overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-26 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із позовною заявою про стягнення з відповідача [PERSON] аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Свою заяву [PERSON] пояснює тим, що з відповідачем по справі вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з 03.02.2007 року. Від шлюбу у сторін народилася донька [PERSON], [INFO] Відповідач з квітня 2017 року припинив надання матеріальної допомоги на утримання дитини. Позивач просила суд стягнути з [PERSON] на її користь на утримання доньки аліменти в розмірі ? частини від всіх видів доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення повноліття, починаючи з часу звернення до суду. У судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, але скерувала до суду заяву, в якій просила справу слухати без її участі на позовних вимогах наполягала. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, але скерував до суду заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги визнає та просив справу слухати без його участі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. З матеріалів справи вбачається, що відповідач є батьком неповнолітньої [PERSON] 27.07.2007 рн., яка перебуває на утриманні позивачки, тому відповідно до ст. 180 СК України відповідач зобов'язаний утримувати дитину до досягнення нею повноліття, ітому з нього належить стягнути на користь позивача аліменти на утримання їх неповнолітньої доньки. Враховуючи вимоги ст. 367 ЦПК України належить допустити негайне виконання рішення суду в межах стягнення платежу за 1 місяць. Суд, задовольняючи позов, стягує з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 640,00 грн., від якого при подачі заяви була звільнена позивач.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-14 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із позовною заявою про стягнення з відповідача [PERSON] аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Свою заяву [PERSON] пояснює тим, що з відповідачем по справі вона перебувала у шлюбі до 07.06.2016 року. Від шлюбу у них народився син [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачкою та знаходиться на повному її утриманні. Сімейні стосунки між сторонами розірвані, відповідач проживає окремо та практично відмовився від матеріального утримання сина. Позивач просила суд стягнути з [PERSON] на її користь на утримання сина аліменти в розмірі ? частини від усіх доходів відповідача, але не менше 30% встановленого законодавством прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття. У судове засідання представник позивача [PERSON] не з'явився, але просив справу слухати без його участі, на задоволенні позовних вимог наполягав у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, але скерував до суду заяву в якій просив справу слухати без його участі, позовні вимоги визнає. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. З матеріалів справи вбачається, що відповідач є батьком неповнолітнього [PERSON], [INFO]., який перебуває на утриманні позивачки, а тому відповідно до ст. 180 СК України відповідач зобов'язаний утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а тому з нього належить стягнути на користь позивача аліменти на утримання їх неповнолітнього сина в розмірі ? частини від усіх видів доходів відповідача, але не менше 30% встановленого законодавством прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. Враховуючи вимоги ст. 367 ЦПК України належить допустити негайне виконання рішення суду в межах стягнення платежу за 1 місяць. Суд, задовольняючи позов, стягує з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 640,00 грн., від якого при подачі заяви була звільнена позивач.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-27 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із позовною заявою про стягнення з відповідача [PERSON] на утримання дитини. Свою заяву [PERSON] пояснює тим, що з відповідачем по справі вона проживала однією сім»єю з липня 2014 року. Від сумісного проживання у них народився син [PERSON], [INFO]. Відносини між сторонами припинені з серпня 2016 року. Відповідач офіційно ніде не працює і має задовільний стан здоров»я, зароблені ним кошти витрачає на свої потреби і робить ставки в лотереї «Фаворит спорт», які можуть сягати майже 600 грн. в день. Позивач просила суд стягнути з [PERSON] на її користь на утримання сина аліменти в розмірі 800 грн. щомісячно, починаючи з часу подачі заяви і до досягнення дитиною повноліття. У судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, але просила справу слухати без її участі, позовні вимоги підтримала і повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Представник позивача [PERSON] у судове засіданні не зявилася, але скерувала до суду заяву в якій просила справу слухати без її участі та задовольнити позовні вимоги. Проти заочного рішення не заперечувала. Відповідач у судове засідання не зявився і від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що в матеріалах справи маються документальні підтвердження. Відповідно до вимог ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. З матеріалів справи вбачається, що відповідач є батьком неповнолітнього [PERSON], [INFO], який перебуває на утриманні позивачки, а тому відповідно до ст. 180 СК України відповідач зобов'язаний утримувати дітей до досягнення ними повноліття, а тому з нього належить стягнути на користь позивача аліменти на утримання їх неповнолітнього сина в розмірі 800 грн. щомісячно. Враховуючи вимоги ст. 367 ЦПК України належить допустити негайне виконання рішення суду в межах стягнення платежу за 1 місяць. Суд, задовольняючи позов, стягує з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 551,20 грн., від якого при подачі заяви була звільнена позивач.