Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-01 00:00:00

[PERSON] звернулася до Деснянського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користуванням житловим приміщенням. Свої вимоги мотивує тим, що на підставі свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] від 29.11.1999 р. на праві приватної спільної власності належить частка квартири [ADDRESS] . Відповідач, зареєстрований в даній квартирі, не проживає в ній понад один рік без поважних причин. Відповідач не проживає, не сплачує комунальні платежі, в утриманні житла участі не бере, особистих речей в квартирі немає і в загалі квартирою не цікавиться. Як стало відомо позивачу, на даний момент відповідач вже декілька років проживає за кордоном, фактичне місце проживання їй не відомо. Всі витрати по утриманню квартири в належному стані, в тому числі сплату рахунків за комунальні послуги та інших платежів, що виникають, позивач сплачувала самостійно. Також, позивач планує оформити субсидію на оплату комунальних послуг за квартиру, а наявність в спірній квартирі зареєстрованої особи, яка фактично не проживає, перешкоджають їй в цьому. З огляду на викладене, позивач просить визнати відповідача таким, що втратив право користування спірним житловим приміщенням, оскільки він не проживає в ньому без поважних причин понад шість місяців. Ухвалою суду від 28.11.2019р. залучено по справі третю особу на стороні позивача - [PERSON] . В судове засідання позивач з`явилася підтримала позовні вимоги в повному обсязі та просила їх задоволити та не заперечувала проти проведення заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, причину неявки суду не повідомив, повідомлений про час та місце розгляду справи були належним чином. За даних обставин, суд вважав за можливе проводити заочний розгляд справи. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явився. До суду направив заяву з проханням слухати справу за його відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про право власності на житло [NUMBER] від 29.11.1999 р. на праві приватної спільної власності належить частка квартири [ADDRESS] . Відповідач, зареєстрований в даній квартирі, не проживає в ній понад один рік без поважних причин. Відповідач не проживає, не сплачує комунальні платежі, в утриманні житла участі не бере, особистих речей в квартирі немає і в загалі квартирою не цікавиться. Як стало відомо позивачу, на даний момент відповідач вже декілька років проживає за кордоном, фактичне місце проживання їй не відомо. Всі витрати по утриманню квартири в належному стані, в тому числі сплату рахунків за комунальні послуги та інших платежів, що виникають, позивач сплачувала самостійно. Також, позивач планує оформити субсидію на оплату комунальних послуг за квартиру, а наявність в спірній квартирі зареєстрованої особи, яка фактично не проживає, перешкоджають їй в цьому. Факт відсутності відповідача без поважних причин більше шести місяців за місцем його реєстрації підтверджується наданим позивачем акт від 07.09.2019 р. Частиною 1 статті 405 ЦК України передбачено, що члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК УКраїни, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст.4 ч.1 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Частиною 1 ст. 5 ЦПК України встановлено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб визначений законом або договором. Відповідно до ст.4 ч.1 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Частиною 1 ст. 5 ЦПК України встановлено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб визначений законом або договором. За таких обставин суд приходить до висновку, що відповідачі не проживають на спірній житловій площі понад один рік без поважних причин, а тому їх слід визнати такими, що втратили право користування житловим приміщенням на підставі ст. 405 ЦК України. Враховуючи наведене та

Outcome: approved