Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-01 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON], в якому просить визнати його таким, що втратив право користування квартирою №48 по вул. Миру, 3А в місті Тернополі. [PERSON] обґрунтовано тим, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, після розірвання якого 09 вересня 2014 року відповідач переїхав проживати до своїх батьків за адресою: м. Тернопіль, вул. Новий Світ, 72. За період з вересня 2014 року відповідач жодного разу не зявлявся у квартирі [ADDRESS], обовязків, які випливають з договору найму житлового приміщення не виконує. Ухвалою судді від 03 квітня 2018 року відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 17 травня 2018 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду. В судовому засіданні позивач позов підтримала з підстав, викладених в ньому. Зазначила, що реєстрація відповідача в житловому приміщенні призводить до додаткових витрат на оплату житлово-комунальних послуг. Відповідач належним чином повідомлявся про час та місце судового розгляду, зокрема шляхом розміщення оголошення на офіційному сайті Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області, в судове засідання не зявився, відзиву на позов не надав, тому, враховуючи відсутність заперечень представника позивача, суд ухвалив проводити заочний розгляд справи. Судом встановлено наступні обставини. Відповідно до довідки ДП «Фаворит-3» від 03 лютого 2014 року № 98, квартира [ADDRESS] знаходиться у державній власності, та в ній зареєстровані: позивач [PERSON], [INFO], відповідач [PERSON], [INFO], та дочка [PERSON], [INFO]. Як вбачається з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна № 133147916, відомості стосовно приватизації квартири [ADDRESS], відсутні. 09 вересня 2014 року розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON], що підтверджується рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 09 вересня 2018 року. Відповідно до акту перевірки паспортного режиму [ADDRESS], затвердженого директором ДП «Фаворит-3», встановлювався факт не проживання [PERSON] на момент проведення перевірки. Із долученої до позовної заяви квитанцї на оплату житлово-комунальних послуг видно, що [PERSON] оплачувала послуги теплопостачання, водопостачання, електропостачання в квартиру [ADDRESS]. Допитана в судовому засіданні 07 червня 2018 року свідок [PERSON] пояснила, що проживає у [INFO], на четвертому поверсі. [PERSON] проживав також у цьому будинку разом з [PERSON], однак вже близько чотирьох років він відсутній в будинку. Свідок [PERSON] в судовому засіданні 07 червня 2018 року пояснила, що проживає у вказаному будинку, [PERSON] у цьому будинку не бачила кілька років, до того він проживав у ньому. Дослідивши надані сторонами докази, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити, виходячи із такого. Відповідно до вимог статті 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Згідно\~статті 71 ЖК України\~передбачено, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається житлове приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ч.2\~ст.107 ЖК України, у разі вибуття наймача та членів його сім'ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся сім'я, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сім'ї, який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття. Тому, враховуючи те, що судом встановлено, що [PERSON] зареєстрований в [INFO], однак фактично з вересня 2014 року вибув та не проживає там, реєстрація в квартирі призводить до додаткових фінансових витрат на оплату житлово-комунальних послуг [PERSON], а тому її право підлягає поновленню шляхом задоволення позову. Крім цього, відповідно до\~статті 141 ЦПК України\~з відповідача в користь позивача підлягають стягненню 704,80 гривень понесених судових витрат із сплати судового збору. На підставі наведеного,

Outcome: approved