overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-24 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на такі обставини. З 10.08.2010 року вона перебуває з [PERSON] у шлюбі, від якого є донька [PERSON], [INFO]. Подружнє життя з відповідачем не склалося через нерозуміння один одного, різні характери, діаметрально протилежні погляди на сімейне життя, у зв'язку з чим між ними часто виникали сварки та суперечки. Напружені стосунки призвели до остаточного припинення подружнього життя та ведення спільного господарства, кожен живе своїм життям. Наразі позивачка твердо вирішила, що сім'ю зберегти неможливо. Дитина проживає з матір'ю. Спору щодо спільно набутого майна не виникає. Оскільки подальше збереження сім'ї суперечить їхнім інтересам, просить суд шлюб розірвати. Сторони у судове засідання не з'явилися, надавши заяви про розгляд справи за їх відсутності. Згідно заяв, позивачка позовні вимоги підтримує у повному обсязі, відповідач проти розірвання шлюбу не заперечує. Зазначають, що шлюбні відносини припинені з 01.12.2014 року (а.с.8-10). Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. На підставі ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено у судовому засіданні, 10.08.2010 року сторони уклали шлюб, зареєстрований у Виконкомі Верхіцевської міської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області за актовим записом № 35 (а.с.5). Від шлюбу є малолітня донька - [PERSON], [INFO] (а.с.4). З 01 грудня 2014 року внаслідок відсутності взаєморозуміння, несумісності характерів та поглядів на сімейне життя, права та обов'язки подружжя, сторони припинили шлюбні відносини, і після того їх поновлювати не намагалися. Шлюб носить формальний характер. Дитина, за домовленістю, після розірвання шлюбу проживатиме з матір'ю. Спір щодо поділу спільного сумісного майна наразі відсутній. За таких обставин суд вважає, що збереження сім'ї недоцільне, суперечить інтересам подружжя, а тому шлюб необхідно розірвати. Після розлучення позивачка прізвище змінювати не бажає. Позовна заява оплачена судовим збором (а.с.1).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-19 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на такі обставини. З 10.09.2005 року вона перебуває з [PERSON] у зареєстрованому шлюбі, від якого є малолітні сини [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Подружнє життя з відповідачем не склалося через нерозуміння один одного, різні характери, діаметрально протилежні погляди на сімейне життя, у зв'язку з чим між ними часто виникали сварки та суперечки. З серпня 2013 року вони остаточно припинили подружнє життя та ведення спільного господарства, позивачка твердо вирішила, що сім'ю зберегти неможливо. Діти проживають з матір'ю, майновий спір наразі відсутній. Оскільки подальше збереження сім'ї суперечить її інтересам, просить шлюб розірвати. Позивачка у судове засідання не з'явилася, надавши заяву про розгляд справи за її відсутності. Згідно заяви, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, на розірванні шлюбу наполягає, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце судового розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду невідомі. Суд вважає можливим розглянути справу у порядку ст. 224 ЦПК України, з винесенням заочного рішення. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. На підставі ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено у судовому засіданні, 10.09.2005 року сторони уклали шлюб, зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану Нікопольського міського управління юстиції Дніпропетровської області за актовим записом № 649 (а.с.3). Від шлюбу є малолітні сини - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] (а.с.4-5). З серпня 2013 року внаслідок відсутності взаєморозуміння, несумісності характерів та поглядів на подружнє життя, сторони остаточно припинили шлюбні відносини, і після того їх поновлювати не намагалися. Шлюб носить формальний характер. Діти за домовленістю проживають з матір'ю, спору щодо поділу спільного майна наразі немає. Після розлучення позивачка прізвище змінювати не бажає. За таких обставин суд вважає, що збереження сім'ї недоцільне, суперечить інтересам подружжя, а тому шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-18 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на такі обставини. З 10.11.2001 року вона перебуває з [PERSON] у шлюбі, від якого є доньки [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Подружнє життя з відповідачем не склалося через нерозуміння один одного, різні характери, діаметрально протилежні погляди на сімейне життя, у зв'язку з чим між ними часто виникали сварки та суперечки. З червня 2012 року вони фактично припинили подружнє життя та ведення спільного господарства, кожен живе своїм життям. Наразі позивачка твердо вирішила, що сім'ю зберегти неможливо. Діти проживають з матір'ю. Спору щодо спільно набутого майна не виникає. Оскільки подальше збереження сім'ї суперечить їхнім інтересам, просить шлюб розірвати. Позивачка у судове засідання не з'явилася, надавши заяву про розгляд справи за її відсутності. Згідно заяви, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, на їх задоволенні наполягає, просить залишити прізвище «[PERSON]» (а.с.17). Відповідач у судове засідання не з'явився, був допитаний Саратським районним судом Одеської області, за місцем свого проживання. Суду пояснив, що позов визнає повністю, проти його задоволення не заперечує, просить справу розглянути за його відсутності. Зазначив, що старша донька проживає з матір'ю, менша - з ним, але спору щодо їх місця проживання не виникає. (а.с.11-14). Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. На підставі ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено у судовому засіданні, 10.11.2001 року сторони уклали шлюб, зареєстрований у Ройлянській сільській раді Саратського району Одеської області за актовим записом № 8 (а.с.3). Від шлюбу є малолітні доньки - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] (а.с.3-4). З червня 2012 року внаслідок відсутності взаєморозуміння, несумісності характерів та поглядів на подружнє життя, права та обов'язки подружжя, сторони остаточно припинили шлюбні відносини, і після того їх поновлювати не намагалися. Шлюб носить формальний характер. Спори щодо місця проживання дітей та поділу спільного сумісного майна наразі відсутні. За таких обставин суд вважає, що збереження сім'ї недоцільне, суперечить інтересам подружжя, а тому шлюб необхідно розірвати. Після розлучення позивачка прізвище змінювати не бажає. Позовна заява оплачена судовим збором (а.с.2).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-01 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на такі обставини. З 10.11.2010 року вона перебуває з [PERSON] у шлюбі, від якого є син [PERSON], [INFO]. З липня 2014 року вони з відповідачем припинили подружнє життя та ведення спільного господарства через відсутність взаєморозуміння, постійні сварки та подружню зраду з боку відповідача. Наразі кожен живе своїм життям. Позивачка твердо вирішила, що сім'ю зберегти неможливо. Спору щодо поділу спільного майна немає; син проживатиме з матір'ю. Оскільки подальше збереження сім'ї суперечить її інтересам, просить суд шлюб розірвати. Сторони у судове засідання не з'явилися, надавши заяви про розгляд справи за їх відсутності. Згідно заяв, позивачка позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить залишити прізвище «[PERSON]», відповідач проти розірвання шлюбу не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. На підставі ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено у судовому засіданні, 10.11.2010 року сторони уклали шлюб, зареєстрований у Відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Нікополю Нікопольського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області за актовим записом № 734 (а.с.5). Від шлюбу є малолітній син [PERSON], [INFO] (а.с.4). З липня 2014 року внаслідок подружньої зради відповідача, сварок, відсутності взаєморозуміння сторони припинили шлюбні відносини, і після того їх поновлювати не намагалися. Шлюб носить формальний характер. Дитина проживатиме з матір'ю. Спору щодо поділу спільного сумісного майна наразі немає. Шлюб розривають вперше. За таких обставин суд вважає, що збереження сім'ї недоцільне, суперечить інтересам подружжя, а тому шлюб необхідно розірвати. Після розлучення позивачка прізвище змінювати не бажає. Позовна заява оплачена судовим збором (а.с.1).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-30 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на такі обставини. З 11.03.2000 року вона перебуває з [PERSON] у зареєстрованому шлюбі, від якого є двоє дітей: син [PERSON], [INFO], та донька [PERSON], [INFO]. Подружнє життя з відповідачем не склалося через нерозуміння один одного, різні характери, різні погляди на сімейне життя, у зв'язку з чим вони припинили спільне життя та ведення господарства. Діти проживають з матір'ю, спору щодо поділу спільного майна немає. Шлюб розривають вперше. Оскільки подальше збереження сім'ї суперечить її інтересам, просить шлюб розірвати. Позивачка у судове засідання не з'явилася, надавши заяву про розгляд справи за її відсутності. Згідно заяви, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, на розірванні шлюбу наполягає, проти заочного розгляду справи не заперечує. Зазначає, що шлюбні відносини припинені в серпні 2013 року. Відповідач у судове засідання не з'явився, був повідомлений належним чином, причини неявки суду невідомі. Суд вважає можливим розглянути справу у порядку ст. 224 ЦПК України, з винесенням заочного рішення. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. На підставі ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено у судовому засіданні, 11.03.2000 року сторони уклали шлюб, зареєстрований у Відділі реєстрації актів громадянського стану виконкому Нікопольської міської ради Дніпропетровської області за актовим записом № 105 (а.с.8). Від шлюбу є малолітні діти - син [PERSON], [INFO], та донька [PERSON], [INFO] (а.