Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-13 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з заявою, в якій просить встановити факт смерті її матері [PERSON], [INFO], померлої 19 квітня 2019 року в м. Донецьку. Заявник обґрунтовує свої вимоги тим, що 19 квітня 2019 року померла її мати [PERSON] в м. Донецьку, але отримати документи, які підтверджують факт смерті за зразками законодавства України, здійснити реєстрацію факту смерті та отримати відповідне свідоцтво про смерть не є можливим, оскільки смерть особи відбулася на тимчасово окупованій території України. Встановлення факту смерті необхідно за для того, щоб зареєструвати смерть фізичної особи та отримати свідоцтво встановленого зразка. Іншого способу за для отримання свідоцтва, ніж звернення до суду, немає. 14 травня 2019 року на підставі ухвали судді Червонозаводського районного суду м. Харкова було відкрито провадження у справі. Заперечення на заяву від заінтересованої особи у встановлений законом строк і порядок до Червонозаводського районного суду м. Харкова не надходило. Заявник у судове засідання не зFявилася, надала суду заяву про розгляд заяви про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території України за її відсутності. Заінтересована особа: Відділ державної реєстрації актів цивільного стану по Слобідському та ОсновFянському районах у місті Харкові Головного територіального управління юстиції у Харківській області про час, день та місце слухання справи повідомлялася своєчасно і належним чином, її представник у судове засідання не зFявився, причини неявки суду не повідомив. Згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, розглянувши цивільну справу в межах заявлених вимог, дослідивши матеріали справи і докази у їх сукупності, прийшов до висновку, що заява обґрунтована та підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до положень ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав. Відповідно до положень ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до положень ст. 293 ЦПК України окреме провадження F це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. У відповідності до ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» визначено, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом, а будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Порядок державної реєстрації актів цивільного стану, в тому числі державна реєстрація смерті особи, встановлений Правилами державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затвердженими Наказом Міністерства юстиції України 18.10.2000 F 52/5 (у редакції наказу МЮУ 24.12.2010 F3307/5). Згідно з п. 3 розділу І зазначених Правил, органи державної реєстрації актів цивільного стану районні, районні у містах, міські (міст обласного значення), міськрайонні, міжрайонні відділи державної реєстрації актів цивільного стану головних територіальних управлінь юстиції, проводять державну реєстрацію народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті, вносять зміни до актових записів цивільного стану, поновлюють та анулюють їх; формують Державний реєстр актів цивільного стану громадян, ведуть його, зберігають архівний фонд; здійснюють відповідно до законодавства інші повноваження. За заявами громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території України або переселилися з неї, державну реєстрацію актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання здійснюють відділи державної реєстрації актів цивільного стану за місцем звернення заявника. В свою чергу, вимогами частини ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» передбачено, що державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоровFя або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Відповідно до пп. 1 п. 5 Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених Наказом МЮУ 18.10.2000 F 52/5 (у редакції наказу МЮУ 24.12.2010 F 3307/5) (далі - Правила) передбачено, що підставою для державної реєстрації смерті є: а) лікарське свідоцтво про смерть (форма F 106/о); б) фельдшерська довідка про смерть (форма F 106-1/о); в) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; г) рішення суду про оголошення особи померлою; ґ) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; д) повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів; е) повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть. Судом встановлено, що заявник є внутрішньо переміщена особа та мешкає за адресою: м. Харків, Мерефянське шосе[ADDRESS], та згідно свідоцтва про народження серії УІІ-УР F 0154968, є донькою [PERSON], [INFO]. 19 квітня 2019 року в м. Донецьку померла мати заявника [PERSON], [INFO], громадянка України в віці 77 роки, яка була зареєстрована та мешкала за адресою: [ADDRESS]. Смерть [PERSON] наступила у звFязку з хронічною мозковою недостатністю третього ступеню, внаслідок перенесеного інфаркту мозку 13 червня 2017 року з гіпертонією, що підтверджується медичною довідкою про причину смерті форми F 106/у F 143 від 20 квітня 2019 року. Місцем смерті є м. Донецьк. Указом Президента України «Про межі та перелік районів, міст, селищ і сіл, частин їх територій, тимчасово окупованих у Донецькій та Луганській областях» F 32/20197 від 07 лютого 2019 року затверджено перелік населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. До таких населених пунктів входить м. Донецьк, на території якого 19 квітня 2019 року померла [PERSON]. Відповідно, документи про смерть, видані на тимчасово окупованій території України, є недійсними та не створюють правових наслідків. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», тимчасово окупована територія України є невід'ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Поряд з цим, відповідно до практики ЄСПЛ, Консультативного висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії не можуть визнаватись недійсними всі документи, видані на окупованій територій, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Це стосується реєстрації смертей, народжень, шлюбів. Враховуючи ключове значення, яке має встановлення факту смерті особи для реалізації майнових та особистих немайнових прав заявника, документи, видані органами та установами (зокрема, лікарняними закладами), що знаходяться на тимчасово окупованій території, як виняток можуть братися до уваги судом та оцінюватись разом з іншими доказами в їх сукупності та взаємозвFязку при розгляді справ в порядку статті 317 ЦПК. Зі змісту Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» та Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні вбачається, що документом що підтверджує факт смерті фізичної особи може бути рішення суду про встановлення такого факту. Дані обставини створюють перешкоди заявнику для отримання Свідоцтва про смерть матері державного зразку України. За таких обставин, заява [PERSON] підлягає задоволенню, оскільки вона є громадянкою України і її родинні відносини з померлою громадянкою України [PERSON] підтверджені копією свідоцтва про народження, документ про підтвердження факту її смерті є недійсним, що унеможливлює отримання заявником свідоцтва про смерть в органах державної реєстрації актів цивільного стану України. Встановлення факту смерті [PERSON] має для заявника юридичне значення, так як дозволяє реалізувати права, які виникають після смерті рідної матері. Відповідно до положень ч. 2 ст. 319 ЦПК України рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів. На підставі ст. 18 ЦПК України рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, яке набрало законної сили, є обов'язковим для органів, які реєструють такі факти або оформляють права, що виникають у зв'язку із встановленим судом фактом. В разі встановлення у судовому порядку факту реєстрації акту цивільного стану орган реєстрації актів цивільного стану провадить відповідний запис на підставі рішення суду. Вимогами ч. 4 ст. 317 ЦПК України передбачено, що ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню, а тому суд вважає за необхідне рішення про встановлення факту смерті 19 квітня 2019 року на тимчасово окупованій території України у м. Донецьку [PERSON], [INFO], допустити до негайного виконання.

Outcome: approved