Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-31 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 11 жовтня 2013 року у виконавчому комітеті Новопетрівської сільської ради Снігурівського району Миколаївської області, посилаючись на те, що подружнє життя у них не склалося, з відповідачем вони різні люди і у них різні погляди на життя, відповідач матеріально не забезпечує сімю, а внаслідок зловживання відповідачем спиртними напоями між ними часто виникали непорозуміння і сварки. Від шлюбу в них народилася дочка [PERSON], 12.02.2015 року; спільне господарство не ведеться, сторони не підтримують шлюбно-сімейних відносин, збереження сімї неможливе, шлюб існує формально і подальше перебування у шлюбі суперечить інтересам позивача, - а тому [PERSON] просить суд шлюб розірвати. У судовому засіданні [PERSON] у підтримання позовних вимог посилалася на обставини, викладені в позовній заяві та наполягала на позитивному вирішенні справи; ствердила, що за наданий строк для примирення з відповідачем не примирилися і таке цілком є неможливим, оскільки відповідач вчинив стосовно неї протиправні дії, у звязку з чим зверталася у правоохоронні органи. Відповідач у судовому засіданні 23.02.2018 року позову не визнавав та просив призначити строк для примирення, оскільки бажав зберегти сімю; проте під час судового розгляду 23.03.2018 року пояснив, що за наданий судом термін для примирення із дружиною не примирився, а тому не заперечив проти розірвання шлюбу. Внаслідок цього судом повторно ще надавався двічі строк для примирення, але через звернення позивача до органів поліції стосовно протиправних дій відповідача та до суду про поновлення провадження у цивільній справі, судом було відновлено провадження. Заслухавши пояснення сторін та, зокрема позивача під час сьогоднішнього судового засідання, зясувавши обставини справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного: Судом установлено, що сторони 11 жовтня 2013 року зареєстрували шлюб у виконавчому комітеті Новопетрівської сільської ради Снігурівського району Миколаївської області, від якого у них народилася дочка [PERSON], 12.02.2015 року, яка на даний час неповнолітня та проживає із матірю; сторони спільного господарства не ведуть; шлюб їх існує формально, збереження сімї неможливе; сімейно-шлюбні відносини між подружжям не підтримуються протягом шести місяців. Судом уживались заходи для збереження сімї та сторонам надавався строк для примирення, однак вони не примирились; позивач [PERSON] наполягала на питанні припинення шлюбу внаслідок його розірвання у судовому порядку, - в звязку з чим вважає, що із [PERSON] вже не повернуться до нормального їх подружнього життя, оскільки він вчиняє відносно неї протиправну поведінку. Відповідач по суті власної позиції у суді позов визнав і не заперечив проти його задоволення. Зясувавши обставини справи під час розгляду справи, суд приходить до висновку про зайве надалі вживати заходи для збереження сімї та надавати сторонам строк для примирення. Суд вважає, що сімя розпалася, оскільки із пояснень позивача вбачається, що збереження шлюбу суперечить її інтересам; зловживання відповідачем спиртними напоями негативно впливає на сімейні відносини і є неприйнятним для позивача; сімейно-шлюбні відносини між подружжям не підтримуються тривалий час. За врахуванням фактичних взаємин подружжя, мотивів та причин у звязку з чим [PERSON] звернулася до суду, суд приходить до переконання про неможливість подальшого спільного життя подружжя і збереження сімї. Частиною 2 ст. 112 Сімейного кодексу України встановлено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При наведених вище обставинах суд дійшов висновку, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини, примирення між сторонами неможливе, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача; і, що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їх неповнолітньої дочки [PERSON], котра залишається проживати із матірю; позивачу після розірвання шлюбу на її звернення слід залишити прізвище «Бабічева». Судові витрати при вирішенні цивільного спору підлягають розподілу відповідно до ст. 141 ЦПК України, зокрема слід присудити стягнути з відповідача в користь позивача суму сплаченого судового збору при зверненні до суду в розмірі 704,8грн.

Outcome: approved