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-17 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із позовною заявою про стягнення із [PERSON] аліментів на утримання неповнолітніх дітей. Свою заяву [PERSON] пояснює тим, що з 23.01.2015 року вона перебуває в шлюбі з відповідачем по справі. Від шлюбу у них народилися діти: син [PERSON], [INFO] та дочка [PERSON], [INFO], які проживають разом з нею та знаходяться на її утриманні. Відповідач не надає їй матеріальної допомоги на утримання дітей. Позивач просила суд стягнути з [PERSON] на її користь на утримання дітей аліменти в розмірі 1/3 частини від усіх видів доходів відповідача щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з часу подачі заяви і до досягнення дітьми повноліття. У судове засідання позивачка не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, де наполягала на задоволенні позовних вимог. У судове засідання відповідач [PERSON] не зявився і від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, хоча про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином. Відповідь на позов не подав. Відповідно до вимог ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Оскільки відповідач, будучи повідомленим про дату, час та місце розгляду справи у встановленому законом порядку, що підтверджується даними рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, у судове засідання не зявився, відзив не подав, тому суд у відповідності зі ст.280 ЦПК України ухвалює рішення при заочному розгляді справи. \~ \~ \~ \~Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позовна заява [PERSON] підлягає до задоволення, оскільки від шлюбу [PERSON] та [PERSON], згідно свідоцтв про народження серії 1-СР № 082517 від 03.04.2009р. та серії І-СР № 196677 від 17.10.2014р., народилися діти дочка [PERSON], 12.10.2014р.н. та син [PERSON], 23.03.2009р.н. Відповідач порушив вимоги ст. 180 СК України усунувся від свого обов'язку по утриманню дітей до досягнення ними повноліття, тому з нього належить стягнути на користь позивача аліменти на утримання їх неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частини всіх видів доходів відповідача щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. \~ \~ \~ \~Враховуючи вимоги ст. 430 ЦПК України належить допустити негайне виконання рішення суду в межах стягнення платежу за 1 місяць. Суд, задовольняючи позов, стягує з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 704,80 грн., від якого при подачі заяви була звільнена позивачка.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-17 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із позовною заявою про стягнення із [PERSON] аліментів на утримання неповнолітніх дітей. Свою заяву [PERSON] пояснює тим, що з 23.02.2002 року вона перебуває в шлюбі з відповідачем по справі. Від шлюбу у них народилися діти: донька [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO], які проживають разом з нею та знаходяться на її утриманні. Відповідач не надає їй матеріальної допомоги на утримання дітей. Позивач просила суд стягнути з [PERSON] на її користь на утримання дітей аліменти в розмірі 40% від усіх видів доходів відповідача щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з часу подачі заяви і до досягнення дітьми повноліття. У судове засідання позивачка не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, де змінила позовні вимоги та просила суд стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів доходів відповідача щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття. У судове засідання відповідач не з'явився, направив до суду заяву про розгляд справи без його участі, де змінені позовні вимоги про стягнення з нього аліментів у розмірі 1/3 частини всіх видів доходів відповідача щомісячно але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму визнав. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позовна заява [PERSON] підлягає до задоволення, оскільки від шлюбу [PERSON] та [PERSON], згідно свідоцтв про народження серії [NUMBER] від 08.09.2016р. та серії [NUMBER] від 12.11.2007р., народилися діти - дочка [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO] Відповідач порушив вимоги ст. 180 СК України - усунувся від свого обов'язку по утриманню дітей до досягнення ними повноліття, тому з нього належить стягнути на користь позивача аліменти на утримання їх неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частини всіх видів доходів відповідача щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи вимоги ст. 430 ЦПК України належить допустити негайне виконання рішення суду в межах стягнення платежу за 1 місяць. Суд, задовольняючи позов, стягує з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 640,00 грн., від якого при подачі заяви була звільнена позивачка.