Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-21 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення коштів, мотивуючи свої вимоги тим, що 22.07.2014 року, маючи намір придбати у [PERSON] житловий будинок з господарськими будівлями по вул. Жовтневій, 6 у с. Чуків Немирівського району за кошти в загальній сумі 72\~000 грн., у присутності свідків [PERSON], [PERSON] вона передала [PERSON] 22\~000 грн. в якості завдатку. Про це свідчить розписка [PERSON] написана нею власноруч. Решту суми в розмірі 50\~000 грн. за будинок вона мала сплатити [PERSON] за їх спільною домовленістю з розстрочкою до липня 2016 року. Спір між ними виник через те, що відповідач [PERSON] в односторонньому порядку вирішила збільшити суму за купівлю будинку до 150\~000 грн., посилаючись на зростання курсу долара США втроє. Оскільки сплатити таку суму коштів позивач не в змозі, то запропонувала розірвати укладену між ними угоду. Також зазначила, що за час проживання у будинку належному [PERSON] вона за власні кошти за погодженням із власницею здійснила у ньому ремонт, а саме нею були замінені пластикові вікна в кількості трьох штук на загальну суму 7\~740 грн., здійснено інші ремонтні роботи на загальну суму 13\~707 грн. 70 коп. Таким чином [PERSON] просить стягнути з [PERSON] на її користь завдаток в подвійному розмірі, в сумі 44\~000 грн., оскільки вважає, що остання в порушення домовленості між ними в односторонньому порядку збільшила ціну за договором про купівлю-продаж будинку, а також 21\~447,70 грн. витрат на ремонт, а всього 65\~447,70 грн. [PERSON] звернулася в суд з зустрічним позовом до [PERSON] про витребування майна із чужого незаконного володіння та виселення. В обґрунтування своїх позовних вимог послалася на те, що вона є власником житлового будинку № 6 по вул. Жовтневій у с. Чуків Немирівського району Вінницької області. У червні 2013 року до неї звернулася [PERSON] щодо купівлі вказаного будинку. Між собою вони домовилися про купівлюпродаж будинку за 9000 дол. США. Договору купівлі-продажу нотаріально вони не посвідчували, так як у неї не була оформлена земельна ділянка під будинком. Вона особисто дозволила [PERSON] заселитися в будинок. З червня 2013 року [PERSON] стала проживати у належному їй будинку. Більше року [PERSON] проживала у належному їй будинку при цьому за купівлю будинку коштів не сплачувала. У липні 2014 року вона звернулася до [PERSON] з пропозицією сплатити хоч якусь суму в рахунок вартості будинку. [PERSON] повідомила, що доларів у неї немає, а тому сплатить частину вартості будинку у сумі 22\~000 грн., що відповідало на той час 2000 дол. США. 22.07.2014 року [PERSON] в якості авансу передала їй 22\~000 грн., про що вона написала розписку про отримання вказаної суми. Також зазначила, що восени 2015 року між нею та [PERSON] стався конфлікт з приводу того, що остання без її дозволу замінила в будинку вікна на пластикові, при цьому кошти за будинок так їй і не сплатила. Жодного дозволу на здійснення ремонтних робіт у будинку вона, як його власник, не надавала. Однак [PERSON] всупереч її волі стала переобладнувати будинок. Всі зустрічі, які між ними відбувалися, [PERSON] сплановувала поза будинком, вона не має доступу до своєї власності. На сьогодні [PERSON] відмовляється купувати будинок, хоча продовжує в ньому проживати без правових підстав, користується ним. Вона попередила [PERSON] про необхідність звільнення будинку, однак до сьогодні остання з будинку не виселилася. Посилаючись на ст. 387 ЦК України, що власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави ним заволоділа, [PERSON] просить виселити [PERSON] з належного їй на праві власності житлового будинку № 6 по вул. Жовтневій в с. Чуків Немирівського району Вінницької області. В судовому засіданні позивач-відповідач [PERSON] та її представник первісний позов підтримали у повному обсязі, зустрічний позов [PERSON] не визнали. Суду надали пояснення аналогічні тим, що викладені в позовній