Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-08 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до Дідичівської сільської ради Ківерцівського району Волинської області про визнання права власності на спадкове майно. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 27.04.2012 року помер [PERSON], після смерті якого залишилася спадщина, а саме: житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами в с. Залісоче по вул. Мічуріна, 6, Ківерцівського району Волинської області. Згідно заповітного розпорядження від 12.03.2012 року, [PERSON] заповів все належне йому на день смерті майно [PERSON] У даний час вона звернулася до нотаріальної контори для документального оформлення свого права на спадщину за заповітом, однак нотаріусом було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на нерухоме майно на імя спадкодавця. Просить суд визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами в с. Залісоче по вул. Мічуріна, 6, Ківерцівського району Волинської області, як на спадкове майно, що залишилося по смерті [PERSON], який помер 27.04.2012 року. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, подала до суду заяву, згідно якої позовні вимоги вона підтримує та просить розгляд справи проводити у її відсутності /а.с. 17/. Представник відповідача від Дідичівської сільської ради Ківерцівського району Волинської області в судове засідання не зявився, подав до суду заяву про визнання заявленого позову та проведення розгляду справи у їх відсутності /а.с. 18-19/. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У зв'язку з чим, на підставі ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про смерть серії І-ЕГ № 123665 актовий запис № 14, виданого 01.05.2012 року Дідичівською сільською радою Ківерцівського району Волинської області, [PERSON] помер 27.04.2012 року /а.с. 5/. Відповідно до витягу з погосподарської книги №10 за 2012 рік та довідки для оформлення спадщини №1252 від 04.08.2016 року виданих Дідичівською сільською радою Ківерцівського району Волинської області житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами в с. Залісоче по вул. Мічуріна, 6, Ківерцівського району Волинської області належить [PERSON] /а.с. 6-7/. Згідно заповіту від 12.03.2012 року, посвідченого секретарем Дідичівської сільської ради Ківерцівського району Волинської області [PERSON] заповів все належне йому на день смерті майно [PERSON] /а.с. 9/. В силу ст. 1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 1269, ч. 1 ст. 1270 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, протягом шестимісячного строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Як вбачається з повідомлення Ківерцівської Державної нотаріальної контори № 2111/01-16 від 07.12.2016 року та інформаційної довідки зі Спадкового реєстру № 46070593 від 07.12.2016 року, після смерті [PERSON] була заведена спадкова справа № 459/2016 рік. Із заявою про прийняття спадщини за заповітом 17.10.2016 року звернулася [PERSON] Інші спадкоємці із заявами про прийняття спадщини не зверталися та свідоцтво про право на спадщину не видавалося /а.с. 20-21/. Разом з тим, постановою Ківерцівської державної нотаріальної контори № 1999/02-31 від 25.11.2016 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, після смерті [PERSON], у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно на імя спадкодавця /а.с. 10/. Відповідно до ст. 328 ЦК України, особи вправі набути право власності на підставах, що не заборонені законом і згідно зі ст. 392 ЦК України, можуть звертатись до суду з позовом про визнання права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності. Таким чином, оцінивши зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов слід задовольнити та визнати за [PERSON] право власності на житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами в с. Залісоче по вул. Мічуріна, 6, Ківерцівського району Волинської області, в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], який помер 27.04.2012 року.

Outcome: approved