Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-02 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із зазначеним позовом до першого відповідача - Ужгородського районного приватного нотаріуса Резванової Інни Дмитрівни, другого відповідача - Ужгородської районної державної адміністрації Закарпатської області про визнання права власності на спадкове майно. У позовній заяві позивач посилається на те, що її мама [PERSON] була зареєстрована в [ADDRESS] ; мала похилий вік ( [INFO] ), а тому із травня 2015 року по день своєї смерті [INFO] проживала разом з нею в її будинку за адресою: [ADDRESS] . Вказує, що у зв`язку з погіршанням стану здоров`я - 03 жовтня 2017 року її мамою було зроблено розпорядження на випадок смерті: «Все належне мені майно, де б воно не було та з чого б воно складалося, і взагалі все те, що буде належати мені на день смерті і на що я за законом матиму право, заповідаю моїй дочці [PERSON] , [INFO] » - яке згідно вимог ст. ст. 207, 1241, 1248, 1253, 1254, 1255, 1307 Цивільного кодексу України складено у формі заповіту приватним нотаріусом Семен Юрієм Юрійовичем. Однак, зазначає, що при складанні заповіту приватним нотаріусом зроблено помилку в одній літері прізвища її матері, а саме: замість літери « Ц » написав літеру « Щ »: замість прізвища « [PERSON] », приватним нотаріусом записано « [PERSON] ». Пояснює, що дана помилка була виявлена 11 грудня 2018 року при відкритті спадкової справи та видачі їй «Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі» (номер витягу 54437774 від 11.12.2018 р. додається) Ужгородським районним приватним нотаріусом Резвановою Інною Дмитрівною, яка в подальшому порекомендувала їй звернутись до суду згідно зі ст. 315 ЦПК України (для встановлення факту що має юридичне значення). Також вказує, що у зв`язку з виявленням даної помилки у відповідності до вимог ст. 318 ЦПК України вона звернулась до суду з проханням встановити юридичний факт, що прізвище ім`я по батькові особи яка зробила нотаріально посвідчений заповіт 03 жовтня 2017 року є її мама - [PERSON] ( [INFO] ). Зазначає, що 28 грудня 2018 року Ужгородським міськрайонним судом винесено рішення в справі № 308/14399/18 яким «Встановлено факт належності [PERSON] , [INFO] , заповіту посвідченого 03 жовтня 2017 року приватним нотаріусом Ужгородського районного нотаріального округу Семен Юрієм Юрійовичем, зареєстрованого в реєстрі за № 911, 912, згідно з яким все належне їй на день смерті і на що вона за законом матиме право, заповіла своїй дочці [PERSON] , [INFO] . Стверджує, що зазначене рішення суду 29 січня 2019 року набуло законної сили і в цей же день вона дане рішення суду надала приватному нотаріусу Ї.Д . Резвановій. Окрім цього, вона надала всі необхідні документи для реєстрації спадщини та видачі їй Свідоцтва про спадщину Вважає, що нею, у встановлені законом строки, у відповідності до вимог Закону України «Про нотаріат», Цивільного кодексу України, було надано приватному нотаріусу І.Д. Резвановій всі необхідні документи. Однак, зазначає, що 31 травня 2019 року приватний нотаріус І.Д. Резванова замість реєстрації спадщини дала їй відмову з пропозицією звернутись до Ужгородського міськрайонного суду. У зв`язку з відмовою приватного нотаріуса вона попробувала звернутись ще до Ужгородської районної державної адміністрації Закарпатської області провести державну реєстрацію нерухомого майна її матері. Однак, у зв`язку з відмовою Ужгородської районної державної адміністрації Закарпатської області провести державну реєстрацію нерухомого майна її матері, стверджує, що вона змушена знову звертатись до суду для захисту своїх порушених прав і свобод та визнання права власності на спадкове майно. Таким чином, вважає, що подана нею повторна до суду заява - є законною та аргументованою і повинна бути судом задоволена. В зв`язку з вищенаведеним, просить суд: 1. Постановити судове рішення яким визнати право власності за заповітом за спадкоємцем [PERSON] , [INFO] , на все належне померлій матері заповідачки [PERSON] , [INFO] , майно, яке складається з будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] та земельну ділянку для обслуговування цього житлового будинку розміром 0,067 га; земельну ділянку розміром 2,9637 га згідно Витягу НВ-2102650922018 від 08.05.2018 р. з державного земельного кадастру про земельну ділянку кадастровий номер 2124886400:10:013:0057; земельну ділянку 0,26 га.; грошові кошти розташовані на депозитному рахунку в ПАТ «Ощадний банк України» згідно Договору № 23417606 від 13.11.2015 року спадкодавця [PERSON] з банком, а також все інше майно спадкодавця де б воно не було та з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що належало їй на день смерті і на що вона за законом мала право. 