Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-03 00:00:00

[PERSON] звернулася до Рівненського міського суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання. Свої вимоги обґрунтовує тим, що вона перебувала в шлюбі із відповідачем, шлюб було розірвано. Від шлюбу є спільна донька - [PERSON], [INFO]. Оскільки, відповідач в добровільному порядку не утримував спільну доньку, то рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 04 травня 1999 року було стягнуто з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON] в розмірі ? частин всіх видів заробітку до досягнення дитиною повноліття. [INFO] донька досягнула повноліття. На сьогодні дитина навчається в Рівненському державному аграрному коледжі (І-ІІ рівень акредитації) на державній формі навчання денного відділення за спеціальністю «Землевпорядкування» з 01 вересня 2014 року. Строк закінчення навчального закладу 30 червня 2018 року. Дитина потребує матеріальної допомоги, так як навчання тягне за собою чималі витрати. Самостійно донька та вона не можуть забезпечити належні умови навчання. Відповідач має можливість надавати матеріальну підтримку доньці, тому що інших осіб він на утриманні немає. Отримує стабільний та систематичний дохід. Має добрий стан здоров'я. Вважає, що на сьогодні є всі підстави для стягнення із відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітньої доньки, у зв'язку із денною формою навчання, в розмірі ? частини всіх видів його заробітку. Просила стягнути із [PERSON], [INFO], уродженця та жителя м. Рівне, аліменти на її користь на утримання повнолітньої доньки [PERSON], [INFO] в розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи із [INFO] на період денної форми навчання, але не довше, як досягнення донькою 23-х років. В судовому засіданні позивачка підтримала позов в межах доводів позовної заяви. Просила позов задовольнити повністю. Відповідач в судовому засіданні підтримав заперечення в межах їх доводів та будучи допитаним в якості свідка, суду показав, що в позові про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки [PERSON], яка продовжує навчання, слід відмовити, оскільки Позивачкою не надано достатніх, належних та допустимих доказів, які б в сукупності свідчили про наявність правових підстав для задоволення позову, виходячи з наступних підстав. Так, на даний час він є пенсіонером, отримує пенсію за вислугу років, яка складає 1130 грн. , Інших доходів Відповідач не отримує, ніде не працює (копія трудової книжки [PERSON] додається). На даний час він проживає однією сім'єю з [PERSON] та її донькою [PERSON], [INFO], яка також знаходиться на його утриманні. Крім того, у нього непрацездатні батьки - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Остання є інвалідом II групи, хворіє бронхіальною астмою, що потребує значних фінансових витрат, у зв'язку з чим Відповідач, за можливості, матеріально допомагає батькам, оскільки їхня пенсія є невеликою та не забезпечує гідного рівня життя для людей такого віку. За таких умов вбачається, що у нього відсутня можливість надавати своїй повнолітній доньці, яка продовжує навчання, матеріальну допомогу. Просив відмовити в задоволенні позову [PERSON] до нього про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання. Заслухавши пояснення позивачки, відповідача, свідків, дослідивши письмові матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позовна заява підлягає до задоволення частково. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження батьками повнолітньої [PERSON], [INFO] є [PERSON] та [PERSON] згідно актового запису № 1271, зареєстрованого відділом ЗАГС м. Рівне . З свідоцтва про розірвання шлюбу вбачається, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, про що в книзі реєстрації актів про розірвання шлюбу 15.03.2001р. зроблено актовий запис № 191, зареєстрований міськвідділом РАГС м.Рівне. З довідки, виданої 05 лютого 2016 року за № 143 Рівненським державним аграрним коледжем, [PERSON] навчається в Рівненському ДАК на державній формі навчання на 2-му курсі денного відділення зі спеціальності «Землевпорядкування» з 01.09.2014р. по 30.06.2018 р. Крім того, судом встановлено, що [PERSON] перебуває на обліку в Головному управлінні ПФУ в Рівненській області і отримує пенсію за вислугою років в сумі 1130 грн. З оглянутої трудової книжки на ім'я [PERSON] вбачається, що з 2008р. він не працює. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] підтвердила, що протягом останніх 10 років проживає в цивільному шлюбі з [PERSON] Має від першого шлюбу доньку, яка є струденткою коледжу і на утримання якої стягнуті аліменти з її батька. Показала, що відповідач за станом здоров'я не може фізично працювати. Допитана в судовому засіданні [PERSON] яка є матір'ю відповідача [PERSON], суду показала, що вона є пенсіонером, інвалідом ІІ групи, син їй допомагає, проживає в громадянському шлюбі де утримує доньку дружини від першого шлюбу. З оглянутих судом довідок вбачається, що [PERSON] знаходиться на обліку в Рівненському об'єднаному ПФУ, пенсія становить 1964,50 грн., згідно довідки № 5964/02 від 30.09.2016р., та [PERSON] , як пенсіонер за віком, отримує пенсію в сумі 1287,69 грн. , згідно довідки № 5965/02 від 30.09.2016р. З оглянутої судом довідки, виданої Рівненським ДАК № 587 від 28.08.2016р. вбачається, що [PERSON] отримує стипендію середній розмір якої становить 584,17 грн. в місяць. Також судом встановлено, що [PERSON] заборгованості по аліментах не допускав, сплачував аліменти на утримання дитини, середній розмір яких на місяць становив 540,12 грн. Аліменти сплачувалися в період навчання в технікумі, в той же час [PERSON] була студенткою та отримувала стипендію. Відповідно до ст. 198 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Відповідно до ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка чи син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надати матеріальну допомогу. Відповідно до ч. 1 ст. 200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 166 Сімейного кодексу України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Враховуючи те, що обов'язок по утриманню повнолітніх дітей лежить на обох з батьків, то суд прийшов до висновку, що кожний з батьків зобов'язаний нести матеріальні витрати в період навчання дитини. При визначенні розміру аліментів, які підлягають до стягнення, суд враховує, що відповідач пенсіонер за вислугою років, має дохід у виді пенсії в розмірі 1130 грн.. Доказів того, що він за станом здоров'я не може працювати відповідачем не надано, а судом не встановлено. Пенсія батьків значно перевищує дохід відповідача, доказів того, що [PERSON] перебуває на утриманні відповідача не здобуто, навпаки встановлено, що батько дівчинки сплачує аліменти на її утримання. Таким чином, судом не встановлено, що лише на його утриманні перебувають інші особи. Встановлено, що дитина навчаться на денній формі навчання, а тому суд вважає, що обмежена в тому, щоб працевлаштуватися . Крім того, повинна мати кошти на кишенькові витрати , поїздки по місту, харчування, придбання підручників, канцелярських приладь для навчання. Таким чином, враховуючи достовірно встановлені судом докази, та виходячи із засади розумності, виваженості і справедливості, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення частково та стягнення з відповідача на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO] на період навчання, в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку ( доходу), що становить близько 180,00 грн. і зазначену суму відповідач може сплачувати, щомісячно, починаючи з 13.07.2016 року до 30.06.2018 року, тобто на період навчання в Рівненському ДАК. Вимога в частині стягнення аліментів на період до 23 років до задоволення не підлягає, оскільки таке право у неї виникне в разі продовження навчання. Відповідно до ст. 88 ЦПК судові витрати підлягають до стягнення з відповідача. На підставі вищевикладеного, ст.ст. 182,199,200 СК України,

Outcome: partial