Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-26 00:00:00

[PERSON] звернулася до Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області з позовом до Зарічанської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області про визнання права власності на нерухоме майно. В обґрунтування позову посилається на те, що на підставі державного акту на право приватної власності від 25 грудня 2003 року ДП № 017070 позивачу належить земельна ділянка площею 4,430 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Зарічанської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області (кадастровий номер 1221085500010660609). У вересні 2016 року позивач звернулася до державного реєстратора з метою реєстрації права власності на вказану земельну ділянку, проте їй було відмовлено у звязку з тим, що оригінал державного акту було втрачено. На підставі вищевикладеного [PERSON] просила суд визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 4,430 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Зарічанської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області (кадастровий номер 1221085500010660609). В судовому засіданні представник позивача позов підтримала, просила суд задовольнити заявлені вимоги, посилаючись на те, що державний реєстратор відмовив позивачу у реєстрації права власності на земельну ділянку, тим самим не визнається право власності позивача. Представник відповідача в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав заяву про розгляд справи без його участі та визнання позову. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав заяву про розгляд справи без його участі. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків. [PERSON] Пилипивні на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку ДП № 017070 від 25 грудня 2003 року належить земельна ділянка площею 4,430 га на території Зарічанської сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (кадастровий номер 1221085500010660609), що підтверджується належним чином завіреною копією державного акту (а.с.7), а також договором № 033 оренди земельної ділянки від 10 листопада 2006 року, згідно з яким [PERSON] передала в оренду ТОВ «Верхньодніпровське сільськогосподарське підприємство агрофірма «Промінь» вказану земельну ділянку (а.с.8-9). З метою реєстрації права власності на вказану земельну ділянку [PERSON] звернулася до державного реєстратора, проте рішенням державного реєстратора від 9 вересня 2016 року їй було відмовлено у державній реєстрації прав, оскільки відсутній оригінал державного акта на право власності на земельну ділянку (а.с.14). Те, що оригінал державного акту на право власності на земельну ділянку втрачено підтверджується довідкою КП «Редакція газети «Придніпровський комунар» про друг оголошення в газеті від 30 липня 2016 року (а.с.10). Згідно зі ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності . Суд приймає до уваги, що Порядком державною реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року № 1127, передбачено порядок державної реєстрації права власності на земельну ділянку у разі втрати, пошкодження чи псування державного акту і позивач скористалася цим порядком, проте її право не визнається, про що було прийнято відповідне рішення державним реєстратором. Не надаючи оцінку правомірності рішення державного реєстратора про відмову у державній реєстрації, суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість вимог [PERSON] про визнання за нею права власності на земельну ділянку у звязку з втратою оригінала державного акту. Обраний позивачем спосіб захисту відповідає способам захисту цивільних прав та інтересів, визначених ч. 2 ст. 16 ЦК України. Також суд звертає увагу на те, що згідно з інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно станом на 27 вересня 2016 року за іншою особою не зареєстровано право власності на вказану земельну ділянку, також відсутні зареєстровані обтяження цього нерухомого майна (а.с.18-20). На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved