Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-26 00:00:00

[PERSON] звернулася до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з позовом до [PERSON] про надання дозволу на виїзд дитини за кордон. 27 березня 2017 року представник позивача подав заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив розгляд справи завершити за поважністю підстав позовних вимог. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоч про час і місце судового розгляду повідомлявся у встановленому порядку, отримавши повістку. Дослідивши матеріали справи, встановивши фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що у позов підлягає до задоволення, з наступних підстав. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.8) від 02.08.2011 року батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON]. Рішенням Івано-Франківського міського суду від 03.12.2009 року (а.с.9) було розірвано позов між [PERSON] та [PERSON], неповнолітню доньку [PERSON], [INFO] залишено проживати з матір'ю. Згідно довідки Департаменту соціальної політики виконкому Івано-Франківської міської ради (а.с.10) [PERSON] є інвалідом дитинства. За вимогами ч.3 ст.313 ЦК України фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. Представник позивача підтвердив мету тимчасового виїзду - необхідність постійного лікування та спостереження у лікаря за кордоном. До матеріалів позову позивач додала медичні документи, які підтверджують, що неповнолітня [PERSON] є інвалідом дитинства та постійно лікується з важким діагнозом (а.с.11-15). У позовній заяві зазначено, що батько раніше неодноразово надавав дозвіл на виїзд дитини за кордон, але на чергове звернення матері відповів безпідставною відмовою, беззаперечно знаючи про захворювання дочки. Відповідно до ст.1,2 закону України «Про охорону дитинства» батьки зобов'язані забезпечити дітям умови для достатнього фізичного, духовного та культурного розвитку. Як зазначено ч.1 ст.18 Конвенції про права дитини, батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Закон України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» зі змінами та доповненнями врегулювано порядок здійснення права громадян України на виїзд з України та в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, встановлено порядок вирішення спорів у цій сфері. Постановою Кабінету Міністрів України від 07.05.2014р. №152 «Про затвердження зразка бланка, технічного опису та Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, знищення паспорта громадянина України для виїзду за кордон, його тимчасового затримання та вилучення» (зі змінами та доповненнями) затверджено Порядок оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, знищення паспорта громадянина України для виїзду за кордон, його тимчасового затримання та вилучення. Паспорт для виїзду за кордон оформляється особам, які не досягли шістнадцятирічного віку, на чотири роки, а особам, які досягли шістнадцятирічного віку, - на 10 років. А тому, з врахуванням вищезазначеного і ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, яка встановлює обов'язок приділяти першочергову увагу якнайкращому забезпеченню інтересів дитини, а також те, що виїзд дитини за кордон на оздоровлення та відпочинок не порушує прав батька, суд приходить до висновку що позовні вимоги є обґрунтованими та такими що підлягають до задоволення частково. Ч.3 ст.10 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Відповідно до ст..212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності. На підставі наведеного, відповідно до ст. 15, 313 ЦК України, Закону України «Про порядок виїзду та в'їзду в Україну громадян України», постановою Кабінету Міністрів України від 07.05.2014р. №152 та

Outcome: approved