Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-11 00:00:00

[PERSON] звернулася до Вишгородського районного суду із позовом до [PERSON] , третя особа - Пірнівська сільська рада Вишгородського району Київської області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування своїх вимог вказала, що на підставі рішення Вишгородського районного суду Київської області від 12.09.2007 року є власником житлового будинку [ADDRESS] . В даному будинку до січня 2019 року проживав її онук [PERSON] . Після досягнення повноліття онук пішов проживати в інше постійне місце проживання, за його поясненнями він пішов проживати до своєї матері, забравши всі свої речі. З цього часу [PERSON] в її будинку не з`являвся, житлом він не цікавився, не отримував кореспонденцію за даною адресою, особистих його речей в будинку не має, жодних витрат по утриманню і ремонту будинку він не ніс. На даний час розмір комунальних платежів встановлюється згідно численності зареєстрованих осіб, так як відповідач зареєстрований в належному позивачу будинку, позивача можуть позбавити субсидії, що поставить її в скрутне матеріальне становище, оскільки є пенсіонером та отримує мінімальну пенсію. Позивач зазначила, що будь-яких перешкод в користуванні жилим приміщенням відповідачу ніколи не чинила, натомість він добровільно визначив собі інше місце проживання і будинком не користується більше року без поважних причин, де він зараз перебуває позивачу невідомо, але на прохання позивача через знайомих знятись з реєстрації в добровільному порядку відповідач не реагує. Згідно актів, складених депутатами Нижчедубечанської сільської ради Вишгородського району Київської області від 23.11.2020 року, [PERSON] в будинку [ADDRESS] не проживає з січня 2019 року, його особистих речей в житловому приміщенні немає. Добровільно знятись з реєстрації в будинку відповідач не бажає, тому позивач вимушена звернутися до суду. На підставі викладеного звернулася до суду та просила суд усунути перешкоди в користуванні будинком шляхом визнання [PERSON] , [INFO] , таким, що втратив право користування житловим приміщенням в будинку [ADDRESS] . Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 15.01.2021 року було відкрито провадження по справі та призначено справу до підготовчого судового засідання. Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 20.05.2021 року залучено до участі у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа - Нижчедубечанська сільська рада Вишгородського району Київської області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням правонаступника Нижчедубечанської сільської ради Вишгородського району Київської області - Пірнівську сільську раду Вишгородського району Київської області. Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 02.09.2021 року закрито підготовче провадження по справі та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач у судове засідання не з`явилася, про місце, день та час розгляду справи була повідомлена належним чином. Відповідач до суду не з`явився, про день та час слухання справи був належним чином повідомлений, про що свідчать поштові повідомлення, які знаходяться у матеріалах справи, заяви про розгляд справи за його відсутність до суду не надходило, не скористався своїм правом та не надав суду відзив на позовну заяву і всі письмові докази, а тому суд, відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, вважає можливим вирішити справу на підставі наявних доказів без участі відповідача. Третя особа в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності. На підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. У ст.12 ЦПК України, говориться, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено, що [PERSON] , на підставі рішення Вишгородського районного суду Київської області від 12.09.2007 року є власником житлового будинку [ADDRESS] , що підтверджується витягом з Державного реєстру речових право на нерухоме майно про право власності від 05.11.2020 року. Згідно актів, складених депутатами Нижчедубечанської сільської ради Вишгородського району Київської області від 23.11.2020 року, [PERSON] в будинку [ADDRESS] не проживає з січня 2019 року, його особистих речей в житловому приміщенні немає. Вказані обставини, також підтверджуються довідками від 23.11.2020 року № 383 та 26.11.2020 року № 386 виданих виконкомом Нижчедубечанської сільської ради Вишгородського району Київської області, з яких вбачається, що [PERSON] з січня 2019 року в будинку [ADDRESS] не проживає. Згідно ч. 1-3 ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім`ї понад шість місяців у випадках: 1) призову на строкову військову службу або направлення на альтернативну (невійськову) службу, а також призову офіцерів із запасу на військову службу на строк до трьох років - протягом усього періоду проходження зазначеної військової служби; перебування на військовій службі прапорщиків, мічманів і військовослужбовців надстрокової служби - протягом перших п`яти років перебування на дійсній військовій службі; 2) тимчасового виїзду з постійного місця проживання за умовами і характером роботи або у зв`язку з навчанням (учні, студенти, стажисти, аспіранти тощо), у тому числі за кордоном, - протягом усього часу виконання цієї роботи або навчання; 3) влаштування дитини (дітей) на виховання до родичів, опікуна чи піклувальника, у прийомну сім`ю, дитячий будинок сімейного типу, заклад для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, - протягом усього часу їх перебування у родичів, опікуна чи піклувальника, прийомній сім`ї, дитячому будинку сімейного типу, закладі для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування. Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Згідно ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Як передбачено ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідач [PERSON] відсутній в будинку [ADDRESS] , який на праві приватної власності на підставі рішення Вишгородського районного суду Київської області від 12.09.2007 року належить - [PERSON] , більше року без поважних причин згаданих у ч. 2 ст. 405 ЦК України, ст.ст. 71, 72 ЖК України не проживає, тому відповідно до статей 319, 391 ЦК України наявні правові підстави для захисту порушеного права позивача. Враховуючи те, що відповідач не проживає в будинку [ADDRESS] , не виконує обов`язки по його утриманню, не сплачує поточні комунальні платежі, суд вважає встановленим, що [PERSON] не проживає у зазначеному житловому будинку без поважних причин, у зв`язку із чим є таким, що втратив право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності понад встановлені строки, у зв`язку із чим позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача також підлягає стягненню сплачений судовий збір у сумі 840, 80 гривень.

Outcome: approved