Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-19 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини: [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частки від доходу (заробітної плати) щомісячно. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що шлюб між сторонами розірвано 26.06.2012р. та залишено на виховання позивачу їхнього сина [PERSON] до досягнення ним повноліття. Малолітній [PERSON] проживає з позивачем. Відповідач дитині належним чином матеріально не допомагає, участі в її вихованні не приймає. [PERSON] вимушена самостійно утримувати малолітнього [PERSON], при тому, що вона не працевлаштована і не має постійного заробітку. Відповідач працевлаштований на ВП «Рівненська АЕС» і має стабільний заробіток. Інших утриманців не має, стягнень по виконавчих документах не проводиться, а тому в нього є можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дитини. В судовому засіданні [PERSON] позов підтримала повністю. З пояснень позивача слідує, що в літні місяці та в теперішній період син сторін [PERSON] проживає через тиждень, то у позивача, то у відповідача. Раніше відповідач надавав допомогу в утриманні сина. Але, починаючи із серпня 2014р. із цим почали виникати труднощі, оскільки кожен раз, коли необхідні були кошти сину, позивач мала звертатися, принижуючись випрошувати гроші у [PERSON] Інколи він надавав кошти, інколи говорив, що не дасть взагалі, самостійно купляв деякі речі, інші вважав, що не потрібно сину купляти. [PERSON] постійного доходу не має, а в середньому на місяць може заробити приблизно 800 грн. Цей позов подала, бажаючи отримувати дитині постійне регулярне утримання від батька. Відповідач [PERSON] позов не визнав повністю. Заперечення проти позову ґрунтуються на тому, що дитина проживає і в нього стільки ж часу, як живе у позивача. Коли син проживає з батьком, він його усім забезпечує. Буває, що не завжди з позивачем доходять згоди про необхідність придбання якихось речей. Покликається [PERSON], що ніколи не ухилявся від утримання дитини. Він в теперішній час має іншу сім'ю, другу дитину, а дружина не працює. Було, що відповідач пропонував [PERSON] надавати по 600 грн. аліментів на місяць в добровільному порядку та, крім того, додатково підтримувати сина, але вона не погодилася. Побоюється, що наявність аліментних обов'язків може негативно позначатися на можливості його працевлаштування на постійне місце роботи. Просив у позові відмовити. Суд, заслухавши та проаналізувавши пояснення позивача, його представника, відповідача, показання свідків, дослідивши інші докази, які наявні в матеріалах справи, прийшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню частково. Так, в судовому засіданні встановлено, що сторони 26.06.2012р. розірвали шлюб. В рішенні Кузнецовського міського суду Рівненської області від 26.06.2012р. ухвалено, що малолітній [PERSON] залишений на виховання його матері [PERSON] до досягнення повноліття. Сторони визнають, що дитина приблизно однаково часу на місяць проживає з матір'ю та із батьком. Копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] підтверджується, що батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON] Із довідки ВП «Рівненська АЕС» №7424 від 26.09.2014р. видно, що нарахована заробітна плата відповідача у червні 2014р. була 780, 32 грн., в липні 2014р. - 2965, 20, у серпні 2014р. - 3732, 23 грн. [PERSON] 30.04.2014р. уклав шлюб із [PERSON] Згідно із ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.ст.183, 191 СК України частка заробітку ( доходу ) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом починаючи з дня пред'явлення позову. Тому, суд вбачає підстави для стягнення аліментів із відповідача. Аліменти слід присудити в користь позивача у частці від доходу платника, оскільки у [PERSON] є регулярний заробіток і він спроможний надавати майнову допомогу дитині. Суд виходить із тих міркувань, що обов'язок батьків утримувати дитину, за законом, нічим не обумовлений. Це означає неспроможність заперечень відповідача проти позову в тій частині, що він утримує сина, коли той з ним проживає. На думку суду, обов'язок батька утримувати дитину поширюється і на час, коли дитина проживає з матір'ю. Суд відзначає, що обов'язок по утриманню дитини покладається на обох батьків. Та обставина, що значну частину часу, приблизно два тижні на місяць, малолітній [PERSON] проживає із відповідачем і останній його утримує, визнається судом такою, що істотно впливає на розмір аліментів у бік пониження, які повинні бути стягнуті по суду. Суд вважає виправданими намагання позивача отримувати регулярне, а не епізодичне, утримання дитині від батька, чим і обумовлено подачу позову. При визначенні розміру стягнення аліментів суд враховує також, що відповідач має іншу сім'ю, щодо членів якої почуває свій обов'язок матеріально їх підтримувати. За таких обставин позов має бути задоволений частково, із стягненням аліментів у розмірі 1/5 частки доходу [PERSON] Оскільки позовні вимоги задоволені на 60%, то пропорційно необхідно й стягнути із відповідача судовий збір, що підлягав сплаті при подачі позову, але від сплати якого позивач звільнена в силу закону. Судовий збір стягується із [PERSON] в розмірі 146, 16 грн. (243, 60 грн. х 60% = 146, 16 грн.).

Outcome: partial