Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-11 00:00:00

[PERSON] звернулася до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з позовом до [PERSON] про стягнення з відповідача на користь позивача аліменти на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання [PERSON] та збільшення розміру аліментів в твердому грошовому розмірі на неповнолітню дитину [PERSON]. Позивач в судовому засіданні просила суд задовольнити позовні вимоги, з підстав, викладених в позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні заперечив проти задоволення заявлених вимог, оскільки на даний момент рішень його доходів не дозволяє сплачувати аліменти на утримання повнолітньої доньки [PERSON], яка продовжує навчання. Також відповідач просив суд відмовити в задоволенні позовної вимоги про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої доньки [PERSON]. Заслухавши в судових засіданнях пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. [PERSON] та [PERSON] з 24.06.1993 року по 04.06.2006 року перебували у шлюбі, що підтверджується Свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 04 липня 2006 року (а.с.9). В шлюбі в них народилися дві доньки - [PERSON], [INFO] (Свідоцтво про народження серії [NUMBER] видане 19 серпня 1994 року (а.с.10), [PERSON], [INFO] (Свідоцтво про народження серії [NUMBER] видане 11 липня 2002 року (а.с.11). Після розірвання шлюбу доньки залишилися проживати із матір'ю [PERSON]. Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 08 червня 2006 року вирішено стягувати з [PERSON] аліменти в користь [PERSON] на утримання [PERSON] в твердому грошовому розмірі по 250 грн. та [PERSON] по 200 грн. щомісячно до досягнення дітьми повноліття. В судовому засіданні позивач зазначила, що її доходів не вистачає на утримання дітей. Крім цього, доньки [PERSON] та [PERSON] постійно хворіють, перебувають на диспансерному обліку в поліклініці за місцем проживання. Також позивач зазначила, що розмір аліментів, присуджений судом за рішенням суду 08.06.2006 року значно менший від половини розміру прожиткового мінімуму на дитину віком від 6 до 18 років. Батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (частина 3 статті 11 Закону України «Про охорону дитинства» ). Частиною 2 статті 150 Сімейного кодексу України (надалі - «СК України») визначено, що батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (частина 1 статті 180 СК України). Таким чином, суд звертає увагу на те, що відповідно до норм СК України батьки мають рівні права та обов'язки щодо своїх неповнолітніх дітей, зобов'язані утримувати неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття та забезпечувати їм достатній рівень фізичного і духовного розвитку. Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Частина 2 ст.182 СК України визначає мінімальний розмір аліментів на одну дитину, який не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму, визначеного державою для відповідної вікової категорії дітей. Відповідно до ст.1 Закону України «Про прожитковий мінімум» прожитковий мінімумом - це є вартісна величина набору продуктів харчування та мінімального набору непродовольчих товарів, достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров'я та мінімальна вартість послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. Згідно з пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ відносно батьківства, материнства і стягнення аліментів» «відповідно до ст. 192 СК розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Таким чином, враховуючи вищевикладене, вимоги чинного законодавства України, виходячи з інтересів неповнолітньої дитини, враховуючи майновий стан відповідача, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача та доцільність збільшення розміру аліментів, які стягуються з відповідача до 400 грн. щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття, оскільки даний розмір аліментів відповідає інтересам дитини, а також відповідає обов'язку батька на утримання дитини. При визначенні розміру аліментів суд враховує погіршення стан здоров'я дитини та матеріальне становище матері, зокрема те, що дитина, проживає разом з позивачем. Також судом враховано, те, що відповідач на даний момент являється безробітнім, що підтверджується довідкою Івано-Франківського міського центру зайнятості (а.с.25). Також суд звертає увагу на те, що на момент розгляду справи в суді, відповідно Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік», прожитковий мінімум дитини, від 6 до 18 років, становить 1032 грн, отже половина цього мінімуму становить - 515 грн. Враховуючи вищевикладене, дослідивши обставини справи, оцінивши досліджені докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити: змінити розмір стягуваних з [PERSON] аліментів за рішенням Івано-Франківського міського суду від 08.06.2006 року в користь позивача на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], збільшивши його до 400 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Стосовно позовної вимоги позивача про стягування з відповідача на її користь аліментів на утримання повнолітньої дитини [PERSON], яка продовжує навчання, суд, враховуючи вимоги статей 199,200 СК України, а також те, що відповідачем надано належні докази відсутності можливості утримувати повнолітню доньку, приходить до висновку, що в задоволенні заявленої вимоги про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки [PERSON], яка продовжує навчання, слід відмовити. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Тому з відповідача слід стягнути в дохід держави судові витрати в розмірі, пропорційному розміру задоволених позовних вимог. На підставі ст.ст. 182, 192 Сімейного кодексу України,

Outcome: partial