Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-04 00:00:00

[PERSON] звернулася до Джанкойського міськрайонного суду АР Крим з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивує наступним. Між нею та відповідачем 24.07.2004 року зареєстрований шлюб, від шлюбу мають малолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. Їх сім'я фактично розпалася в листопаді 2011 року. Основною причиною розпаду сім'ї є неналежна поведінку відповідача в подружньому житті, з приводу чого між ними постійно виникали сварки та скандали з будь-якого приводу. Через відносини, що склалися між ними вони, втратили почуття любові та поваги один до одного. Примирення між ними та подальше подружнє життя вважає неможливим. Просить розірвати шлюб, зареєстрований з відповідачем [PERSON] Після розірвання шлюбу просить залишити їй шлюбне прізвище «[PERSON]». Ухвалою Джанкойського міськрайонного суду АР Крим від 05.02.2014 року провадження у справі було зупинено у зв'язку з призначенням подружжю строку для примирення на один місяць. Ухвалою Джанкойського міськрайонного суду АР Крим від 05.03.2014 року провадження у справі було відновлене. В судове засідання позивач не з'явилася, надала до суду письмову заяву, в якій просить справу розглянути в її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, наполягає на розірванні шлюбу. У разі неявки відповідача просить розглянути справу у заочному порядку. Зазначає, що сімейні відносини з відповідачем не підтримують з листопада 2011 року, сім'я розпалася через ведення відповідачем образу життя, який не відповідає моральним засадам суспільства та небажанням матеріально забезпечивати свою сім'ю. Після розірвання шлюбу просить залишити їй шлюбне прізвище «[PERSON]». Відповідач в судове засідання не з'явився, повідомлений про дату, час і місце проведення судового засідання належним чином. Відповідач про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи в його відсутності суду не надав. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксація судового процесу технічними засобами не здійснюється. Судом відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що між сторонами 24.07.2004 року зареєстрований шлюб відділом державної реєстрації актів цивільного стану Джанкойського міськрайонного управлінння юстиції АР Крим, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданим повторно 22.06.2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Джанкойського міськрайонного управлінння юстиції АР Крим, актовий запис № 127 (арк.с.4). Сторони від шлюбу мають малолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. Подружжя сімейні відносини не підтримують з листопада 2011 року, позивач зазначає основною причиною розпаду сім'ї ведення відповідачем образу життя, який не відповідає моральним засадам суспільства та небажанням матеріально забезпечивати свою сім'ю. Зазначені правовідносини сторін регулюються ст.ст. 18, 51, 56, 104, 105, 110, 112 Сімейного кодексу України. Відповідно до положень ст. 51 Конституції України, ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на добровільній згоді жінки та чоловіка, та примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно із положеннями п. 3 ч. 2 ст. 18, ст. 51, ч. 3 ст. 56, ч. 1 ст. 110 СК України, дружина і чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань, при цьому способом захисту сімейних прав та інтересів, у тому числі, є право на припинення шлюбних відносин шляхом пред'явлення до суду позову про розірвання шлюбу одним із подружжя. Згідно положень ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання подружжя неможливе й збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Приймаючи до уваги, що шлюб - це добровільний союз чоловіка та жінки, а позивач зберегти сім'ю не бажає, враховуючи відсутність обставин, що перешкоджають розірванню шлюбу, передбачених ч. 2 ст. 110 СК України, вважає за необхідне позов про розірвання шлюбу задовольнити. Згідно ст. 113 СК України - особа, яка змінила прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач просить залишити їй шлюбне прізвище «[PERSON]». На підставі вищенаведеного, ст. 51 Конституції України, ст.ст. 18, 51, 56, 104, 110, 112, 115 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved