Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-06 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів та надання дозволу на тимчасовий виїзд за кордон неповнолітньої дитини без згоди батька. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що 06 листопада 2004 року вона зареєструвала шлюб із відповідачем, від якого в сторін народилася дочка [PERSON], [INFO]. Дитина проживає з позивачем і перебуває на її утриманні. Відповідач, який проживає окремо, ухиляється від виконання свого обов'язку щодо утримання дитини, тому позивач просить суд стягнути з нього аліменти в твердій грошовій сумі у розмірі 1000,00 грн. щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Крім цього позивач зазначає, що донька навчається в четвертому класі Тернопільської спеціалізованої школи І-ІІІ ступенів №7 з поглибленим вивченням іноземних мов. У період 2017-2018 навчальних років вона разом із класом планує відвідати Республіку Польщу з метою відпочинку. Також, у період з 01.06.2017 року по 01.09.2018 року вона позивач із донькою планує здійснити екскурсійні поїздки в Російську Федерацію, а також поїздку з метою оздоровлення на Середземне море в Республіку Грецію. Дочка сторін займається танцями у клубі спортивно-сучасного танцю «Данс-Мафія»і часто відвідує міжнародні змагання, які відбуваються і надалі можуть відбуватись в інших країнах, зокрема у країнах Шенгенської угоди. У добровільному порядку відповідач не надає згоди на виїзд дитини за кордон, тому позивач просить суд надати їй дозвіл на відкриття візи та тимчасовий виїзд для неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], за межі України до Російської Федерації, Республіки Греції та країн-учасниць Шенгенської угоди з метою відпочинку, оздоровлення та участі в змаганнях з спортивно-сучасного танцю в період з 01.06.2017 року по 01.09.2018 року, без згоди та супроводу батька [PERSON]. 07 червня 2017 року представник позивача подав до суду заяву про уточнення позовних вимог, в якій просить суд надати дозвіл [PERSON] на відкриття візи та тимчасовий виїзд для неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], за межі України до Республіки Білорусь в період з 10.07.2017 року по 20.10.2017 року та в період з 15.07.2018 року по 01.09.2018 року, Латвійської Республіки в період з 10.07.2017 року по 20.10.2017 року та в період з 15.07.2018 року по 01.09.2018 року з метою відпочинку, оздоровлення та можливої участі в змаганнях зі спортивно-сучасного танцю без згоди та супроводу батька [PERSON]. Представник позивача вказав, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, однак надіслав на адресу суду письмові заперечення, в яких просить суд позов задовольнити частково у частині стягнення з нього аліментів в розмірі не більше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку або не більше 500,00 грн. Стосовно надання дозволу [PERSON] на відкриття візи на тимчасовий виїзд для доньки [PERSON], [INFO], за межі України до Російської Федерації, Республіки Греції та країн-учасниць Шенгенської угоди з метою оздоровлення та участі в змаганнях зі спортивно-сучасного танцю в період з 01.06.2017 року по 01.09.2018 року без згоди та супроводу батька просить відмовити. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив наступні обставини. В судовому засіданні встановлено, що 06 листопада 2004 року між сторонами зареєстровано шлюб. Від даного шлюбу народилася дочка - [PERSON], [INFO], про що свідчить свідоцтво про народження [NUMBER] від 03 липня 2007 року, видане Виконкомом Яблунівської сільської ради Мукачівського району Закарпатської області. Рішенням Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 19 грудня 2012 року шлюб між сторонами розірвано. Відповідно до довідки від 15 березня 2017 року, виданої ОСББ «Коновальця, 9», дочка сторін [PERSON] проживає разом з матір'ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] без реєстрації. Відповідачем не представлено суду жодних доказів про те, що він за своїм станом здоров'я чи матеріальним становищем не може виконувати своїх обов'язків по утриманню дитини. З врахуванням встановлених судом обставин, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] про стягнення аліментів підлягають до часткового задоволення шляхом стягнення із відповідача в користь позивача аліментів на утримання дочки [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі по 550,00 грн. щомісячно, починаючи із 06.04.2017 року до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст.367 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць слід допустити до негайного виконання. Оскільки між сторонами не досягнуто домовленості щодо виїзду за кордон їх спільної дитини разом з матір'ю, [PERSON] звернулася до суду з приводу отримання такого дозволу без згоди батька [PERSON] Як вбачається із довідки №94 від 06 березня 2017 року, виданої Тернопільською спеціалізованою школою І-ІІІ ступенів №7 з поглибленим вивченням іноземних мов, [PERSON] навчається у вказаній школі в 4-В класі. Відповідно до довідки №23/6 від 22 березня 2017 року, виданої Громадською організацією «Клуб спортивного-сучасного танцю «Данс-Мафія», [PERSON], [INFO], займається у клубі спортивного-сучасного танцю «Данс-Мафія» і часто відвідує Всеукранські та міжнародні змагання сучасного танцю за кордоном, а саме в країнах Шенгенської угоди. Конвенцією про права дитини (ст.18) проголошено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Рівності прав і обов'язків батьків стосовно дітей необхідно дотримуватися незалежно від наявності або відсутності шлюбу між ними. Одним із питань, яке має вирішуватися за взаємною згодою батьків дитини, є реалізація права дитини на свободу пересування. В силу ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно до ч.2 ст.150 СК України батьки зобов'язані піклуватись про здоров'я дитини її фізичний, духовний та моральний розвиток. Зі змісту ст.313 ЦК України вбачається, що фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. В силу п.2 ч.2 ст.4 Закону України «Про порядок виїзду з України та в'їзду в Україну громадян України» за відсутності згоди одного з батьків, виїзд неповнолітнього громадянина за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду. Згідно п.4 Постанови від 27 січня 1995 року №57, затвердженої КМУ «Про затвердження правил перетинання державного кордону громадянами України» виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється без нотаріальної згоди другого з батьків у разі пред'явлення рішенням суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16 - річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. Приймаючи до уваги вищевикладене, враховуючи інтереси дитини, суд вважає, що позовні вимоги в частині надання дозволу на тимчасовий виїзд за кордон неповнолітньої дитини без згоди батька слід задовольнити та надати дозвіл [PERSON] на тимчасовий вивіз та відкриття візи для тимчасового виїзду або супроводу неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], за межі України до Республіки Білорусь в період з 10.07.2017 року по 20.10.2017 року та в період з 15.07.2018 року по 01.09.2018 року, Латвійської Республіки в період з 10.07.2017 року по 20.10.2017 року та в період з 15.07.2018 року по 01.09.2018 року з метою відпочинку, оздоровлення та можливої участі в змаганнях зі спортивно-сучасного танцю без згоди та супроводу батька [PERSON] та в супроводі матері [PERSON], [INFO].

Outcome: partial