Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-27 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із позовною заявою про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Свою заяву [PERSON] пояснює тим, що із 13.12.2011р. до 27.07.2016 року вона перебувала в шлюбі з відповідачем по справі. Від шлюбу у них народилася дитина син [PERSON], [INFO], який проживає разом з нею та знаходиться на повному її утриманні. Відповідач не надає їй матеріальної допомоги на утримання дитини. Позивач просила суд стягнути з [PERSON] на її користь на утримання дитини аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів доходів відповідача щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з часу подачі заяви і до досягнення дитиною повноліття. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] [PERSON] за довіреністю наполягав на задоволенні позовних вимог та просив суд стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів доходів відповідача щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Представник позивача [PERSON] у судове засідання не зявився, але скерував до суду клопотання про розгляд справи у його відсутність та відсутність позивача. У судовому засіданні відповідач [PERSON] та його представник адвокат [PERSON] заперечували проти задоволення позовних вимог про стягнення із [PERSON] аліментів у розмірі 1/3 частини всіх видів доходів та просили стягувати з нього аліменти в розмірі 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При визначені розміру стягуваних аліментів просили, врахувати обставини, що мають істотне значення для визначення їх розміру, а саме матеріальне становище на даний час відповідача, а також відсутність відомостей про матеріальне становище позивача. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позовна заява [PERSON] підлягає до часткового задоволення, оскільки від шлюбу [PERSON] та [PERSON], згідно свідоцтва про народження народилася дитина син [PERSON], а відповідач порушив вимоги ст. 180 СК України - усунувся від свого обов'язку по утриманню дитини до досягнення нею повноліття, тому з нього належить стягнути на користь позивача аліменти на утримання їх неповнолітньої дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При цьому суд враховує обставини, що передбачені ч.1 ст. 182 СК України, а саме матеріальний стан на даний час відповідача, а також відсутність відомостей про матеріальне становище позивача. Водночас, визначений позивачкою розмір аліментів у вигляді 1/3 частини всіх видів доходів відповідача щомісячно але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку - належить зменшити, враховуючи, що на час розгляду справи судом розмір прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років відповідно до Закону України Про Державний бюджет України на 2017 рік з 01 січня 2017 року становить 1\~355 грн., з 01 травня 2017 року становитиме 1\~426 грн., а з 01 грудня 2017р. становитиме 1\~492 грн., які в рівних частках мають надавати на утримання дитини обоє батьків. При визначенні розміру аліментів суд, відповідно до ч. 4 ст. 182 СК України, враховує обставини, що мають істотне значення для визначення їх розміру, тому визначає розмір аліментів у частці від доходу відповідача, а саме в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів відповідача щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи вимоги ст. 367 ЦПК України належить допустити негайне виконання рішення суду в межах стягнення платежу за 1 місяць. Суд, задовольняючи позов, стягує з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 551,20 грн., від якого при подачі заяви була звільнена позивачка.

Outcome: partial