Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-29 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини в сумі по 1000грн в місяць та утримання на дружину в розмірі по 500грн в місяць до досягнення дитиною трьохрічного віку. В ході розгляду справи позивачем уточнено розмір позовних вимог, де вона просить суд стягувати з відповідача аліменти в розмірі по 1/2 частині в місяць від всіх видів заробітку (доходу) в місяць. Позивач в судове засідання не з'явилась, представник за довіреністю [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково. Не заперечував проти стягнення з нього аліментів на дитину в розмірі по 500грн в місяць, позов в частині стягнення утримання на дружину не визнав повністю. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, від подружнього життя мають неповнолітню дитину: дочку [PERSON], [INFO]. Дитина проживає з матір'ю і знаходиться на її утриманні. Батько, відповідач по справі, добровільно допомоги на її утримання не надає. Мати дитини [PERSON] не працює, оскільки перебуває у відпустці по догляду за дитиною. Відповідно до чч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Законом України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» встановлено мінімальний прожитковий мінімум в розрахунку на місяць для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2015 року - 1032 грн., а з 1 грудня 2015 року - 1167 грн. З огляду на те, що визнаний відповідачем розмір аліментів в 500 грн., на даний час вочевидь не забезпечує мінімальний прожитковий мінімум, який має отримувати дитина позивача та відповідача, а також враховуючи те, що батьки мають рівні права та обов'язки щодо дитини і майновий стан позивача на даний час (перебуває у відпустці по догляду за дитинорю до досягнення дитиною трирічного віку) не дає можливості повністю забезпечувати дитину та себе тому, на переконання суду, розмір аліментів, який підлягає стягненню із [PERSON] на утримання його дитини, має бути визначений у частці від його доходу у розмірі -1/2. Відповідно до ч.1 ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. В силу ст.ст.84 ч.ч.2, 4; 80 ч.1 цього Кодексу дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Аналізуючи зібрані по справі докази та оцінюючи їх в сукупності, суд прийшов до висновку, що відповідач є молодою особою працездатного віку, який спроможний платити аліменти на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку та виходячи з принципу справедливості та розумності, враховуючи потреби дружини, суд рахує вимоги [PERSON] в цій частині обґрунтованими. Виходячи з вищенаведеного та з врахуванням особи платника аліментів, матеріального становища дружини, з якою проживає дитина віком до трьох років, суд вважає, що відповідач має змогу сплачувати кошти на її утримання визначивши їх розмір - 250 грн. в місяць до досягнення донькою [PERSON] трьох років . Посилання відповідача на його скрутний матеріальний стан, на те, що на його утриманні перебувають його батьки, а відповідач має певне ускладнення після перенесеної травми, що не дає йому можливості сплачувати аліменти у більшому розмірі та кошти на утримання колишньої дружини, суд до уваги не приймає, оскільки це не підтверджено жодними належними доказами . У відповідності до ст.88 ЦПК України суд стягує з відповідача судові витрати по справі . На підставі викладеного,

Outcome: partial