с.7). З серпня 2013 року внаслідок відсутності взаєморозуміння, несумісність характерів та поглядів на сімейне життя, сторони припинили шлюбні відносини, і після того їх поновлювати не намагалися. Ухвалою суду 29.01.2014 року за клопотанням відповідача сторонам було надано строк на примирення у два місяці, однак зберегти сім'ю не вдалося - позивачка наполягає на задоволенні позову. Спору про поділ спільного майна між ними немає; діти проживають з матір'ю. Шлюб розривають вперше. За таких обставин суд вважає, що збереження сім'ї буде суперечити інтересам позивачки, а тому шлюб необхідно розірвати. Після розлучення сторони прізвища змінювати не бажають.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-08 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на такі обставини. З 11.03.2002 року вона перебуває з [PERSON] у шлюбі, від якого є малолітні діти [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Подружнє життя з відповідачем не склалося через нерозуміння один одного, різні характери, протилежні погляди на сімейні відносини. З червня 2018 року сторони припинили подружні стосунки та ведення спільного господарства, кожен живе своїм життям. Діти, за домовленістю, проживають з матір'ю. Спору щодо поділу спільного майна на теперішній час не виникає. Оскільки подальше збереження сім'ї суперечить її інтересам, [PERSON] просить суд шлюб розірвати, без зміни їй прізвища на дошлюбне. Сторони у судове засідання не з'явилися, надавши заяви про слухання справи за їх відсутності. У заявах позивач на позовних вимогах наполягає, відповідач позов визнає, проти його задоволення не заперечує (а.с.16,17). Враховуючи, що [PERSON] у повному обсязі визнав позов [PERSON], суд вважає доцільним за результатами підготовчого провадження ухвалити рішення, що відповідає положенням ч. 3 ст. 200 ЦПК України, та розглянути справу на підставі наявних доказів, без фіксування судового засідання звукозаписувальними технічними засобами, що передбачено ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд приходить до наступного. Згідно ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України (далі - СК України) кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. На підставі ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено судом, 11.03.2002 року сторони уклали шлюб, зареєстрований у Виконкомі Менжинської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області за актовим записом № 1 (а.с.4). Від шлюбу є неповнолітні діти: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] (а.с.5-6). З червня 2018 року внаслідок відсутності взаєморозуміння, несумісності характерів та поглядів на сімейне життя, права та обов'язки подружжя, сторони припинили шлюбні відносини і після того їх поновлювати не намагалися. Шлюб носить формальний характер. Діти, за домовленістю, проживають з матір'ю - [PERSON]. Спору щодо поділу спільного майна подружжя на даний час не виникає. За таких обставин суд вважає, що збереження сім'ї недоцільне, суперечить інтересам подружжя, а тому шлюб необхідно розірвати. Крім того, враховуючи те, що відповідач до початку розгляду справи по суті визнав позов, суд у відповідності до ч. 1 ст. 142 ЦПК України, ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» вважає доцільним повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, що в даному випадку становить 352,40 грн. Також, відповідно до ст. 141 ЦПК України із [PERSON] підлягає стягненню судовий збір на користь [PERSON] в сумі 352,40 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-07 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на такі обставини. З 11.03.2006 року вона перебуває з [PERSON] у шлюбі, від якого є малолітній син [PERSON], [INFO]. Подружнє життя з відповідачем не склалося через нерозуміння один одного, різні характери, діаметрально протилежні погляди на сімейне життя, у зв'язку з чим між ними часто виникали сварки та суперечки. З січня 2014 року вони фактично припинили подружнє життя та ведення спільного господарства, кожен живе своїм життям. Наразі позивачка твердо вирішила, що сім'ю зберегти неможливо. Спору щодо поділу спільного сім усного майна немає. Дитина проживає з матір'ю. Оскільки подальше збереження сім'ї суперечить її інтересам, просить шлюб розірвати. Сторони у судове засідання не з'явилися, надавши заяви про розгляд справи за їх відсутності. Згідно заяв, позивачка позовні вимоги підтримує у повному обсязі, відповідач проти розірвання шлюбу не заперечує (а.с.8-9). Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. На підставі ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено у судовому засіданні, 11.03.2006 року сторони уклали шлюб, зареєстрований у Відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Нікополю Нікопольського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області за актовим записом № 139 (а.с.4). Від шлюбу є малолітній син - [PERSON], [INFO] (а.с.5). З січня 2014 року внаслідок відсутності взаєморозуміння, несумісності характерів та поглядів на подружнє життя, обов'язки подружжя, сторони остаточно припинили шлюбні відносини, і після того їх поновлювати не намагалися. Шлюб носить формальний характер. Спору щодо поділу спільно нажитого майна не виникає. Дитина проживає з матір'ю. За таких обставин суд вважає, що збереження сім'ї недоцільне, суперечить інтересам подружжя, а тому шлюб необхідно розірвати. Після розлучення позивачка прізвище змінювати не бажає. Позовна заява оплачена судовим збором (а.