Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-09 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із позовом до відповідача [PERSON] , в якому просить ухвалити рішення, яким змінити спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням Бучацького районного суду від 17 січня 2019 року, згідно якого стягнуто із [PERSON] в її користь аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн. щомісячно, починаючи з 10 жовтня 2018 року і до повноліття дитини, та стягувати з відповідача в її користь аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Позивач зазначає, що на даний час матеріальні витрати на дитину значно зросли, тому вона не може забезпечити належне матеріальне утримання дитини. Відповідач працює вчителем у музичній школі м. Бучач та у Бучацькому міському будинку культури, де отримує заробітну в розмірі понад дванадцять тисяч гривень щомісячно, тому має змогу сплачувати аліменти на утримання доньки в більшому розмірі. Ухвалою судді від 04 червня 2021 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про зміну способу стягнення аліментів. Постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження. 02 липня 2021 року представником відповідача, адвокатом Андрусенком І.Я. подано відзив на позовну заяву про стягнення аліментів. У відзиві адвокат просить закрити провадження у справі, оскільки позивачем обрано неналежним спосіб захист. До справи позивачем долучено виконавчий лист, виданий на підставі рішення Бучацького районного суду Тернопільської області від 17 січня 2019 року, на підставі якого стягуються з відповідача аліменти на утримання дочки в розмірі 1500 грн. щомісячно, та у прохальній частині позовної заяви позивач повторно просить вирішити питання про стягнення з відповідача аліментів на дитину. Зазначає, що відповідач [PERSON] працює вчителем у музичній школі м. Бучач та керівником народного аматорського оркестру духовних інструментів районного комунального будинку культури з 15 грудня 2020 року за сумісництвом. Щомісячний дохід відповідача на даний час становить: 12870,64 грн. на посаді викладача та 3000 грн. на посаді керівника оркестру. У разі стягнення з відповідача аліментів у частці 1/3 від доходу вказана сума становитиме 4273,62 грн., що більше ніж на 200% від попереднього визначеного судом розміру аліментів у сумі 1500 грн. В матеріалах справи відсутні належні та переконливі докази, які б свідчили про те, що матеріальне становище відповідача дає йому можливість сплачувати аліменти в розмірі, в якому просить позивач. На підставі викладеного представник відповідача просить суд: закрити провадження у справі; відмовити у задоволенні позовних вимог. До відзиву долучено витяг з наказу Бучацького міського будинку культури від 11 грудня 2020 року, витяг з наказу Бучацької міської школи від 01 вересня 2006 року, копію трудової книжки відповідача та довідки про доходи № 107, № 108 від 17 червня 2021 року Представник позивача, адвокат Суп М.Б. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила суд змінити спосіб стягнення аліментів, що стягуються з [PERSON] за рішенням Бучацького районного суду Тернопільської області від 17 січня 2019 року, стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] у розмірі 1/3 заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з часу звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття. Представник відповідача, адвокат Андрусенко І.Я. в судовому засіданні просив закрити провадженні у справі, оскільки позивач повторно просить вирішити спір про стягнення аліментів, однак існує рішення суду, яким вирішено спір між сторонами про той самий предмет і з тих самих підстав. У випадку відмови судом у закритті провадження у справі просить відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог. Заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного. Судом встановлено, що з 27 серпня 1997 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Бучацького районного суду Тернопільської області від 04 травня 2018 року (справа № 595/90/18) розірвано. У шлюбі в сторін народилася дочка [PERSON] , [INFO] , про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане 16 лютого 2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Бучацького районного управління юстиції Тернопільської області. 01 лютого 2019 року видано судом виконавчий лист на підставі рішення Бучацького районного суду Тернопільської області від 17 січня 2019 року (справа № 595/1887/18) про стягнення із [PERSON] в користь позивача [PERSON] аліментів на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1500 гривень щомісячно, починаючи з 10 жовтня 2018 року до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Згідно поданих відповідачем доказів, а саме копії трудової книжки, серії [NUMBER] , витягу з наказу №34-К від 01 вересня 2006 року, витягу з наказу № 64 К від 11 грудня 2020 року, та довідок про доходи № 107, № 108 від 17 червня 2021 року, [PERSON] з 01 вересня 2006 року працює викладачем класу народних і духових інструментів Бучацької музичної школи, з 15 грудня 2020 року призначений за сумісництвом на посаду керівника народного аматорського оркестру духових інструментів Бучацького районного комунального будинку культури, та отримує заробітну плату. До правовідносин, які виникли між сторонами, підлягають застосуванню наступні норми матеріального права. Положення статті 7 СК України передбачають, що учасник сімейних відносин не може мати привілеїв чи обмежень за ознаками матеріального стану, місця проживання, іншими ознаками, а регулювання сімейних відносин має здійснюватися на засадах справедливості, добросовісності та розумності. Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків (частина друга статті 51 Конституції України) і закріплюється в сімейному законодавстві, зокрема статтею 180 СК України на батьків покладено обов`язок по утриманню дитини до досягнення нею повноліття. Відповідно до положень статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з частиною першої статті 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом. Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів, дозволяє йому утримувати дитину, він може збільшити розмір аліментів (частку заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину), що підлягає стягненню з платника аліментів. Свідченням зміни матеріального становища платника аліментів є зміна доходів, витрат, активів тощо. Під зміною сімейного стану розуміється з`явлення у сім`ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов`язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні. Таким чином, особа, яка одержує аліменти - одержувач аліментів, може звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я платника аліментів. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів (абзац другий частини третьої статті 181 СК України). Отримувати підвищений мінімальний розмір аліментів - це безумовне право, визначене законом, яке захищається в судовому порядку саме в інтересах дитини. За положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки стаття 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі») (постанова Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13). Згідно зі статтею 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Визначаючи розмір аліментів на утримання дитини, суд зобов`язаний врахувати всі обставини, зазначені в частині першій статті 182 СК України: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. За положеннями частини другої статті 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до статті 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 11 березня 2020 року у справі № 759/10277/18 зводяться до того, що інтереси дитини превалюють над майновим становищем платника аліментів. У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яку ратифіковано постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року, визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до частин першої-другої статті 27 вказаної Конвенції держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Отримувати підвищений мінімальний розмір аліментів - це безумовне право, визначене законом, яке захищається в судовому порядку саме в інтересах дитини. В судовому засіданні встановлено, що згідно рішення Бучацького районного суду Тернопільської області від 17 січня 2019 року (справа № 595/1887/18) стягуються з [PERSON] в користь [PERSON] аліменти на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1500 грн. щомісячно, починаючи з 10 жовтня 2018 року до досягнення дитиною повноліття. [PERSON] вважає, що такий розмір аліментів є недостатнім, а тому звернулася до суду з позовом про їх зміну. Необхідність зміни розміру стягуваних аліментів позивач аргументує тим, що на даний час неповнолітня дочка [PERSON] потребує додаткових коштів, відповідач є працездатним та отримує стабільний та постійний дохід. При вирішенні питання про зміну розміру аліментів суд враховує, що сторони проживають окремо, спільна дочка колишнього подружжя проживає разом з матір`ю [PERSON] та перебуває на її утриманні. При цьому, суд також враховує матеріальне становище платника аліментів, а саме, що [PERSON] є працездатним, з 01 вересня 2006 року працює викладачем класу народних і духових інструментів Бучацької музичної школи, з 15 грудня 2020 року за сумісництвом керівником народного аматорського оркестру духових інструментів Бучацького районного комунального будинку культури, отримує заробітну плату. Суду не надано належних та допустимих доказів наявності на утриманні у відповідача інших осіб. Враховуючи встановлені обставини справи, беручи до уваги, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, зважаючи на обов`язок обох батьків утримувати дитину, імперативну норму про можливість зміни саме способу стягнення аліментів за ініціативи позивача, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги ґрунтуються на положеннях СК України, відповідають інтересам дитини, її рівню життя, необхідного для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини, не погіршать її матеріального становища і визначення вказаного позивачем способу та розміру стягнення аліментів призведе до дотримання прав дитини на утримання. Крім того, суд враховує зростання щорічних потреб дитини, розмір прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, рівність обов`язку батьків щодо утримання дитини, а також те, що відповідач є працездатним, він спроможний сплачувати аліменти у визначений позивачем спосіб, тому наявні підстави для часткового задоволення позовних вимог та зміни способу стягнення визначених раніше судовим рішенням аліментів, а саме до однієї чверті всіх видів заробітку платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Посилання представника відповідача на обраний позивачем неналежний спосіб захисту суд не приймає до уваги, оскільки предметом спору, який вирішений рішенням Бучацького районного суду Тернопільської області від 17 січня 2019 року, було стягнення аліментів. Після ухвалення даного судового рішення позивач, скориставшись своїм законним правом, звернулася до суду із позовною заявою про зміну способу стягнення аліментів. В даному випадку підстави для закриття провадження у справі на підставі п. 3 ч. 1 ст. 255 ЦПК України відсутні. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду від 15 травня 2006 року № 3 про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Outcome: partial