Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-11 00:00:00

[PERSON] звернулася до Рівненського міського суду з позовом до публічного акціонерного товариства «[PERSON] Аваль» (далі ПАТ «[PERSON] Аваль») про визнання удаваним правочину про розірвання кредитного договору шляхом прощення кредитної заборгованості та визнання припиненими зобовязань за кредитним договором, в якому просить суд: визнати неправомірними дії ПАТ «[PERSON] Аваль» щодо прощення (анулювання) та списання кредитної заборгованості за кредитним договором № 014/53-05/52833 від 06 вересня 2006 року в сумі 551271,46 гривень по офіційному курсу НБУ на день погашення; визнати удаваним укладений 27 листопада 2014 року договір про часткове прощення боргу за кредитним договором № 014/53-05/52833 від 06 вересня 2006 року; визнати припиненими кредитні зобов'язання за Кредитним договором № 014/53-05/52833 від 06 вересня 2006 року, у звязку з переданням позичальником відступного на суму 524057,17 гривень по офіційному курсу НБУ на день погашення. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 06 вересня 2006 року між нею та Акціонерним поштово-пенсійним банком «Аваль» в особі Рівненського обласного філіалу АППБ «Аваль», правонаступником якого є ПАТ «[PERSON] Аваль», був укладений кредитний договір № 014/53-05/52833 про надання споживчого кредиту в розмірі 55000 доларів США терміном на 204 місяців з 06 вересня 2006 року по 05 вересня 2023 року зі сплатою за користування кредитом 12% річних. До травня 2009 року вона належним чином виконувала свої зобов'язання по кредитному договору та сплачувала кредитні кошти з нарахованими процентами. Однак, через стрімкий ріст обмінного курсу долара США наприкінці 2008 року, її фінансові можливості не дозволяли належним чином виконувати зобовязання за кредитним договором, у звязку з чим між нею та відповідачем виник цивільно-правовий спір щодо умов та порядку повернення кредитної заборгованості. За наявності спору щодо умов погашення кредитної заборгованості ПАТ «[PERSON] Аваль» було розглянуто питання щодо можливості припинення кредитного зобовязання шляхом сплати нею узгодженої суми в розмірі 524057,17 гривень по офіційному курсу НБУ на день погашення. Узгоджена сума нею була сплачена кількома платежами 27 листопада 2014 року. До моменту перерахування нею зазначених грошових коштів письмового оформлення домовленості про анулювання боргу чи про припинення кредитного договору шляхом відступного не було. Уже після виконання нею умов домовленості щодо сплати грошових коштів в розмірі 524057,17 гривень, банк поставив її перед фактом, що необхідно укласти відповідний договір про часткове прощення боргу, і тільки після підписання нею цього договору, здійснив часткове прощення її боргу за кредитним договором в розмірі 551271,46 грн по офіційному курсу НБУ на дату погашення, та поставив її перед фактом, що необхідно укласти відповідний договір. Оскільки після укладення 27 листопада 2014 року договору про часткове прощення боргу за кредитним договором № 014/53-05/52833 від 06 вересня 2006 року, дія згаданого кредитного договору була припинена, вважає, що фактично між нею та відповідачем був укладений договір про припинення зобовязання переданням відступного. Від представника ПАТ «[PERSON] Аваль» [PERSON] до суду надійшло письмове клопотання про розгляд справи без участі представника ПАТ «[PERSON] Аваль». В клопотанні представник відповідача також зазначила, що відповідач проти позову заперечує. Письмових пояснень щодо спірних правовідносин чи мотивованих заперечень щодо позовних вимог від відповідача до суду не надійшло. Дослідивши письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та доведеними, а тому позов підлягає задоволенню повністю. Судом встановлено, що 06 вересня 2006 року між Акціонерним поштово-пенсійним банком «Аваль» в особі Рівненського обласного філіалу АППБ «Аваль», правонаступником якого є ПАТ «[PERSON] Аваль», та позивачем [PERSON] був укладений кредитний договір № 014/53-05/52833, відповідно до якого позивач отримала споживчий кредит у розмірі 55000 доларів США терміном на 204 місяців з 06 вересня 2006 року по 05 вересня 2023 року зі сплатою за користування кредитом 12% річних. З метою забезпечення виконання грошових зобов'язань за вказаним кредитним договором був укладений договір іпотеки № 014/53-05/52833-і від 06 вересня 2006 року, за яким в іпотеку передано незавершене будівництво житлового будинку, що знаходився за адресою: Рівненська область, село Великий Житин, вулиця Шевченка,22а, ринковою вартістю 277750 гривень. Позивач з моменту укладення кредитного договору і до травня 2009 року належним чином виконувала свої зобов'язання по кредитному договору та сплачувала кредитні кошти з нарахованими процентами. В подальшому, у звязку з неналежним виконання позивачем умов кредитного договору, між сторонами виник цивільно-правовий спір і відповідач звернувся з позовом до Рівненського районного суду Рівненської області до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості (справа № 570/4837/14-ц). За наявності спору щодо умов погашення кредитної заборгованості ПАТ «[PERSON] Аваль» було розглянуто питання щодо можливості припинення кредитного зобовязання шляхом сплати позивачм узгодженої суми в розмірі 524057,17 гривень по офіційному курсу НБУ на день погашення. Як слідує з наданих позивачем квитанцій, узгоджена сторонами сума (524057,17 гривень) позивачем [PERSON] була сплачена кількома платежами 27 листопада 2014 року, в тому числі з призначенням платежів: 373103,25 гривень на погашення заборгованості за кредитом, 32349,00 гривень погашення простроченого тіла кредиту, 111442,70 гривень та 7162,21 гривень погашення заборгованості за відсотками. До моменту перерахування позивачем зазначених грошових коштів письмового оформлення домовленості про анулювання боргу чи про припинення кредитного договору шляхом відступного не було. Уже після виконання позивачем умов домовленості щодо сплати грошових коштів в розмірі 524057,17 гривень, відповідач поставив позивача перед фактом, що необхідно укласти відповідний договір про часткове прощення боргу, і тільки після підписання позивачем цього договору, здійснив часткове прощення її боргу за кредитним договором в розмірі 551271,46 гривень по офіційному курсу НБУ на дату погашення. Як слідує з укладеного сторонами 27 листопада 2014 року договору про часткове прощення боргу за кредитним договором № 014/53-05/52833 від 06 вересня 2006 року (далі договір), сторони визнали та підтвердили, що розмір непогашеної позивачем заборгованості за кредитним договором станом на день укладення цього договору складає еквівалент 619251,11 гривень по офіційному курсу НБУ на дату укладення цього договору, в тому числі: основна сума боргу (неповернутий кредит) 297289,70 гривень, нараховані за користування кредитом проценти 2772,41 гривень та розрахована пеня за порушення строків повернення заборгованості за кредитним договором 319189,00 гривень (пункт 1 договору). Згідно пункту 2 договору, у звязку з погашенням позивачем до підписання цього договору частини заборгованості за кредитним договорои в розмірі, що складає еквівалент 524057,17 гривень по офіційному курсу НБУ на дату погашення, сторони домовились, що з дати укладення цього договору відповідач (кредитор) здійснює часткове анулювання (прощення) боргу позивача (позичальника) в розмірі, що складає еквівалент 551271,46 гривень по офіційному курсу НБУ на дату погашення, в тому числі: основна сума боргу (неповернутий кредит) 232082,46 гривень, нараховані за користування кредитом проценти 0,00 гривень та розрахована пеня за порушення строків повернення заборгованості за кредитним договором 319189,00 гривень. Крім того, згідно пункту 3 договору, сторони підтвердили, що після часткового анулювання (прощення) кредитного боргу позивача у сумі, зазначеній у пункті 2 договору, розмір зобовязань позивача за кредитним договором станом на момент укладення цього договору складає еквівалент 67979,65 гривень по офіційному курсу НБУ на дату погашення, у тому числі: основна сума боргу (неповернутий кредит) 65207,24 гривень, нараховані за користування кредитом проценти 2772,41 гривень та розрахована пеня за порушення строків повернення заборгованості за кредитним договором 0,00 гривень. Як слідує з ухвали Рівненського районного суду Рівненської області від 28 листопада 2014 року (справа № 570/4837/14-ц) на наступний день після укладення договору про часткове прощення боргу позов ПАТ «[PERSON] Аваль» до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості був залишений без розгляду за заявою представника ПАТ «[PERSON] Аваль». В обґрунтування позовних вимог [PERSON] посилається на те, що заборгованість за спірним кредитним договором не була безнадійною. Дія спірного кредитного договору була припинена, а головною умовою припинення дії кредитного договору була сплата нею певної суми у певні строки. Щодо погашення процентів та пені, сторони з цього приводу не домовлялися, оскільки вся неустойка мала бути списана відповідачем після одержання відступних та припинення кредитних зобов'язань. Договір про часткове прощення боргу за кредитним договором, про ознайомлення з його умовами і наслідками позивач підписала вже після того, як виконала умови домовленості про припинення кредитного договору і про сплату обумовленої суми в обумовлені строки. Для сплати обумовленої суми позивач продала нерухоме майно, яке було в іпотеці. З незрозумілих міркувань після виконання нею умов домовленостей щодо перерахування на рахунок банку грошових коштів відповідач надав їй для підписання договір про часткове прощення боргу в порядку пп.164.2.17 «д», п.164.2\~ст.164 Податкового кодексу України. В зазначених нормах мова йдеться про оподаткування анульованого (прощенного) боргу. Крім того, в пропозиції, відповідача мова йшла про списання боргу після виконання нею грошових зобов'язань. Заперечень щодо наведених позивачем обставин відповідач суду не надав. Суд вважає необхідним звернути увагу на те, що Національний банк України постановою Правління Національного банку України від 01 