Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-28 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вищевказаним позовом в якому просила поділити майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, визнавши за нею, [PERSON] та [PERSON] право власності, по ? частці за кожним, на наступне майно автомобіль марки АЗЛК 2125, 1985 року випуску, державний реєстраційний номер [NUMBER] , номер кузову: [NUMBER] , вартість якого складає 11\~587,40 грн.. У судове засідання позивачка та її представник не з`явилися, до суду надали заяви в яких просили справу розглядати у їх відсутність, заявлені вимоги просили задовольнити у повному обсязі, просили розглядати справу в порядку заочного розгляду. Відповідач в судове засідання не з`явився, надіслав до суду клопотання в якому просить суд відкласти судове засідання призначене на 29.06.2016 року на 13 год 00 хв., на будьяку іншу дату, але після 17 години. Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Причину неявки відповідача суд визнав неповажною. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом установлено, що 4 вересня 1999 року позивачка уклала шлюб з відповідачем по справі [PERSON] , про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу Кам`янсько - Дніпровським відділом РАЦС Запорізької області було зроблено відповідний актовий запис за № 62, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] \~ (а.с. 6). З відповіді наданої начальником територіального сервісного центру [PERSON] , вбачається, що за гр. [PERSON] , [INFO] , мешканцем [ADDRESS] зареєстровано транспортний засіб автомобіль марки АЗЛК 2125 держ номер [NUMBER] , кузов [NUMBER] , 1985 року випуску. Дата реєстрації 27.05.2006 року (а.с.11). У п. 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» зазначено, що поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК України та ст. 372 ЦК України. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. В силу ч.1 ст.69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Згідно ч.1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Відповідно до положень ч. 1 ст. 71 СК України майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними (ч. 2 ст. 71 СК України). Відповідно до ст. 370 ЦК України співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки із майна, що су спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Виділ частки із майна, що с у спільній сумісній власності, здійснюється у порядку, встановленому статтею 364 цього Кодексу. Згідно ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Згідно «Справочному извещению № 171» наданому єкспертом А.А. Казаковим, вбачається, що «ориентировачная (справочная) стоимость автомобиля АЗЛ-2125, 1985 года выпуска по состоянию на 11 мая 2016 года сосотавляєт 11\~587,40 грн. (одиннадцать тысяч пятьсот восемдесят сем грн. 00 коп)» (а.с.12). За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. При поданні позову позивачкою було сплачено судовий збір, що підтверджується платіжним дорученням (а.с. 1). Згідно приписів ст. 88 ЦПК України та ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з відповідача також на користь позивача стягується судовий збір в сумі 551 грн. 20 коп. На підставі ст.ст. 11, 16, 21, 331, 354, 365, 368, 370, 372 ЦК України, ст.ст. 60, 69-72 СК України, ,

Outcome: approved