Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-19 00:00:00

[PERSON] звернулася до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, яку мотивувала тим, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 08.11.2013р. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину дочку [PERSON] , [INFO] . Шлюбні та сімейні відносини припинені, спільне господарство не ведеться. Позивач посилається на те, що спільне життя з відповідачем не склалося з причини розбіжності характерів та втрати почуття поваги один до одного, вони вже довгий час не проживають разом однією сім`єю, у зв`язку з чим, подальше спільне життя та збереження сім`ї не можливе. Крім того, відповідач у добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на утримання дочки, тому [PERSON] звернулася з позовом до суду і просить суд розірвати шлюб та стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на її користь на утримання дочки [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 20.09.2019р. і до повноліття дитини. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримала. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав до суду заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги визнав повністю. У зв`язку з неявкою у судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснювалось. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно з ч. 1 ст. 112 СК України, суд виясняє фактичні взаємини подружжя, реальні причини позову про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст.ст. 180 , 182 , 183 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. З матеріалів справи видно, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 08.11.2013р., що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданого 08.11.2013р. Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Луганського міського управління юстиції, актовий запис №830. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину: дочку [PERSON] , [INFO] . Шлюбні та сімейні відносини припинені, спільне господарство не ведеться. Позивач посилається на те, що спільне життя з відповідачем не склалося з причини розбіжності характерів та втрати почуття поваги один до одного, у зв`язку з чим, подальше спільне життя та збереження сім`ї не можливе. Крім того, відповідач у добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. Сторони не бажають збереження сім`ї, оскільки подальше їх сумісне життя неможливе у зв`язку з психологічною несумісністю, тобто збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Таким чином, матеріалами справи підтверджено, що сім`я фактично розпалася , сторони примиритися не бажають і подальше сумісне життя і збереження шлюбу заперечує інтересам сторін, згоду про місце мешкання неповнолітньої дитини після розірвання шлюбу між сторонами знайдено, у зв`язку з чим позовна вимога щодо розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. З урахуванням віку, стану здоров`я та матеріального забезпечення дитини, з урахуванням матеріального та родинного стану відповідача, суд вважає необхідним задовольнити позовну вимогу щодо стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та стягувати з [PERSON] на користь позивача [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частки від всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову до суду, тобто з 20.09.2019р., до досягнення дитиною повноліття. Отже, судом встановлено, що обставини викладені позивачем в обґрунтування позову знайшли своє підтвердження в матеріалах справи, а тому позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Сплата судового збору у розмірі 768,40грн. позивачем [PERSON] за позовну вимогу про розірвання шлюбу підтверджено квитанцією в матеріалах справи, при цьому, позивач просить суд стягнути з відповідача [PERSON] суму сплаченого судового збору у розмірі 768,40грн., а отже з відповідача підлягає стягненню сума сплаченого судового збору у розмірі 768,40грн. на користь позивача. Разом з цим, оскільки позивача [PERSON] звільнено від сплати судового збору за позовну вимогу про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, то судовий збір у розмірі 768,40грн. підлягає стягненню з відповідача [PERSON] в дохід держави. У відповідності до ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved