Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-03 00:00:00

[PERSON] звернулася до Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] про захист честі, гідності, ділової репутації. В обґрунтування позову посилається на те, що вона працює державним кадастровим реєстратором відділу у Верхньодніпровському районі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області з 2013 року. 20 грудня 2016 року на адресу Держгеокадастру звернулася особа з проханням перевірити державних кадастрових реєстраторів, а саме [PERSON] та [PERSON] на кваліфікаційній комісії і вона заявила, що в неї є відеозапис розмови з реєстратором, в якому реєстратор стверджує, що він не компетентний та в робочий час виганяє людей з кабінету. Як потім зясувалося з цим зверненням звернулася [PERSON], яка до вересня 2016 року працювала в ТОВ «Верхньодніпровське землевпорядне підприємство» та перебуває у відпустці по догляду за дитиною. Її чоловік, [PERSON], працює в ТОВ «Актив-ІІ». Позивач вважає таку заяву відповідача тиском на неї з боку ТОВ «Актив-ІІ», як на кадастрового реєстратора з метою реєстрації земельних ділянок на підставі документів, які розроблені вказаним підприємством та виготовлені з грубими помилками. Вказані дії з боку відповідача, на думку позивача, порушують її особисті немайнові права, а саме на повагу до гідності та честі та недоторканість ділової репутації, оскільки їй довелося спростовувати поширену інформацію, надавати пояснення. На підставі вищевикладеного [PERSON] просила суд визнати недостовірними, такими, що не відповідають дійсності, порушують права, свободи, ганьблять честь, гідність, ділову репутацію позивача, відомості, поширені [PERSON] та зобовязати її спростувати їх тим шляхом, яким вони були поширені. В судовому засіданні позивач позов підтримала, просила суд задовольнити позовні вимоги. Суду пояснила, що взагалі конфліктна ситуація склалася між двома землевпорядними організаціями, оскільки чоловік відповідача працював в ТОВ «Верхньодніпровське землевпорядне підприємство» та одночасно виконував роботи для ТОВ «Актив-ІІ» у звязку з чим в подальшому його звільнили. Документи, розроблені ТОВ «Актив-ІІ» містили помилки, тому вона, як державний кадастровий реєстратор відмовляла у державній реєстрації на підставі цих документів. У звязку з чим на неї почався тиск та почали надходити скарги. Після надходження звернення відповідача вона змушена була надавати пояснення своєму керівництву. Також позивач вважає, що відповідач навмисно подала таку заяву перед тим, як проводилась реорганізація управління з тією метою, щоб її не прийняли на посаду. До неї дійсно зверталася [PERSON], якій було відмовлено у державній реєстрації, проте вона не казала їй, що вона не компетентна, а зазначала, що дані їй надають фахівці-геодезисти. Після виправлень у документи, 10 листопада 2016 року земельна ділянка [PERSON] була зареєстрована, а відповідач звернулася із заявою вже 20 грудня 2016 року. Тому підстав стверджувати, що відповідач діяла в інтересах [PERSON], поширюючи неправдиву інформацію, не має. В той же час позивач не наполягала на спростуванні поширеної інформації, оскільки відповідач зверталася на гарячу лінію, а тому спростовувати її в той самий спосіб, якою вона була поширена, на її думку, недоцільно. Відповідач в судовому засіданні позов не визнала, проти задоволення позовних вимог заперечувала. Суду пояснила, що вона дійсно зверталася на гарячу лінію із заявою про проведення перевірки державного реєстратора [PERSON], оскільки в неї був запис розмови, на якому [PERSON] стверджувала, що вона некомпетентна. Вона вирішила звернутися з такою заявою, оскільки позивач безпідставно відмовляла у державній реєстрації. Вона особисто не була присутня під час розмови, під час якої було зроблено звукозапис, проте там були присутні [PERSON] та її чоловік, який працює в ТОВ «Актив-ІІ». Вирішила звернутися в інтересах [PERSON], якій було безпідставно відмовлено у державній реєстрації. [PERSON] також скаржилася та потім її земельну ділянку дійсно зареєстрували. Відповідач вважає, що вона не поширювала ніякої негативної інформації про позивача, а лише повідомила про те, що в неї є звукозапис розмови позивача, тому підстав для задоволення позову не має. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків. Судом встановлено такі обставини та відповідні їм правовідносини. [PERSON] працює державним кадастровим реєстратором управління Держгеокадастру у Верхньодніпровському районі. 20 грудня 2016 року на «гарячу лінію» Держгеокадастру надійшло звернення від [PERSON] з проханням перевірки кадастрових реєстраторів, в тому числі [PERSON] на кваліфікаційній комісії, зазначивши, що в неї є відеозапис розмови з реєстратором, в якому реєстратор стверджує, що він є некомпетентним, а також в робочий час виганяє людей з кабінету, бо на неї чекає таксі (а.