Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-14 00:00:00

[PERSON] звернулася до Вінницького районного суду Вінницької області з позовом до Ксаверівської сільської ради Вінницького району Вінницької області про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за заповітом, посилаючись на наступне. [INFO] померла її бабуся [PERSON] в с. Лисогора, Вінницького району Вінницької області, після смерті якої залишилось спадкове майно, яке складається з житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за [ADDRESS]. 11 березня 1978 року [PERSON] склала заповіт, яким все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті заповідала їй - своїй внучці. Спадщину після смерті [PERSON] вона прийняла, так як у встановлений законом строк звернулася з заявою про прийняття спадщини до Вінницької районної державної нотаріальної контори. Осіб, які мали право на обов'язкову частку в спадковому майні не має. Однак, отримати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину за заповітом на житловий будинок вона не має можливості, оскільки за життя [PERSON] не отримала правовстановлюючий документ на даний будинок. Позивач просить визнати за нею право власності в порядку спадкування за заповітом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований в [ADDRESS] та складається з: житлового будинку «А», сараю, літньої кухні, гаражу «Б», погребу з шиєю «п/Б», сараю «В», сараю «Г», погребу з шиєю «п/Г», хвіртки №1, воріт №2, огорожі №3, огорожі №4, огорожі №5, огорожі №6, криниці №7. В судове засідання позивач [PERSON] та її представник [PERSON] не з'явилися, однак представник позивача [PERSON] подала через канцелярію суду заяву в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Справу просить розглянути у її відсутність. Представник відповідача Ксаверівської сільської ради Вінницького району Вінницької області в судове засідання не з'явився, однак через канцелярію суду подав заяву, в якій просить справу розглянути без участі представника сільської ради, щодо вирішення справи покладається на розсуд суду. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, врахувавши думку сторін, викладену у письмових заявах, оглянувши матеріали спадкової справи №149/1984, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] в с. Лисогора, Вінницького району Вінницької області, про що в Книзі реєстрації актів про смерть 09.01.1984 року зроблено відповідний актовий запис за №1, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 09.01.1984 року, виданого Ксаверівською сільською радою Вінницького району Вінницької області (а.с. 6). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на житловий будинок, який розташований в [ADDRESS] та як вбачається з довідки, виданої виконкомом Ксаверівської сільської ради Вінницького району Вінницької області від 09.09.2013 року за №432 належав [PERSON] Заборони на який немає. (а.с.12). Спадкодавець [PERSON] 11.03.1978 року склала заповіт, яким все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті і на що вона за законом матиме право заповідала внучці [PERSON] (а.с.16). Даний заповіт посвідчено секретарем Ксаверівської сільської ради Вінницького району Вінницької області. Відповідно до технічного паспорту на житловий будинок [ADDRESS], виданого КП «ВООБТІ» від 06.02.2013 року, складається з житлового будинку «А», сараю, літньої кухні, гаражу «Б», погребу з шиєю «п/Б», сараю «В», сараю «Г», погребу з шиєю «п/Г», хвіртки №1, воріт №2, огорожі №3, огорожі №4, огорожі №5, огорожі №6, криниці №7 (а.с. 7-10). Згідно довідки, виданої виконкомом Ксаверівської сільської Вінницького району Вінницької області від 09.09.2013 року за №433 вбачається, що [PERSON] дійсно на день смерті [INFO] проживала за адресою: [ADDRESS] (а.с.13). Як вбачається із відповіді Вінницької державної нотаріальної контори від 20.03.2014 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на спадковий будинок, що розташований в [ADDRESS] (а.с. 25). Позивач [PERSON] спадщину після смерті [PERSON] прийняла, оскільки подала до Вінницької районної державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON], що підтверджується заявою від 01.06.1984 року, яка міститься в матеріалах спадкової справи №149/1984 (а.с.37). До даних правовідносин необхідно застосовувати законодавство чинне на час відкриття спадщини, тобто ЦК УРСР 1963 року. Відповідно до ст. 524 ЦК УРСР 1963 року спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Статтею 525 цього Кодексу передбачено, що часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. Згідно ст. 529 ЦК УРСР 1963 року при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки(усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті.Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 549 ЦК УРСР 1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги позивача про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом підлягають задоволенню, оскільки матеріалами справи, дослідженими в судовому засіданні, доведено, що [PERSON] прийняла спадщину після смерті [PERSON], так як подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини в строк передбачений законодавством, задоволення позову не суперечить вимогам та законним інтересам сторін та відповідає чинному законодавству України, не порушує прав та інтересів третіх осіб та перешкод в прийнятті позивачем спадщини суд не вбачає. На підставі викладеного та

Outcome: approved