Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-24 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON], про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В позові вказувала, що перебувала у фактичних шлюбних відносин з [PERSON] з 2004 року. Від спільного проживання у них 09.03.2005 року народився син [PERSON] У свідоцтві про народження сина у графі «батько» записаний відповідач [PERSON] Посилалася на те, що з відповідачем не склалися сімейні стосунки, вони проживають окремо. Син [PERSON] проживає з нею, перебуває на її повному утриманні. Відповідач ухиляється від надання матеріальної допомоги синові, а тому змушена звернутися до суду з даним позовом. На даний момент відповідач не має постійного місця роботи, проте має мінливі доходи (не фіксовані), має можливість сплачувати аліменти. Просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] у твердій грошові сумі щомісячно 500,00 грн., починаючи з моменту подання заяви до суду і до досягнення сином повноліття. Допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. В судовому засіданні позивач [PERSON] заявлений позов підтримала, посилаючись на викладені у позовній заяві обставини просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, будучи належно повідомленим про місце, день та годину слухання справи, причини неявки суду не повідомив. В адресованій суду заяві повідомив, що категорично відмовляється платити аліменти. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, заслухавши позивача [PERSON], вивчивши та дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, прийшов до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що у сторін [PERSON] та [PERSON] 23.02.2005 року народився син, [PERSON], що підтверджується копією повторного свідоцтва про його народження, серія І-МИ №225897 від 17.07.2015 року, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вижницького районного управління юстиції у Чернівецькій області. У зареєстрованому шлюбі сторони не перебували. Неповнолітня дитина [PERSON], [INFO] проживає з позивачем та знаходиться на її матеріальному утриманні, про що свідчить довідка виконавчого комітету Вашківецької міської ради Вижницького району Чернівецької області №1474 від 03.08.2015 року. З витребуваної судом довідки Управління Пенсійного фонду України у Вижницькому районі Чернівецької області №2231 від 25.08.2015 року вбачається, що [PERSON], [INFO] дійсно перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України у Вижницькому районі Чернівецької області і одержує пенсію за віком з 26.06.2015 року в розмірі 1534,48 грн., тобто він має постійний дохід. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1 ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Приписами ч.3 ст.10 та ч.ч.1, 4 ст.60 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином судом встановлено, що неповнолітній син [PERSON] проживає з позивачем та знаходиться на її матеріальному утриманні, відповідач добровільно допомоги на його утримання не надає, має постійний дохід, на утриманні інших дітей чи непрацездатних батьків не має, а тому суд вважає, що вимога про стягнення аліментів на утримання дитини є обґрунтованою, але підлягає до часткового задоволення, оскільки з нього необхідно стягувати аліменти в частці від його доходу. Виходячи з наведеного, Суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню із стягненням з відповідача в дохід держави судового збору відповідно до вимог ч.3 ст.88 ЦПК України. На підставі ст.ст.180-182, 183, 191 СК України,

Outcome: partial