с.5). Поширену інформацію [PERSON] суд вважає такою, що не відповідає дійсності та принижує ділову репутацію [PERSON] з огляду на таке. Згідно зі ст. 270 ЦК України право на повагу до гідності та честі, недоторканість ділової репутації є особистими немайновими правами кожної фізичної особи. Частиною 1 ст. 275 ЦК України передбачено, що фізична особа має право на захист свого особистого немайнового права від протиправних посягань інших осіб. Конституцією України кожному гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань (стаття 34). Разом з тим відповідно до ст. 68 Конституції України кожен зобовязаний неухильно додержуватися Конституції та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Праву на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань відповідає обовязок не поширювати про особу недостовірну інформацію та таку, що ганьбить її гідність, честь чи ділову репутацію. В судовому засіданні було встановлено, що звернення [PERSON] було доведено до відома більше ніж однієї особи шляхом звернення на телефон гарячої лінії Держгеокадатстру, тобто була нею поширена. Поширена інформація безпосередньо стосується позивача [PERSON] та вона не відповідає дійсності. Згідно з п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» № 1 від 27 лютого 2009 року недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені). З аудиозапису, який було надано відповідачем та досліджено безпосередньо в судовому засіданні, встановлено, що позивач не стверджувала про свою некомпетентність, а лише зазначала, що відомості нею отримано від фахівців-геодезистів. При цьому суд звертає увагу на те, що відповідач не була безпосереднім свідком подій, які були зафіксовані, тому нею було поширено перекручені відомості, які суд оцінює як недостовірну інформацію. При цьому суд доходить до висновку, що поширення недостовірної інформації [PERSON] щодо [PERSON] завдало шкоди особистим правам позивача, а саме на недоторканість ділової репутації. Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» № 1 від 27 лютого 2009 року під діловою репутацією особи розуміється оцінка її підприємницької, громадської, професійної чи іншої діяльності, яку здійснює така особа як учасник суспільних відносин. В судовому засіданні було встановлено, що після звернення відповідача позивач була змушена надавати пояснення керівництву щодо поширеної інформації, спростовувати її, що підтверджується пояснювальною запискою від 27 грудня 2016 року (а.с.8-9), що могло негативно вплинути на подальшу роботу позивача як кадастрового реєстратора. При цьому, надаючи оцінку наявності складу юридичного правопорушення в діях [PERSON], суд звертає увагу, в першу чергу, на мотиви поширення відповідачем таких відомостей. В судовому засіданні вставлено, що розмова, яка зафіксована на аудизапису відбувала між [PERSON] та [PERSON], якій було відмовлено у державній реєстрації земельної ділянки. 29 вересня 2016 року [PERSON], скориставшись своїм конституційним правом на звернення, звернулася до начальника управління Держгеокадастру у Верхньодніпровському районі Дніпропетровської області та 30 вересня 2016 року отримала відповідь про причини відмови державного реєстратора (а.с.28). Як повідомила позивач, після усунення помилок в документації із землеустрою, 10 листопада 2016 року відомості до Державного земельного кадастру за заявою [PERSON] було внесено. Разом з тим, [PERSON], не маючи жодного відношення до ситуації, яка склалася з документами [PERSON], вже після внесення відомостей до Державного земельного кадастру, в грудні 2016 року звернулася із заявою про необхідність проведення перевірки державних реєстраторів, в тому числі позивача, що викликає в суду обєктивні сумніви в тому, що відповідач мала на меті виконати свій громадський обовязок або захистити свої права, свободи чи законні інтереси, а свідчить про те, що вона мала намір поширити завідомо неправдиві відомості щодо позивача. Тим більше, суд звертає увагу на те, що позивач відмовила у внесені відомостей до Державного земельного кадастру [PERSON] у звязку з помилками в документації із землеустрою, яка була розроблена ТОВ «Актив-ІІ», де, як пояснила сама відповідач, працює її чоловік, що в свою чергу може свідчити про особисту зацікавленість відповідача у поширенні негативної інформації про позивача. Також слід звернути увагу, що Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, розглянувши звернення [PERSON] зазначило, що [PERSON] відповідає кваліфікаційним вимогам чинного законодавства, за час роботи не мала скарг, до дисциплінарної відповідальності не притягувалась (а.с.29). На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість вимог позивача в частині визнання такою, що не відповідає дійсності та принижує її ділову репутацію інформація, поширена [PERSON] 20 грудня 2016 року через гарячу лінію Держгеокадастру. В той же час, на думку суду, поширена відповідачем інформація не містить відомостей, які принижують честь та гідність позивача. Також суд вважає такими, що не підлягають задоволенню вимоги позивача про зобовязання відповідача спростувати поширену інформацію, враховуючи спосіб її поширення телефоном через «гарячу лінію» Держгеокадастру. На підставі вищевикладеного суд приходить до висновку, що позов [PERSON] підлягає частковому задоволенню. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у відповідності до ст. 88 ЦПК України, приймаючи до уваги, що позивачем було понесено судові витрати в сумі 640 грн. (а.с.1), суд приходить до висновку, що понесені позивачем судові витрати підлягають відшкодуванню відповідачем. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial