Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-04 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 16 серпня 2010 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, реєстрацію якого проведено у Владиславівській сільській раді Млинівського району Рівненської області, актовий запис № 2, де було видано свідоцтво про одруження серії [NUMBER] . При реєстрації шлюбу вона змінила своє дошлюбне прізвище « [PERSON] » на прізвище « [PERSON] ». Від шлюбу в них народилась дочка [PERSON] , [INFO] та син [PERSON] , [INFO] . Однак, спільне сімейне життя з відповідачем не склалося, так як у них різні характери та погляди на життя. Чоловік допускав факти подружньої невірності, мало місце зловживання алкоголем, на ґрунті чого виникали конфлікти, сварки, ініціатором яких був відповідач, які нерідко закінчувалися рукоприкладством, неодноразово за захистом вимушена була зверталася до відділу поліції. Вважає, що збереження сім`ї та відновлення подружнього життя неможливе. Крім того, відповідач протягом останніх років будь-яких стосунків з дітьми не підтримує, участі у вихованні та підготовці до самостійного життя не приймає, інших утриманців відповідач немає, працював водієм в «Дубномолоко», а тому взмозі та повинен сплачувати аліменти. Просить суд розірвати шлюб, укладений між сторонами, зареєстрований 16 серпня 2010 року Владиславівською сільською радою Млинівського району Рівненської області за актовим записом № 2; стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 50 відсотків від прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, на кожну дитину, щомісячно, починаючи з 03 червня 2020 року і до досягнення дітьми повноліття; стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати: сплачений судовий збір в розмірі 840 грн. 80 коп. та сплачені витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 1000 грн. 08 липня 2020 року ухвалою Млинівського районного суду Рівненської області відкрито провадження у даній цивільній справі. Позивач [PERSON] та її представник адвокат Панчина П.Є. в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задоволити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав частково, не заперечував проти розірвання шлюбу та стягнення аліментів, разом з тим, заперечував проти стягнення з нього на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 1000 гривень. Суд, заслухавши учасників судового процесу, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Із матеріалів справи вбачається, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 16 серпня 2010 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 16.08.2010 року Владиславівською сільською радою Млинівського району Рівненської області (а.с. 15). Від даного шлюбу сторони мають дітей: дочку [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER] від 03.12.2010 року та серії [NUMBER] від 19.06.2014 року, виданих виконавчим комітетом Рачинської сільської ради Дубенського району Рівненської області (а.с. 3-4). Згідно довідки про склад сім`ї, виданої Млинівською селищною радою № 464 від 02.06.2020 року [PERSON] , [INFO] , проживає разом з дочкою [PERSON] , [INFO] , сином [PERSON] , [INFO] , матір`ю [PERSON] , [INFO] , вітчимом [PERSON] , [INFO] в [ADDRESS] (а.с. 5). [PERSON] займає посаду водія-експедитора у Товаристві з обмеженою відповідальністю фірмі «БРІС» ЛТД та загальна сума його доходу за період з березня 2020 року по серпень 2020 року становить 38502,78 грн., що підтверджується довідкою про доходи від 10.10.2020 року №122 (а.с. 35). Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Як вбачається зі змісту ч. 3 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено судом, сторони заходів до примирення не вживають, шлюбних відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть. Із викладеного суд робить висновок, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї є неможливим. Збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін. Що стосується вимоги позивача про стягнення аліментів, то суд виходить з наступного. Згідно ст.ст. 8, 12 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Положеннями ст. 180 Сімейного кодексу України визначено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181, ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. За правилами ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Оскільки позивач просить стягувати з відповідача мінімальний гарантований розмір аліментів на дітей, суд приходить до висновку про задоволення таких позовних вимог. Щодо стягнення із відповідача судових витрат, то суд виходить з наступного. Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать і витрати на професійну правничу допомогу. Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Оскільки позовна вимога про розірвання шлюбу підлягає задоволенню, з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати по сплаті судового збору розмірі 840,80 грн., сплаченого позивачем згідно квитанції від 03.06.2020 р. (а.с. 16). Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивачі у справах про стягнення аліментів звільняються від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях. Тому з відповідача [PERSON] належить стягнути судовий збір в дохід держави в розмірі 840 грн. 80 коп. Згідно ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує, згідно ч. 3 ст. 141 ЦПК України: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Перевіривши надані позивачем письмові докази щодо понесених витрат у зв`язку із наданням правничої допомоги: договір про надання правничої допомоги, укладений між адвокатом Панчиною П.Є. та [PERSON] 02.06.2020 року (а.с. 10),акт виконаних робіт № 14 від 03.06.2020 р. (а.с. 2), квитанцію до прибуткового касового ордера № 14 від 02.06.2020 року про оплату [PERSON] коштів в сумі 1000 грн. за надання правничої допомоги (а.с. 12), суд прийшов до висновку, що з врахуванням наданих доказів, складності справи, виконаних робіт, принципу співмірності та розумності судових витрат, стягненню підлягають витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката в повному розмірі 1000 грн. Отже відповідачем не доведено неспівмірність витрат, понесених позивачем на оплату правничої допомоги адвоката. Ураховуючи вищевикладене,

Outcome: approved