Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-23 00:00:00

[PERSON] звернулася до Піщанського районного суду Вінницької області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. У вказаній позовній заяві позивач просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачем, зареєстрований 07 червня 2003 року виконкомом Трибусівської сільської ради Піщанського району Вінницької області за актовим записом № 07 . Позовні вимоги мотивує тим, що спільне життя з відповідачем не склалося, через різні погляди на життя, відсутність взаєморозуміння та взаємоповаги між ними, в зв`язку з чим кожен з них живе окремим життям та своїми інтересами. Дітей в шлюбі немає. Після розірвання шлюбу залишити прізвище [PERSON] . Ухвалою суду від 09 вересня 2020 року в даній справі було відкрито провадження та вирішено розглядати справу у порядку загального позовного провадження та призначено по цивільній справі підготовче засідання на 08 годину 00 хвилин 08 жовтня 2020 року. 08 жовтня 2020 року дану цивільну було знято з розгляду до 08 години 40 хвилин 17 листопада 2020 року, у зв`язку із перебуванням головуючого судді Щерби Н. Л. у відпустці відповідно до наказу голови Піщанського районного суду Вінницької області від 21 вересня 2020 року № 113-тз «Про надання відпустки Щербі Н. Л. ». Ухвалою суду від 17 листопада 2020 року в даній цивільній справі було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. В судове засідання 24 березня 2021 року позивач [PERSON] та її представник адвокат Гордаш Н. М. не з`явилися, проте від представника позивача на адресу суду надійшло клопотання, в якому вона просить розгляд справи здійснювати без їхньої з позивачем участі, позовні вимоги підтримує, просить суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання 24 березня 2021 року не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується підписом про отримання в рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення № 0500365027938. Будь-яких заяв чи клопотань, а також відзиву на позовну заяву, від відповідача до початку засідання на адресу суду не находило. Відповідно до ч. 2 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Враховуючи, що сторони не прибули в судове засідання, перешкод для розгляду справи судом не встановлено, то суд вважає за можливе здійснювати судовий розгляд без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України. Враховуючи, що відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без повідомлення причин неявки два рази, відзив на позовну заяву не подав, суд, за згодою позивача, вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, на підставі наявних у справі доказів, відповідно до положень ч. 1 ст. 280, ч. 4 ст. 223 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали даної цивільної справи, вивчивши правові норми, що регулюють дані правовідносини, приходить до переконання, що позовну заяву слід задовольнити повністю з наступних підстав. Вирішуючи спір, суд встановив, що між сторонами виникли сімейні правовідносини з приводу розірвання шлюбу. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 07 червня 2003 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим Трибусівською сільською радою Піщанського району Вінницької області, актовий запис № 07. Позивач не бажає миритися, має стійке волевиявлення, спрямоване на припинення сімейних відносин і розірвання шлюбу, що вбачається зі змісту позовної заяви та заяви позивача про підтримання позовних вимог. Також, судом встановлено, що причиною розладу в сім`ї стали різні характери і погляди сторін на сімейне життя, ведення спільного господарства, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу неможливе, так як однією сім`єю сторони не проживають, миритися не бажають. Судом встановлено, що перебування в шлюбі суперечить інтересам позивача, порушує особисті немайнові права позивача, оскільки сімейні особисті немайнові відносини між подружжям не складаються через конфлікти, які призвели до того, що позивач та відповідач не проживають однією сім`єю, не ведуть спільного господарства. Згідно із ст.51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Статтею 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Згідно із ч.1 ст.24 СК України, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ч.1 ст.110 СК України). Згідно зі ст.112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. На підставі вищевикладеного, у суду склалася достатня переконаність у тому, що подальше спільне життя подружжя неможливе, оскільки позивач наполягає на розлученні та має стійке волевиявлення до розірвання шлюбу, а збереження шлюбу та подальше спільне проживання подружжя суперечитиме інтересам позивача, тому суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити, а шлюб між сторонами розірвати. При вирішенні питання про судові витрати суд бере до уваги норми ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України, яка визначає, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд виходить із того, що відповідно до вимог ч. 1-2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Однак, позивач просить не стягувати із відповідача понесені нею судові витрати, а залишити судові витрати за нею.

Outcome: approved