Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-26 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON], про розірвання шлюбу. У позові вказувала, що 12.09.1998 року у Долішньошепітській сільській раді зареєструвала шлюб з [PERSON] У шлюбі дітей немає. Посилалася на те, що одруження з відповідачем виявилося невдалим, сімейне життя не склалось по тій причині, що в них зовсім різні та несумісні характери, між ними не було взаєморозуміння, фактичні шлюбні стосунки припинено. Просила розірвати шлюб між нею та [PERSON], що зареєстрований 12.09.1998 року у Долішньошепітській сільській раді Вижницького району Чернівецької області, актовий запис №9. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, в адресованій суду заяві просила справу розглядати за її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю, на примирення не погоджується. У разі неявки відповідача не заперечує щодо винесення заочного рішення по справі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, в адресованій суду заяві просив справу розглядати за його відсутності, позов визнає, на примирення не погоджується. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Судом установлено, що 12.09.1998 року [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] зареєстрували шлюб у виконавчому комітеті Долішньошепітської сільської ради Вижницького району Чернівецької області, актовий запис №9, що підтверджується оригіналом свідоцтва про одруження серія І-МИ №034646 від 12.09.1998 року, виданого виконавчим комітетом Долішньошепітської сільської ради Вижницького району Чернівецької області. Після реєстрації шлюбу [PERSON] прийняла прізвище Роман. У шлюбі дітей немає. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» міститься роз'яснення про те, що проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Приписами ч.3 ст.10 та ч.ч.1, 4 ст.60 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, судом встановлено, що фактичні шлюбні стосунки між сторонами припинено, їх сімя розпалася, спільного господарства сторони не ведуть. Позивач довела, а відповідач визнав, що подальше їх спільне життя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, їх сім'я розпалась остаточно, а тому позов підлягає задоволенню. Це підтверджено дослідженими в суді належними доказами. Виходячи з наведеного, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. На підставі ст.ст.110, 112, 114 СК України,

Outcome: approved