Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-29 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу та стягнення аліментів у твердій грошовій сумі. Посилається на те, що з відповідачем зареєстрували шлюб 07.08.2012 року у Золотарівській сільській раді Хустського району за а/з № 17. Від даного шлюбу у них народилася одна дитина - син [PERSON], [INFO]. Причиною розірвання шлюбу є те, що подружнє життя у сторін не склалося, оскільки вони є люди різних характерів та поглядів на життя, відповідач не піклується про сімю, не бере участі у вихованні дитини, не цікавиться її життям. Матеріальну допомогу на їхнє утримання також не надає, хоча має таку можливість. Такі відносини у сімї призвели до того, що сторони з кінця 2014 року припинили спільне проживання. Просить суд шлюб, укладений з відповідачем розірвати, стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання неповнолітньої дитини - сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1500 грн. щомісяця до досягнення ним повноліття. В судовому засіданні позивач [PERSON], її представник адвокат [PERSON], діюча на підставі угоди про надання правової допомоги, позовні вимоги підтримали повністю. Позивач суду пояснила, що на розірванні шлюбу наполягає категорично, прізвище при реєстрації шлюбу бажає залишити Довганич, дитину просить залишити біля неї та наполягає на стягненні аліментів в сумі, визначеній у позовній заяві. Відповідач [PERSON], його представник [PERSON], діюча на підставі довіреності, в судовому засіданні позовні вимоги визнали частково. [PERSON] суду пояснив, що на розірвання шлюбу з позивачем згідний. Щодо сплати аліментів, то він згідний сплачувати аліменти на утримання сина у твердій грошовій сумі в розмірі 700 гривень щомісячно, хоча в даний час і працевлаштований на період опалювального сезону оператором котельні Золотарівського ДНЗ і отримує заробітну плату. Просить суд позов задоволити частково. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задоволити частково, виходячи з наступного. В судовому засіданні судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 07.08.2012 року у виконкомі Золотарівської сільської ради Хустського району Закарпатської області за а/з № 17. Від спільного проживання у сторін народилася одна дитина - син [PERSON], [INFO], який проживає з позивачем. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, ствердивши про неможливість існування шлюбу між ними у такій формі. З пояснень позивача та відповідача, наданих в судовому засіданні вбачається, що між сторонами відсутнє взаємопорозуміння, вони фактично припинили спільне проживання. З огляду на встановлене суд дійшов до висновку, що підстав для збереження шлюбу між сторонами в судовому засіданні не встановлено, їхній шлюб має формальний характер та не виконує свого прямого призначення. Продовження існування шлюбних відносин між сторонами у такій формі приводить до загостренні їхніх відносин і створює лише конфліктні ситуації. Позивач на розірванні шлюбу категорично наполягає, а тому суд вважає, що даний шлюб доцільно розірвати. Відповідач зобовязання по утриманню дитини належно не виконує. При розгляді даної справи з пояснень сторін встановлено, що відповідач у період опалювального сезону працює сезонним оператором Золотарівського ДНЗ, отримує дохід, однак згідний сплачувати аліменти у твердій грошовій сумі, тому на думку суду питання про розмір аліментів, що повинні стягуватися з відповідача слід вирішувати на підстав ст. 183 СК України. Відповідно до довідок про доходи № 24 від 11.11.2016 р., № 23 від 11.11.2016 року, виданих Золотарівською сільською радою сезонному оператору Золотарівського ДНЗ - [PERSON], заробітна плата відповідача у 2015 році складала 14396, 60 гривень, у жовтні місці 2016 року /початок опалювального сезону Золотарівського ДНЗ/ складає 1400, 74 гривень. Згідно ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН від 20 листопада 1989 pоку, батьки або інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Обовязок батьків щодо утримання своїх дітей, передбачений ч.2 ст.51 Конституції України є одним з головних конституційних обовязків. Такий обовязок послідовно визначений в сімейному законодавстві. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи те, що відповідач неналежно утримує свою дитину, враховуючи матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище відповідача, відповідач працездатний та те, що він не має інших утриманців, суд приходить до висновку, що з [PERSON] слід щомісячно стягувати на користь позивача [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини - сина [PERSON], [INFO] в розмірі 900 /девятсот/ гривень щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Судові витрати по справі, підлягають до стягнення з відповідача відповідно до ст. 88 ЦПК України. Майнового спору позивачем не заявлено.

Outcome: approved