Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-09 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд позовом до Мукачівської міської ради про визнання права проживання та користування квартирою. Позовні вимоги мотивує тим, що 07.06.2018 року до виконавчого комітету Мукачівської міської ради вона подала заяву про реєстрацію її місця проживання по [ADDRESS] , в задоволенні якої їй було відмовлено. Підставою для відмови стало те, що нею було подано не всі документи на квартиру, факт її проживання, відомості, що вона була зареєстрована раніше в квартирі та дозвіл інших користувачів. У відповідності до рішення виконавчого комітету Мукачівської міської ради № 400 від 29.11.1977 року «Про заключення договорів житлового найму» її діду [PERSON] було надано дозвіл на заключення договору житлового найму квартири [ADDRESS] . Після даного рішення між ЖРЕП № 2 та [PERSON] був заключений договір найму. Зазначає, що з самого народження вона проживає в квартирі [ADDRESS] . Її мати [PERSON] також була зареєстрована в спірній квартирі, до моменту смерті. Однак за час свого життя вона також не переоформила документи по переукладанню договору найму житлового приміщення. Зазначає, що окрім неї як особи яка має право на переукладання договору найму та право користування житлом нікого не має, однак у відповідності до відповіді з Мукачівської міської ради дане питання потрібно вирішувати через суд. Враховуючи вищенаведене просить визнати за нею - [PERSON] право проживання та користування квартирою [ADDRESS] . Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі з підстав, вказаних в позовній заяві. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, просила відмовити в його задоволенні. Крім того, подала відзив на позов, в якому зазначила, що позовні вимоги є безпідставними та необгрунтованими. Зазначила, що позивачу було роз`яснено, які дії слід вчинити для реєстрації в квартирі, а саме переукласти договір житлового найму, а тому вимоги позивача про визнання права проживання та користування квартирою є безпіставними. Крім того, зазначила, що Мукачівська міська рада є неналежним відповідачем. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши та перевіривши зібрані у справі докази, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч. 1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, що також встановлено статтею 12 цього Кодексу. Згідно із ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. В судовому засіданні встановлено, що у відповідності до рішення виконавчого комітету Мукачівської міської ради № 400 від 29.11.1977 року «Про заключення договорів житлового найму» [PERSON] було надано дозвіл на заключення договору житлового найму квартири [ADDRESS] . Основний квартиронаймач - дружина [PERSON] померла (а.с. 6). В подальшому, 29.11.1977 року між ЖРЕП № 2 та [PERSON] був укладений договір найму квартири [ADDRESS] (а.с. 7). Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 17.12.1980 року [PERSON] помер [INFO] ( а.с. 18). Крім того, також встановлено, що мати позивача [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 29.08.2017 року, вона була зареєстрована у вищевказаній квартирі з 23.11.1977 року до 28.08.2017 року і була знята з реєстрації у зв`язку з смертю. Реєстрація місця проживання позивача за вказаною адресою не здійснювалася (а.с. 17, 46). Як вбачається з матеріалів справи [PERSON] 07 червня 2018 року звернулась до Виконавчого комітету Мукачівської міської ради із заявою про реєстрацію місця проживання за адресою: [ADDRESS] (а.с. 5). Відповідно до відповіді з виконавчого комітету Мукачівської міської ради від 13.07.2018 року № 99-18/4692 [PERSON] на її звернення було роз`яснено, що наймачем квартири [ADDRESS] був [PERSON] , який помер в 1980 році та договір найму ні з ким не переукладався. Документи, які б підтверджували її проживання в квартирі та реєстрацію у неї відсутні, тому виконавчий комітет Мукачівської міської ради не має підстав для розгляду питання про надання дозволу на укладення з нею договору житлового найму (а.с. 8). Таким чином, предметом даного позову є визнання права проживання та користування квартирою. Відповідно до ст. 9 ЖК України житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони здійснюються в суперечності з призначенням цих прав чи з порушенням прав інших громадян або прав державних і громадських організацій. Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 15 ЖК України виконавчі комітети міських рад приймають рішення про надання жилих приміщень у будинках житлового фонду місцевої Ради. Управління житловим фондом здійснюється власником або уповноваженим ним органом у межах, визначених власником відповідно до ст. 18 ЖК України. В ч.ч. 1, 2 ст. 61 ЖК України зазначено, що користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. Договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем - житлово-експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності - відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем - громадянином, на ім`я якого видано ордер. Відповідно до ч. 1 ст. 63 ЖК України предметом договору найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду є окрема квартира або інше ізольоване жиле приміщення, що складається з однієї чи кількох кімнат, а також одноквартирний жилий будинок. Згідно з ст. 64 ЖК України члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім`ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов`язки, як наймач та члени його сім`ї. За правилом статті 103 ЖК України договір найму жилого приміщення може бути змінено тільки за згодою наймача, членів його сім`ї і наймодавця, за винятком випадків, передбачених Основами житлового законодавства Союзу РСР і союзних республік, іншими законодавчими актами Союзу РСР і цим Кодексом. Відповідно до ст.106 ЖК України повнолітній член сім`ї наймача вправі за згодою наймача та інших членів сім`ї, які проживають разом з ним, вимагати визнання його наймачем за раніше укладеним договором найму жилого приміщення замість попереднього наймача. Таке ж право у разі смерті наймача або втрати ним права на жиле приміщення належить будь-якому членові сім`ї наймача. У разі відмови наймодавця у визнанні члена сім`ї наймачем за договором найму спір може бути вирішено в судовому порядку. Однак, як вбачається з матеріалів справи, позивач просить визнати за нею права проживання та користування квартирою, що свідчать про неправильність обрання позивачем способу захисту порушеного права. Згідно частини 1 статті 13 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 15 ЦК України, передбачено кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів визначений у ст. 16 ЦК України. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом (ч. 3 ст. 16 ЦК України). Таким чином, у розумінні закону, суб`єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право. Крім того, суд звертає увагу на наступне. Статтею 48 ЦПК України передбачено, що сторонами у цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні та юридичні особи, а також держава. За змістом наведених норм позовне провадження характеризується наявністю матеріально-правового спору між сторонами, відповідачем у справах позовного провадження є особа - учасник цивільних правовідносин, яка порушує, не визнає або оспорює відповідні права позивача. Відповідно до ч. 1 ст. 51 ЦПК України суд за клопотанням позивача, до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Із зазначеного слід зробити однозначний висновок, що як заміна первісного відповідача належним відповідачем, так залучення до участі у справі іншої особи як співвідповідача здійснюється судом виключно за клопотанням позивача. При цьому суд звертає увагу на те, що ч. 5 ст. 12 ЦПК України встановлено, що суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість:1) керує ходом судового процесу; 2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; 3) роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; 4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; 5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків. Разом з тим виходячи з принципів диспозитивності та змагальності цивільного процесу, суд не вправі з власної ініціативи встановлювати якісь обставини, що мають значення для справи, зокрема шляхом витребування доказів. В свою чергу відповідач Мукачівська міська рада не порушує та не оспорює права позивача, між сторонами відсутній спір щодо визнання відповідного права. В ході судового розгляду неодноразово зверталося увагу на наявність чи відсутність підстав для пред`явлення позову до Мукачівської міської ради, оскільки до компетенції Мукачівської міської ради не належать повноваження щодо надання права проживання та користування квартирами. Таким чином враховуючи те, що суд в силу вимог ст. 55 ЦК України позбавлений самостійно визначатися з колом відповідачів, тому суд приходить до висновку, що в задоволенні позову [PERSON] до Мукачівської міської ради про визнання права проживання та користування квартирою слід відмовити з наведених вище підстав.

Outcome: dismissed