Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-09 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із заявою про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території. Свою заяву мотивує тим, що 28 вересня 2015 року у м. Стаханов Луганської області померла її мати [PERSON], [INFO]. В звязку з тим, що м. Стаханов є окупованою територією, де органи законної влади не діють, отримати свідоцтво про смерть не являється можливим. Зазначає, що на підтвердження факту смерті вона отримала документи, видані незаконною владою, оскільки будь-які інші документи на території м. Стаханова не видається. Отримане на тимчасово окупованій території\~ свідоцтво про смерть не створює правових наслідків, що є перешкодою для оформлення спадкових прав. [PERSON] вказує, що її мати була громадянкою України та постійно проживала на території Луганської області. Оскільки місцем смерті [PERSON] є м. Стаханов Луганської області, родичі померлої не мають підстав для звернення до органів РАЦС на території України іншій ніж територія проведення АТО для реєстрації смерті. Внаслідок цих обставин отримання свідоцтва про смерть в органах РАЦС Міністерства юстиції України є неможливим, а єдиним законним шляхом його отримання є звернення до суду із заявою про встановлення факту смерті. Просить встановити факт того, що [PERSON], [INFO], уродженка м. Стаханов Луганської області, громадянка України, проживаючи за адресою: вул. 395 Шахт. дівізії, 42/11 в м. Стаханов Луганської області, померла 28 вересня 2015 року у м. Стаханов Луганської області на тимчасово окупованій території України. Заявник в судове засідання не зявилася та подала суду заяву про розгляд справи за її\~ відсутності, заявлені вимоги підтримала. Представник заінтересованої особи в судове засідання подав заяву про розгляд справи у відсутності, при вирішенні заяви поклався на розсуд суду. Розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 2571 ЦПК України, заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території. З викладених в заяві обставин вбачається, що мати заявниці [PERSON] проживала в [INFO], на тимчасово окупованій території України та померла 28 вересня 2015 року у м. Стаханов Луганської області. Факт родинних стосунків заявника та [PERSON] підтверджується копією свідоцтва про народження заявника серії ЯЛ № 008831, відповідно до якого [PERSON] народилася 03 січня 1954 року, її мати [PERSON] (а.с. 16). З оглянутої в судовому засіданні копії лікарського свідоцтва про смерть № 720 від 29 вересня 2015 року вбачається, що [PERSON], померла 28 вересня 2015 року (а.с. 3). Місто м. Стаханов Луганської області станом на час розгляду цієї справи знаходиться на тимчасово окупованій території України і у відповідності до розпорядження КМУ від 07 листопада 2014 року № 1085-р входить до переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. Вказана обставина позбавляє заявника можливості зареєструвати факт смерті матері у встановленому Законом порядку. Відповідно до п. 1 підрозділу 5 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом МЮУ від 18.10.2000 року № 52/2, підставою для державної реєстрації смерті є: а) лікарське свідоцтво про смерть (форма 106/о), форма якого затверджена наказом МОЗ України від 08.08.2006 року № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 року № 1150/13024; б) фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-1/о), ), форма якого затверджена наказом МОЗ України від 08.08.2006 року № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 року № 1150/13024; в) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; г) рішення до суду про оголошення особи померлою; г) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; д) повідомлення державного архіву або органів СБУ у разі смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів;\\е) повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть. Відповідно до наказу Антитерористичного центру при СБУ № 33/6/а від 07.10.2014 року «Про визначення районів проведення антитерористичної операції та термінів її проведення» на території Луганськоїобласті антитерористичну операцію було розпочато 07.04.2014 року. Окрім того, відповідно до розпорядження КМУ від 07.11.2014 року № 1085-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення» м Луганськ внесено до переліку міст Луганської області, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. Це означає, що будь-які документи, видані на території м. Луганськперіод з 07.04.2014 року по сьогоднішній день не можуть братися до уваги, адже є недійсними. Більш того, відповідно до п.п. 2, 3, 6 підрозділу 5 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, заява про державну реєстрацію смерті подається не пізніше трьох днів з дня настання смерті чи виявлення трупа, а в разі неможливості отримання лікарського свідоцтва про смерть, фельдшерської довідки про смерть не пізніше пяти днів. Державна реєстрація смерті за заявою, поданою у строки, визначені п. 2 цієї глави, та до закінчення одного року з дня настання смерті, проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. Державна реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника у разі: якщо заява надійшла після закінчення одного року з дня настання смерті; встановлення в судовому порядку факту смерті; звернення для реєстрації смерті особи, оголошеної судом померлою. Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» у разі порушення положень цього Закону державні органи України застосовують механізми, передбачені законами України та нормами міжнародного права, з метою захисту миру, безпеки, прав, свобод і законних інтересів громадян України, які перебувають на тимчасово окупованій території, а також законних інтересів держави Україна. Суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин. Оскільки, заявник позбавлена можливості в іншому, ніж у судовому порядку встановити факт смерті своєї матері на тимчасово окупованій території, а також надати для реєстрації смерті документи, передбачені законодавством України, оцінюючи, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд вважає, що факт смерті [PERSON], [INFO],\~ в м. Стаханов Луганської області 28 вересня 2015 року підтверджується наданими суду даними, тому є правові підстави для задоволення заяви і для встановлення факту смерті. Задоволення заяви має для заявника юридичне значення, оскільки необхідне для реєстрації смерті [PERSON] в органах РАЦС відповідно до законодавства України та подальшого оформлення спадкових прав. Відповідно до ч.ч. 4, 5 ст. 257-1 ЦПК України ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Оскарження рішення не зупиняє його виконання. Таким чином, рішення у даній справі підлягає до негайного виконання.

Outcome: approved