знаходяться оригінали ордерів на квартири будинку [ADDRESS] , а тому не може бути належним відповідачем по даній справі, суд прийшов до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити. Судом також вирішується питання про розподіл судових витрат. Через канцелярію суду представник відповідача надав клопотання, згідно якого витрати на професійну правничу допомогу складають 5 000 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Пунктом 1 ч. 3 статті 133 ЦПК України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача. Відповідно до частини 1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Частиною 2 ст. 137 ЦПК України передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу представником відповідача надано суду письмові докази. 11 листопада 2019 року між [PERSON] та головою об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Софія-8» [PERSON] укладено договір про надання правничої допомоги. Згідно додаткової угоди № 1 від 11 листопада 2019 року сторонами обумовлено надання правової допомоги, яка включає ознайомлення з матеріалами справи та подання суду додаткових доказів - вартість послуги складає 850 грн. та підготовка клопотання та подання додаткових доказів до суду - вартість послуги складає - 800 грн. Відповідно до акту приймання-передачі послуг № 1 від 15 листопада 2019 року та акту приймання-передачі послуг № 2 від 21 листопада 2019 року, вбачається, що сума гонорару за надання правової допомоги станом на 21 листопада 2019 року становить 1 650 грн. Дана сума сплачена позивачем, що підтверджується квитанцією № 232 від 22 листопада 2019 року. Згідно додаткової угоди № 2 від 25 листопада 2019 року сторонами обумовлено надання правової допомогу, яка включає участь у судових засіданнях - вартість послуги складає 850 грн. та підготовка процесуальних документів для вирішення питання про стягнення з позивача на користь відповідача витрат на професійну правничу допомогу - вартість послуги складає - 800 грн. Відповідно до акту приймання-передачі послуг № 3 від 17 грудня 2019 року, вбачається, що сума гонорару за надання правової допомоги станом на 17 грудня 2019 року становить 2 500 грн. Дана сума сплачена позивачем, що підтверджується квитанцією № 236 від 24 грудня 2019 року. Згідно додаткової угоди № 3 від 09 січня 2020 року сторонами обумовлено надання правової допомогу, яка включає участь у судовому засіданні 13 січня 2020 року - вартість послуги складає 850 грн. Адвокат корегує суму витрат на професійну правничу допомогу у розрахунку від 16 грудня 2019 року з урахуванням витрат клієнта на судове засідання, що відбудеться 13 січня 2020 року. Дана сума сплачена позивачем, що підтверджується квитанцією № 237 від 10 січня 2020 року. Представником відповідача наданий суду розрахунок витрат на професійну правничу допомогу із детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, станом на 13 січня 2020 року у розмірі 5 000 грн., як це передбачено статтею 137 ЦПК України. За таких обставин, вимога про стягнення витрат на правничу допомогу в сумі 5 000 грн. з позивача на користь відповідача підлягає задоволенню.

Outcome: approved