Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-22 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом про визнання відповідача [PERSON] таким, що втратив право на користування житловим приміщенням в будинку [ADDRESS]. Позов мотивовано тим, що позивачка є власницею будинку [ADDRESS], і даний факт підтверджується свідоцтвом про право власності [NUMBER] від 20.03.2002 року. У вказаному будинку зареєстрований її колишній чоловік [PERSON], [INFO], який тривалий час, а саме з 2006 року в даному будинку не проживає. На даний час позивач як власник будинку позбавлена права вільно розпоряджатися майном, оскільки відповідач після реалізації квартири не знявся з реєстраційного обліку. В судове засідання позивачка [PERSON] подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала і просила суд їх задовольнити. Представник Золотарівської сільської ради в судове засідання не з'явився. Подав до суду заяву про розгляд справи у їх відсутності не заперечує проти задоволення похову. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин. Про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином - шляхом публікації повідомлення в газеті «Новини Закарпаття» № 104 - 105 (4569 - 4570) від 17.09.2016 року. Про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не відомі. Враховуючи наведене, суд вважає за можливе відповідно до ст. 169 ч. 4 ЦПК України, виходячи з наявних у справі даних про права і взаємовідносини сторін, та беручи до уваги те, що позивач не заперечив у поданій до суду заяві проти вирішення справи без участі відповідача [PERSON], провести заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши наявні матеріали справи, суд дійшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Під час розгляду справи в судовому засіданні встановлено, що позивачка є власницею будинку [ADDRESS] і даний факт підтверджується свідоцтвом про право власності [NUMBER] від 20.03.2002 року. У вказаному будинку зареєстрований її колишній чоловік [PERSON], [INFO], який тривалий час, а саме з 2006 року в даному будинку не проживає., що підтверджується актом обстеження житлово-побутових умов, складеним депутатами Золотарівської сільської ради Деяк В.В. та Сливка М.І. від 07.07.2016 року. Частиною 1 ст. 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд і має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Частиною 1 ст. 321 ЦК України встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ч.2 ст.107 ЖК України, у разі вибуття наймача або члена сім»ї на інше місце проживання, така особа втрачає право користування житловим приміщенням з дня вибуття. Відповідно до ст. 405 ч.2 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. З огляду на встановлене суд констатує, що позивач обґрунтовано та правомірно ставить вимоги до відповідача, про визнання його таким, що втратив право на користування житлом в його будинку. Враховуючи наведене,

Outcome: approved