2. Зобов`язати Ужгородську районну державну адміністрацію Закарпатської області провести державну реєстрацію нерухомого майна померлої [INFO] спадкодавця [PERSON] , « [INFO] , будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] та земельну ділянку для обслуговування цього житлового будинку розміром 0,067 га; земельну ділянку розміром 2,9637 га згідно Витягу НВ-2102650922018 від 08.05.2018 р. з державного земельного кадастру про земельну ділянку кадастровий номер 2124886400:10:013:0057; земельну ділянку 0,26 га.; грошові кошти розташовані на депозитному рахунку в ПАТ «Ощадний банк України» згідно Договору № 23417606 від 13.11.2015 року за спадкоємцем [PERSON] [INFO] . 06.09.2019 року ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за вказаною позовною заявою. Розгляд справи постановлено проводити в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання. 26.12.2019 року ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу за позовною заявою [PERSON] до першого відповідача - Ужгородського районного приватного нотаріуса Резванової Інни Дмитрівни, другого відповідача - Ужгородської районної державної адміністрації Закарпатської області (сектор державної реєстрації) про визнання права власності на спадкове майно до судового розгляду по суті. Згідно з розпорядженням керівника апарату суду № 651 від 30.09.2019 року, відповідно до п. 2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду призначено повторний автоматизований перерозподіл матеріалів справи № 308/7186/19 у зв`язку з тим, що суддя Тхір О.А. відрахована зі штату Ужгородського міськрайонного суду (закінчення строку тимчасового переведення) згідно Наказу Ужгородського міськрайонного суду № 300/02-06 від 20.09.2019 року. 30.09.2019 року автоматизованою системою документообігу суду головуючим суддею з розгляду даної справи визначено Лемак О.В. 02.12.2019 року відповідач - приватний нотаріус Ужгородського районного нотаріального округу подав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що 11 грудня 2018 року нею, Резвановою І.Д., приватним нотаріусом Ужгородського районного нотаріального округу заведено спадкову справу за № 25/2018 після смерті [INFO] [PERSON] (згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , видане виконкомом Тийгласької сільської ради Ужгородського району Закарпатської області 11 грудня 2018 року). При заведенні спадкової справи, відповідно п.п.2.2, п.2, глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, нею, приватним нотаріусом Резвановою І.Д. було здійснено перевірку за даними Спадкового реєстру наявність чи відсутність заведеної спадкової справи за померлою та наявність зареєстрованих заповітів складених спадкодавцем. Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 54437091 від 11.12.2018 року заповідачем [PERSON] було складено заповіт, який посвідчений Тийглаською сільською радою 12.07.2013 року за р. № 34. Примірник цього заповіту їй подано спадкоємцем за заповітом [PERSON] . Вказує, що спадкоємцем [PERSON] подано заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Ужгородського районного нотаріального округу Семен Ю.Ю., 03.10.2018 року за реєстровим № 911, 912 від імені « [PERSON] » на користь [PERSON] . Відповідно до Положення про Спадковий реєстр, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 07.07.201 року за № 1810/5 відомості про заповіт підлягають обов`язковій державній реєстрації у Спадковому реєстрі. Зазначає, що нею, нотаріусом, встановлено невідповідність прізвищ спадкодавця, зазначених у Свідоцтві про смерть - [PERSON] та прізвища, зазначеного у заповіті - [PERSON] . Для усунення розбіжностей у прізвищах, спадкоємцем [PERSON] до нотаріуса подано рішення Ужгородського міськрайонного суду від 28.12.2018 року справа № 308/14399/18 про встановлення факту, що мас юридичне значення, належність [PERSON] заповіту, посвідченого приватним нотаріусом Ужгородського районного нотаріального округу Семен ІО.