Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-18 00:00:00

[PERSON] звернулася до Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини до досягнення нею повноліття. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що рішенням Верхньодніпровського районного суду від 13 березня 2014 року [PERSON] позбавлено батьківських прав щодо її малолітньої дитини - [PERSON], [INFO]. Батько дитини, [PERSON], записаний у відповідності до ст. 135 Сімейного кодексу України зі слів матері. Розпорядженням від 19 травня 2014 року № Р-147 малолітній дитині встановлено статус дитини, позбавленої батьківського піклування та позивача призначено опікуном. На підставі вищевикладеного [PERSON] просила суд стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання дитини, [PERSON], [INFO], у розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходів), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячного до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання позивач не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи у відповідності до ч. 5 ст. 74 Цивільного процесуального кодексу України повідомлена належним чином, причини неявки не повідомила, заяву про розгляд справи без її участі не надала. У відповідності до ч. 1 ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України судом було постановлено ухвалу про проведення заочного розгляду справи. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності прийшов до наступних висновків. Судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини. [INFO] народилася [PERSON], матір'ю якого записано [PERSON] (а.с.5). Відомості про батька дитини внесені до актового запису у відповідності до частини 1 ст. 135 Сімейного кодексу України, що підтверджується рішенням Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 13 березня 2014 року (а.с. 3-4) та розпорядженням голови районної державної адміністрації від 19 травня 2014 року № Р-147 (а.с.6). Мати дитини - [PERSON] на підставі рішення Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 13 березня 2014 року позбавлена щодо своєї доньки батьківських прав (а.с. 3-4). Розпорядженням голови Верхньодніпровської районної державної адміністрації від 19 травня 2014 року № Р-147 [PERSON] встановлено статус дитини, позбавленої батьківського піклування та призначено їй опікуна [PERSON] (а.с.6). Відповідач допомоги на утримання дитини не надає, що згідно з рішенням суду було однією з підстав позбавлення її батьківських прав щодо її малолітньої дитини. Також рішення суду від 13 березня 2014 року встановлено, що [PERSON] ніде офіційно не працює. Згідно з ч. 3 ст. 61 Цивільного процесуального кодексу України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що надрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Відповідно до ст. ст. 166, 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, навіть якщо вона позбавлена батьківських прав. Згідно з ч. 2 ст. 247 Сімейного кодексу України встановлення опіки та піклування не припиняє права дитини на отримання пенсії, аліментів, тощо, а також право власності дитини на ці виплати. Оскільки ч. 4 ст. 67 Цивільного кодексу України визначено обов'язок опікуна вживати заходів щодо захисту цивільних прав та інтересів підопічного, а малолітня дитина не може самостійно звернутися до суду з позовом про стягнення аліментів, суд приходить до висновку, що вимоги опікуна про стягнення аліментів на її користь на утримання неповнолітньої дитини є правомірними. Відповідно до положень ст.ст. 182, 184 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини та сторін, той факт, що відповідач ніде не працює, має нерегулярний дохід. У зв'язку з цим суд приходить висновку про те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на утримання неповнолітньої дитини необхідно визначити в твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Вирішуючи при ухваленні рішення питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд бере до уваги, що згідно з п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивача було звільнено від сплати судового збору при зверненні до суду, тому відповідно до ч. 3 ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави у розмірі 243 грн. 60 коп. Згідно п.1 ч.1 ст. 367 Цивільного процесуального кодексу України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial