Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-28 00:00:00

\~ \~ \~ \~ [PERSON] звернулася до Верховинського районного суду Івано-Франківської області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів, в якій просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON] у твердій грошовій сумі в розмірі 3000 гривень щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття. Позовні вимоги обгрунтовує тим, що вона одружилася з відповідачем 11.07.2013 року. У шлюбі у них народилися дочка [PERSON] , [INFO] , сімейне життя з відповідачем не склалося, протягом останнього року проживає разом із дитиною окремо від нього, сама доньку забезпечити не взмозі, так як працює на умовах неповного робочого дня і заробляє половину мінімального розміру заробітньої плати на місяць. Дочка на даний час має проблеми зі зором, шо потребує додаткових витрат на лікування. \~ \~ \~ \~Ухвалою суду від 03.11.2020 провадження по справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. \~ \~ \~ \~Позивач у судове засідання не з`явилася, про день, місце і час розглядусправи повідомлялася належним чином (а.с. 44), у разі неявки відповідача просить розгляд цієї справи провести в заочному порядку (а.с.3). \~ \~ \~ \~Представник позивача адвокат Атаманюк Р.І. в судове засідання не з`явився, подав клопотання про розгляд справи у його та позивача відсутності, не заперечує проти ухвалення заочного рішення (а.с. 29). \~ \~ \~ \~Такі дії не суперечать вимогам\~ст. 211 ЦПК України, згідно з якою учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, не подав відзив на позов, про дату, час і місце засідання був повідомлений у встановленому законом порядку ( а.с. 22,28), не повідомив суд про причини неявки в судове засідання. \~ \~ \~ \~Згідно ч.1 ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Ухвалою суду від 29.12.2020 року постановлено проведення заочного розгляду цієї справи. \~ \~ \~ \~Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. \~ \~ \~ \~За таких обставин суд вирішує справу на підставі наявних у матеріалах справи доказів. Так, положеннями ст. 27 Конвенції ООН про права дитини визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового та духовного розвитку. Сюди входить належне харчування, житло, одяг. Батьки несуть відповідальність за забезпечення належного життєвого рівня дитини. Держава має вживати необхідних заходів щодо надання допомоги батькам у здійсненні цього права. Згідно з ст. 141 Сімейного Кодексу ( далі - СК) України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних обов`язків, що закріплений в ч.2 ст.51 Конституції України та в ст.180 СК України. У ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» встановлено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до роз`яснень, що надані у п. 17 Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України №\~3\~від 15.05.2006\~р.\~«Про застосування\~судами окремих\~норм Сімейного\~кодексу України\~при розгляді\~справ щодо\~батьківства,\~материнства та\~стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Встановлено, що шлюб між сторонами зареєстровано 11.07.2013 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернівецького міського управління юстиції, актовий запис 1020 (а.с.8). За час перебування сторін в шлюбі народилася дочка - [PERSON] , [INFO] (а.с. 7). На даний\~час сторони\~проживають окремо,\~а дочка\~ [PERSON] перебуває\~на утриманні\~позивача тамає проблеми з зором, шо потребує додаткових витрат на лікування. Ч. 3 ст. 181 СК України, передбачає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в долі від доходу його матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів у твердій грошовій сумі визначається судом за заявою платника або одержувача, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону (ст.184 СК України). Не маючи достовірної інформації про постійні доходи відповідача, суд прийшов до висновку про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. У ч. 2 ст. 182 СК України закріплено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Дочка сторін є віком до 6 років, а в ст.7 Закону України «Про державний бюджет на 2020 рік» встановлено, що прожитковий мінімум для дітей віком\~до 6 років становить з 1 січня 2020 року - 1779 гривень, з 1 липня - 1859 гривень, з 1 грудня - 1921 гривня. Розглядаючи дану цивільну справу, суд керується принципом забезпечення найкращих інтересів дитини, який визначений у п. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Україною 27.02.1991 року. Цією нормою передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Враховуючи вищевказане, відповідач повинен докладати всіх зусиль для надання повноцінного утримання своїй дитині, яка в силу свого віку не може забезпечити себе усім необхідним. На підставі наведеного, оскільки відповідач не надав суду доказів про неможливість сплачувати аліменти, в свою чергу позивач не надала суду доказів обгрунтування заявленого розміру аліментів, стягненню підлягають аліменти на утримання дитини віком до 6 років у твердій грошовій сумі в розмірі 1700 гривень\~щомісячно до досягнення нею повноліття. Такий розмір аліментів не є надмірним та є необхідним для забезпечення гармонійного розвитку і розумних потреб дитини, оскільки аліменти - це платіж, спрямований саме на утримання дитини, який повинен бути достатнім для цього. Разом з тим, він повинен бути співрозмірним з урахуванням мети аліментного зобов`язання, яке є в обох із батьків і має бути рівним та покликаний захистити інтереси дитини в коштах у розмірі необхідному для її життєдіяльності, збереження достойного рівня життя, який мала дитина до виникнення спору про стягнення аліментів, і який необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. З приводу стану здоров`я дитини сторін, яка, як стверджує позивач, потребує додаткових витрат на лікування у зв`язку з проблемами зі зором, то слід зазначити, що згідно із ч. 1 ст. 185 СК України той із батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Це положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається цією статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат, у тому числі у зв`язку з розвитком певних її здібностей та хворобою. Визначення таких особливих обставин належить до компетенції суду, і вони є індивідуальними в кожному конкретному випадку. Відповідно до ч.2 ст. 185 СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, суди повинні враховувати, якою мірою кожен із батьків зобов`язаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення. У випадку, коли матеріальне становище батьків не дає змогу забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані лише частково. Ураховуючи зазначені обставини, суд визначає розмір додаткових витрат на дитину, зумовлених особливими обставинами, одному з батьків у твердій грошовій сумі. Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини та сплачуються як аліменти. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. Така правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 21.02.2018 року у справі N 127/16614/15-ц. У ч. 1 ст. 191 СК України передбачено, що аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Згідно з ст.\~123\~ЦПК України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Оскільки позивач звернулася до суду з вимогами 28.10.2020 року, тому з 29.10.2020 року слід присудити стягнення аліментів і до досягнення дочкою повноліття. Крім того, відповідно до ч.1 ст.264 ЦПК України суд під час ухвалення рішення вирішує питання чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення. В ст. 430 ЦПК України закріплено, що суд допускає негайне виконання рішень у справі про стягнення аліментів у межах суми платежів за 1 місяць. Враховуючи вищевказані вимоги законодавства суд вважає за необхідне допустити до негайного виконання рішення у межах суми платежів за 1 місяць. Відповідно до ч. 6\~ст. 141 ЦПК України\~ з відповідача також слід стягнути судовий збір в сумі 840 гривень 80 копійок на користь держави. Враховуючи, що від представника позивача адвоката Атаманюка Р.І. поступила заява про те, що докази про розмір судових витрат позивача, пов`язаних з наданням правової допомоги, будуть подані протягом п`яти днів після ухвалення судового рішення (а.с.29), то відповідно питання стягнення цих судових витрат буде вирішено судом на підставі ч.8\~ст.141\~ЦПК України шляхом ухвалення додаткового рішення в порядку, передбаченому ст. 270 ЦПК України. На підставі наведеного,

Outcome: approved