Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-03 00:00:00

\~ \~ \~ \~ [PERSON] звернулася в суд із заявою про видачу обмежувального припису, відповідно до якої просить усунути перешкоди, які чиняться [PERSON] заявнику та неповнолітньому сину заявника [PERSON] у користуванні квартирою, меблями та іншими побутовими речами, що знаходяться в ній за адресою: [ADDRESS] , шляхом надання вільного та безперешкодного доступу та безперешкодного користування вказаною квартирою, меблями та іншими речами, що у ній знаходяться; заборонити [PERSON] перебувати в місці проживання [PERSON] [ADDRESS] та сина [PERSON] \~ \~ \~ \~В обґрунтування заявлених вимог [PERSON] вказує на те, що 12.11.1988 року між нею та [PERSON] укладено шлюб Буглівською сільською радою Ланівецького району. Зазначила, що вона проживає у кімнаті гуртожитку, який розташований по [ADDRESS] та є не приватизованим житлом. В зазначеній кімнаті зареєстрована [PERSON] ЇЇ син [PERSON] та [PERSON] у зазначеній кімнаті на даний час не проживають, але зареєстровані за вказаною адресою. Зазначила, що [PERSON] упродовж тривалого часу вчиняє стосовно [PERSON] психологічне, фізичне та економічне насильство, шляхом систематичних принижень заявника, намагається зробити життя [PERSON] нестерпним. Також [PERSON] вчиняє стосовно заявника та стосовно неповнолітньої дитини [PERSON] психологічне насильство, що виявляється у постійних погрозах, залякувані, цькуванні, застосовує фізичну силу, а також вчиняє перешкоди у користуванні зазначеним житлом. Неповнолітній [PERSON] постійно перебуває у стресовому стані, не має бажання повертатись зі школи. [PERSON] неодноразово застосовував фізичне насильство по відношенню до заявника та їх неповнолітнього сина [PERSON] . Також, [PERSON] застосовує психологічне насильство по відношенню до заявника, яке полягає у агресії, обзиванні нецензурними словами, погрози розправою, безпідставно обмежує [PERSON] у користуванні її власним майном, зокрема закриває на ключ і не дає можливості користуватись кімнатою, побутовими речами. Вважає, що існують обґрунтовані ризики вчинення [PERSON] в майбутньому домашнього насильства щодо заявника та її сина, а тому просить суд вжити відповідні обмежувальні заходи та видати обмежувальний припис. \~ \~ \~ \~ [PERSON] та її представник [PERSON] в судовому засіданні подану заяву підтримали та просять її задовольнити, з підстав наведених у ній. Також заявник пояснила, що її колишній чоловік [PERSON] чинить перешкоди її та їх неповнолітньому синові [PERSON] у користуванні житлом за адресою Чалдаєва, 13/128 шляхом недопущення їх та відібрання ключів, у тому числі побутовими речами, які знаходяться у ній, у зв`язку із чим остання змушена проживати в с [ADDRESS] Важулів Ланівецького району. Також зазначила, що була очевидцем того, як їх неповнолітній син [PERSON] у квітні 2019 року приїхав із Тернополя, де проживав разом із своїм батьком [PERSON] із тілесними ушкодженнями у вигляді синців на шиї та пояснив, що їх заподіяв йому батько [PERSON] \~ \~ \~ \~Зацікавлена особа [PERSON] в судовому засіданні заяву про видачу обмежувального припису не визнав, вважає її такою, що не підлягає до задоволення, оскільки обставини наведені у ній не відповідають дійсності, а [PERSON] будь-якого домашнього насильства стосовно своєї колишньої дружини [PERSON] та неповнолітнього сина [PERSON] не вчиняв. Зазначив, що він не бажає, щоб у квартирі [ADDRESS] проживала заявник та їх неповнолітній син [PERSON] , оскільки остання має житло в с.Ванжулів Ланівецького району Тернопільської області. \~ \~ \~ \~Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив. [PERSON] та зацікавлена особа [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 12.11.1988 року, зареєстрованого Буглівською сільською радою Ланівецького району Тернопільської області, від якого у них народився син [PERSON] , [INFO] , що підтверджено копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . На даний час шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано на підставі рішення Тернопільського міськрайонного суду від 11 травня 2019 року. Як вбачається із довідки про реєстрацію місця проживання особи від 23.04.2017 року №3113/28-03, виданою відділом реєстрації проживання особи Управління Державної реєстрації, [PERSON] зареєстрований за адресою [ADDRESS] . Як слідує із копії ордеру на житлову площу в гуртожитку №3277 від 19 лютого 1991 року, виданого виробничим об`єднанням «Текстерно», [PERSON] видано ордер на основі спільного рішення адміністрації і профспілкового комітету в/о «Текстерно» на право зайняття з сім`єю із трьох осіб житлової площі в кімнаті [ADDRESS] , розміром 11,8 кв.