Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-12 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до КП «Міськтепловодоенергія» про визнання протиправним наказу, акту про знищення документів та інформації у листі. У судове засідання позивач та її представник не з'явилися, про день та час розгляду справи позивач була повідомлена належним чином. 13.05.2014 року позивач надіслала до суду клопотання про відкладення розгляду справи, проте не надала жодного доказу поважності причин неявки в судове засідання. Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення клопотання позивача про відкладення розгляду справи заперечила, оскільки клопотання не обґрунтоване, а справа в провадженні суду досить тривалий час. Враховуючи строки розгляду справи та те, що сторони висловили свою позицію у попередніх судових засіданнях, суд вважає за можливе закінчити розгляд справи у відсутності позивача та її представника на підставі наявних у справі доказів. У попередніх судових засіданнях позивач наполягала на задоволенні позовних вимог посилаючись на Закон України «Про захист прав споживачів» та Наказ Головного архівного управління при Кабінеті Міністрів України від 20 липня 1998 року N 41 «Про затвердження Переліку типових документів». Зазначила, що наказ та акт про знищення документів порушують її права, оскільки, позивачці необхідні були посадові інструкції майстра [PERSON] та слюсарів-сантехніків [PERSON] та [PERSON], а вони - знищені. Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечила, зазначила, що КП «Міськтепловодоенергія» не порушило прав позивача як споживача, а позовні вимоги є втручанням у внутрішню діяльність підприємства. Крім того, зазначила, що рішенням Кам'янець-Подільського міськрайонного суду від 03.06.2013 року відмовлено у задоволенні позову [PERSON] про визнання дій КП «Міськтепловодоенергія» по відмові в наданні копії посадової інструкції майстра дільниці [PERSON] за 2010 рік. Заслухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до Витягу зі Статуту Комунального підприємства «Міськтепловодоенергія», Комунальне підприємство «Міськтепловодоенергія» за організаційно-правовою формою - комунальне підприємство, створене відповідно до рішення Кам'янець-Подільської міської ради від 23.09.2008 року №23 «Про створення комунального підприємства «Міськтепловодоенергія», Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні». Підприємство є юридичною особою відповідно до законодавства України. Згідно із наказом №11-а к директора Комунального підприємства «Міськтепловодоенергія» від 16.01.2012 року створено комісію по знищенню посадової інструкції майстра району теплових мереж «Південний» у складі: Тарасюк В.К. головний інженер КП «Міськтепловодоенергія», Гуль П.А. начальник виробничо-технічного відділу, Дідківська О.В. начальник відділу кадрів. Відповідно до Акту про знищення документів від 17.01.2012 року, знищення посадової інструкції проведено шляхом її спалення. У відповідності до листа КП «Міськтепловодоенергія» №420 від 04.03.2013 року адресованого судді Кам'янець-Подільського міськрайонного суду Швець О.Д., у зв'язку із реорганізацією району теплових мереж «Південний» та скороченням посад майстра та слюсарів - сантехніків посадові інструкції майстра району [PERSON], та слюсарів - сантехніків [PERSON], [PERSON] за 2010 рік підприємством знищено. Згідно з ч.1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до вимог ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до вимог ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до вимог ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов'язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Виходячи зі ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Закон України «Про захист прав споживачів» регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів. Відповідно ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на: 1) захист своїх прав державою; 2) належну якість продукції та обслуговування; 3) безпеку продукції; 4) необхідну, доступну, достовірну та своєчасну інформацію про продукцію, її кількість, якість, асортимент, а також про її виробника (виконавця, продавця); 5) відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону; 6) звернення до суду та інших уповноважених державних органів за захистом порушених прав; 7) об'єднання в громадські організації споживачів (об'єднання споживачів). На обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що їй необхідні були посадові інструкції майстра [PERSON] та слюсарів-сантехніків [PERSON] та [PERSON], а вони, в порушення Наказу Головного архівного управління при Кабінеті Міністрів України від 20 липня 1998 року N 41 «Про затвердження Переліку типових документів» - знищені КП «Міськтепловодоенергія». Згідно Наказу Головного архівного управління при Кабінеті Міністрів України від 20 липня 1998 року N 41 «Про затвердження Переліку типових документів» (на даний час втратив чинність) посадові інструкції працівників підприємств, установ, організацій в організаціях в діяльності яких утворюються документи НАФ зберігаються постійно, в організаціях, в діяльності яких не утворюються документи НАФ - до ліквідації організації. Рішенням Кам'янець - Подільського міськрайонного суду від 03.06.2013 року відмовлено у задоволенні позову [PERSON] про визнання дій КП «Міськтепловодоенергія» по відмові в наданні копії посадової інструкції майстра дільниці [PERSON] за 2010 рік, зобов'язання надати копію посадової інструкції майстра району теплових мереж «Південний» [PERSON] за 2010 рік. Ухвалою апеляційного суду Хмельницької області від 28.08.2013 року апеляційну скаргу [PERSON] на вказане рішення повернуто апелянту. Доказів про те, що позивач зверталася до відповідача із заявою про надання посадових інструкцій слюсарів-сантехніків [PERSON] та [PERSON] суду не надано. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позивачем не обґрунтовано яким чином наказ №11-а к директора Комунального підприємства «Міськтепловодоенергія» від 16.01.2012 року порушує права позивача. Оскарження акту про знищення документів та інформації у листі №420 від 04.03.2013 року, які не встановлюють для позивача будь-яких обов'язків, не передбачено діючим законодавством як спосіб захисту прав. З оглядом на вищенаведене, суд вважає що у задоволенні позовних вимог позивача слід відмовити. У відповідності до ст. 88 ЦПК судові витрати покладаються на позивача.

Outcome: approved