Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-27 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до Боровичівської сільської ради Маневицького району Волинської області, Маневицької районної державної адміністрації Волинської області про визнання права власності на спадкове майно, вказавши, що вона являється спадкоємцем за законом на спадкове майно, яке залишилося після смерті [PERSON], який помер [INFO] року. Інших спадкоємців ні за заповітом, ні за законом на дане майно немає. Позивач своєчасно у визначений законодавством термін прийняла спадщину, шляхом спільного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Отримати свідоцтво про право власності на спадкове майно у позасудовому порядку позивач не має можливості. Посилаючись на зазначені обставини, [PERSON] просила суд визнати за нею в порядку спадкування за законом право власності на земельну ділянку, площею 0.1266 га, вартістю 1313 гривень 82 копійки, яка призначена для ведення особистого селянського господарства (кадастровий номер [NUMBER]), знаходиться на території Боровичівської сільської Маневицького району Волинської області, земельну ділянку, площею 0.8320 га, вартістю 22303 гривень 90 копійок, що призначена для ведення особистого селянського господарства (кадастровий номер [NUMBER]), знаходиться на території Боровичівської сільської ради Маневицького району Волинської області, які належали [PERSON] В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав у повному обсязі з підстав, викладених у поданій до суду заяві, просив визнати за [PERSON] в порядку спадкування за законом право власності на земельну ділянку, площею 0.1266 га, вартістю 1313 гривень 82 копійки, яка призначена для ведення особистого селянського господарства (кадастровий номер [NUMBER]), знаходиться на території Боровичівської сільської Маневицького району Волинської області, земельну ділянку, площею 0.8320 га, вартістю 22303 гривень 90 копійок, що призначена для ведення особистого селянського господарства (кадастровий номер [NUMBER]), знаходиться на території Боровичівської сільської ради Маневицького району Волинської області, які належали [PERSON] Позивач [PERSON], представники відповідачів - Боровичівської сільської ради Маневицького району Волинської області, Маневицької районної державної адміністрації Волинської області в судове засідання не з'явилися, будучи завчасно у встановленому законом порядку повідомленими про час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомили. Позивач [PERSON] подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Представники відповідачів - Боровичівської сільської ради Маневицького району Волинської області, Маневицької районної державної адміністрації Волинської області подали до суду заяви, в яких вказали, що проти задоволення позовних вимог [PERSON] вони не заперечують, просили розгляд справи проводити у їх відсутності. Заслухавши думку представника позивача [PERSON], який не заперечує щодо розгляду справи у відсутності вказаних позивача та представників відповідачів, враховуючи те, що в справі є достатньо доказів для вирішення її по суті, суд ухвалив - розглядати справу у відсутності позивача [PERSON] та представників відповідачів - Боровичівської сільської ради Маневицького району Волинської області, Маневицької районної державної адміністрації Волинської області. Заслухавши пояснення представника позивача, проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення. Відповідно до ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ст. 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Згідно ст. 1270 Цивільного кодексу України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1296 Цивільного кодексу України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] являвся власником земельної ділянки, площею 0.1266 га, вартістю 1313 гривень 82 копійки, яка призначена для ведення особистого селянського господарства (кадастровий номер [NUMBER]), знаходиться на території Боровичівської сільської Маневицького району Волинської області, земельної ділянки, площею 0.8320 га, вартістю 22303 гривень 90 копійок, що призначена для ведення особистого селянського господарства (кадастровий номер [NUMBER]), знаходиться на території Боровичівської сільської ради Маневицького району Волинської області. [PERSON] помер [INFO] року. Інших спадкоємців ні за заповітом, ні за законом на дане майно немає. Позивач своєчасно у визначений законодавством термін прийняла спадщину, шляхом спільного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Заяви про відмову від спадщини вона не подавала. Отримати свідоцтво про право власності на спадкове майно у позасудовому порядку позивач не має можливості. Зазначені обставини підтвердив представник позивача в судовому засіданні, а також це встановлено з досліджених судом письмових доказів, зокрема, свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 22.12.2014 року, витягів із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки № 34-3-0.25-515/163-17 від 25.10.2017 року та № 34-3-0.25-514/163-17 від 25.10.2017 року, державних актів на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 24.10.2012 року та серії [NUMBER] від 24.10.2012 року, довідки Боровичівської сільської ради Маневицького району Волинської області № 1758 від 30.08.2017 року, свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 25.11.1987 року, постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 5.09.2017 року, повідомлення Маневицької державної нотаріальної контори № 1362/1-16 від 5.12.2017 року. Аналізуючи зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що позивач [PERSON], являючись спадкоємцем за законом на земельну ділянку, площею 0.1266 га, вартістю 1313 гривень 82 копійки, яка призначена для ведення особистого селянського господарства (кадастровий номер [NUMBER]), знаходиться на території Боровичівської сільської Маневицького району Волинської області, земельну ділянку, площею 0.8320 га, вартістю 22303 гривень 90 копійок, що призначена для ведення особистого селянського господарства (кадастровий номер [NUMBER]), знаходиться на території Боровичівської сільської ради Маневицького району Волинської області, які належали [PERSON], фактично набула право власності на вказане спадкове майно. На даний час право власності на нього ніким не оспорюється, а тому є всі підстави для визнання права власності на це спадкове майно за [PERSON]

Outcome: approved