ІО., 03.10.2018 року за реєстровим № 911, 912. Проте, зазначає, що при перевірці зареєстрованого заповіту від імені спадкодавця « [PERSON] », згідно інформаційної довідки з Спадкового реєстру, наявний запис про реєстрацію заповіту Тийглаською сільською радою 12.07.2013 року за p № 34. Відомості про заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Ужгородського районного нотаріального округу Семен Ю.Ю., 03.10.2018 року за реєстровим № 911, 912 у Спадковому реєстрі значаться за спадкодавцем « [PERSON] ». Також вказує, що при зверненні до неї, Резванової І.Д. , приватного нотаріуса Ужгородського районного нотаріального округу, 08 серпня 2019 року у зв`язку із видачею свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] , який належав померлій [PERSON] , спадкоємцем не пред`явлено правовстановлюючого документа на це майно, окрім Технічного паспорта на житловий будинок під [ADDRESS] , виданого 26.02.2019 року ФОП [PERSON] , інженер [PERSON] (кваліфікаційний сертифікат АЕ № 002451) та Виписки з Погосподарської книги, виданої Тийглаською сільською радою 07 травня 2019 року № 135/02-32, щодо запису у погосподарському обліку житлового будинку, розташованого в [ADDRESS] . Відомості про проведення державної реєстрації права власності на житловий будинок в [ADDRESS] у справах нотаріуса відсутні. Вказує, що згідно Розділу 1, глави 7, п.2 та Розділу 1, глави 13, п. 1 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року за № 296/5 нотаріус відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо не подані відомості (інформація) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії. Нотаріусом неможливо чітко визначити спадкоємця за заповітом, оскільки заповіт, посвідчений від імені [PERSON] Тийглаською сільською радою 12.07.2013 року за р.№ 34 на користь [PERSON] . Вказаний заповіт зареєстрований в Спадковому реєстрі за № 54759408 стан: чинний, заповідач: [PERSON] . А заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Ужгородського районного нотаріального округу Семен Ю.Ю., 03.10.2018 року за реєстровим № 911,912 від імені [PERSON] (згідно рішення Ужгородського міськрайонного суду від 28.12.2018 року справа № 308/14399/18 належність заповіту [PERSON] ) на користь [PERSON] зареєстрований у Спадковому реєстрі за 61322476, стан: чинний, і заповідач: [PERSON] . Зміни (виправлення) до Спадкового реєстру з прізвища «[PERSON]» на «[PERSON]» приватним нотаріусом Ужгородського районного нотаріального округу Семен Ю.Ю., не внесено. Крім того, стверджує, що спадкоємцями не пред`явлено документів, які встановлюють факт приналежності майна спадкодавцю, та відсутність чи наявність проведеної відповідними органами державної реєстрації права власності на це майно то свідоцтво про право на спадщину за заповітом видане бути не може. Вважає, що позовна заява [PERSON] підвідомча Ужгородському міськрайонному суду та підлягає до задоволення. Позивач - [PERSON] в судове засідання не з`явилася, однак, 26.12.2019 року представник позивачки - адвокат Биркович О.І. подав через канцелярію суду заяву про розгляд справу без їхньої участі, в заяві зазначив, що позовні вимоги вони підтримують. Відповідач - приватний нотаріус Ужгородського районного нотаріального округу Резванова І.Д. в судове засідання не з`явилася, у відзиві на позовну заяву, поданому 02.12.2019 року зазначила, що вважає, що позовні вимоги позивача підлягають до задоволення. Відповідач - представник Ужгородської районної державної адміністрації Закарпатської області в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не відомі. Також, 05.12.2019 року представник [PERSON] - адвокат Сідун О.С. подала через канцелярію суду клопотання про залучення до участі у справі № 308/7186/19 за позовною заявою [PERSON] до приватного нотаріуса Резванової Інни Дмитрівни, Ужгородської районної державної адміністрації Закарпатської області (сектор державної реєстрації) про визнання права власності на спадкове майно, [PERSON] у якості третьої особи, однак, таке не підлягає розгляду по суті, так як заявником у прохальній частині не зазначено, на яких підставах його слід залучити до участі у справі, не вказано яке право стосовно третьої особи може набути позивач в результаті ухвалення судового рішення або яку вимогу може пред`явити третя особа до позивача. Водночас у процесі провадження у справі [PERSON] не заявляв самостійні вимоги щодо предмета спору. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд дійшов наступного висновку. Як встановлено судом, [INFO] померла мати позивача [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 11.12.18 року Ужгородським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатської області, актовий запис № 09. Як вбачається із копії заповіту [PERSON] , [INFO] , від 03.10.2017 року, посвідченого приватним нотаріусом Ужгородського районного нотаріального округу Семен Ю.Ю., зареєстрованого в реєстрі за № 911, 912 спадкодавець на випадок своєї смерті все належне їй майно, заповіла своїй дочці [PERSON] , [INFO] . З копії витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі вбачається, що спадкову справу зареєстровано за № 63474449, спадкодавець - [PERSON] , витяг сформовано приватним нотаріусом Резвановою І.Д. Також судом встановлено, що у зв`язку з виявленням помилки у написанні прізвища спадкодавця у заповіті, а саме « [PERSON] » замість « [PERSON] », відповідності до вимог ст. 318 ЦПК України, позивач звернулась до суду з проханням встановити юридичний факт, що прізвище ім`я по батькові особи яка зробила нотаріально посвідчений заповіт 03 жовтня 2017 року є її мама - [PERSON] ( [INFO] ). 28 грудня 2018 року Ужгородським міськрайонним судом винесено рішення в справі № 308/14399/18, з копії якого вбачається, що заяву [PERSON] , за участю заінтересованої особи приватного нотаріуса Ужгородського районного нотаріального округу Семен Ю.Ю. про встановлення факту, що має юридичне значення, задоволено. Встановлено факт належності [PERSON] , [INFO] , заповіту посвідченого 03 жовтня 2017 року приватним нотаріусом Ужгородського районного нотаріального округу Семен Юрієм Юрійовичем, зареєстрованого в реєстрі за № 911, 912, згідно з яким все належне їй майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що буде належати їй на день смерті і на що вона за законом матиме право, заповіла своїй дочці [PERSON] , [INFO] . Судом встановлено, що зазначене рішення суду, яке 29 січня 2019 року набрало законної сили, позивач надала приватному нотаріусу І.Д. Резвановій. Окрім цього, вона надала всі необхідні документи для реєстрації спадщини та видачі їй Свідоцтва про спадщину, а саме: - технічний паспорт на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] (Паспорт виготовлено станом на «26» лютого 2019 року замовник технічної інвентаризації [PERSON] ), копію якого долучено до матеріалів справи; - державний Акт на право приватної власності на землю 3,42 г, яка розташована на території Сюртівської сільської ради І-ЗК № 043671, оригінал якого знаходиться в матеріалах справи; - а також витяг НВ-2102650922018 від 08.05.2018 р. з державного земельного кадастру про земельну ділянку кадастровий номер 2124886400:10:013:0057; площею 2,9637 г., яка розташована на території Сюртівської сільської ради кон. № 153 (1) діл 11 за межами населеного пункту; - довідку із погосподарської книги Тийглашської сільської ради, відповідно до якої станом на день смерті власника будинку [PERSON] , яка померла [INFO] у погоспордарському обліку був закріплений особовий рахунок № [NUMBER] , книга 2 на дворогосподарство, яке розташовано за адресою: [ADDRESS] . В довідці зазначено також, що за житловим будинком закріплена земельна ділянка для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд 0,067 га та для ведення особистого селянського господарства 0,003 га. - договір спадкодавця [PERSON] з ПАТ «Ощадний банк України» № 23417606 від 13.11.2015 року «Про грошові кошти що зберігаються на депозитному рахунку»; - витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 54437774 від 11.12.2018 р., копії яких знаходяться в матеріалах справи. Однак, як вбачається з матеріалів справи, 31 травня 2019 року приватним нотаріусом Ужгородського районного нотаріального округу І.Д. Резванова дала відмову [PERSON] № 179/01-16 на її усне звернення з пропозицією звернутись до Ужгородського міськрайонного суду. Окрім того, 08.08.2019 року приватним нотаріусом Ужгородського районного нотаріального округу Резванова І.