м. на склад сім`ї [PERSON] , [PERSON] . Між заявником [PERSON] та зацікавленою особою [PERSON] існують неприязні відносини, часто виникають конфліктні ситуації з приводу проживання та користування квартирою [ADDRESS] , а також речами побутового вжитку. У судовому засіданні зацікавленою особою [PERSON] визнано ту обставину, що він не має наміру допускати свою колишню дружину [PERSON] та їх неповнолітнього сина [PERSON] до користування житловою кімнатою [ADDRESS] у якій на даний час проживає. Свою позицію обґрунтовує тим, що заявник [PERSON] має інше житло в с.Ванжулів Ланівецького району, де проживає на даний час, а зазначене житло є непридатним для проживання трьох чоловік через малу площу. Відповідно до п. 3 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Пунктом 6 ч.1 ст.1 зазначеного Закону передбачено, що кривдник особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі. Психологічне насильство це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи. За п. 9 ч. 1\~ст. 1 цього ж Закону\~оцінка ризиків це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи. Згідно із п.1 ч.1 ст.4 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», однією із засад запобігання та протидії домашньому насильству є гарантування постраждалим особам безпеки та основоположних прав і свобод людини і громадянина, зокрема права на життя, свободу та особисту недоторканість, на повагу до приватного та сімейного життя, на справедливий суд, на правову допомогу, з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. \~ \~ \~ \~Відповідно до п.7, 8 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», обмежувальний припис стосовно кривдника це встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи. Особа, яка постраждала від домашнього насильства це особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі. В силу вимог ч.2 ст.26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом прав спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкуватися з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. \~ \~ \~ \~Статтею 16 Закону України\~«Про запобігання\~та протидію\~домашньому насильству» передбачено ведення Єдиного державного реєстру випадків домашнього насильства та насильства за ознакою статі. Єдиний державний реєстр випадків домашнього насильства та насильства за ознакою статі (далі - Реєстр) - це автоматизована інформаційно-телекомунікаційна система, призначена для збирання, реєстрації, накопичення, зберігання, адаптування, зміни, поновлення, використання, поширення (розповсюдження, реалізації, передачі), знеособлення і знищення визначених цим Законом даних про випадки домашнього насильства та насильства за ознакою статі. \~ \~ \~ \~До Реєстру вносяться відомості (окремо за кожним випадком насильства). Формування Реєстру здійснюється окремо за кожним випадком домашнього насильства, насильства за ознакою статі шляхом внесення до нього відповідної інформації. Персональні дані про особу, яка повідомила про вчинення насильства, зберігаються у Реєстрі протягом одного року з дня надходження відповідної інформації про вчинення насильства. Персональні дані про постраждалу особу зберігаються у Реєстрі протягом трьох років з дня вчинення домашнього насильства чи насильства за ознакою статі. Проаналізувавши матеріали даної справи, оцінивши та дослідивши докази надані суду, суд вважає, що заява [PERSON] про видачу обмежувального припису підлягає до часткового задоволення в частині видачі обмежувального припису щодо усунення перешкод заявниці та її неповнолітньому синові у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності, зокрема квартирою [ADDRESS] , а також речами побутового вжитку, що у ній знаходяться. При цьому, задовольняючи частково позовні вимоги, суд вважає, що вимоги заявника в частині про заборону [PERSON] перебувати в місці проживання (перебування) [PERSON] по [ADDRESS] та сина [PERSON] не підлягають до задоволення, виходячи із такого. Так, зокрема, у матеріалах справи відсутні докази щодо внесення до Єдиного державного реєстру випадків вчинення домашнього насильства [PERSON] стосовно своєї неповнолітньої дитини сина [PERSON] , а також колишньої дружини [PERSON] та притягнення його у зв`язку із цим до адміністративної відповідальності за ознаками статті ст. 173-2 КУпАП . Не подані заявником й інші докази щодо чинення фізичного та психологічного насильства зі сторони [PERSON] по відношенню до неї, а також до їх неповнолітнього сина [PERSON] , звернення із цього приводу у органи Національної поліції України, чи інші органи, що протидіють вчиненню домашнього насильства. Також, заявницею не надано суду доказів, які б підтверджували вчинення домашнього насильства з боку [PERSON] стосовно неї у січні-лютому 2017 року, а також стосовно їх неповнолітнього сина [PERSON] у квітні 2019 року, заподіянні йому тілесних ушкоджень. \~ \~ \~ \~На підставі наведеного,

Outcome: partial