Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-05 00:00:00

[PERSON] звернулася до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з позовом до [PERSON], в якому просила стягувати з [PERSON], 1954 року народження, аліменти на користь [PERSON] на утримання повнолітнього сина [PERSON], [INFO], який продовжує навчання, в розмірі 1000,00 грн. до досягнення ним 23 років. Позовні вимоги Позивач мотивувала тим, що вона до 2005 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], в якому у них народилося двоє дітей: сина [PERSON], [INFO] та донька- [PERSON], [INFO]. Після розірвання шлюбу діти залишились на проживання із Позивачем. Як зазначила Позивач в судовому засіданні, після розірвання шлюбу з липня 2006 року до вересня 2015 року за рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 10.07.2006р. із Відповідача на користь Позивача для утримання неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO] та доньки- [PERSON], [INFO] стягувались аліменти в розмірі 1/3 частини від отримуваної Відповідачем військової пенсії щомісячно до досягнення ними повноліття. На даний час син - [PERSON], [INFO], досягнув повноліття, а тому проводиться стягнення аліментів в розмірі 1/6 частини від отриманої пенсії тільки на утримання дочки [PERSON] до досягнення нею повноліття. У зв'язку з тим, що син [PERSON] є студентом другого курсу Національного університету «Львівська політехніка», денної форми навчання, то потребує матеріальної допомоги батька до досягнення ним 23 років. Відповідач - [PERSON] в судове засідання з'явився, проти позову не заперечив, висловив готовність сплачувати аліменти в твердій грошовій сумі, в розмірі 1000,00 грн. Заслухавши в судовому засіданні пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, Судом встановлено наступне. [PERSON] та [PERSON] до 2005 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 11 січня 2006 року (Свідоцтво про розірвання шлюбу [NUMBER]) ( а.с.8). Під час перебування у шлюбі у них народилися діти: [PERSON], [INFO] та донька- [PERSON], [INFO]. Після розірвання шлюбу діти залишились на проживання із Позивачем, про що свідчить рішення Іван-Франківського міського суду від 10.07.2006р. ( а.с. 6). Як вбачається їз копії Свідоцтва про народження [NUMBER] від 30 вересня 1997 року ( а.с. 11) син сторін - [PERSON], [INFO]. на даний час досягнув повноліття. Відповідно до Довідки національного університету « Львівська політехніка» № 455 від 26 серпня 2015 року [PERSON] є студентом другого курсу, форма навчання денна; закінчує навчання в червні 2018 року. Згідно з частиною 1 статті 28 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року) держави-учасниці визнають право дитини на освіту, і з метою поступового досягнення здійснення цього права на підставі рівних можливостей вони, зокрема: а) вводять безплатну йобов'язкову початкову освіту; b) сприяють розвиткові різних форм середньої освіти, як загальної, так і професійної, забезпечують її доступність для всіх дітей та вживають таких заходів, як введення безплатної освіти та надання у випадку необхідності фінансової допомоги; с) забезпечують доступність вищої освіти для всіх на підставі здібностей кожного за допомогою всіх необхідних засобів; d) забезпечують доступність інформації і матеріалів у галузі освіти й професійної підготовки для всіх дітей; е) вживають заходів для сприяння регулярному відвіданню шкіл і зниженню кількості учнів, які залишили школу. Відповідно до частини 1 статті 53 Конституції України кожен має право на освіту. Батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (частина 3 статті 11 Закону України «Про охорону дитинства» ). Статтею 199 Cімейного кодексу України (надалі - «СК України») визначено, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання . Таким чином, Суд звертає увагу на те, що відповідно до норм СК України батьки мають рівні права та обов'язки щодо своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання та зобов'язані утримувати повнолітніх дітей до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Даний позов пред'явлено про стягнення з [PERSON], 1954 року народження, аліменти на користь [PERSON] на утримання повнолітнього сина [PERSON], [INFO], який продовжує навчання, в розмірі 1000,00 грн. до досягнення ним 23 років. Відповідно до частини 1 статті 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином (частина 2 статті 200 СК України). Згідно з статтею 201 СК України до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189 - 192 і 194 - 197 цього Кодексу. Частиною 1 статті 182 СК України визначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Частина 2 статті 182 СК України визначає мінімальний розмір аліментів на одну дитину, який не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, визначених статтею 184 цього Кодексу. Позивачем заявлено вимоги про стягнення з Відповідача аліментів на її користь на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, [PERSON], [INFO], який продовжує навчання, в розмірі 1000,00 грн. до досягнення ним 23 років. Згідно з пунктом 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ відносно батьківства, материнства і стягнення аліментів» «За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно». Як випливає зі змісту наявної в матеріалах справи Довідки Головного управління ПФУ в Івано-Франківській області № 3738/13 від 29 жовтня 2015 року сума пенсії за період з: 01.10.2015р. по 31.10.2015р. [PERSON] складає 4133, 88 грн. ( а.с.19). Отже, арифметичний підрахунок свідчить про те, що місячний дохід Відповідача становить 4133,88 грн. В судовому засіданні Відповідача зазначив про те, що він готовий сплачувати аліменти на утримання повнолітнього сина -студента в твердій грошовій сумі, в розмірі 1000,00 грн. Таким чином, враховуючи вищевикладене, вимоги чинного законодавства України, виходячи з інтересів повнолітнього сина, який продовжує навчатися, враховуючи визнання позову Відповідачем, Суд дійшов висновку про доцільність стягування з Відповідача аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчатися, в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн., оскільки даний розмір аліментів відповідає інтересам сина Відповідача, а також відповідає обов'язку батька на його утримання, враховуючи той факт, що батько на даний момент є пенсіонером, перебуває на обіку Головного управління ПФУ в Івано-Франківській області, отримує пенсію за вислугу років, а отже може сплачувати аліменти в сумі 1000 грн. щомісячно. При визначенні розміру аліментів Суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище сина, зокрема те, що син проживає разом з Позивачем і навчається у ВНЗ. В той же час, Судом взято до уваги те, що Відповідач сплачує аліменти на утримання ще однієї дитини від шлюбу з Позивачем, неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO]. в розмірі 1/6 частини від отримуваної пенсії щомісячно, до досягнення нею повноліття, про що свідчить довідка Відділу пенсійного забезпечення військовослужбовців та деяких інших категорій громадян ( а.с.18). Відповідно до вимог ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Враховуючи вищевикладене, дослідивши обставини справи, оцінивши досліджені докази в їх сукупності, Суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити: визначити розмір аліментів, які слід стягнути з Відповідача на користь Позивача на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 1000,00 грн. щомісячно до досягнення сином 23-х річного віку. Стягнення аліментів розпочати з 13 жовтня 2015 року (з часу звернення з позовом до суду). На підставі ст..180, ч.2 ст.182, ст..184, 198-201 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved