Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-31 00:00:00

[PERSON] звернулася до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області із заявою, в якій просить визнати її доньку - [PERSON], [INFO], недієздатною та встановити над нею опіку. В обґрунтування заяви заявник посилалася на те, що її донька є інвалідом з дитинства та перебуває на обліку лікаря психіатра. Під час неповноліття доньки вона піклувалася нею, доглядала її. Після повноліття перестала бути опікуном. У зв`язку з захворюванням на психічну хворобу [PERSON] не може розуміти значення своїх дій, керувати ними і потребує опіки. З метою виконання в інтересах доньки цивільних прав і обов'язків звернулася з позовом до суду До судового засідання від заявника надійшла заява про розгляд справи за відсутності, згідно якої підтримала вимоги заяви та просила її задовольнити. Представники заінтересованих осіб в судове засідання не з'явилися, надавши суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, не заперечили проти вимог заявника, заінтересована особа-2 надала суду подання про призначення заявника опікуном. Дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, повно та всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом по справі встановлено, що [PERSON] є донькою заявника, що підтверджується копією свідоцтва про народження /а.с.15/. [PERSON] з 08 жовтня 2007 року є інвалідом другої групи з дитинства, потребує догляду та має протипоказання до усіх видів праці /а.с.5, 6/. Як вбачається з висновку судово-психіатричного експерта № 233 від 17 листопада 2015 року амбулаторної судово-психіатричної експертизи [PERSON], остання страждає хронічним стійким психічним розладом у формі помірної розумової відсталості. За своїм психічним станом в даний час не може розуміти значення своїх дій та керувати ними /а.с.22-24/. Відповідно до ч. 1 ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Відповідно до ч. 1 ст. 241 ЦПК України суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу піки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна. Зазначені вимоги містить і ч. 1 ст. 60 ЦК України визначаючи, що суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Таким чином, оскільки в судовому засіданні встановлено, що [PERSON] страждає хронічним стійким психічним розладом і за своїм психічним станом не може розуміти значення своїх дій та керувати ними, то суд вважає можливим задовольнити заяву заявника та визнати [PERSON] недієздатною. Згідно з клопотанням Органу опіки та піклування Виконавчого комітету Черкаської селищної ради Новомосковського району Дніпропетровської області від 14 січня 2016 року № 25 вбачається можливим призначення [PERSON] опікуном над [PERSON] Так, заявник являється повнолітньою, дієздатною особою, подала заяву про призначення її опікуном, перебуває у родинних відносинах з [PERSON], перешкод для призначення її опікуном, встановлених ст. 64 ЦК України в судовому засіданні не встановлено, а отже суд вважає за можливе задовольнити подану заяву в повному обсязі. Відповідно до ч. 2 ст. 240 ЦПК України, судові витрати, пов'язані з провадженням справи про визнання фізичної особи недієздатною або обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, відносяться на рахунок держави.

Outcome: approved