Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-04 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до Тернопільської міської ради у якому просить визначити їй додатковий строк достатній для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини після померлої [PERSON] , яка померла [INFO] . В обґрунтування позовних вимог зазначає, що [INFO] померла її мати [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина, до складу якої входить квартира [ADDRESS] . За життя [PERSON] склала заповіт від 01 вересня 2015 року на підставі якого заповіла позивачу вищевказану квартиру. Інші спадкоємці, які прийняли спадщину відсутні. Шестимісячний строк визначений законом для подання заяви про прийняття спадщини вона пропустила у зв`язку із тим, що з 2003 року постійно проживає у Республіці Італія у [ADDRESS] , що на значній відстані від місця відкриття спадщини. Крім того у зв`язку із поширенням коронавірусної хвороби COVID-19 та запровадженням карантинних обмежень, їй вдалося прибути в Україну лише 05 липня 2021 року, після чого вона звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Проте їй було відмовлено в оформленні спадкових справ у зв`язку з пропущенням строку звернення із відповідною заявою. Відтак строк для прийняття спадщини пропущений з поважних причин, тому просить позов задовольнити. Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 27 липня 2021 року відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. 18 серпня 2021 року від відповідача Тернопільської міської ради надійшов до суду відзив на позов, у якому сторона відповідача заперечує проти викладених у позові обставин, оскільки позивач перебуваючи за межами України не була позбавлена права звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, в строки передбаченні законом, шляхом надсилання такої заяви поштою, попередньо засвідчивши справжність підпису у консульській установі України. При цьому доказів неможливості звернення до дипломатичного представництва України позивачем не надано. Крім того доводи позивачки стосовно неможливості перетнути кордон України у зв`язку із карантинними обмеженням на увагу не заслуговують, оскільки згідно законодавства України, громадянин України не може бути обмежений у праві в`їзду на територію держави. За вказаних обставин просить відмовити у задоволенні позову. Ухвалою суду постановленою 20 серпня 2021 року без виходу до нарадчої кімнати закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач [PERSON] в останнє судове засідання не з`явилася попередньо надавши суду безпосередні пояснення, згідно яких вона на момент смерті матері [INFO] , перебувала за межами України, а саме в Республіці Італія. Саме у той час розпочалася пандемія коронавірусної хвороби COVID-19. Тому у неї не було можливості пересуватися як на території Італій так і виїхати за її межі. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив задовольнити. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечила з підстав зазначених у відзиві на позов. Судом встановлено наступні обставини. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] видане 07 червня1974 року, батьками [PERSON] , [INFO] є [PERSON] та [PERSON] . Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №42116846 від12 серпня 2015 року, [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] , загальною площею 44,4 кв.м, житловою площею 27,7 кв.м. 01 вересня 2015 року державним нотаріусом Першої тернопільської державної нотаріальної контори Воловець М.А. від імені [PERSON] посвідчено заповіт відповідно до якого належна спадкодавцю квартира [ADDRESS] переходить у власність [PERSON] . [INFO] померла [PERSON] , про що свідчить свідоцтво про смерть серії [NUMBER] видане 06 березня 2020 року. Згідно довідки №631 виданої ТОВ «Коменерго-Тернопіль 5» 19 липня 2021 року [PERSON] , яка померла [INFO] , перебувала на квартирному обліку за адресою [ADDRESS] . Відповідно до відомостей Тернопільської районної державної нотаріальної контори спадкова справа після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , не заводилася. 20 липня 2021 року на усне звернення [PERSON] , приватний нотаріус Тернопільського міського нотаріального округу Терещук Л.І. листом за №154/02-14 повідомив заявника про те, що остання являється спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , проте враховуючи що на час відкриття спадщини заявник не проживала постійно з спадкодавцем та в строк передбачений законом не подала заяви про прийняття спадщини, вона вважається такою, що спадщину не прийняла у зв`язку із чим рекомендовано звернутися до суду із заявою про продовження строку необхідного для прийняття спадщини. Згідно довідки №42258/28-03 виданої Відділом реєстрації проживання особи 08 серпня 2019 року, [PERSON] з 30 жовтня 1996 року зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Із відміток про перетин державного кордону, проставлених у паспорті позивача № [NUMBER] слідує, що позивач [PERSON] перетнула державний кордон, в напрямку виїзду з України 13 лютого 2020 року. Наступний перетин кордону, а саме в`їзд на територію України відбувся 05 липня 2021 року. Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи із наступного. Відповідно до ст. 1269 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У відповідності до ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За положеннями пункту 24 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30.05.2008, «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину, а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, [PERSON] вказує на те, що у неї була відсутня можливість звернутися у встановлений законом строк до нотаріуса, так як на день смерті матері вона тривалий час проживала за кордоном та у зв`язку із запровадженим карантином можливість звернутися до нотаріальної контори була ускладнена, оскільки кордони були закритими та можливість пересування була обмежена. За вказаних обставин, суд вважає причин пропуску позивачем строку прийняття спадщини поважними, що відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України є підставою для визначення позивачці додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини у такому випадку потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права. Аналогічні за змістом висновки викладені у постановах Верховного Суду України від 23 серпня 2017 року у справі № 6-1320цс17, від 06 вересня 2017 року у справі № 6-496цс17. З вказаними висновками погодився Верховний Суд у постановах від 12 вересня 2018 року у справі № 484/3221/17 (провадження № 61-22510св18), від 10 січня 2019 року у справі № 263/1221/17 (провадження № 61-18261св18), від 25 березня 2020 року у справі № 642/2539/18-ц (провадження № 61-5609св19), від 21 вересня 2020 року у справі № 130/2517/18 (провадження № 61-14962св19). Крім цього суд враховує, що згідно постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 р. № 211 із внесеними змінами від 25.03.2020 року «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» встановлено з 12 березня 2020 р. до 24 квітня 2020 р. на усій території України карантин, який в подальшому неодноразово продовжувався. Як вбачається із заповіту від 01 вересня 2015 року [PERSON] заповіла [PERSON] квартиру [ADDRESS] , яка належала їй на час смерті . Враховуючи те, що поважність причин пропуску строку є оціночною категорією і встановлюються судом у кожному конкретному випадку окремо, суд приходить до висновку, що матеріалами справи встановлено, що позивач [PERSON] не змогла звернутись із заявою про прийняття спадщини протягом шести місяців з дня відкриття спадщини, а саме з 06 березня 2020 грудня по 06 вересня 2020 року, через запровадження на території України карантину та карантинних обмежень, відсутність можливості самостійно дістатися до нотаріальної контори, оскільки можливість пересування була обмежене, місце її проживання територіально віддалене від місця відкриття спадщини. Суд також враховує, що позивач є єдиним спадкоємцем померлої [PERSON] . Оскільки, строк звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини позивачем пропущено з поважних причин, суд вважає, можливим визначити [PERSON] додатковий строк терміном два місяці з дня набрання рішення суду законної сили для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом, після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] .

Outcome: approved