Д. винесла постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку з відсутністю у [PERSON] правовстановлюючого документа на будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] , а також через те, що нотаріусом неможливо чітко визначити спадкоємця за заповітом, оскільки заповіт, посвідчений від імені [PERSON] Тийглаською сільською радою 12.07.2013 року за р. № 34 на користь [PERSON] . Вказаний заповіт зареєстрований в Спадковому реєстрі за № 54759408 стан: чинний, заповідач: [PERSON] . А заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Ужгородського районного нотаріального округу Семен Ю.Ю., 03.10.2018 року за реєстровим № 911,912 від імені [PERSON] (згідно рішення Ужгородського міськрайонного суду від 28.12.2018 року справа № 308/14399/18 належність заповіту [PERSON] ) на користь [PERSON] зареєстрований у Спадковому реєстрі за 61322476, стан: чинний, і заповідач: [PERSON] . Згідно зі ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого майнового права та інтересу. Статями 1216, 1217, 1220 ЦК України визначено, що спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ч. 3 ст. 46 цього Кодексу). До складу спадщини, відповідно до ст. 1218 ЦК України, входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Згідно з ч. 1 ст. 1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1235 ЦК України, заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Як вбачається із копії заповіту [PERSON] , [INFO] , від 03.10.2017 року, посвідченого приватним нотаріусом Ужгородського районного нотаріального округу Семен Ю.Ю., зареєстрованого в реєстрі за № 911, 912 спадкодавець на випадок своєї смерті все належне їй майно, заповіла своїй дочці [PERSON] , [INFO] . 28 грудня 2018 року Ужгородським міськрайонним судом винесено рішення в справі № 308/14399/18, з копії якого вбачається, що заяву [PERSON] , за участю заінтересованої особи приватного нотаріуса Ужгородського районного нотаріального округу Семен Ю.Ю. про встановлення факту, що має юридичне значення задоволено. Встановлено факт належності [PERSON] , [INFO] , заповіту посвідченого 03 жовтня 2017 року приватним нотаріусом Ужгородського районного нотаріального округу Семен Юрієм Юрійовичем, зареєстрованого в реєстрі за № 911, 912, згідно з яким все належне їй майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що буде належати їй на день смерті і на що вона за законом матиме право, заповіла своїй дочці [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживає постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Як встановлено судом, 08.08.2019 року приватним нотаріусом Ужгородського районного нотаріального округу Резванова І.Д. винесла постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку з відсутністю у [PERSON] правовстановлюючого документа на будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] , а також через те, що нотаріусом неможливо чітко визначити спадкоємця за заповітом, оскільки заповіт, посвідчений від імені [PERSON] Тийглаською сільською радою 12.07.2013 року за р. № 34 на користь [PERSON] . Вказаний заповіт зареєстрований в Спадковому реєстрі за № 54759408 стан: чинний, заповідач: [PERSON] . А заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Ужгородського районного нотаріального округу Семен Ю.Ю., 03.10.2018 року за реєстровим № 911,912 від імені [PERSON] (згідно рішення Ужгородського міськрайонного суду від 28.12.2018 року справа № 308/14399/18 належність заповіту [PERSON] ) на користь [PERSON] зареєстрований у Спадковому реєстрі за 61322476, стан: чинний, і заповідач: [PERSON] . За положеннями ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку визначеному законом. Право власності є непорушним. Згідно з ст. ст. 317, 319, 321, 391 ЦК України власникові належить право володіння, користування і розпорядження своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Право власності підлягає захисту від порушень, не пов`язаних із позбавленням володіння, зокрема власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування і розпорядження своїм майном. На підставі ст. 3 ЦПК України та ст. 15 ЦК України у порядку цивільного судочинства підлягає захисту порушене, невизнане або оспорюване право. Відповідно до ч. 1 та п.1 ч.2 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільного права та інтересу може бути визнання права. Згідно з п. 4.15 глави 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року за №296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, провадиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони та арешту цього майна. Згідно із п. 5 ч. 1 ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 