Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-17 00:00:00

[PERSON] звернулася до Рівненського міського суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на малолітню дитину. Ухвалою суду від 18.06.2020 р. за заявою позивачки [PERSON] позовну заяву в частині стягнення аліментів на малолітню дитину- залишено без розгляду. Свої вимоги щодо розірвання шлюбу мотивує тим, що 05 червня 2016 року між нею та [PERSON] було укладено шлюб, який зареєстровано Рівненським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Рівненській області, про що 05.06.2016 року було складено відповідний актовий запис № 598. Від шлюбу мають малолітню дочку - [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з Відповідачем не склалось через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки з ведення спільного господарства та виховання дитини. Кожен з них має протилежні погляди на шлюб і сім`ю. На даний час проживають окремо один від одного і фактично припинили вести спільне господарство. За її глибоким переконанням подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає, втрачено до відповідача почуття любові та поваги. Збереження шлюбу стало неможливим та суперечить інтересам подружжя. Тому, вважає за необхідне розірвати шлюб, на примирення не згідна. Просила розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 05.06.2016 року Рівненським міським відділом ДРАЦС ГТУЮ у Рівненській області, актовий запис № 598. В судовому засіданні позивачка [PERSON] підтримала позовні вимоги в повному обсязі, просила шлюб розірвати. Додатково пояснила, що стосунки погіршилися, втратила почуття любові та поваги до відповідача, примирення неможливе, з березня 2020 року проживають окремо, сім`я розпалася. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що проживають окремо, подружні відносини припинилися, втратив до позивачки почуття любові, не заперечив проти розірвання шлюбу. Представник відповідача адвокат Андрієвський А.О. просив шлюб розірвати. Заслухавши пояснення позивачки, відповідача, представника відповідача, дослідивши надані докази, суд у межах заявлених позовних вимог встановив наступне. За приписами ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають спільні права та обов`язки. За визначенням поняття шлюбу, наведеним у ч. 1 ст. 21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Згідно вимог ст. 24 СК закріплено один із головних принципів шлюбу його добровільність. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Як слідує з положень ст. 51 Конституції України, добровільність шлюбу відноситься до основних прав і свобод людини і громадянина. Відповідно до ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Згідно із ст. 109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права. Встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, зареєстрованому 05.06.2016 року Рівненським міським відділом ДРАЦС ГТУЮ у Рівненській області, актовий запис № 598. Від шлюбу сторони мають малолітню дочку, [PERSON] , [INFO] , про що 14.12.2018 р. складено відповідний актовий запис № 3141, зареєстрований Рівненським міським відділом ДРАЦС ГТУЮ у Рівненській області. Проаналізувавши встановлені конкретні обставини по справі, оцінивши надані сторонами в порядку ст. 81 ЦПК України докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд, приймаючи до уваги існуючи взаємини між подружжям, ступінь конфліктних стосунків та причини розлучення, небажання кожного з них продовжувати шлюбні відносини, враховуючи те, що сторони не проживають однією сім`єю та не ведуть сумісне господарство з березня 2020 року, дійшов висновку, що подальше подружнє життя сторін, збереження їх сім`ї є неможливим та суперечить інтересам кожного з них та малолітньої дитини, а тому суд прийшов до висновку , що шлюб слід розірвати. На підставі викладеного, ст.ст. 55, 110, 112, 115 СК України ,

Outcome: approved