заяві. Додатково пояснили, що в червні 2013 року [PERSON] домовилась із [PERSON] про купівлю-продаж будинку за 72\~000 грн. 22 липня 2014 року за купівлю будинку [PERSON] сплатила 22\~000 грн. в якості завдатку [PERSON], про що остання власноруч написала розписку. Оскільки [PERSON] в односторонньому порядку змінила умови договору та стала вимагати сплати більшу ціну за будинок, в розмірі 150\~000 грн., а вона не має такої можливості, тому на сьогодні не бажає укладати договір. Також не заперечили того факту, що на сьогодні пластикові вікна, які були нею замінені у будинку вона забрала. Просили первісний позов задовольнити. У задоволенні зустрічного позову просили відмовити з посиланням на те, що [PERSON] за згодою [PERSON] вселилася до будинку, остання власноруч у добровільному порядку передала їй ключ від будинку, за згодою [PERSON] у будинку проводились ремонтні роботи. Крім того у [PERSON] не має іншого житла. Зазначили, що якщо [PERSON] поверне [PERSON] сплачені кошти, то остання відразу готова виселитись з будинку. Відповідач позивач [PERSON] та її представник первісний позов визнали частково, зустрічний позов підтримали у повному обсязі. Надали пояснення аналогічні тим, що викладені в зустрічній позовній заяві та письмових запереченнях проти позову. Додатково пояснили, що в червні 2013 року [PERSON] домовилась з [PERSON] про купівлю-продаж належного [PERSON] будинку в с. Чуків Немирівського району за 9\~000 дол. США, що на той час за курсом долара США становило 72\~000 грн. [PERSON] дозволила [PERSON] заселитися в будинок та передала їй ключ від нього. З червня 2013 року [PERSON] стала проживати у будинку. Лише через рік, в липні 2014 року, [PERSON] передала їй 22\~000 грн. гривень в рахунок купівлі будинку, а вона надала їй розписку про отримання завдатку. Однак вказана сума, на її думку, не є завдатком, а є авансом, тому готова повернути їй вказану грошову суму, оскільки на сьогодні [PERSON] не має бажання купувати її будинок, а вона бажає, щоб остання звільнила будинок. В іншій частині позов [PERSON] не визнали пояснивши, що свого дозволу на здійснення ремонтних робіт в будинку [PERSON] не надавала. Крім того була категорично проти заміни вікон на пластикові, які та поміняла. Після цього вона звернулася до [PERSON] з проханням заплатити гроші за будинок. Оскільки [PERSON] відмовилась від повного розрахунку за купівлю-продаж будинку, 07.04.2016 року [PERSON] звернулась до неї з письмовою вимогою звільнити будинок, яка залишена [PERSON] без задоволення та відповіді. До сьогодні [PERSON] залишається проживати у вказаному будинку, його не звільняє, пластикові вікна забрала, витягнула конвектор. Своїми діями вона порушує право власності [PERSON], оскільки незаконно ним володіє та проживає у будинку, її діями чиняться перешкоди власнику у користуванні будинком. Просили залишити позов [PERSON] без задоволення, а зустрічний позов задовольнити у повному обсязі. В судовому засіданні свідки [PERSON]В, яка є матірю [PERSON], [PERSON], яка доводиться сестрою [PERSON], [PERSON] - донька позивача-відповідача пояснили, що в червні 2013 року [PERSON] та [PERSON] домовились про купівлю-продаж належного останній будинку № 6 по вул.. Жовтневій в с, Чуків Немирівського району Вінницької області за 72 000 грн. В червні 2013 року [PERSON] передала [PERSON] ключ від будинку, після того, як [PERSON] замість [PERSON] передала їй 7\~000 грн. Свідки зазначили, що саме зі згоди [PERSON] в червні 2013 року [PERSON] переїхала у будинок та почала робити ремонт. Жодних нарікань щодо ремонту у [PERSON] на той час не було, вона бачила його. Ремонт [PERSON] у будинку почала робити відразу після переїзду. В липні 2014 року [PERSON] віддала [PERSON] ще 15\~000 грн., а [PERSON] написала розписку про отримання завдатку в розмірі 22\~000 грн. Також зазначили, що ремонт у будинку був зроблений до передання завдатку. Восени 2015 року [PERSON] повідомила [PERSON] про те, що та винна їй ще 150 000. грн. за