Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-09 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Позов мотивує тим, що вона та відповідач перебувають у шлюбі з 8 липня 2011 року. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. На даний час відповідач пішов із сімї, проживає окремо на території Чеської республіки та отримує там офіційну заробітну плату. Дитина проживає разом з нею. Відповідач жодної матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Оскільки добровільно про сплату аліментів домовитися не вдалося, вона змушена звернутися в суд з позовом про стягнення з відповідача аліментів на утримання сина. На підставі уточнених в судовому засіданні позовних вимог представник позивачки просить стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON], 8 березня 2013 року, в розмірі 1/3 частини від його заробітку. Представник позивачки в судовому засіданні позовні вимоги підтримав посилаючись на викладені у позовній заяві обставини і просить позов задовольнити. Додатково пояснив, що відповідач є єдиним учасником юридичної особи «ANAVELA s.r.o.», що знаходиться на території Чеської республіки, статутний фонд якої складає 200000 чеських крон. При визначенні розміру аліментів просить врахувати, що дитина сторін страждає хронічною хворобою нирок, у звязку з чим потребує постійного додаткового лікування. Відповідач в судове засідання не зявився і не повідомив суду причини неявки, хоч про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Зі згоди представника позивачки, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України, згідно з якими у разі неявки в судове засідання відповідача, який був належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши пояснення представника позивачки, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити повністю виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що сторони з 8 липня 2011 року перебувають в зареєстрованому шлюбі. Згідно даних свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], його батьком значиться відповідач [PERSON], а мати позивачка [PERSON]. Малолітній син сторін проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні. Згідно із ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до Конвенції ООН про права дітей від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XІІ) дитина, з огляду на її фізичну й розумову незрілість вимагає спеціального захисту й турботи, включаючи належний правовий захист, як до так і після народження. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, частин 7, 8 ст. 7 СК України, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей. Згідно із ч. 2 ст. 51 Конституції України та ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Стаття 182 СК України передбачає обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом (ч. 1 ст. 183 СК України). З матеріалів справи вбачається, що відповідач [PERSON] є директором комерційної фірми «ANAVELA s.r.o.», що знаходиться на території Чеської республіки. При визначенні розміру аліментів на утримання дитини, суд враховує майновий стан сторін, працездатний вік відповідача, наявність у нього постійного місця роботи. Також, судом враховуються ті обставини, що дитина сторін перебуває з 14 березня 2013 року на обліку в нефролога з діагнозом: «вроджена вада розвитку нирок, мискова дистонія лівої нирки», у звязку з чим потребує додаткових витрат на лікування. Таким чином, враховуючи, що [PERSON] офіційно працює та вимоги ст.ст. 180, 182, 183 СК України, суд вважає, що з відповідача слід стягнути аліменти на користь позивачки на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно. За правилами ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць (п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України). Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Від сплати судового збору звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів (п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» в редакції чинній станом на дату предявлення позову). А тому з відповідача в дохід держави до спеціального фонду Державного бюджету України слід стягнути 243.6 грн. судового збору. На підставі викладеного та

Outcome: approved