Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-27 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги обгрунтувала тим, що вона з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 10.11.2000 року. Від шлюбу народилося двоє дітей: дочка [PERSON] , [INFO] , яка являється повнолітньою та син [PERSON] , [INFO] , який являється малолінім. Причиною розірвання шлюбу є те, що відповідач останніх півтора року зловживає спиртними напитками, приходить додому в нетверезому стані, вчиняє скандали, ображає її непристойними словами. Своєю поведінкою негативно впливає на виховання дітей. Після чергового скандалу відповідач забрав свої особисті речі і пішов проживати до своєї матері. На даний час разом не проживають. Змінити свою поведінку відповідач не бажає, на її прохання не реагує. Весь цей час шлюб між ними існує формально. Просила шлюб розірвати. Ухвалою судді Тлумацького районного суду Івано-Франківської області Лущак Н.І. від 20.01.2020 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 28.02.2020 року сторонам по справі було надано два місяці для примирення та провадження у справі зупинено до закінчення визначеного судом строку наданого для примирення. Ухвалою Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 21.05.2020 року подовжено наданий ухвалою Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 28.02.2020 року сторонам строк для примирення, на строк, встановлений Постановою Кабінету Міністрів України «Про запобігання поширенню на території України гострої распіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» від 11.03.2020 № 211, з подальшими змінами, на термін дії карантину на усій території України. Ухвалами Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 31.08.2020 року провадження у даній справі поновлено та продовжено підготовче судове засідання. Закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 15 год. 00 хв. 28.09.2020 року. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, однак в позовній заяві просила справу розглянути у її відсутності. Крім того, 21.05.2020 року та 31.08.2020 року через канцелярію суду подала заяви, в яких вказала, що наданий судом термін на примирення нічого не дав, тому наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, однак через канцелярію суду подав заяву, в якій вказав, що бажає зберегти сім`ю, тому заперечує проти розірвання шлюбу, але буде згідний з рішенням суду, прийнятим по даній справі. Просив справу розглянути у його відсутності (а.с. 51). У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, з таких підстав: Згідно з положеннями п. 3 ч. 2 ст. 18, ст. 51, ч. 3 ст. 56, ч. 1 ст. 110 СК України дружина і чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань, при цьому способом захисту сімейних прав та інтересів, у тому числі, є право на припинення шлюбних відносин шляхом пред`явлення до суду позову про розірвання шлюбу одним із подружжя. Згідно з частиною 2 статті 104 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (частина 2 статті 112 Сімейного кодексу України). Судом встановлено, що сторони згідно свідоцтва про одруження, перебувають в зареєстрованому шлюбі з 10.11.2000 року (а.с. 4). У шлюбі у них народилося доє дітей: дочка [PERSON] , [INFO] , яка являється повнолітньою та син [PERSON] , [INFO] , який являється малолінім, що підтверджується копіями свідоцтв про народження (а.с. 5, 6), де в графі «Батько» вказано « [PERSON] », а в графі «Мати» - « [PERSON] ». Відповідно до положень ст. 51 Конституції України, ч. 1 ст. 24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на добровільній згоді жінки та чоловіка; примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (частина 2 статті 112 Сімейного кодексу України). Також, судом встановлено, що сімейне життя у сторін не склалося, у них різні характери та погляди на життя, через що виникають сварки та скандали, протягом останніх місяців разом не проживають, наданий судом строк на примирення позитивних результатів не дав, а тому приймаючи до уваги те, що шлюб - це добровільний союз чоловіка і жінки та те, що позивач категорично заперечує проти збереження сім`ї,суд приходить до висновку, що стосунки, які існують між сторонами виключають можливість збереження сім`ї, а подальше перебування в шлюбі буде суперечити інтересам позивача [PERSON] , що має істотне значення, а тому шлюб слід розірвати. В силу вимог ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи те, що позивач не просила відновлювати їй дошлюбне прізвище, суд вважає, що після розірвання шлюбу їй слід залишити шлюбне прізвище « [PERSON] ». Відповідно до ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Враховуючи те, що позивач просила місцем проживання малолітньої дитини визначити її місце проживання, а відповідач в судове засідання не з`явився, відзиву на позов не подав, суд, вважає, що місцем проживання малолітньої дитини: сина [PERSON] , [INFO] , слід визначити місце проживання його матері - позивача по справі [PERSON] . Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. За встановлених судом обставин, позов слід задовольнити. Відповідно до положень ч.ч. 1, 2, 8 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються, у разі задоволення позову, на відповідача. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). При такому вирішенні позову з відповідача слід стягнути на користь позивача понесені нею судові витрати по сплаті судового збору в сумі 840,80 грн. (квитанція № 28.49.1/36664217 від 17.01.2020 року (а.с. 1) та 1300 грн. 00 коп. на відшкодування витрат понесених позивачем на професійну правничу допомогу (витяг з договору про надання правової допомоги (а.с. 9), квитанція серії АД № 007642 від 17.01.2020 року (а.с. 8). На підставі ст.ст. 24, 110, 112, 113 СК України,

Outcome: approved