Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-01 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вказаним вище позовом, в якому просить визнати припиненою з 22.09.2010 року поруку, яка виникає на підставі Договору поруки від 01.08.2010 року, укладеного між Акціонерним поштово-пенсійним банком «Аваль», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариством «Райффайзен Банк Аваль» (код ЄДРПОУ: 14305909), [PERSON] та [PERSON]. Свої вимоги позивачка обґрунтувала наступним. 01.08.2006 року між Акціонерним поштово-пенсійним банком «Аваль», правонаступником якого є АТ «Райффайзен Банк Аваль», та [PERSON] (далі - третя особа) було укладено Кредитний договір №014/0043/82/61804, відповідно до умов якого [PERSON] було надано кредит у розмірі 96.700,00 доларів США на строк до 01.08.2016 року (далі - Кредитний договір). 01.08.2008 року в якості забезпечення виконання зобов'язань за Кредитним договором, між [PERSON] (далі - позивач) та Акціонерним поштово-пенсійним банком «Аваль», правонаступником якого є АТ «Райффайзен Банк Аваль», було укладено Договір поруки, відповідно до якого Позивач поручилась перед третьою особою по справі за виконання зобов'язань, що випливають з Кредитного договору. На думку [PERSON], порука, яка виникла на підставі зазначеного вище договору має бути визнана припиненою з огляду на наступне. Процентна ставка за користування кредитом була визначена в п. 1.4 Кредитного договору і становила 14% річних. Однак, у подальшому, в односторонньому порядку було внесено зміни до Кредитного договору, наслідком яких стало збільшення процентної ставки до 19% річних. При збільшенні відсоткової ставки за користування кредитом поручителем [PERSON] жодних дій, спрямованих на погодження зміни зобов'язання, встановленого Кредитним договором, не вчинялося. У той же час, внаслідок збільшення відсоткової ставки, обсяг відповідальності Позивача, як поручителя за Кредитним договором, збільшився без її згоди. Представник позивача, до суду, до судового засідання, надав заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутністю заочно, викладене в позовній заяві підтримує в повному обсязі. Третя особа в судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи в її вісутність. В судове засідання відповідач (представник) не з'явився, про час, дату та місце розгляду справи був належним чином повідомлений (ч. 5 ст. 74 ЦПК України), про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи в його відсутність до суду не надходило. 19.02.2014 року представник Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» в особі Одеської обласної дирекції «Райффайзен Банк Аваль», Слобода О.М., надав заперечення на позов, в яких просив в його задоволенні відмовити, посилаючись на те, що збільшення відсоткової ставки обумовлювалось договором за невиконання зобов'язання по страхуванню предмету іпотеки. Згідно ч. 2 ст. 158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнанні неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Частиною 2 ст. 197 ЦПК України закріплено, що у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу звукозаписувальним засобом не здійснюється. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо доказів щодо взаємовідносин сторін, а також маючи згоду представника позивача на заочний розгляд справи, суд вважає можливим заочно розглядати справу у відсутності належно повідомленого відповідача без фіксування судового процесу звукозаписувальним засобом. Суд, дослідивши матеріали справи, наявні у справі докази, дійшов висновку про можливість задоволення позову, виходячи із нижче викладених підстав. Як випливає з матеріалів справи, 01.08.2006 року між Акціонерним поштово-пенсійним банком «Аваль», правонаступником якого є АТ «Райффайзен Банк Аваль», та [PERSON] було укладено Кредитний договір №014/0043/82/61804, відповідно до умов якого [PERSON] було надано кредит у розмірі 96.700,00 доларів США на строк до 01.08.2016 року. Правонаступником за всіма правами і обов'язками Акціонерного поштово-пенсійного банку «Аваль» є Відкрите акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль», найменування Банку з Відкритого акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» було змінено на Публічне акціонерне товариство «Райффайзен банк Аваль», відповідно до нової редакції Статуту Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль», погодженого Національним банком України 04.11.2009 р. та зареєстрованого Печерською районною державною адміністрацією у м. Києві 05.11.2009 р. На підставі п.1.3. Статуту Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» є правонаступником за всіма правами та обов'язками Відкритого акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль», 01.08.2008 року в якості забезпечення виконання зобов'язань за Кредитним договором, між [PERSON] та Акціонерним поштово-пенсійним банком «Аваль», правонаступником якого є АТ «Райффайзен Банк Аваль», було укладено Договір поруки, відповідно до якого Позивач поручилась перед третьою особою по справі за виконання зобов'язань, що випливають з Кредитного договору. Процентна ставка за користування кредитом була визначена в п. 1.4 Кредитного договору і становила 14% річних. Однак, у подальшому, Банком в односторонньому порядку було внесено зміни до Кредитного договору, наслідком яких стало збільшення процентної ставки до 19% річних. Даний факт підтверджується Довідкою про стан кредиту, вих. №Р2-В90/2058 від 23.04.2013 року, розрахунком заборгованості станом на 21.03.2011 року. Крім того, згідно роздруківки з сайту інтернет-банкінгу, ця відсоткова ставка діє з 22.09.2010 року. При збільшенні відсоткової ставки за користування кредитом поручителем [PERSON] жодних дій, спрямованих на погодження зміни зобов'язання, встановленого Кредитним договором, не вчинялося. У той же час, внаслідок збільшення відсоткової ставки, обсяг відповідальності Позивача, як поручителя за Кредитним договором, збільшився без її згоди. Відповідно до ч. 1 ст. 598 ЦК України, зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. За змістом ч. 1 ст. 559 ЦК України, порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. Виходячи з аналізу змісту норм ст. ст. 559, 598 ЦК України, припинення зобов'язання поруки означає такий стан сторін, при якому в силу передбачених законом обставин суб'єктивне право і кореспондуючий йому обов'язок перестають існувати. Збільшення відповідальності поручителя внаслідок зміни основного зобов'язання може виникнути через різні обставини: збільшення розміру плати за кредит; відстрочення виконання, що призводить до збільшення періоду, за який нараховуються відсотки за користування чужими грошовими коштами; збільшення розміру ануїтетних платежів; підвищення розміру відсотків; встановлення (збільшення розміру) неустойки; зміна способу і форми майнового обтяження; умов відповідальності тощо. Порука при цьому припиняється і у тій частині зобов'язання, яка була забезпечена порукою до його зміни. За наведених обставин, враховуючи що поручителем [PERSON] не було вчинено жодної дії, яка б свідчила про надання нею згоди на зміну зобов'язання, передбаченого Кредитним договором, яке мало наслідком збільшення обсягу відповідальності поручителя, можна дійти висновку про те, що в силу вимог ч. 1 ст. 559 ЦК України припинилась порука, що виникла на підставі Договору поруки від 01 серпня 2006 року, укладеного між Акціонерним поштово-пенсійним банком «Аваль» та [PERSON] Постановою №5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», з метою забезпечення правильного й однакового застосування судами законодавства надано наступні роз'яснення (п. 22): «Відповідно до частини першої статті 559 ЦК припинення договору поруки пов'язується зі зміною забезпеченого зобов'язання за відсутності згоди поручителя на таку зміну та за умови збільшення обсягу відповідальності поручителя. При цьому обсяг зобов'язання поручителя визначається як умовами договору поруки, так і умовами основного договору, яким визначено обсяг зобов'язань боржника, забезпечення виконання яких здійснює поручитель. Проте, якщо в договорі поруки передбачено, зокрема, можливість зміни розміру процентів за основним зобов'язанням і строків їх виплати тощо без додаткового повідомлення поручителя та укладення окремої угоди, то ця умова договору стала результатом домовленості сторін (банку і поручителя), а, отже, поручитель дав згоду на зміну основного зобов'язання. Якщо в договорі поруки такі умови сторонами не узгоджені, а з обставин справи не вбачається інформованості поручителя і його згоди на збільшення розміру його відповідальності, то відповідно до положень частини першої статті 559 ЦК порука припиняється у разі зміни основного зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. У цьому випадку поручитель має право на пред'явлення позову про визнання договору поруки припиненим». Згідно ч. 7 ст. 110 ЦПК України позови, що виникають з діяльності філії або представництва юридичної особи, можуть пред'являтися також за їх місцезнаходженням. Згідно ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Відповідно до ч. 1 ст. 79 ЦПК У країни, судові витрати складаються з судового боргу та витрат, пов'язаних з розглядом справи. На підставі ст. 559 ЦК України, ст. ст. 3-4, 6-8, 10-11, 15, 59-60, 79, 88, 109, 208-209, 212-215, 218, 224-226, 294 ЦПК України, суд, -

Outcome: approved