червня 2011 року № 172, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 17 червня 2011 року за № 722/19460, затвердив Порядок списання (відшкодування) банками України анульованої (прощеної) заборгованості за рахунок страхового резерву та встановив Методику визначення безнадійною заборгованості за активними банківськими операціями. Згідно з положеннями згаданої Методики визначена відповідачем сума боргу за кредитним договором не може бути списаною (прощеною) боржнику за рахунок страхового резерву банку в разі наявності діючої банківської іпотеки та невирішеного судового спору щодо стягнення заборгованості з позичальника. Згідно з пунктом 4 Порядку списання (відшкодування) банками України анульованої (прощеної) заборгованості за рахунок страхового резерву, банк має право відшкодувати (списати) за рахунок резерву заборгованість, яка відповідає хоча б одній ознаці\~\~безнадійної заборгованості, визначеній\~Податковим Кодексом України. При цьому НБУ зазначає, що відповідно до вимог пункту 7 Порядку списання безнадійної заборгованості не є підставою для припинення вимог банків до позичальників/контрагентів. Банки зобов'язані вживати заходів щодо відшкодування списаної заборгованості, у тому числі шляхом проведення претензійно-позовної роботи. В той же час, якщо кредитор за самостійним рішенням за рахунок страхового резерву анулює борг фізичній особі, то така операція визнається як отримання доходу платника податку у вигляді додаткового блага й обкладається податком за ставками, визначеними п.167.1\~ст.167 Податкового кодексу України, окрім випадків ведення кредитором претензійно-позовної роботи та стягненню заборгованості за кредитними договорами у судовому порядку. Необхідно зазначити, що на момент списання відповідачем суми боргу в Рівненському районному суді Рівненської області існував невирішений судовий спір між сторонами з приводу погашення заборгованості за кредитним договором. Таким чином, враховуючи наведене, суд прийшов до висновку, що банк не мав правових підстав для анулювання і списання за рахунок страхового резерву боргу за кредитним договором, оскільки цей борг не відповідав жодній з ознак безнадійності, у зв'язку з чим у позивача не можуть виникати, зокрема, податкові зобов'язання з податку з доходів фізичних осіб, який підлягає сплаті до бюджету. Крім того, правовий зміст вчинених сторонами дій - сплата позивачем певної суми в обумовлені строки і припинення відповідачем дії кредитного договору не відповідають ознакам правочину анулювання (прощення) боргу. Відповідно до\~статті 605 ЦК України, прощення є безумовним одностороннім правочином. Як встановлено судом, анулювання боргу відбулося лише за умови виконання позивачем платіжних зобов'язань, отже фактичні дії, вчинені сторонами на виконання домовленості мали двосторонній умовний (оплатний) характер, що притаманні для правочину, передбаченого\~статтею 600 ЦК\~України, а саме, припинення зобов'язань за згодою сторін внаслідок передання відступного (грошей, майна тощо). Фактично між сторонами було досягнуто згоди щодо всіх істотних умов договору про припинення кредитних зобов'язань передачею відступного. Отже, під правочином щодо прощення (анулювання) боргу в дійсності приховувався зміст правочину щодо припинення кредитних зобов'язань шляхом передачі відступного відповідачу в грошовій формі одноразовим платежем. Відповідно до частини першої статті 235 ЦК України\~удаваним є правочин, який вчинено сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили. Згідно з частиною першою статті 598 ЦК України\~зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Цивільний кодекс України\~передбачає окремі способи, за допомогою яких сторони за згодою між собою можуть змінити або розірвати договір, зокрема, наданням замість виконання відступного (статті 600 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 600 ЦК України\~зобов'язання припиняється за згодою сторін внаслідок передання боржником кредиторові відступного (грошей, іншого майна тощо). Розмір, строки й порядок передання відступного встановлюються сторонами. Виходячи зі змісту встановлених судом спірних правовідносин, враховуючи, що дія укладеного між сторонами кредитного договору була припинена та приймаючи до уваги вимоги\~статті 600 ЦК України, суд прийшов до висновку, що з переданням позивачем відступного припинилися всі зобов'язання по кредитному договору, включаючи і зобов'язання позивача по сплаті нарахованих відсотків, неустойки та пені. При ухваленні рішення суд звертає увагу і на арифметичні розбіжності договору про часткове прощення боргу за кредитним договором № 014/53-05/52833 від 06 вересня 2006 року. Так, зі змісту договору слідує, що при наявній заборгованості за кредитним договором у розмірі 619251,11 гривень та сплаті позивачем 524057,17 гривень, залишок заборгованості повинен був становити 95193,94 гривні (619251,11 -524057,17), а тому зазначене у договорі часткове анулювання (прощення) боргу у розмірі 551271,46 гривень з арифметичної точки зору є некоректним.

Outcome: approved