Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-08 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідачів про визнання права власності на 1/2 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами та 1/2 частку земельної частки (паю) у порядку спадкування за законом. Свої позовні вимоги обґрунтувала тим, що станом на 01.07.1990 року в [ADDRESS] проживала її мати [PERSON] , і їй на праві власності належав житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в селі по зазначеній адресі та земельна частка (пай) розміром 25,30 ум.кад.га, що знаходиться в колективній власності ЗАТ «Нижнівське» Тлумацького району Івано-Франківської області, виділена на підставі рішення Тлумацької РДА від 08 червня 1999 року за № 296 у відповідності із сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ІФ №0075281, виданий 28 січня 2009 року, зареєстрований в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №346. Свідоцтво на право власності на даний житловий будинок, господарські будівлі та споруди відсутній і не зареєстровано в передбаченому законом порядку право власності на земельну частку (пай). 20. [INFO] матір [PERSON] померла. Після її смерті вона прийняла спадщину, так як на момент смерті спадкодавця проживала разом з нею. 04.02.2020 року вона звернулася додержавного нотаріуса Тлумацької державної нотаріальної контори Васильєвої Н.М. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на частку житлового будинку та приналежних до нього господарських будівель та споруд, що розташовані за адресою: [ADDRESS] та на частку земельної частки (паю) розміром 25,30 ум.кад.га, що знаходиться в колективній власності ЗАТ «Нижнівське» Тлумацького району Івано-Франківської області і залишились після смерті матері [PERSON] . Однак нотаріус своєю постановою відмовила їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вищенаведене нерухоме майно, з тих підстав, що відсутні правовстановлюючі документи, які би посвідчували право власності на спадкове майно. Просила визнати за нею право власності на 1/2 частку вказаного домоволодіння в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] та на 1/2 частку земельної частки (паю) розміром 25,30 в умовних кадастрових гектарах, згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ІФ № 0075281 від 28.01.2009 року, в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] . Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, однак у позовній заяві просила розгляд справи провести у її відсутності. Відповідач [PERSON] , в поданому 01.09.2020 року зустрічному позові, позов [PERSON] визнав та не заперечив проти його задоволення. Представник відповідача - Нижнівської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області в судове засідання не з`явився. Від нього надійшла заява через канцелярію суду, в якій він просив розглядати справу у його відсутності, позов визнає та не заперечує проти його задоволення. 04.08.2020 року судом постановлено ухвалу про прийняття позовної заяви до розгляду, відкриття провадження по справі та призначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з таких підстав. Судом встановлено, що згідно виписки з погосподарської книги №12 Нижнівської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області станом на 01.07.1990 р., виданої Нижнівською сільською радою Тлумацького району Івано-Франківської області № 198 від 11.02.2020 року, житловий будинок за адресою: [ADDRESS] числився як колгоспний двір, і в ньому були зареєстровані та проживали: голова двору [PERSON] , 1923 року народження (а.с.11). Згідно копії технічного паспорту на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами від 30.01.2020 року житловий будинок, господарські будівлі та споруди, розташовані за адресою: [ADDRESS] побудовані у 1960 році, та не є самовільним будівництвом (а.с.4-7). Згідно п. 3.1. листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 року, при вирішенні питань щодо визнання права власності на житлові будинки у порядку спадкування, записи у погосподарських книгах оцінюються у сукупності із іншими доказами. У п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду від 22 грудня 1995 року № 20 із змінами «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» зазначено, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Пунктом 3 вищевказаної Постанови визначено, що вирішуючи спори про право приватної власності на майно, суди повинні виходити з того, що відповідно до ст. 13 Закону України «Про власність» об`єктами права приватної власності є жилі будинки, квартири, предмети особистого користування, дачі, садові будинки, предмети домашнього господарства, продуктивна і робоча худоба, земельні ділянки, насадження на земельній ділянці, засоби виробництва, вироблена продукція, транспортні засоби, грошові кошти, акції, цінні папери, а також інше майно споживчого і виробничого призначення, набуті з передбачених законом підстав. Виходячи з вищенаведеного, [PERSON] як члену колгоспного двору, в цілому належав будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] . Згідно копії сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ІФ № 0075281 від 28.01.2009 року, зареєстрованого 02.03.2009 року в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 346, [PERSON] належало право на земельну частку (пай), розміром 25,30 в умовних кадастрових гектарах, що знаходиться у землі, яка перебуває у колективній власності ЗАТ «Нижнівське» с. Нижнів Тлумацького району Івано-Франківської області, виділена на підставі рішення Тлумацької районної державної адміністрації від 08.06.1999 року за № 296 (а.с.8). [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.12). В силу ст. 1268 ЦК України (в редакції 2003 р.), спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або її не прийняти. Відповідно до ст. 1268, 1269 ЦК України (в редакції 2003 р.), діями, які свідчать про прийняття спадщини вважається є постійне проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подача спадкоємцем у шестимісячний термін заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори. Після смерті [PERSON] , [PERSON] прийняла спадщину за законом, оскільки була зареєстрована та проживала разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, що підтверджується довідкою Нижнівської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області № 199 від 11.02.2020 року (а.с. 10). Згідно копії спадкової справи № 266/2006 від 04.10.2006 року, заведеної Тлумацькою державною нотаріальною конторою Івано-Франківсьої області після смерті [PERSON] (а.с. 32-48), [PERSON] та [PERSON] є єдиними спадкоємцями за законом після смерті матері [PERSON] , які прийняли спадщину. Інших спадкоємців в порядку спадкування за заповітом чи законом немає. На момент звернення до суду [PERSON] правомірно претендує на 1/2 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованими по [ADDRESS] та на 1/2 частку права на земельну частку (пай) розміром 25,30 в умовних кадастрових гектарах, що знаходиться у землі, яка перебуває у колективній власності ЗАТ «Нижнівське» с. Нижнів Тлумацької міської ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області, в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] . Позивачу в нотаріальному порядку відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] , після смерті [PERSON] , оскільки у спадкоємця [PERSON] відсутній необхідний для видачі свідоцтва про право на спадщину документ, який підтверджує право власності на нерухоме майно, та на 1/2 частку земельної частки (паю) у зв`язку з тим, що сертифікат на право на земельну частку (пай) був виданий після смерті [PERSON] , що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії, виданою державним нотаріусом Тлумацької державної нотаріальної контори Івано-Франківської області Васильєвою Н.М. за № 206/02-31 від 04.03.2020 року (а.с.13). Зазначені обставини перешкоджають позивачу належним чином оформити право власності на вказане спадкове майно в порядку спадкування за законом. У відповідності до ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами, не підлягають доказуванню. Оскільки таке становище має місце по даній справі, суд вважає встановленими обставини, викладені позивачем в позовній заяві на обгрунтування своїх вимог. Відповідно до п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи. Згідно ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. При такому вирішенні позову, враховуючи те, що відповідачі визнали позов до початку розгляду справи по суті, суд вважає, що позивачу [PERSON] слід повернути 50 відсотків судового збору з державного бюджету, сплаченого нею при поданні позову, а саме 420,40 грн. Враховуючи вищенаведене, на підставі ст.316-319, 392, 1216 - 1222, 1268 ЦК України,

Outcome: approved