с.1).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-06 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на такі обставини. З 11.03.2015 року вона перебуває з [PERSON] у шлюбі, від якого є малолітній син [PERSON], [INFO]. Подружнє життя з відповідачем не склалося через нерозуміння один одного, різні характери, протилежні погляди на сімейні відносини. З березня 2018 року сторони припинили подружні стосунки та ведення спільного господарства, кожен живе своїм життям. Дитина проживає з матірю. Спору щодо поділу спільно набутого майна немає. Оскільки подальше збереження сімї суперечить її інтересам, [PERSON] просить суд шлюб розірвати без зміни їй прізвища на дошлюбне, та стягнути з відповідача судові витрати. Сторони у судове засідання не зявилися, надавши заяви про слухання справи за їх відсутності. У заявах позивач на позовних вимогах наполягає, відповідач позов визнає, проти його задоволення не заперечує (а.с.18,19). Враховуючи, що [PERSON] у повному обсязі визнав позов [PERSON], суд вважає доцільним за результатами підготовчого провадження ухвалити рішення, що відповідає положенням ч. 3 ст. 200 ЦПК України, та розглянути справу на підставі наявних доказів, без фіксування судового засідання звукозаписувальними технічними засобами, що передбачено ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд приходить до наступного. Згідно ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України (далі СК України) кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. На підставі ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено судом, 11.03.2015 року сторони уклали шлюб, зареєстрований у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Нікополю реєстраційної служби Нікопольського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області за актовим записом № 103 (а.с.4). Від шлюбу є малолітній син [PERSON], [INFO] (а.с.5). З березня 2018 року внаслідок відсутності взаєморозуміння, несумісності характерів та поглядів на сімейне життя, права та обовязки подружжя, сторони припинили шлюбні відносини і після того їх не поновлювали. Шлюб носить формальний характер. Дитина проживає з матірю [PERSON]. Спір щодо поділу спільного майна подружжя на даний час відсутній. Після розірвання шлюбу позивач прізвище змінювати не бажає. За таких обставин суд вважає, що збереження сімї недоцільне, суперечить інтересам подружжя, а тому шлюб необхідно розірвати. Крім того, враховуючи те, що відповідач до початку розгляду справи по суті визнав позов, суд у відповідності до ч. 1 ст. 142 ЦПК України, ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» вважає доцільним повернути позивачу\~ з державного бюджету 50 відсотків судового збору, що в даному випадку становить 352,40 грн. Також, відповідно до ст. 141 ЦПК України з [PERSON] підлягає стягненню судовий збір на користь [PERSON] в сумі 352,40 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-12 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на такі обставини. З 11.08.2006 року вони з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого є малолітня донька [PERSON], [INFO]. Шлюбні стосунки між сторонами припинено. Позивачка мешкає окремо, дитина знаходиться на її повному утриманні, [PERSON] матеріальної допомоги не надає, через що вона вимушена звернутися до суду. Позивачка у судове засідання не з'явилася, подавши заяву про розгляд справи за її відсутності, на позовних вимогах наполягає, проти заочного розгляду справи не заперечує (а.с.8). Відповідач у судове засідання не з'явився, був повідомлений належним чином, причини неявки суду невідомі. Суд вважає можливим розглянути справу в порядку ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. На підставі приписів ст.ст.181, 183 СК України за рішенням суду кошти на утримання дітей (аліменти) присуджуються у частці від доходу їх батька, матері, яка встановлюється судом. Як встановлено судом, 11.08.2006 року сторони уклали шлюб, зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану Очаківського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області за актовим записом № 66 (а.с.3). [INFO] у них народилася донька - [PERSON] (а.с.4). Наразі шлюбні стосунки припинено. Дитина проживає з матір'ю, знаходиться на її повному утриманні, [PERSON] матеріальної допомоги на утримання [PERSON] не надає, тому позивачка просить стягнути з нього аліменти на утримання доньки в розмірі 1/4 частини його заробітків (доходів). Суд, даючи оцінку доказам, наявним у матеріалах справи, дійшов висновку про те, що [PERSON] має обов'язок надавати допомогу на утримання своєї дитини, однак у добровільному порядку від надання такої допомоги ухиляється. За таких обставин, суд вважає, що аліменти в силу ст. ст. 180-183 СК України мають бути стягнуті з нього у примусовому порядку. Також в силу ст. 88 ЦПК України з відповідача мають бути стягнуті судові витрати по справі на користь держави.

Outcome: approved