Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-09 00:00:00

[PERSON] звернулася до Першотравенського міського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. Просить суд розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] , який зареєстровано 01 лютого 2017 року. Актовий запис №12. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що 01 лютого 2017 року між позивачем та відповідачем Першотравенським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області зареєстровано шлюб, актовий запис №12. Від шлюбу має малолітню доньку: [PERSON] , [INFO] . Підставою для розірвання шлюбу стало те, що у відповідача та позивача відсутні спільні інтереси, наявні різні погляди на життя, відсутнє взаємопорозуміння. Вони втратили почуття любові та поваги один до одного. Спільного господарства не ведуть. Подальше спільне життя і збереження шлюбу не можливе. Позивач надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує, наполягає на розірванні шлюбу. Після розірвання шлюбу просить залишити прізвище [PERSON] . Відповідач відзив на позовну заяву не надав, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутність, позов визнає в повному обсязі, не заперечує проти його задоволення. Виходячи з матеріалів справи, вбачається, що відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданого Першотравенським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції Дніпропетровської області 01 лютого 2017 року [PERSON] , [INFO] , уродженець м. Дніпропетровськ, та [PERSON] , [INFO] , уродженка м. Дніпропетровськ, зареєстрували свій шлюб за актовим записом №12. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу - [PERSON] . Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 15 лютого 2017 року виданого Першотравенським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції Дніпропетровської області встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] . Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги необхідно задовільнити з наступних підстав. Побудова сімейних відносин відбувається на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємоповаги та підтримки (стаття 1 СК України). Проте, судом встановлено, що вказані паритетні засади побудови сімейних відносин у даного подружжя відсутні. Згідно ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 2 статті 3 СК України встановлено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки сторони наполягають на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Згідно ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України, п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Нормами ч.2 ст.114 Сімейного кодексу України, передбачено, що у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Враховуючи особливий характер сімейних відносин а також те, що збереження шлюбу можливе лише на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу. Детально вивчивши й оцінивши мотиви розлучення, повно і всебічно з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, приймаючи до уваги те, що сторони тривалий час не підтримують шлюбні стосунки, проживають окремо, суд вважає, що конфлікт між сторонами носить стійкий характер, їх шлюб розпався, причини, що спонукають сторони наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. Після розлучення, позивачу слід залишити прізвище [PERSON] .

Outcome: approved