1 липня 2004 року № 1952-1V, однією із підстав державної реєстрації прав на нерухоме майно є рішення судів, що набрали законної сили, оскільки визнання права власності на нерухоме майно є прерогативою суду. Пленум Верховного Суду України в абз. 3 п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» зазначив, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно з ч. 3 ст. 1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. В розумінні ст. 392 ЦК України, право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. За загальним правилом, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину (ч. 1 ст. 1296 ЦК України). Якщо у складі спадщини є нерухоме майно, спадкоємець, який прийняв спадщину, зобов`язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно та зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна (ч.1 ст. 1297 ЦК України). Що стосується наявності двох заповітів, про які зазначає приватний нотаріус Ужгородського районного нотаріального округу Резванова І.Д. в постанові про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 08.08.2019 року, то суд констатує наступне. Відповідно до ч. 1-4 ст. 1254 ЦК України заповідач має право у будь-який час скасувати заповіт. Заповідач має право у будь-який час скласти новий заповіт. Заповіт, який було складено пізніше, скасовує попередній заповіт повністю або у тій частині, в якій він йому суперечить. Кожний новий заповіт скасовує попередній і не відновлює заповіту, який заповідач склав перед ним. Якщо новий заповіт, складений заповідачем, був визнаний недійсним, чинність попереднього заповіту не відновлюється, крім випадків, встановлених статтями 225 і 231 цього Кодексу. Як вбачається з Постанови Верховного Суду від 26.06.2019 року у справі № 369/3186/17, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов наступного висновку. При складенні заповідачем кількох заповітів може мати місце їх «конкуренція», оскільки необхідно з`ясувати, який саме заповіт (заповіти) визначає (визначають) спадкоємця (спадкоємців) і/або спадкове майно. Аналіз ч. 2 та 3 ст.1254 ЦК дає змогу констатувати, що законодавець для випадку, коли заповідачем складено кілька заповітів, передбачив правила, які повинні враховуватися для того, щоб визначити який саме заповіт (заповіти) визначає (визначають) спадкоємця (спадкоємців) і/або спадкове майно. Такі правила полягають в тому, що: по-перше, внаслідок складення нового заповіту відбувається втрата чинності попереднім заповітом. Тобто якщо новий заповіт повністю суперечить попередньому, то новий заповіт скасовує попередній і визначення спадкоємця (спадкоємців) і/або спадкового майна відбувається на підставі останнього заповіту; по-друге, внаслідок складення нового заповіту відбувається часткова втрата чинності попереднім. Тобто якщо новий заповіт частково суперечить попередньому, то новий заповіт тільки частково скасовує попередній і визначення спадкоємця (спадкоємців) і/або спадкового майна відбувається на підставі двох заповітів. Отже, так як один заповіт, посвідчений від імені спадкодавця 12.07.2013 року на користь [PERSON] , а інший посвідчений від імені спадкодавця на користь [PERSON] 03.10.2018 року , суд вважає, що відповідно до ч. 3 ст. 1254 ЦК України, новий заповіт скасовує попередній, а отже, спадкоємцем за заповітом [PERSON] є її дочка [PERSON] . Враховуючи, що заперечень проти позову не надійшло, спірне майно належало на праві власності спадкодавцю, позивач спадщину прийняв, таким чином визнання права власності на майно спадкодавця за позивачем в порядку спадкування відповідає положенням чинного законодавства України, не порушує інтересів третіх осіб, а заявлені вимоги в частині цій частині підлягають задоволенню. Що стосується вимоги про зобов`язання Ужгородської районної державної адміністрації Закарпатської області провести державну реєстрацію нерухомого майна померлої [PERSON] за спадкоємцем [PERSON] , то в цій частині позовні вимоги не підлягають до задоволення, оскільки визнання права власності на спадкове майно, є самостійною і достатньою підставою для державної реєстрації майна за спадкоємцем. Так як після визнання права власності на спадкове майно за позивачкою остання не зверталася з вимогами про реєстрацію її прав та їй не відмовлялося в цьому, то зазначену вимогу суд вважає передчасною.

Outcome: partial