Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-20 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей . Свій позов мотивує тим, що зареєструвала з відповідачем шлюб 25 квітня 2008року. Під час перебування у шлюбі у них народилось двоє дітей: донька [PERSON], [INFO], та син [PERSON], [INFO], утриманням яких на даний час займається тільки вона. Відповідач матеріальну допомогу на утримання доньки у добровільному порядку не надає . Посилаючись на наведене, позивач просить суд стягувати з відповідача в її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей: доньки [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі 1000грн., але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня предявлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття . Позивач подав суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі з мотивів, зазначених у позовній заяві. Відповідач подав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, згідно з якою не заперечує щодо стягнення з нього аліментів на утримання дітей в розмірі 1500грн. Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що 24 травня 2009 року народилась [PERSON], 08 жовтня 2012 року народився [PERSON] , батьками яких є сторони по справі [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвами про народження серії І-ЕГ №097747 (актовий запис № 1309) та серії І-ЕГ №165566 (актовий запис № 2436), виданими відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Луцького міського управління юстиції Волинської області. (а.с.6-7). Судом встановлено, що рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 22 серпня 2017 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Діти на даний час перебувають на утриманні позивача. Відповідач є батьком дітей, проте в добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на їх утримання. Відповідно ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України аліменти присуджується у частці від доходу матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. На підставі п.1 ст.184 Сімейного кодексу України, якщо платник аліментів має нерегулярний мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів, у відповідності до ст.182 СК України, суд врахував стан здоровя та матеріальне становище сторін і приходить до висновку, що з відповідача в користь позивача, слід стягувати аліменти на утримання обох неповнолітніх дітей в розмірі 1500грн., щомісячно, до досягнення старшою дитиною повноліття. В звязку з тим, що спір доведено до суду з вини відповідача, витрати по сплаті судового збору (державного мита) в розмірі 640 грн. слід стягнути з відповідача в дохід держави у відповідності до ст.88 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір». В задоволенні решти позовних вимог слід відмовити за безпідставністю.

Outcome: partial