Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-25 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітньої дочки [PERSON], [INFO] в розмірі ? частки заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до повноліття дитини. В позові зазначила, що відповідач є батьком малолітньої [PERSON], яка перебуває на її утриманні та вихованні, батько матеріальної допомоги не надає, а згідно чинного законодавства повинен приймати участь в утриманні малолітньої дитини. В судове засідання позивачка не зявилась, надіслала до суду заяву та просила справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, надіслав до суду заяву про розгляд справи в його відсутності в якій вказав, що позовні вимоги визнає в повному обсязі. З-за таких обставин та у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, суд проводить розгляд цивільної справи без фіксування технічними засобами, за наявними у справі матеріалами. Дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку про те, що даний позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. В силу ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дітей присуджуються у частці від доходу їх матері, батька. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину згідно ч. 2 ст. 182 СК України не може бути меншим 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При визначенні розміру аліментної плати суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дітей; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших утриманців, що відповідає вимогам ст. 182 СК України. Згідно матеріалів справи, батьком малолітньої дитини є відповідач, що підтверджує свідоцтво про народження сина [PERSON]. Малолітня дитина знаходиться на утриманні матері і потребує матеріальної допомоги. Відповідач є пенсіонером, має регулярний дохід, тобто може надавати матеріальну допомогу на утримання дочки. З урахуванням вказаного, суд приходить до висновку, що підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки кошти для утримання малолітньої дочки [PERSON] в розмірі ? частки заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до повноліття дитини. В частині стягнення з відповідача судових витрат, а саме коштів за послуги адвоката в розмірі 200 грн. суд відмовляє позивачці, оскільки відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, однак позивачка до матеріалів цивільної справи долучила квитанцію прибуткового касового ордеру № 11 від 24.05.2017 року яка є неналежним доказом, тому що завірена печаткою «Житомирської обласної юридичної консультації Ємільчинського району» виданої Міністерством юстиції Української РСР, тобто давно недіючим органом, а також вказана юридична консультація незареєстрована в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, оскільки інформація відсутня. Витрати по сплаті судового збору віднести за рахунок держави, що передбачено другим реченням частини другої ст. 88 ЦПК України, оскільки сторони звільнені від сплати судового збору: позивачка на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», відповідач на підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Outcome: partial