Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-22 00:00:00

[PERSON] звернулася до Придніпровського районного суду м. Черкаси з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову вказує, що 19.09.2014 року між нею та відповідачем [PERSON] був укладений шлюб, який зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Черкаси реєстраційної служби Черкаського міського управління юстиції, актовий запис № 1557. Від шлюбу мають дочку - [PERSON], [INFO], яка проживає разом з нею. Вказує, що їх подружнє життя не склалося через різні погляди на сімейне життя. На даний час проживають окремо, спільне господарство не ведеться. Подальше спільне проживання та збереження сім'ї не можливе. А тому, просить шлюб розірвати. Ухвалою суду від 05.11.2018 року відкрито провадження по справі та призначено її до судового розгляду за правилами загального позовного провадження. В судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилася, подавши до суду заяву від 23.11.2018 року про розгляд справи без її участі, в якій одночасно вказує, що позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. В судове засідання відповідач [PERSON] не з'явився, подавши до суду заяву від 23.11.2018 року про розгляд справи без його участі, в якій одночасно вказує, що позовні вимоги визнає та не заперечував проти розірвання шлюбу та винесення рішення в підготовчому судовому засіданні. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позову. Статтею 24 СК України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За приписами ч. 3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Згідно ст. 110 СК, один з подружжя має право пред'явити до суду позов про розірвання шлюбу. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в своїй постанові № 11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Частиною 4 ст. 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. В судовому засіданні встановлено, що 19.11.2014 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений шлюб, про що в Книзі реєстрації шлюбів Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Черкаси реєстраційної служби Черкаського міського управління юстиції зроблено відповідний актовий запис № 1557. Від шлюбу сторони мають дочку - [PERSON], [INFO], домовленість про місце проживання якої разом з позивачкою між сторонами досягнута. На даний час подружні відносини між сторонами не підтримуються, шлюб носить формальний характер. Спільне господарство не ведеться. Враховуючи, що відповідач [PERSON] позовні вимоги позивачки [PERSON] про розірвання шлюбу визнав та не заперечував проти задоволення позову, про що подав відповідну заяву, суд приходить до висновку про задоволення позову [PERSON], оскільки, таке рішення відповідатиме інтересам сторін.

Outcome: approved