Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-03 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення додаткових витрат на утримання дитини. В підтвердження позову позивач посилається на те, що 09 червня 2001 року сторони по даній справі зареєстрували шлюб. Від спільного подружнього життя сторони мають повнолітню дитину: доньку [PERSON] , [INFO] . На даний час сторони в шлюбі не перебувають. Дочка позивача - [PERSON] , [INFO] , проживає разом з позивачем за адресою: [ADDRESS] та знаходиться на повному забезпеченні позивача. Починаючи з 01.09.2019 - [PERSON] , [INFO] , навчається на денному відділенні Національного юридичного університету ім. Ярослава Мудрого у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги, оскільки навчається за рахунок коштів фізичних осіб та не отримує стипендії. Навчання передбачає додаткові витрати на оплату контракту за навчання згідно договору №7б/4 ф від 08.08.2019, купівлю тематичної літератури, канцелярських товарів та технічних засобів (ноутбук, принтер) для виконання тестових завдань, докладів та інше. Згідно договору №7б/4 ф - за кожен календарний рік окремо вартість освітньої послуги становить 27 150 грн. Позивач сплачує вартість навчання на денному відділенні дочки в повному обсязі. На день подання позовної заяви фактично зазначені додаткові витрати на дитину складають 27 150 грн. В підготовче засідання позивач [PERSON] не прибула, в письмовій заяві підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити, а справу розглядати за її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання також не прибув, в письмовій заяві просив справу розглядати за його відсутності, не заперечував проти стягнення з нього на користь позивача додаткових витрат на утримання повнолітньої доньки в розмірі 13 575 грн. Суд, вважає можливим справу розглянути за відсутності сторін по справі. На підставі ст. 247 ч. 2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 4 ст. 200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому ст. 206 ЦПК України. З огляду на ті обставини, що визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає доцільним ухвалити рішення в підготовчому судовому засіданні. Суд, дослідивши матеріали справи, як докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Згідно до вимог ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадку. Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом За положенням ст.ст.76-81 ЦПК України засобами доказування у цивільний справі є пояснення сторін і третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Судом було достовірно встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі з 09 червня 2001 року. Від спільного подружнього життя сторони мають повнолітню дочку [PERSON] , [INFO] , яка після розірвання шлюбу і на даний час проживає з позивачем - [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою виконавчого комітету Дергачівської міської ради Харківської області №6170 від 12.12.2019. [PERSON] , [INFO] , набула повноліття [INFO] , однак є студенткою 1 курсу 10 групи Інституту підготовки кадрів для органів юстиції України Національного юридичного університету імені Ярослава Мудрого. Зараховано за освітнім ступенем бакалавра на місце, що фінансується за рахунок коштів фізичних або юридичних осіб наказом №462-С від 08.08.2019. Термін навчання за освітнім ступенем бакалавр з 01.09.2019 по 30.06.2023. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ст. 185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. З цього приводу, у постанові Верховного Суду України№6-1489цс17 від 13 вересня 2017 року, зазначено, що СК України виходить з принципу рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону брати участь у додаткових витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає дитина. При визначенні розміру стягнення з одного з батьків суд відносить частину витрат на іншого. Вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, суди повинні враховувати, в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення. У випадку, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані лише частково. Ураховуючи зазначені обставини, суд визначає розмір додаткових витрат на дитину, зумовлених особливими обставинами, одному з батьків у твердій грошовій сумі. При цьому, суд враховує, що наведене вище положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається ст. 185 СК України. До таких особливих обставин закон відносить, насамперед, випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей. Такі особливі обставини є індивідуальними у кожному конкретному випадку. В окремих випадках, за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину - вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат визначається, у даному конкретному випадку, залежно від фактично понесених витрат на дитину. Суд вирішує, в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний приймати участь в таких витратах, виходячи з матеріального та сімейного положення сторін та інших інтересів та обставин, що мають істотне значення, що визначаються так само, як і при стягненні аліментів, відповідно до ст. ст.181,182 СК України. У випадку, коли матеріальне положення батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, додаткові витрати можуть бути компенсовані лише частково. Визначення обставин, що можуть бути визнані істотними, закон відносить до компетенції суду. У будь - якому разі істотними є такі обставини, як стан здоров`я, матеріальне становище відповідача, наявність у нього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних дружини, чоловіка, батьків, повнолітніх дітей тощо. Враховуючи зазначені обставини, суд визначає розмір додаткових витрат на дитину, зумовлених особливими обставинами, одного із батьків у твердій грошовій сумі. Доказами, що підтверджують наявність особливих обставин, що спричинили додаткові витрати на навчання дитини у платному навчальному закладі. Додаткові витрати на дитину можуть покриватися після їх фактичного понесення. Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами. Наявність таких витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про стягнення додаткових витрат. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. У п. 18 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року №3 роз`яснено, що участь у додаткових витратах на утримання дитини, можна притягати лише батьків, у цих випадках йдеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. Згідно договору №7б/4 ф - за кожен календарний рік окремо вартість освітньої послуги становить 27 150 грн. Позивач сплачує вартість навчання на денному відділенні дочки в повному обсязі, що підтверджується дублікатом квитанції від 13.12.2019- дата оплати 29.07.2019 на користь Національного юридичного університету ім. Ярослава мудрого за контрактне навчання [PERSON] в сумі 13 575. 00, та квитанцією від 13.12.2019- дата оплати 13.12.2019 на користь Національного юридичного університету ім. Ярослава мудрого за контрактне навчання [PERSON] в сумі 13 575. 00. Донька сторін [PERSON] ніде не працює та свого окремого заробітку не має. У відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача в дохід держави судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч.1 ст. 259 ЦПК України суди ухвалюють рішення іменем України негайно після закінчення судового розгляду.

Outcome: approved