Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-24 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя. Свої вимоги мотивує тим, що сторони перебували у шлюбі. Рішенням суду від 04.06.2018 року шлю між сторонами розірвано. За період шлюбу за спільні кошти сторонами на підставі договору купівлі-продажу від 22.12.2006 року набуте спільне майно, а саме цілу квартиру в м.Виноградів по вул.Армійська, 1/48. Позивач просить суд виділити у її власність та власність відповідача по 1/2 частині житлової квартири [ADDRESS] та визнати за нею право власності на 1/2 частину цієї квартири. Позивач у судове засідання не з'явилася, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, вимоги позову підтримує. Відповідач в судове засідання не з'явився, подав до суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, визнає заявлені до нього вимоги позову. Дослідивши подані докази, всебічно і повно з'ясувавши підтверджені ними фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають до часткового задоволення.\~ Позивач та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі з 05.10.1996 року, який було розірвано на підставі рішенням Виноградівського районного суду від 04.06.2018 року у справі №299/1050/18. Згідно договору купівлі-продажу, посвідченого 22.12.2006 року, реєстровий №2436, [PERSON] набув право власності на цілу квартиру, що знаходиться в м.Виноградів по вул.Черняховського, 1/48, із загальною корисною площею 76,9 кв.м. Згідно довідки Виноградівського РБТІ №473 від 19.06.2018 року житлова квартира, яка складається з трьох кімнат та знаходиться в м.Виноградів по вул.Армійська (бувша вул.Черняховського), №1 кв.48 будівництвом завершена. За ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 3 ст. 368 Цивільного Кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 63 Сімейного кодексу України передбачено що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Статтею 65 СК України передбачено, що дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. Згідно ст. 68 Сімейного кодексу України розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Правовідносини щодо поділу спільного майна подружжя регулюються ст.69 СК України, відповідно до якої дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Дружина і чоловік мають право розділити майно за взаємною згодою. Згідно ст. 70 Сімейного кодексу України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Відповідно до ст.71 цього ж Кодексу, майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. Згідно ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. У відповідності зі ст. 369 ЦК України співвласники майна, що є у спільний сумісної власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Статтею 372 ЦК України, передбачено що майно яке є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. З урахуванням того, що відповідач не заперечує проти позовних вимог, їх задоволення не порушить прав відповідача та третіх осіб, суд вважає за можливе залишити у власності позивачки 1/2 частину вказаної вище квартири по вулиці Армійська в м.Виноградів та припинити право спільної сумісної власності на вказану квартиру. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує на підставі ст. 141 ЦПК України та залишає за рахунок позивача.

Outcome: partial