Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-20 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обгрунтування позову зазначено, що 04 вересня 1999 року у виконавчому комітеті Липівської сільської ради Рогатинського району Івано-Франківської області між сторонами по справі було зареєстровано шлюб. В шлюбі в них народилося троє дітей, дочка [PERSON], [INFO], син [PERSON], [INFO], дочка [PERSON], [INFO]. Сімейне життя між сторонами поступово погіршувалося, між ними постійно виникали сварки, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Відповідач зловживає спиртними напоями, вчиняє безпідставні сварки, зароблені кошти витрачає на власні потреби. Переконана, що збереження шлюбу неможливе. Просила шлюб розірвати. У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала повністю із підстав, які наведені у заяві. Пояснила, що відповідач зловживає спиртними напоями, перебуваючи в нетверезому стані не контролює свої дії, вчиняє сімейні бешкети, справляє природні потреби в будинку. Така поведінка відповідача негативно впливає на дітей, які бояться батька. Просили позов задовольнити, оскільки чоловік не бажає змінитися, припинити вживати спиртні напої. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище [PERSON]. Відповідач позову не визнав. Пояснив, що спиртні напої припинив вживати, бажає проживати разом з дружиною та дітьми. Суд, вислухавши вступне слово сторін по справі, дослідивши та перевіривши всі докази в їх сукупності, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Як вбачається з свідоцтва про укладення шлюбу серія [NUMBER], виданого 04 вересня 1999 року виконавчим комітетом Липівської сільської ради, 04 вересня 1999 року у виконавчому комітеті Липівської сільської ради Рогатинського району Івано-Франківської області було зареєстровано шлюб між [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], про що зроблено актовий запис за № 6. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище [PERSON]. [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження відповідно серія [NUMBER] від 20.06.2003, серія [NUMBER] від 11.11.2005, серія [NUMBER] від 04.08.2015. Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). За статтею 16 «Загальної декларації прав людини» від 10.12.1948 року чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності, чи релігії вступати у шлюб і створювати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо вступу в шлюб, під час перебування у шлюбі і під час його розірвання. Проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. За ч.1 ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Дані положення закріплені у ст.55 Сімейного кодексу України. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність. Відповідно до вимог ст.112 СК України при розірванні шлюбу суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову. Бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. За ст.113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. За статтею 114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Документом, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили (ч.3 ст.115 СК України). Судом встановлено, що сторони припинили спільне проживання в якості однієї сім'ї, у позивачки наявне стійке волевиявлення, направлене на припинення сімейних відносин. Справа перебуває у провадженні суду понад два місяці, за цей час відповідач не змінив поведінки. Викладені обставини свідчать, що подальше спільне проживання подружжя і збереження сім`ї неможливе, суперечитиме інтересам позивачки, що має істотне значення, а тому позов про розірвання шлюбу підлягає до задоволення.

Outcome: approved