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-28 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із позовною заявою про стягнення із [PERSON] аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Свою заяву [PERSON] пояснює тим, що до 26.02.2016 року вона перебувала в шлюбі з відповідачем по справі. Від шлюбу у них народився син [PERSON], [INFO], який проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач не надає їй матеріальної допомоги на утримання дитини. Позивач просила суд стягнути з [PERSON] на її користь на утримання дитини аліменти в розмірі 2\~000 грн. щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з часу подачі заяви і до досягнення дитиною повноліття. Сторони в судове засідання не викликались відповідно до ч. 5\~ст. 279 ЦПК України, проте в ухвалі про відкриття спрощеного позовного провадження від 31.01.2018 року відповідачу був наданий строк в 15 днів з дня отримання даної ухвали суду, на подачу відзиву на позовну заяву та розяснено право подати заяву із обґрунтованими запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження. Від відповідача [PERSON] на адресу суду відзив на позовну заяву не надходив. Дослідивши надані позивачем письмові докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи із наступних підстав. Судом встановлено, що від шлюбу [PERSON] та [PERSON], згідно свідоцтва про народження серії 1-СР № 124507 від 06.03.2003р., народилася дитина син [PERSON], 06.02.2003р.н. Відповідно до ч.1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину якого отримує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач порушив вимоги ст. 180 СК України усунувся від свого обов'язку по утриманню дитини до досягнення нею повноліття, тому з нього належить стягнути на користь позивача аліменти на утримання їх неповнолітньої дитини в твердій грошовій сумі щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При призначення розміру стягуваних аліментів суд приймає до уваги, що відповідачем не надано суду доказів його непрацездатності або наявності у нього інших утриманців та того, що він являється офіційно працевлаштованим, тому визначає до сплати аліменти в розмірі 2\~000 грн. щомісячно. Враховуючи вимоги ст. 430 ЦПК України належить допустити негайне виконання рішення суду в межах стягнення платежу за 1 місяць. Суд, задовольняючи позов, стягує з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 704,80 грн., від якого при подачі заяви була звільнена позивачка.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-01 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із позовом [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що сім'я розпалася і надії на її збереження немає. ....................................................................................................................................................................................................................................................................................................................................... На підставі наведеного, ст.ст.109-112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-03 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із позовом [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що сім'я розпалася і надії на її збереження немає. На підставі наведеного, ст.ст.109-112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-07 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із позовом [PERSON] про розірвання шлюбу. Свій позов мотивує тим, що шлюбні відносини з відповідачем припинені, а причиною розпаду сім'ї є те, що відповідач зловживає спиртними напоями, на підставі чого постійно виникають сварки, вважає, що збереження шлюбу є неможливим, а тому просить шлюб розірвати. Позивач у судове засідання не з'явилася, подала суду заяву, якою просив розгляд справи провести за його відсутності, позов підтримала в повному обсязі, не заперечила проти ухвалення заочного рішення по справі. Відповідач у судове засідання не з'явився, хоча повідомлявся належним чином про дату, час та місце розгляду справи, що стверджується розпискою про вручення поштового відправлення. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України суд ухвалює рішення в порядку заочного розгляду справи. Суд дослідивши та оцінивши подані докази прийшов до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення з врахуванням наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі із 20 травня 1978 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, серія [NUMBER] від 20 травня 1978 року (а.