Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-24 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом, яким просить суд усунути перешкоди в користуванні та розпорядженні будинком 26-Г по вулиці Новгородська в м. Одесі, шляхом визнання відповідача такими, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: м. Одеса, вул. Новгородська 26-Г. Крім того, [PERSON] просить суд виселити відповідача з належного позивачу житлового будинку 26-Г по вулиці Новгородська в м. Одесі без надання іншого жилого приміщення та стягнути з відповідача судові витрати. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [PERSON] є власницею 32/100 частини житлового будинку № 26-Г по вул. Новгородська в м. Одесі, відповідно договору дарування від 27 лютого 2004 року між [PERSON] і відповідачем, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON], та зареєстрованого 18 березня 2004 року комунальним підприємством «Одеське міське бюро технічної інвентаризації обєктів нерухомості». Інші 68/100 часток, належали [PERSON] (32/100 частини житлового будинку) та [PERSON], [PERSON] (в рівних частках кожному, 9/25 частини житлового будинку). 07 липня 2006 року [PERSON] подарував [PERSON] належну йому 41/50 частину домоволодіння по вулиці Новгородській №26-Г, в місті в [PERSON]. Вказане підтверджується договором дарування від 07 липня 2006 року посвідченого державним нотаріусом Першої одеської державної нотаріальної контори [PERSON] Отримавши в дар майно, [PERSON] провів державну реєстрацію права власності за номером 22723365169, розділу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, відкритого на обєкт нерухомого майна з реєстраційним номером 12991929 спеціального розділу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. 16 лютого 2015 року Апеляційний суду Одеської області постановив нове рішення, яким заочне рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 07 квітня 2006 року та додаткове рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 16 червня 2006 року, скасував, та відмовив в задоволенні позову [PERSON] до Одеської міської ради, третя особа КП «ОМБТІ та РОН» про визнання права власності й зобовязання зареєструвати. 07 квітня 2015 року рішенням Державного реєстратора прав на нерухоме майно, №20560376 внесено запис про скасування державної реєстрації для внесення запису про скасування державної реєстрації права власності за номером 22723365169, розділу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, відкритого на обєкт нерухомого майна з реєстраційним номером 12991929 спеціального розділу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. 14 липня 2015 року заочним рішенням Київського районного суду м. Одеси визнано недійсним договір дарування 41/50 частин домоволодіння по вулиці Новгородській №26-Г, в місті в [PERSON], що був укладений між [PERSON] та [PERSON], посвідчений державним нотаріусом Першої Одеської державної нотаріальної контори [PERSON], зареєстрований в реєстрі за №8-2715. 13 серпня 2015 року рішенням Державного реєстратора прав на нерухоме майно, № 23632130 внесено запис про скасування державної реєстрації для внесення запису про скасування державної реєстрації права власності за номером 22723365169, розділу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, відкритого на обєкт нерухомого майна з реєстраційним номером 12991929 спеціального розділу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Втративши право власності на 41/50 частин домоволодіння по вулиці Новгородській №26-Г, в місті Одесі, добровільно звільнити приміщення відповідач не бажає, у зв'язку з чим [PERSON] змушена звернутися до суду, оскільки своїми діями відповідач створює позивачу перешкоди в користуванні будинком. Самоправно займаючи будинок, перебуваючи в ньому без достатніх правових підстав, він перешкоджає [PERSON] та її родині користуватися власністю, не бажає звільнити будинок на мою вимогу. Договір найму з відповідачами не укладався. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримав та просила суд задовольнити позов з підстав, викладених у позові. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, однак про причини неявки суд не повідомив. Заслухавши пояснення позивача та дослідивши матеріали справи та надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ст. 391 ЦК України: власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. За п. 4 Постанови Пленуму ВС України № 20 від 22 грудня 1995 року зі змінами та доповненнями внесеними Постановою Пленуму ВС України №15 від 25 травня 1998 року при розгляді позову про витребування власником свого майна слід врахувати, що власник у будь-якому випадку має право вимагати повернення (віндикація) свого майна з чужого незаконного володіння. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] э власницею 32/100 частини житлового будинку № 26-Г по вул. Новгородська в м. Одесі, відповідно договору дарування від 27 лютого 2004 року між [PERSON] і відповідачем, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON], та зареєстрованого 18 березня 2004 року комунальним підприємством «Одеське міське бюро технічної інвентаризації обєктів нерухомості». Інші 68/100 часток, належали [PERSON] (32/100 частини житлового будинку) та [PERSON], [PERSON] (в рівних частках кожному, 9/25 частини житлового будинку). 07 липня 2006 року [PERSON] подарував [PERSON] належну йому 41/50 частину домоволодіння по вулиці Новгородській №26-Г, в місті Одесі. Вказане підтверджується договором дарування від 07 липня 2006 року посвідченого державним нотаріусом Першої одеської державної нотаріальної контори [PERSON] Отримавши в дар майно, [PERSON] провів державну реєстрацію права власності за номером 22723365169, розділу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, відкритого на обєкт нерухомого майна з реєстраційним номером 12991929 спеціального розділу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. 16 лютого 2015 року Апеляційний суду Одеської області постановив нове рішення, яким заочне рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 07 квітня 2006 року та додаткове рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 16 червня 2006 року, скасував, та відмовив в задоволенні позову [PERSON] до Одеської міської ради, третя особа КП «ОМБТІ та РОН» про визнання права власності й зобовязання зареєструвати. 07 квітня 2015 року рішенням Державного реєстратора прав на нерухоме майно, №20560376 внесено запис про скасування державної реєстрації для внесення запису про скасування державної реєстрації права власності за номером 22723365169, розділу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, відкритого на обєкт нерухомого майна з реєстраційним номером 12991929 спеціального розділу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. 14 липня 2015 року заочним рішенням Київського районного суду м. Одеси визнано недійсним договір дарування 41/50 частин домоволодіння по вулиці Новгородській №26-Г, в місті в [PERSON], що був укладений між [PERSON] та [PERSON], посвідчений державним нотаріусом Першої Одеської державної нотаріальної контори [PERSON], зареєстрований в реєстрі за №8-2715. 13 серпня 2015 року рішенням Державного реєстратора прав на нерухоме майно, № 23632130 внесено запис про скасування державної реєстрації для внесення запису про скасування державної реєстрації права власності за номером 22723365169, розділу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, відкритого на обєкт нерухомого майна з реєстраційним номером 12991929 спеціального розділу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Втративши право власності на 41/50 частин домоволодіння по вулиці Новгородській №26-Г, в місті в [PERSON], добровільно звільнити приміщення відповідач не бажає, у зв'язку з чим [PERSON] змушена звернутися до суду, оскільки своїми діями відповідач створює позивачу перешкоди в користуванні будинком. Самоправно займаючи будинок, перебуваючи в ньому без достатніх правових підстав, він перешкоджає [PERSON] та її родині користуватися власністю, не бажає звільнити будинок на мою вимогу. Договір найму з відповідачами не укладався. Отже, з урахуванням вищевказаного, оцінивши всі обставини в їх сукупності, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі шляхом визнання відповідача такими, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою м. Одеса, вул. Новгородська 26-Г та виселення відповідача житлового будинку 26-Г по вулиці Новгородська в м. Одесі без надання іншого жилого приміщення. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Отже, з відповідача [PERSON] слід стягнути на користь [PERSON] 243,60 грн. в рахунок відшкодування судових витрат.

Outcome: approved