Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-15 00:00:00

[PERSON] звернулася до Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що з 22 липня 1989 року до 26 червня 2014 року позивач перебувала у шлюбі з відповідачем. Мають спільну малолітню доньку - [PERSON], [INFO], яка проживає разом з позивачем та знаходиться на повному її утриманні. Відповідач добровільно не надає матеріальну допомогу на утримання доньки, хоча працює оператором газової котельні Першотравенської СЗШ та має заробіток близько 2000 грн. Інших осіб у нього на утриманні не має. Тому позивач просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти у розмірі 1/4 частини від всіх видів доходу відповідача, але не менше 30 % від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до її повноліття, а також понесені нею витрати на правову допомогу в сумі 250 грн. В судовому засіданні позивач позов підтримала та просила суд задовольнити позовні вимоги, суду пояснила, що з того часу, як вони не проживають разом з відповідачем, він не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. Інших дітей та непрацездатних батьків на утриманні відповідача не має. Разом з тим позивач зауважила, що з нею також мешкає її мати, якій 82 роки і яка потребує утримання. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, заяву про розгляд справи без його участі не надав, причини неявки суду не повідомив. В порядку ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України судом було постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, вислухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до наступних висновків. [PERSON] та [PERSON] мають спільну дитину - доньку, [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.3). Дитина проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні, що підтверджується довідкою Першотравенської сільської ради від 8 серпня 2014 року (а.с.2). Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Оскільки відповідач є батьком малолітньої дитини, домовленості (договору) щодо сплати аліментів на утримання дитини між сторонами у справі досягнуто не було, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення аліментів підлягають задоволенню. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини та сторін, той факт, що дитина мешкає разом із позивачем та потребує утримання, та те, що відповідач не надав суду доказів про наявність у нього інших дітей, непрацездатних батьків та про проведення з нього стягнень на утримання зазначених осіб. Відповідно до ч.2 ст. 182 Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 Сімейного кодексу України. За таких обставин, суд прийшов до висновку про те, що вбачаються підстави для задоволення заявлених позовних вимог та стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до повноліття дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Вирішуючи при ухваленні рішення питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд бере до уваги, що згідно з п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивача було звільнено від сплати судового збору при зверненні до суду, тому відповідно до ч. 3 ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави. Також судом встановлено, що за складання позовної заяви про стягнення аліментів позивачем було понесено витрати на правову допомогу в сумі 250 грн.(а.с.6), які відповідно до ст. 79 Цивільного процесуального кодексу України належать до судових витрат, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Згідно п.1 ч.1 ст. 367 Цивільного процесуального кодексу України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved