Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-25 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із зазначеним позовом, обґрунтовуючи заяву тим, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 1 жовтня 1998 року по 25 червня 2013 року. Від даного шлюбу у них народилося двоє дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . На даний час дочка [PERSON] є повнолітньою та навчається у Вінницькому національному медичному університеті ім. Пирогова на першому курсі денної форми навчання медичного факультету № 2 за спеціальністю медицина. Оскільки дочка повністю перебуває на утриманні матері, а кошти потрібні для навчання, купівлі одягу та продуктів харчування, позивач просила стягнути на її користь з [PERSON] аліменти на утримання [PERSON] в розмірі 3500 гривень щомісячно, до досягнення нею 23 років або до припинення навчання. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Пояснила, що дочка повністю перебуває на її утриманні та має поганий стан здоров`я, а тому кошти потрібні не лише на навчання, купівлю одягу та продуктів харчування, також для належного лікування дитини, яке вона не в змозі забезпечити самостійно. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав частково. Пояснив, що також має незадовільній стан здоров`я, а тому може сплачувати аліменти у розмірі 2000 гривень. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить наступних висновків. Судом установлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 1 жовтня 1998 року по 25 червня 2013 року, після чого шлюб було розірвано згідно рішення Маневицького районного суду Волинської області від 14 червня 2013 року. Від даного шлюбу у них народилося двоє дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с. 4, 5). Із виконавчого листа № 164/2475/17 від 2 березня 2018 року вбачається, що з [PERSON] було стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на кожну дитину, щомісячно до досягнення ними повноліття (а.с. 7). Відповідно до довідки Вінницького національного медичного університету імені М.І. Пирогова № 05/1-203 від 24 червня 2020 року, [PERSON] є студенткою першого курсу денної форми навчання медичного факультету № 2 за спеціальністю медицина. Дата закінчення навчання - 1 липня 2025 року (а.с. 6). За правилами частини першої статті 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 СК України). При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Відповідно до пункту 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину). Сімейним кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. За змістом статей 191, 200 СК України аліменти присуджуються рішенням суду від дня пред`явлення позову. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів. Частина заробітку (доходу) матері, батька, яка стягуватиметься як аліменти на повнолітніх дочку, сина, визначається судом з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Судом встановлено, що [PERSON] проживає з матір`ю та фактично перебуває на її утриманні. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. З врахуванням викладеного, суд вважає, що [PERSON] у зв`язку з її навчанням потребує матеріальної допомоги на своє утримання, а її батько [PERSON] спроможний таку допомогу надавати. Також, враховуючи те, що [PERSON] є повнолітньою, проте продовжує навчатися, форма навчання є денною, що виключає можливість власного працевлаштування, потребує матеріальних витрат на житлово-побутові потреби, їжу, одяг, придбання підручників та інших матеріалів для навчання, а також потребує лікування, суд вважає доведеною обставину щодо потреби дочки в матеріальній допомозі батька. Проаналізувавши досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи стан здоров`я та матеріальне становище дитини, платника аліментів, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача в користь позивача аліменти на утримання дочки [PERSON] у зв`язку з продовженням навчання в розмірі 2500 гривень щомісячно, починаючи з 20 липня 2020 року до досягнення нею 23 років. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає до негайного виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Крім того, відповідно ст. 141 ЦПК України, з відповідача слід стягнути 840 гривень 80 копійок судового збору. Беручи до уваги вищевикладене,

Outcome: partial