Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-08 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із зазначеним позовом, обґрунтовуючи заяву тим, що 27 липня 2012 року між позивачем та відповідачем було укладено шлюб, зареєстрований виконавчим комітетом Красновільської сільської ради Маневицького району, актовий запис № 7. Від даного шлюбу у них народилася дочка [PERSON] , [INFO] . Оскільки [PERSON] дочку матеріально не забезпечує, тобто ухиляється від виконання своїх обов`язків по її вихованню, позивач просила стягнути на її користь з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення повноліття. В дане судове засідання позивач не з`явилася, до суду подала заяву, в якій зазначила, що уточнює позовні вимоги та просить стягнути з [PERSON] в її користь аліменти на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , в розмірі ј частини всіх видів заробітку, але не менше 50 % відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення повноліття;справу розглядати у її відсутності. Щодо ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча про місце та час розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчить розписка, наявна в матеріалах справи. Правом подати відзив не скористався. Ухвалою Маневицького районного суду від 9 листопада 2020 року постановлено розгляд даної справи проводити у відсутності відповідач [PERSON] , ухвалити рішення при заочному розгляді справи. На підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Відповідно до ст. 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ст. 180, ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Статтею 182 вищевказаного Кодексу унормовано, що при визначені розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Судом встановлено, що 27 липня 2012 року між [PERSON] та [PERSON] виконавчим комітетом Красновільської сільської ради Маневицького району зареєстровано шлюб, актовий запис № 07 (а.с. 2). Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 15 серпня 2014 року батьком [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] - відповідач у справі (а.с. 5). Зважаючи на вищевикладене, оцінивши письмові докази у справі, суд вважає, що відповідач має можливість сплачувати аліменти на утримання дочки в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, який є достатнім з урахуванням встановленого законодавством прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 12 березня 2020 року та до досягнення нею повноліття, а тому суд приходить висновку про задоволення позову. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає до негайного виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Крім того, відповідно ст. 141 ЦПК України, з відповідача слід стягнути 840 гривень 80 копійок судового збору. На підставі ст. 51 Конституції України, ст.ст. 180-182, 192 Сімейного кодексу України,

Outcome: partial