с.4). У шлюбі в подружжя народилися двоє дочок, які є повнолітніми. Відповідно до статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.3, 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження - є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність. В судовому засіданні встановлено, що сторони не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільного господарства, а тому їх шлюб існує формально, між сторонами припинили існувати почуття взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки. При таких обставинах, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, а тому шлюб слід розірвати. На підставі вищевикладеного та ст.ст. 110-112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-07 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із позовом [PERSON] про розірвання шлюбу. Свій позов мотивує тим, що шлюбні відносини з відповідачем припинені, більше п'яти років вони не проживають разом та не ведуть спільного домашнього господарства, донька проживає з нею. Просить розірвати шлюб укладений із відповідачем та зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Луцького міського управління юстиції, актовий запис за № 282. Представник позивача [PERSON] у судове засідання не з'явилася, подала суду заяву, якою просила розгляд справи провести за її відсутності, позов підтримала в повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, подав на адресу заяву, якою проти задоволення позову не заперечив, просив розгляд справи провести за його відсутності. Суд дослідивши та оцінивши подані докази прийшов до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення з врахуванням наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі із 30 квітня 2004 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження, серія [NUMBER] від 30.04.2004 року (а.с.4). У шлюбі в подружжя народилася донька - [PERSON], [INFO] (а.с.5). Відповідно до статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.3, 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження - є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність. В судовому засіданні встановлено, що сторони не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільного господарства, а тому їх шлюб існує формально, між сторонами припинили існувати почуття взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки. При таких обставинах, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, розірвання шлюбу не порушує інтересів дитини, а тому шлюб слід розірвати. На підставі вищевикладеного та ст.ст. 110-112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-21 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із позовом [PERSON] про стягнення майнової та моральної шкоди посилаючись на те, що [PERSON] 23 листопада 2014 року таємно викрав із житлового будинку позивачки 500 грн. та 600 доларів США за що, згідно вироку Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 9 червня 2015 року, був засуджений до позбавлення волі. Внаслідок вчиненого злочину, [PERSON] була заподіяна майнова шкода у розмірі 13556 грн. та моральна, яка полягає у тому, що позивачка, як людина похилого віку, пережила нервовий стрес, постійні головні болі, втратила здоровий сон, у зв'язку із чим погіршився стан її здоров'я, загострились хронічні захворювання, вона зазнала моральних страждань, переживання та страх. Моральну шкоду вона оцінює у 10000 грн. В судовому засіданні позивачка підтримала заявлені вимоги покликаючись на обставини зазначені у позовній заяві. Відповідач, який належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, відмовився від проведення судового засідання в режимі відеоконференцзв'язку. Заслухавши пояснення позивачки, показання свідків, дослідивши подані докази, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Статтею 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода завдана фізичній особі відшкодовується у повному обсязі особою яка її завдала. Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Згідно ч. 3 ст. 23 ЦК України моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Згідно вироку Самбірського міськрайонного суду від 9 червня 2015 року [PERSON] визнаний винним у вчиненні викрадення 23 листопада 2014 року із житлового будинку [PERSON] 500 грн. та 600 доларів США. Даний вирок набрав законної сили. Розмір заподіяної позивачці матеріальної шкоди, з урахуванням курсу національної валюти, становить 13556 грн. і підтверджений вироком суду. Із показань допитаних свідків [PERSON], [PERSON] встановлено, що внаслідок вчиненого [PERSON] злочину, [PERSON], як людина похилого віку, пережила нервовий стрес, постійні головні болі, втратила здоровий сон, у зв'язку із чим погіршився стан її здоров'я, загострились хронічні захворювання, вона зазнала моральних страждань, переживання та страх. Вона змушена була з'являтися до слідчого та в суд задля встановлення всіх обставин крадіжки та особи злочинця. З урахуванням наведеного, а також приймаючи до уваги, необхідність докладених зусиль для виявлення та законного покарання [PERSON], суд приходить до висновку, що із відповідача слід стягнути 6000 грн. моральної шкоди. Такий розмір моральної шкоди відповідає засадам розумності і справедливості та глибині моральних страждань [PERSON] У решті позову про відшкодування моральної шкоди слід відмовити.

Outcome: partial