купівлю будинку. З цим [PERSON] не погодилась, оскільки вони домовились про ціну будинку в 72\~000 грн. Свідок [PERSON] покази вище зазначених свідків підтримав, лише зазначив, що [PERSON] та [PERSON] домовились про ціну купівлі-продажу будинку в 9000 дол. США, що на час домовленості становило 72\~000 грн. Потім, коли курс долара зріс, [PERSON] збільшила ціну за будинок. Свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] суду пояснили, що в червні 2013 року [PERSON] та [PERSON] домовились про купівлю-продаж належного [PERSON] будинку в с. Чуків за 9\~000 дол. США, що станом на той час за курсом долара становило 72\~000 грн. Після цієї домовленості [PERSON] дозволила заселитися [PERSON] у належний їй будинок з надією, що остання з нею розрахується, так як мала продати якусь нерухомість у м. Немирові. Також зазначили, що дозволу на здійснення ремонтних робіт у будинку [PERSON] [PERSON] не надавала. На час домовленості між ними будинок був у нормальному стані, у ньому можна було жити. Також зазначили, що [PERSON] самовільно замінила у будинку вікна на пластикові, а на сьогодні ці вікна вона вже забрала. Також повідомили, що лише через рік [PERSON] сплатила [PERSON] за будинок 22 000 грн. На сьогодні [PERSON] хоче повернути собі свій будинок, який належить їй на праві власності, і який не звільняє [PERSON] та відмовляється повністю за нього розрахуватись. Вислухавши пояснення сторін, їх представників, свідків, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що в червні 2013 року [PERSON] та [PERSON] в усній формі домовились про купівлю-продаж належного останній будинку № 6 по вул. Жовтневій в с. Чуків Немирівського району Вінницької області. Факт належності вказаного вище житлового будинку на праві власності [PERSON] підтверджується договором дарування від 24.06.2004 року, посвідченого приватним нотаріусом Немирівського районного нотаріального округу [PERSON] (а.с. 22) та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно, згідно якого право власності зареєстроване за [PERSON] 21.07.2004 року КП «Тульчисньке міжрайонне БТІ» (а.с. 23). Із розписки, складеної у простій письмовій формі, вбачається, що 22.07.2014 року [PERSON] передала [PERSON] 22 тисячі у рахунок придбання у останньої житлового будинку (а.с. 9). І хоча у вказаній розписці не зазначено, у якій самі валюті передано вказану суму коштів, з пояснень сторін та свідків у судовому засіданні судом встановлено, що ці кошти було передано в українській гривні. Факт отримання вказаної суми від [PERSON] та власноручного написання розписки відповідачем-позивачем [PERSON] в судовому засіданні не заперечено. Також з пояснень сторін та свідків у судовому засіданні встановлено, що [PERSON] самостійно, добровільно до належного (письмового та нотаріального) оформлення договору купівлі-продажу договору та отримання коштів за його продаж дозволила позивачу-відповідачу [PERSON] вселитися у належний їй на праві власності будинок та передала їй від нього ключ. З повідомлення про необхідність звільнити житловий будинок судом встановлено, що в квітні 2016 року [PERSON] звернулася до [PERSON] з пропозицією звільнити належний їй будинок, оскільки він використовується останньою без укладення договору купівлі-продажу та в будинку проводяться ремонті роботи без її дозволу (а.с. 24). Аналізуючи досліджені в ході судового розгляду докази та надаючи їм правову оцінку, суд виходить з наступного. Відповідно до\~ст. 570 ЦК України\~завдатком є грошова сума, що видається кредиторові боржником у рахунок належних за договором платежів, на підтвердження зобов'язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних із боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом. Тобто внесення завдатку як способу забезпечення виконання зобов'язання може мати місце лише у випадку наявності зобов'язання, яке б мало випливати з договору, укладеного між сторонами. Положення\~ст. 571 ЦК України\~про залишення завдатку особі, яка його одержала, або стягнення з неї подвійної суми завдатку застосовується в таких випадках, коли між сторонами укладено договір, проте він не виконується з вини якоїсь із сторін. У разі коли сторони лише домовились укласти договір, але відповідно його не оформили, сплачені в рахунок виконання договору платежі вважаються авансом і повертаються в тому розмірі, в якому надавались. Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобовязується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобовязується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. У статті 657 ЦК України визначено, що договір купівлі-продажу житлового будинку (квартири) укладається у письмовій формі та підлягає нотаріальному посвідченню. В судовому засіданні встановлено, що договору купівлі-продажу зазначеного вище нерухомого майна між сторонами укладено не було, оскільки він не був укладений у визначеній законом формі та не посвідчувався нотаріального, іншого суду сторонами не доведено. Тому суд доходить висновку, що сплачені [PERSON] в рахунок виконання договору кошти в сумі 22000 грн. є авансом і повинні бути повернуті їй в тому розмірі, в якому вони передавались. З огляду на викладене, а також приймаючи до уваги, що визнання позову відповідачем-позивачем [PERSON] в цій частині не суперечить чинному законодавству, не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб, суд вважає, що позов [PERSON] в цій частині підлягає задоволенню В іншій частині позов [PERSON], на думку суду, є необґрунтованим з наступних підстав. Її посилання та посилання свідків[PERSON]В, [PERSON], [PERSON], [PERSON] на те, що [PERSON] надала їй дозвіл на здійснення ремонту у належному їй будинку суд відхиляє, оскільки вказані особи є її родичами та близькими особами. Також дані свідки і сама [PERSON] в судовому засіданні ствердили, що вона почала робити ремонт в 2013 році, відразу як заселилась у будинок та ремонтні роботи були здійснені ще до того, як вона передала в липні 2014 року 22\~000 грн. [PERSON], при цьому їй було відомо, що власником будинку залишається [PERSON] Крім того, накладні від 17.09.2014 року на суму 5569 грн. та від 22.08.2014 року на суму 8138 грн. (а.с.10), на які [PERSON] посилається як на підставу здійснених нею витрат на придбання будівельних матеріалів для здійснення ремонту, датовані вже після того, як ремонтні роботи були зроблені, що викликає сумніви у придбанні даних будматеріалів. Також судом враховується і те, що пластикові вікна, які [PERSON] замінила у будинку, на сьогодні вона з будинку забрала. Даного факту в судовому засіданні не заперечено ніким. З огляду на викладене в цій частині позов [PERSON] задоволенню не підлягає. Що стосується зустрічного позову [PERSON], то він задоволенню не підлягає у звязку з неправильно обраним способом захисту порушеного права. Суд доходить висновку про необґрунтованість доводів відповідача-позивача [PERSON] та її представника про те, що позивач-відповідач [PERSON] незаконно заволоділа належним [PERSON] будинком, оскільки в судовому засіданні і свідки, і сама [PERSON] зазначили, що саме остання добровільно надала згоду на проживання та вселення [PERSON] у будинок. А тому підстав для витребування майна із чужого незаконного володіння суд не вбачає. Крім того, що із пояснень відповідача-позивача та її представника в судовому засіданні встановлено, що проживанням позивача-відповідача [PERSON] у належному їй на праві власності будинку чиняться перешкоди у використанні його власником. А тому, [PERSON], вважаючи своє прав порушеним, при зверненні до суду слід було обрати спосіб захисту, пов'язаний із усуненням цих перешкод. Задовольняючи первісний позов [PERSON] частково, суд вважає, що відповідно до ст. 88 ЦПК України з [PERSON] на її користь слід стягнути 551 грн. 20 коп. судового збору, витрати на оплату юридичних послуг стягненню не підлягають, оскільки їх здійсненя не підтверджено відповідним розрахунком. На підставі викладеного та

Outcome: partial