Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-28 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON], в якому зазначила, що вони уклали шлюб 19.02.1994 року у Великотурянській сільській раді Долинського району Івано-Франківської області. Від даного шлюбу в них народилося троє дочок: Лілія, [INFO], Вікторія, [INFO], та [PERSON], [INFO]. Однак, одруження з відповідачем виявилося невдалим, оскільки у них виявилися різні погляди на сімейне життя та сімейні відносини, тому вони не змогли створити міцної сімї. Відповідач не проживає разом з сімєю близько 8 років, що призвело до припинення сімейних відносин та фактичного розпаду сімї. Вважає, що їхня сімя остаточно розпалася і подальше спільне проживання з відповідачем є неможливим, в звязку з чим звернулася в суд з даним позовом. В судовому засіданні позивачка повністю підтримала заявлені позовні вимоги, зіславшись на вищевикладені обставини. При цьому додатково пояснила, що вона категорично наполягає на розірванні шлюбу, оскільки він носить тільки формальний характер. Вони з відповідачем вже близько 8 років проживають окремо, сімейних відносин не підтримують та зберегти сімю не бажають, тому просить не надавати строк для примирення, оскільки він результату не принесе. Місце проживання відповідача їй не відомо, останній будь-яких відносин з сім»єю не підтримує, не спілкується, дітей матеріально не забезпечує. Просила укладений з відповідачем шлюб розірвати, неповнолітню дочку [PERSON] залишити на проживанні з нею, її прізвище після розірвання шлюбу не змінювати, судові витрати покласти на неї. Відповідач в судове засідання повторно не зявився та не повідомив про причини своєї неявки, незважаючи на те, що про дату, час та місце розгляду справи був належно повідомлений у встановленому законом порядку, що підтверджується оголошенням про виклик його до суду, опублікованим в газеті «Галичина» № 92 (5342) від 14.12.2017 року. Відзив та заперечення проти позову від відповідача не надходили, тому суд постановив ухвалу про заочний розгляд даної справи у відповідності до вимог ст. 280 ЦПК України. Дослідивши та оцінивши здобуті й перевірені в судовому засіданні докази, суд вважає, що заявлений позов належить до часткового задоволення, виходячи з наступного. Згідно зі ст. 112 ч.2 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Свідоцтво про укладення шлюбу серії І-НМ № 255233, видане Великотурянською сільською радою Долинського району Івано-Франківської області 19.02.1994 року (а.с. 3), підтверджує, що сторони по справі уклали шлюб 19 лютого 1994 року, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис за № 13. Про те, що від цього шлюбу в них 04 липня 2001 року народилася дочка [PERSON], свідчить свідоцтво про її народження серії І-НМ № 096218 від 12.07.2001 року, видане Тростянецькою сільською радою Долинського району Івано-Франківської області (а.с. 4). В судовому засіданні встановлено, що між сторонами по справі склалися неприязні стосунки, оскільки в них виявилися різні погляди на сімейне життя та обовязки, тому вони не змогли створити міцної сімї. Сторони сімейних відносин не підтримують, вже близько 8 років проживають окремо, позивачка зберегти сімю не бажає та категорично наполягає на розлученні, вказуючи, що строк для примирення результатів не дасть. За таких обставин суд вважає за необхідне укладений між [PERSON] та [PERSON] шлюб розірвати. Що стосується вимоги позивачки про визначення місця проживання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO], то вона до задоволення не підлягає, оскільки згідно з ч.3 ст. 160 Сімейного кодексу, якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. На підставі викладеного, ст.ст. 105,109,110,112,160 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved