Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-08 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до Довжицької сільської ради Маневицького району Волинської області, [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно, вказавши, що вона являється спадкоємцем за законом на спадкове майно, яке залишилося після смерті її чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] . Після смерті [PERSON] позивач у встановлений законом термін фактично прийняла спадщину, оскільки постійно проживала разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Заяви про відмову від спадщини вона не подавала. Відповідач [PERSON] , яка являється спадкоємцем за заповітом, у встановлений законом строк не вчинила будь-яких дій, що свідчать про прийняття нею спадщини після смерті батька [PERSON] , на спадкове майно не претендує. Інших спадкоємців ні за законом, ні за заповітом на вказане спадкове майно немає. Отримати свідоцтво про право власності на спадкове майно в позасудовому порядку позивач не має можливості. Посилаючись на зазначені обставини, просила суд визнати за нею в порядку спадкування за законом право власності на житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що знаходяться по [ADDRESS] , земельну ділянку (кадастровий номер 0723682200:02:002:0513), площею 0.2500 га, вартістю 67550 гривень, яка призначена для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, знаходиться по [ADDRESS] , земельну ділянку (кадастровий номер 0723682200:02:002:0514), площею 0.2276 га, вартістю 6164 гривень 99 копійок, що призначена для ведення особистого селянського господарства, знаходиться по [ADDRESS] , які належали [PERSON] . Позивач [PERSON] , представник відповідача - Довжицької сільської ради Маневицького району Волинської області, відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилися, будучи завчасно у встановленому законом порядку повідомленими про час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомили. Позивач [PERSON] подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Представник відповідача - Довжицької сільської ради Маневицького району Волинської області, відповідач [PERSON] подали до суду заяви, в яких вказали, що проти задоволення позовних вимог [PERSON] вони не заперечують, просили розгляд справи проводити у їх відсутності. Враховуючи те, що в справі є достатньо доказів для вирішення її по суті, суд ухвалив - розглядати справу у відсутності позивача [PERSON] , представника відповідача - Довжицької сільської ради Маневицького району Волинської області та відповідача [PERSON] . Проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення. Відповідно до ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ст. 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Згідно ст. 1270 Цивільного кодексу України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1296 Цивільного кодексу України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] являвся власником житлового будинку з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що знаходяться по [ADDRESS] , земельної ділянки (кадастровий номер 0723682200:02:002:0513), площею 0.2500 га, вартістю 67550 гривень, яка призначена для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, знаходиться по [ADDRESS] , земельної ділянки (кадастровий номер 0723682200:02:002:0514), площею 0.2276 га, вартістю 6164 гривень 99 копійок, що призначена для ведення особистого селянського господарства, знаходиться по [ADDRESS] . [PERSON] помер [INFO] . Після смерті [PERSON] позивач у встановлений законом термін фактично прийняла спадщину, оскільки постійно проживала разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Заяви про відмову від спадщини вона не подавала. Відповідач [PERSON] , яка являється спадкоємцем за заповітом, у встановлений законом строк не вчинила будь-яких дій, що свідчать про прийняття нею спадщини після смерті батька [PERSON] , на спадкове майно не претендує. Інших спадкоємців ні за законом, ні за заповітом на вказане спадкове майно немає. Отримати свідоцтво про право власності на спадкове майно в позасудовому порядку позивач не має можливості. Зазначені обставини не оспорюються сторонами, а також це встановлено з досліджених судом письмових доказів, зокрема, свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 2.11.2016 року, довідки Довжицької сільської ради Маневицького району Волинської області № 1364 від 10.07.2017 року, витягу з погосподарської книги № 5 за 2016-2020 роки Довжицької сільської ради Маневицького району Волинської області, висновку про відповідність будинковолодіння по [ADDRESS] діючим будівельним, санітарним та пожежним нормам від 4.10.2017 року, витягів з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-0704055612018 від 3.05.2018 року та № НВ-0704055542018 від 3.05.2018 року, державних актів на право власності на земельну ділянку серії ЯИ № 299428 від 19.12.2009 року та серії ЯИ № 299427 від 19.12.2009 року, витягів із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки № 34-3-0.25-492/163-18 від 14.06.2018 року та № 34-3-0.25-495/163-18 від 14.06.2018 року, свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 4.08.2017 року, постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 1062/02-31 від 6.12.2018 року, повідомлень Маневицької державної нотаріальної контори № 946/01-16 від 8.11.2018 року та № 786/01-16 від 13.06.2019 року. Аналізуючи зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що позивач [PERSON] , являючись спадкоємцем за законом на житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що знаходяться по [ADDRESS] , земельну ділянку (кадастровий номер 0723682200:02:002:0513), площею 0.2500 га, вартістю 67550 гривень, яка призначена для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, знаходиться по [ADDRESS] , земельну ділянку (кадастровий номер 0723682200:02:002:0514), площею 0.2276 га, вартістю 6164 гривень 99 копійок, що призначена для ведення особистого селянського господарства, знаходиться по [ADDRESS] , які належали [PERSON] , фактично набула право власності на вказане спадкове майно. На даний час право власності на нього ніким не оспорюється, а тому є всі підстави для визнання права власності на це спадкове майно за [PERSON] .

Outcome: approved