Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-17 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості по заробітній платі за роботу у вихідні та святкові дні. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що у період з квітня 2008 року по грудень 2008 року вона працювала нянею-домогосподаркою у будинку відповідача за адресою: [ADDRESS] на підставі укладеного між ними договору про надання послуг від 20 квітня 2008 року. Починаючи з квітня 2008 року, згідно актів наданих послуг, [PERSON] працювала у вихідні дні. При виплаті заробітної плати за період з квітня 2008 року по грудень 2008 року їй не було оплачено роботу у вихідні та святкові дні кошти за договором в розмірі 1860 грн. Відповідач відмовляється компенсувати позивачу оплату в підвищеному розмірі за роботу у вихідні та святкові дні, мотивуючи тим, що у нього є певні матеріальні труднощі. За вказаних обставин, [PERSON] просить стягнути з [PERSON] заборгованість за надані послуги за договором про надання послуг від 20 квітня 2008 року в розмірі 1860 грн. та понесені судові витрати по справі. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві, та просив суд їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, однак пояснив суду, що на даний час у нього немає фінансової можливості сплатити позивачу заборгованість за надані нею послуги в розмірі 1860 грн. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи із таких міркувань. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч.1 ст.16 ЦК України.). Стаття 11 ЦПК України передбачає, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. 20 квітня 2008 року [PERSON] (Замовник) та [PERSON] (Виконавець) уклали договір про надання послуг (надалі - Договір), згідно якого Виконавець надає послуги з догляду і нагляду за дитиною Замовника та прибирання її помешкання, що знаходиться в буд. №19 а по вул.Далекій в м.Тернополі. В силу ч.1 ст.901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. У відповідності до п.1.2. Договору Замовник доручає, а Виконавець приймає на себе комплексне виконання послуг по догляду за малолітньою дитиною Замовника, - [PERSON], [INFO], та по санітарному догляду приміщень будинку, згідно з додатком №1, який є невід'ємною частиною даного Договору. Як передбачено п.2.1. Договору, ціна послуг по догляду за дитиною та прибиранню житлового приміщення складає 40,00 грн. на день, відповідно до Актів про надання послуг. У випадку виконання Виконавцем своїх обов'язків за даним Договором у вихідні та святкові дні вартість послуг Виконавця по догляду за дитиною та прибиранню житлового приміщення складає 70,00 грн. за день (п.2.2. Договору). Пунктом 4.1.1. Договору передбачено, що Замовник зобов'язується своєчасно здійснювати оплату в розмірі та у строки, зазначені в даному Договорі. Як вбачається із актів приймання-передачі наданих послуг, копії яких долучені до матеріалів справи, Виконавець ([PERSON]) здійснювала догляд за малолітньою дочкою Замовника ([PERSON]) та прибирання будинку Замовника, а Замовник прийняв вказані послуги. У зазначених актах вказана вартість послуг в розмірі 40,00 грн./день. З даних актів слідує, що Замовник оплачував Виконавцеві за роботу у вихідні та святкові дні послуги у звичайному розмірі (п.2.1. Договору), а не у підвищеному, як це передбачено п.2.2. Договору. 14 липня 2013 року [PERSON] звернулась до [PERSON] із листом-претензією, в якій просила доплатити їй 1860 грн. договірної ціни послуг, однак, як встановлено в судовому засіданні, відповідач на даний лист-претензію не відреагував та не сплатив позивачу вказану суму боргу. В силу ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч.1 ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У відповідності до ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання (ст.625 ЦК України). Аналізуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що даному випадку мають місце порушення прав позивача, які підлягають захисту шляхом стягнення з відповідача в користь [PERSON] 1860 грн. заборгованості по оплаті за роботу у вихідні та святкові дні, згідно договору про надання послуг від 20 квітня 2008 року. В силу ст.88 ЦПК України з відповідача в користь держави слід стягнути судовий збір.

Outcome: approved