Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-07 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із вказаним позовом, мотивуючи заяву тим, що 13 січня 2012 року померла її мати [PERSON], по смерті якої залишилося спадкове майно, а саме: житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що знаходиться в с. Чорниж Маневицького району Волинської області, по вул. Польова, 17; дві земельні ділянки площею 0,6754 га, 0,3102 га, для ведення особистого селянського господарства; земельна ділянка площею 0,25 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку; земельна ділянка, площею 0,60 га для ведення особистого підсобного господарства. Ще за життя, 11 грудня 2006 року [PERSON] посвідчила заповіт, яким житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами заповіла [PERSON], а земельні ділянки заповіла синові - [PERSON], який прийняв спадщину шляхом спільного проживання зі спадкодавцем, однак не встиг оформити своїх спадкових прав, оскільки 26 липня 2016 року помер. [PERSON] прийняла спадщину по смерті матері та брата шляхом подачі до нотаріальної контори відповідних заяв, однак у звязку з відсутністю у спадкодавців правовстановлюючих документів про право власності на вказане спадкове майно, їй було відмовлено в нотаріальному оформленні спадкових прав, тому просила суд визнати за нею в порядку спадкування за заповітом та за законом право власності на вказане спадкове майно. В судове засідання позивач [PERSON], її представник [PERSON], кожен зокрема не зявилися, однак подали до суду заяви з проханням проводити розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримали, просили задовольнити. Відповідачі [PERSON] сільська рада Маневицького району Волинської області та Маневицька районна державна адміністрація Волинської області, кожен зокрема, своїх представників для участі в розгляді справи не направили, проте подали до суду заяву з проханням проводити розгляд справи у відсутності їх представників, позов визнають, щодо його задоволення не заперечують. Дослідивши письмові докази у справі та проаналізувавши їх в сукупності, суд приходить висновку про задоволення позову з наступних підстав. Відповідно до ст. ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців); спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Частиною 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у\~статтях 1261-1265 цього Кодексу. Статтею 1233 ЦК України встановлено, що заповіт є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст. 1269 вищевказаного Кодексу спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Згідно зі ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Статтею 1276 ЦК України передбачено, якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов'язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія). В судовому засіданні встановлено, що 13 січня 2012 року померла мати позивача [PERSON], однак ще за життя 11 грудня 2006 року посвідчила заповіт, яким житловий будинок, господарські будівлі, речі домашнього вжитку заповіла дочці [PERSON], державний акт на право приватної власності на землю, заповіла синові - [PERSON] (а.с. 7, 15). Згідно свідоцтва про смерть серії І-ЕГ № 192755, [PERSON] помер 26 липня 2016 року, що підтверджується матеріалами справи (а.с. 6). Із витягу з погосподарської книги № 5 за 2010-2015 роки та довідки [PERSON] сільської ради Маневицького району № 164 від 24 січня 2017 року вбачається, що власником житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами по вул. Польовій, 17, в с. Чорниж Маневицького району Волинської області є [PERSON], яка була зареєстрована та проживала за вищевказаною адресою разом із сином [PERSON], який прийняв спадщину по смерті по смерті спадкодавця, проте спадкових прав не оформив, оскільки 26 липня 2016 року помер (а.с. 12, 14). Відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії ВЛ № 003928, власником земельної ділянки площею 0,99 га, для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території [PERSON] сільської ради Маневицького району Волинської області є [PERSON] (а.с. 16). Витягами з Державного земельного кадастру про земельні ділянки підтверджується, що земельні ділянки площею 0,3102 га, 0,6754 га, які розташовані на території [PERSON] сільської ради Маневицького району Волинської області, на праві приватної власності належать [PERSON] (а.с. 19-27). Рішенням [PERSON] сільської ради Маневицького району Волинської області № 7/5 від 12 вересня 1997 року, [PERSON] передано у приватну власність на постійне користування земельну ділянку площею 0,25 га, з цільовим призначенням для будівництва, обслуговування житлового будинку та земельну ділянку, площею 0,60 га для ведення особистого підсобного господарства (а.с. 28). Постановами про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 22 березня 2018 року, державним нотаріусом Маневицької державної нотаріальної контори [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] та [PERSON], у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на імя спадкодавців та які підтверджують право власності на спадкове майно (а.с. 33-34). Відповідно до повідомлення Маневицької державної нотаріальної контори Волинської області № 426/1-16 від 2 травня 2018 року, після смерті [PERSON], яка померла 13 січня 2012 року була заведена спадкова справа за № 154 за 2012 рік. 3 липня 2012 року із заявою про прийняття спадщини звернулася дочка спадкодавця [PERSON] Крім того, після смерті [PERSON], який помер 26 липня 2016 року, була заведена спадкова справа № 1 за 2017 рік. 24 січня 2017 року із заявою про прийняття спадщини звернулася сестра спадкодавця [PERSON] (а.с. 51-54). Згідно висновку Маневицького архітектурно планувального підприємства 28 грудня 2017 року житловий будинок та господарські будівлі, що знаходяться в с. Чорниж Маневицького району Волинської області по вул. Польова, 17, відповідають діючим державним будівельним, санітарним і пожежним нормам (а.с. 37). Зважаючи на вищевикладене та беручи до уваги те, що [PERSON] є спадкоємцем за заповітом та за законом, прийняла спадщину в встановлений законом строк та спосіб, суд приходить висновку про доцільність визнання за нею права власності на вказане спадкове майно. На підставі ст.ст. 1216, 1217, 1233, 1261, 1269, 1270, 1276 ЦК України,

Outcome: approved