Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-16 00:00:00

[PERSON] звернулася до Сєвєродонецького міського суду з цивільним позовом до [PERSON], [PERSON] міської ради Луганської області про визнання права власності в порядку спадкування за законом, третя особа [PERSON], посилаючись на наступне. 27 листопада 2015 року помер батько позивача [PERSON]. Після смерті її батька відкрилася спадщина за законом у вигляді ? частки квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS]. Вказана частка в квартирі належала її батькові [PERSON], на підставі рішення апеляційного суду Луганської області від 20 липня 2009 року у цивільній справі № 22ц-2014 за позовом [PERSON] до [PERSON] про встановлення факту проживання однією сімєю, визнання майна спільною сумісною власністю. Спадкоємцем за законом після померлого [PERSON] є його донька - позивачка [PERSON], а також син померлого [PERSON] [PERSON], який відмовився нотаріально від прийняття спадщини за законом, яка залишилась після померлого [PERSON]. Спадщину позивач прийняла шляхом подачі до Першої [PERSON] державної нотаріальної контори, посвідченої віце-консулом Генерального консульства України в Барселоні [PERSON] 14.12.2015 року заяви про прийняття спадщини за законом після смерті [PERSON]. Разом із тим, відповідач [PERSON] не визнає права позивачки на спадщину, утримує у себе оригінали правовстановлюючих документів та технічну документацію на квартиру, частка в якій є спадковим майном, чинить перешкоди шляхом заміни дверних замків у вказаній квартирі. Таким чином виник спір про право власності на спадкове майно, в звязку із чим позивачка була змушена звертатися до суду із позовом про визнання права власності на спадкове майно за законом. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав з підстав, викладених в позовній заяві. Представник відповідача [PERSON] міської ради в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні визнала позов в частині наявності у позивача прав на отримання у власність 1/2 частки спірної квартири. В частині того, що вона чинила перешкоди позивачу у вступу в право власності позов не визнала, вказала, що до неї досі ніхто не звертався з приводу надання правовстановлюючих документів на квартиру. Просила судові витрати з неї не стягувати, адже вона не чинила позивачу жодних перешкод у реалізації її прав, її ніхто не шукав та не просив надати правовстановлюючі документи на квартиру. Третя особа [PERSON], надав до суду заяву про розгляд справи без його участі. Дослідивши письмові матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до копії свідоцтва про право власності на квартиру виданого 04.01.2003 року [PERSON] міською радою, квартира за адресою: м. Сєвєродонецьк, вул. Ломоносова 6/16, належить [PERSON]. Згідно із копією рішення апеляційного суду Луганської області від 20.07.2009 року у цивільній справі № 22ц-2014, за позовом [PERSON] до [PERSON], про встановлення факту проживання однією сімєю, визнання майна спільною сумісною власністю, квартира за адресою: [ADDRESS], визнана спільною сумісною власністю [PERSON] та [PERSON]. Згідно із копією свідоцтва про народження серія І-ЕД № 244898, виданого повторно 06.09.2012 року, відділом реєстрація актів цивільного стану Рубіжанського міського управління юстиції Луганської області, [PERSON] народилася 04.10.1975 року, про що складено відповідний запис № 791, батьками є: батько [PERSON], мати [PERSON]. Відповідно до копії свідоцтва про народження серія ІІІ-ЕД № 261479, виданого 11.06.1982 року Рубіжанським відділом ЗАГС Ворошиловградської (Луганської) області, [PERSON] народився 22.05.1982 року, про що в книзі реєстрації актів про народження зроблено запис № 462, батьками є: батько [PERSON], мати [PERSON]. Згідно із копією свідоцтва про зміну імені серія 1-ЕД № 004474, виданого 26.08.2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану [PERSON] міського управління юстиції в Луганській області, [PERSON], [INFO], змінив імя на [PERSON], про що зроблено відповідний запис за № 9. Відповідно до копії свідоцтва про смерть серія І-ЕД № 479768, виданого 01.12.2015 року, відділом державної реєстрації актів цивільного стану [PERSON] міського управління юстиції в Луганській області, [PERSON] помер 27.11.2015 року, про що складено відповідний актовий запис № 2311. Згідно із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, завіреної віце-консулом Генерального консульства України в Барселоні 14.12.2015 року, [PERSON] заявила про прийняття спадщини після батька [PERSON], який помер 27.11.2015 року. Згідно із заявою [PERSON], завіреної державним нотаріусом 16.04.2016 року, він заявив про відмову від прийняття спадщини після батька [PERSON], який помер 27.11.2015 року. 26.05.2016 року постановою державного нотаріуса Першої сєверодонецької державної нотаріальної контори було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину представнику позивача у звязку із відсутністю правовстановлюючих документів на квартиру. Відповідач, яка неодноразово повідомлялася судом про дату, час та місце розгляду справи, а також ознайомилася з матеріалами справи та підставами предявленого позову (том 1, а.с. 97), не надала до суду оригіналів правовстановлюючих документів на спірну квартиру та не спростувала тверджень представника позивача щодо здійснення нею перешкод у прийнятті спадщини позивачем. Згідно із ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Згідно із ч. 1 ст. 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Згідно із ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно із ч. 1 ст. 17 Закону України «Про власність», який був чинним станом на час придбання те перебудови сторонами квартири, майно, придбане внаслідок спільної праці членів сім'ї, є їх спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено письмовою угодою між ними. Згідно із ч. 2 ст. 372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. До суду не було надано жодних доказів, які б свідчили про те, що стосовно розміру часток у спільній сумісній власності на спірну квартиру укладалися будь-які угоди, досягалися домовленості, тощо. Таким чином судом встановлено, що станом на день смерті [PERSON] він мав право власності на 1/2 частку квартири за адресою: м. Сєвєродонецьк, вул. Ломоносова 6/16. Також, суд враховує, що [PERSON], який є сином померлого [PERSON], заявив про відмову від прийняття спадщини після померлого батька, інші особи протягом шестимісячного строку після смерті спадкодавця не зверталися до нотаріуса із заявами про прийняття спадщини. Враховуючи викладене, суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги про визнання за [PERSON] у порядку спадкування за законом права власності на 1/2 частку квартири за адресою: м. Сєвєродонецьк, вул. Ломоносова 6/16. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у справі суд зазначає, що позивачем понесені судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1955 грн. 00 коп. Проте зі співвідповідачів суд вважає справедливим та необхідним судові витрати не стягувати, адже в ході судового розгляду судом було зясовано, що цей спір виник виключно внаслідок відсутності правовстановлюючих документів на 1/2 частину квартири, яка належала померлому [PERSON] В судовому засіданні представник позивача також вказував, що нотаріус не зміг видати свідоцтво про право на спадщину на 1/2 частину квартири, адже правовстановлюючі документи не містять часток співвласників та імені померлого [PERSON] Доказів того, що відповідачами, в тому числі [PERSON], вчинялися протиправні чи незаконні дії у спірних правовідносинах до суду надано не було. Також, до суду не було надано доказів того, що [PERSON] до звернення позивача із цим позовом знала про звернення її із заявою про прийняття спадщини та перешкоджала в реалізації спадкових прав позивачу. Отже, стягнення судових витрат з співвідповідачів на користь позивача буде несправедливим та буде суперечити духу Закону, який полягає в тому, що судові витрати відшкодовує лише та особа, яка своїми діями порушила права позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved