Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-11 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача про зміну розміру та способу стягнення аліментів. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 29 вересня 2011 року шлюб між нею та відповідачем було розірвано, від якого у них народилася дитина, а саме донька [PERSON], [INFO]. Рішенням Перечинського районного суду Закарпатської області від 18 червня 2010 року з відповідача на утримання доньки було стягнуто аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 300 грн. щомісячно до досягнення нею повноліття. На сьогоднішній день відповідач офіційно працевлаштований, однак судове рішення виконує недобросовісно, у звязку з чим станом на 01 січня 2018 року по сплаті аліментів утворилася заборгованість в сумі 19 725,80 грн. Оскільки для забезпечення потреб дитини доцільним є зміна розміру аліментів шляхом стягнення з відповідача таких у розмірі 1/4 частки усіх його доходів, тому просить позов задовольнити. Позивач [PERSON] у судовому засіданні підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити, посилаючись на обставини позову. У судовому засіданні відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав у повному обсязі. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. У судовому засіданні встановлено, що рішенням Перечинського районного суду від 18 червня 2010 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] (на даний час [PERSON]Ю.) розірвано та стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі 300 грн. щомісячно (а. с. 5-7, 10). Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У судовому засіданні встановлено, що відповідач з моменту присудження аліментів до 2014 року такі взагалі не сплачував, а за період з 2014 по 31 грудня 2017 року сплатив лише 7 400 грн., у звязку з чим заборгованість станом на 01 січня 2018 року становить 19 725,80 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості по аліментах Перечинського районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області від 01 лютого 2018 року (а. с. 8-9). Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Як зазначила у судовому засіданні позивач, розмір аліментів, який визначений рішенням Перечинського районного суду від 18 червня 2010 року, що має сплачувати відповідач, є недостатнім для утримання та виховання дитини, забезпечення нормального розвитку доньки та є меншим за гарантований державою мінімальний розмір, тому є підстави для збільшення розміру аліментів. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Як розяснено у п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у звязку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоровя когось із них. Оскільки після постановлення рішення Перечинського районного суду Закарпатської області від 18 червня 2010 року матеріальний та сімейний стан позивача [PERSON] та відповідача [PERSON] змінився, оскільки останній отримує доходи за офіційним місцем роботи, а матеріальний стан [PERSON] змінився через народження у новому шлюбі другої дитини та хворобу чоловіка, а також значне підвищення вартості життя, тому враховуючи матеріальне та сімейне становище сторін, зміну їх матеріального та сімейного стану, оскільки розмір аліментів, який відповідач має сплачувати згідно рішення суду менший від мінімального розміру аліментів, визначеного законом, що не може забезпечити гармонійний розвиток дитини, а також те, що відповідно до вимог ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, користуючись рівними правами, на засадах змагальності, виходячи із принципів розумності та справедливості, суд приходить до висновку за можливе збільшити розмір та змінити спосіб стягнення аліментів на користь [PERSON] з твердої грошової суми у розмірі 300 грн. щомісячно на частку від заробітку відповідача у розмірі 1/4 щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, що відповідає положенням ч. 1 ст. 141 ЦПК України. Тому,

Outcome: approved