Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-18 00:00:00

[PERSON] звернулася до Ленінського районного суду м. Запоріжжя з позовом до відповідача про стягнення аліментів. В позовній заяві позивачка зазначила, що від спільних стосунків з відповідачем у неї народився син - [PERSON], [INFO]. Батьком дитини вказаний [PERSON] - відповідач по справі, з яким у позивачки склалися фактичні шлюбні відносини. З березня 2014 року [PERSON] та [PERSON] разом не проживає, спільного господарства не ведуть. З цього ж часу відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає. Утримувати сина позивачці самотужки тяжко, оскільки вона знаходиться у відпустці по догляду за дитиною, до досягнення нею трирічного віку. Аліментів на користь третіх осіб відповідач не сплачує. В зв'язку з вищевикладеним позивачка просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти у розмірі 1/3 частки від усіх видів заробітку. У судовому засіданні позивачка уточнила позовні вимоги в частині розміру аліментів. Просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти у розмірі 1/4 на утримання сина, оскільки відповідач належної матеріальної допомоги не надає. Відповідач у судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, заперечень на позов не надав, з заявою про розгляд справи у його відсутність до суду не звертався, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Судом були використані всі можливі способи сповіщення відповідача про час та місце розгляду справи, але вони виявилися марними. Неявка в судове засідання відповідача, судом розцінюється, як зловживання процесуальними правами та намагання затягнути розгляд справи. Згідно із положенням статті 169 ЦПК України, суд відкладає розгляд справи лише в разі першої неявки в судове засідання належним чином повідомлені сторони без поважних причин, з урахуванням поважності або неповажності явки сторін до суду залежно від того, яке це судове засідання: перше чи повторне. Отже, згідно із вимогами ЦПК України суд не повинен з'ясовувати причини повторної неявки належним чином повідомленого відповідача у судове засідання, тому на підставі ст. 169, 224 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, суд дійшов висновку, що позов пред'явлений обґрунтовано і підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що від спільних стосунків у сторін народився син - [PERSON], [INFO] (а.с.6). З березня 2014 року [PERSON] та [PERSON] разом не проживає, спільного господарства не ведуть. З цього ж часу відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає. Утримувати сина позивачці самотужки тяжко, оскільки вона знаходиться у відпустці по догляду за дитиною, до досягнення нею трирічного віку. Аліментів на користь третіх осіб відповідач не сплачує. Відповідно до ст.. 121 Сімейного кодексу України, права та обов'язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походження дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] батьком дитини є [PERSON], тобто відповідач по справі (а.с.6). Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття та згідно зі ст.. 181 СК України одним із способів виконання батьками свого обов'язку щодо утримання дитини є стягнення за рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів), які присуджуються в частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. Згідно з ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки сина, інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути менше 30% прожиткового мінімумом для дитини відповідного віку щомісячно до повноліття дитини. Відповідно до ст.. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Підтвердження викладених у позові обставин, їх доведеність та обґрунтованість, дозволяють суду задовольнити вимоги позивача, стягнувши з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частики від всіх доходів, але не менш ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 17 квітня 2014 року і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір у розмірі 243,60 гривень.

Outcome: approved