Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-07 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до Луцького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області про зняття арешту та виключення запису про обтяження нерухомого майна. Свій позов обґрунтовує тим, що [INFO] помер її чоловік [PERSON] , про що Виконавчим комітетом Баївської сільської ради Луцького району Волинської області 19.07.2017 року було видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] . Зазначає, що внаслідок смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яку вона прийняла, як дружина померлого, а, отже, спадкоємець першої черги спадкування за законом, подавши відповідну заяву до Луцької районної державної нотаріальної контори Волинської області. Вказує, що в процесі моніторингу зареєстрованого за чоловіком нерухомого майна в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та наявності його обтяжень в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, вона виявила запис про арешт усього нерухомого майна померлого. Як слідує із інформації Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна вищезазначений арешт було зареєстровано 27.07.2007 року Луцькою районною державною нотаріальною конторою на підставі Постанови відділу ДВС у Луцькому районі Волинської області вих. №7376 від 15.07.2003 року. Також вказує, щоб реалізувати своє право вона через представника звернулась до Відповідача з заявою від 15.08.2018 року про зняття арешту та надання інформації, на що отримала повідомлення від останнього, про неможливість вилучення обтяження з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна №5379146 у зв`язку з відсутністю інформації щодо причин накладення даного арешту. Наявність вищевказаного арешту на нерухоме майно спадкодавця позбавляє її можливості реалізувати своє право щодо оформлення права власності на спадкове нерухоме майно. Покликаючись на викладені обставини, просить скасувати арешт на спадкове нерухоме майно, реєстраційний номер обтяження в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна 5379146, накладений на підставі Постанови Луцького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області АА № 354143 від 15.07.2003 року та скасувати відповідний запис про обтяження. Представник позивача до початку розгляду справи подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у заяві та просив їх задовольнити. Представник відповідача до початку розгляду справи подав заяву про розгляд справи без його участі. Не заперечив проти задоволення позову. Представники третіх осіб в судове засідання не з`явилися будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи. У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом за відсутності осіб, які беруть участь у справі не здійснюється. Дослідивши та оцінивши представлені у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення частково з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , про що Виконавчим комітетом Баївської сільської ради Луцького району Волинської області 19.07.2017 року було видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] .(а.с.8) Відповідно до ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Як слідує із інформації яка міститься в Спадковому реєстрі, 14.12.2017 року Луцькою районною державною нотаріальною конторою було зареєстровано спадкову справу №211/2017 (а.с.9) Згідно ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Як слідує з свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданого 04.05.1974 року Мельницькою сільською радою Ковельського району Волинської області [PERSON] являється дружиною померлого [PERSON] (а.с.10). Таким чином, виходячи зі змісту положень ст. ст. 1258, 1261 ЦК України, [PERSON] є спадкоємцем першої черги права на спадкування за законом спадщини, відкритої після смерті [PERSON] Згідно інформації з Єдиного державного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, на усе нерухоме майно, яке належить [PERSON] накладено арешт, зареєстрований 27.07.2007 за № 5379146 Луцькою районною державною нотаріальною конторою на підставі постанови від 15.07.2003 року виданої ДВС у Луцькому районі Волинської області (а.с.12). Як вбачається із постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження АА №354143 від 15.07.2003 року, вищезазначений арешт був накладений для забезпечення виконання постанови Любомльського районного суду від 15.11.2002 року про стягнення у вигляді конфіскації в дохід держави автомобіля «Опель-Вектра» 1980 р.в. вартістю 5000 грн., що належить [PERSON] та усунення можливості відчуження майна (а.с.13). Згідно повідомлення Головного управління ДФС у Волинській області станом на 26.02.2019 року у фізичної особи [PERSON] податковий борг відсутній. Відповідно до ст. 1281 ЦК України,кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги. 15.08.2018 року [PERSON] звернулась із заявою до Луцького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області про зняття арешту та надання інформації, на що отримала лист з повідомленням від останнього, про неможливість вилучення обтяження з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна №5379146 у зв`язку з відсутністю інформації щодо причин накладення даного арешту (а.с.14, 15) Після отримання вищезгаданого повідомлення, [PERSON] звернулась до Луцької нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, проте, нотаріальна контора в особі державного нотаріуса згідно із постановою від 01.11.2018 року №1657/02-31 відмовила їй у зв`язку з наявністю вищевказаного арешту.(а.с.16) Частиною четвертою та п`ятою статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» (далі - Закону) визначено, що підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову. У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Із постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» №5 від 07 лютого 2014 року слідує, що застосовуючи положення статті 391 ЦК, відповідно до якої власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо вони не пов`язані із позбавленням права володіння, суд має виходити із наступного. Відповідно до положень статей 391, 396 ЦК України позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. Таким чином, оцінивши зібрані і дослідженні в судовому засіданні докази в їх сукупності, зважаючи, на відсутність виконавчих документів де боржником є [PERSON] та враховуючи неможливість іншого способу зняття арешту з майна не інакше як за рішенням суду, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення частково, а саме слід зняти арешт із вказаного нерухомого майна. У задоволенні позовної вимоги про скасування запису про вказане обтяження слід відмовити, оскільки ця вимога є частиною виконання рішення суду та вирішення цього питання врегульовано ст. 60 ЗУ «Про виконавче провадження» . На підставі ст. ст. 316, 319, 321, 328, 391, 396 ЦК України,

Outcome: partial