Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-28 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із позовом до Топорівської сільської ради, Ізяславської районної державної адміністрації, [PERSON] про визнання права на земельну частку (пай) у порядку спадкування. В обґрунтування позову зазначила, що 03 серпня 2008 року помер її чоловік [PERSON]. 13 березня 2008 року помер батько її чоловіка [PERSON]. 12 березня 2008 року [PERSON] склав заповіт, посвідчений Топорівською сільською радою, яким заповів все своє майно для сина [PERSON]. 30 березня 2002 року померла мати чоловіка [PERSON]. 27 листопада 2000 року вона також склала заповіт, яким заповіла належне їй майно для свого сина [PERSON]. Після смерті своїх батьків в управління спадковим майном вступив їх син [PERSON], який проживав і був зареєстрований у спадковому будинку разом із своїми батьками, і який спадщину прийняв, але не оформив свої спадкових прав після смерті батьків. Після смерті чоловіка [PERSON] відкрилася спадщина на житловий будинок, грошові заощадження та земельні ділянки. В Ізяславській державній нотаріальній конторі відкрита спадкова справа за № 720/2008 після смерті [PERSON]. Спадкоємцями являються його дружина [PERSON] та діти [PERSON] і [PERSON]. Дочка написала відмову від прийняття спадщина, спадщину прийняли позивачка та її син [PERSON], який є відповідачем по даній справі. 06 лютого 2013 року позивачка із сином уклали договір про поділ спадкового майна, однак оформити спадщину на земельну частку (пай), що знаходиться в КСП ім. Щорса с. Топори Ізяславського району площею 3,40 в умовних кадастрових гектарах позивачка немає змоги через втрату сертифіката на право на земельну частку (пай), а тому звернулася до суду із зазначеним позовом. В судовому засіданні [PERSON] позовну заяву підтримала. Ізяславська районна державна адміністрація та Топорівська сільська рада у поданих заявах проти позову не заперечили, просили розгляд справи провести у відсутність її представників. Відповідач [PERSON] проти позову не заперечив. Суд, заслухавши позивачку, відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, проходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що мати чоловіка позивачки [PERSON] [PERSON] [PERSON] померла 30 березня 2002 року, а батько [PERSON] помер 13 березня 2008 року, про що свідчать свідоцтва про смерть. За життя вони склали заповіти, посвідчені Топорівською сільською радою, згідно яких все належне для них майно вони заповіли для свого сина [PERSON]. Згідно довідки Топорівської сільської ради на день смерті [PERSON] 13.03.2008 року до складу його сімї входили: син [PERSON], невістка [PERSON], внучка [PERSON], внук [PERSON]. Після смерті [PERSON], який помер 03 серпня 2008 року, спадкоємцями є його дружина [PERSON] та син [PERSON], які уклали між собою договір про поділ спадкового майна і для яких Ізяславською державною нотаріальною конторою 06 лютого 2013 року видані свідоцтва про право на спадщину за законом. Із повідомлення Ізяславської державної нотаріальної контори вбачається, що [PERSON], дочка померлого, звернулася в нотаріальну контору із заявою про відмову від прийняття спадщини, спадкодавець [PERSON] заповіту не складав. Відповідно до довідки відділу Держгеокадастру в Ізяславському районі від 12.11.2015 року для [PERSON], яка померла 30 березня 2002 року, належить право на земельну частку (пай) згідно розпорядження Ізяславської районної державної адміністрації від 16.04.1996 року № 78 у розмірі 3,40 в умовних кадастрових гектарах в землях КСП ім. Щорса с. Топори Ізяславського району. У регіональній пресі (газета «Зоря Надгориння» від 24 вересня 2015 року) опубліковане оголошення про втрату земельного сертифіката, виданого на імя [PERSON]. Відповідно до ст. 392 Цивільного кодексу України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також в разі втрати ним документа, який засвідчує право власності. Згідно ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення. На підставі ст.ст. 392, 1225 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved