Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-21 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивує тим, що з відповідачем по справі зареєстрували шлюб 26 жовтня 2017 року у Рахівському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області за актовим записом №163. Спільним подружнім життям прожили до квітня 2020 року. Від спільного проживання народилася одна дитина, син [PERSON] , [INFO] , який проживає з нею. Спору щодо визначення місця проживання їх неповнолітнього сина між ними не має. Також вони добровільно домовилися про участь батька в утриманні дитини. Причиною розпаду сім`ї стало те, що за час спільного подружнього проживання, між ними виникали різного роду сварки та непорозуміння. В них кардинально протилежні погляди щодо ведення спільного побуту, відношення до сімейних цінностей, кожен по іншому сприймають свою роль в сім`ї. Впевнившись в тому, що сім`я розпалася остаточно, відновити її неможливо, просить шлюб укладений між нею та відповідачем - розірвати. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище - [PERSON] . Ухвалою судді Рахівського районного суду Закарпатської області, Марусяк М.О. від 18.05.2020 відкрито провадження у справі. Вирішено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження. Надано відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі, для подання відзиву на позовну заяву. Сторони в судове засідання не викликались, відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України. 16.06.2020 (реєстрація канцелярією суду), відповідачем, [PERSON] надіслано до суду заяву, в якій відповідач позовні вимоги вимоги визнав. Надав згоду на розірвання шлюбу. На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не проводилось. Дослідивши надані позивачем письмові докази, суд, прийшов до наступного висновку. Згідно частини 1 статті 21 Сімейного кодексу України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 26 жовтня 2017 року у Рахівському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) за актовим записом №163. Від шлюбу у сторін народилася одна дитина, син [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ст.112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В роз`ясненнях Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» зазначено, що проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Поряд з цим у відповідності до ч.1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Із статті 56 СК України вбачається, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. З даної норми слідує, що кожен із подружжя має право на припинення шлюбних відносин і таке право не залежить від бажань іншого з подружжя. Позивач, [PERSON] , у позовній заяві зазначила, що миритися з чоловіком за будь-яких обставин не бажає. Відповідач, [PERSON] надіслав до суду електронною поштою заяву, в якій надав згоду на розірвання шлюбу. Таким чином, враховуючи, що шлюб [PERSON] та [PERSON] не може бути збережений, оскільки зазначені обставини свідчать про те, що він фактично розпався, спільне життя подружжя і збереження сім`ї стало неможливим, його формальне існування обмежує особисту свободу позивача та відповідача, порушує їх особисті інтереси, що має істотне значення. Відповідно до ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судом встановлено, що позивач, [PERSON] , як особа, яка змінила своє прізвище при реєстрації шлюбу виявила бажання залишити собі прізвище - [PERSON] . В силу вимог ст.115 Сімейного Кодексу України, рішення суду про розірвання шлюбу, після набранням ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення, для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Отже, копію рішення суду, після набрання ним законної сили, слід надіслати до Рахівського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), для виконання. Питання про відшкодування судових витрат позивачем не ставилося. На підставі викладеного,

Outcome: approved