Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-25 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом та обґрунтувала тим, що 11 лютого 2014 року вона зареєструвала шлюб із [PERSON], мають дочку [PERSON], [INFO]. Однак, подружнє життя не склалося, вона з відповідачем не проживають разом, не ведуть спільно господарства, а тому просить ухвалити рішення, яким розірвати між ними шлюб та стягнути на її користь судові витрати. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала, наполягала на його задоволенні. Просила стягнути з відповідача на її користь половину суми понесених нею судових витрат по справі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав, не заперечував проти його задоволення та стягнення з нього на користь позивача половини суми понесених нею судових витрат. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах цивільної справи, суд дійшов до висновку, що позов слід задовольнити з таких підстав. Згідно ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним з подружжя. Сторони зареєстрували шлюб 11 лютого 2014 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Барського районного управління юстиції у Вінницькій області, актовий запис №18. Це підтверджується оригіналом Свідоцтва про шлюб, серії [NUMBER], видане 11 лютого 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Барського районного управління юстиції у Вінницькій області (а.с.9). Сторони є батьками [PERSON], [INFO]. Це підтверджується копією Свідоцтва про народження дитини, серії [NUMBER], видане 09 грудня 2010 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Барського районного управління юстиції у Вінницькій області (а.с.10). Відповідно до ч.4 п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» якщо після закінчення призначеного судом строку примирення подружжя не відбулося і хоча б один з них наполягає на припиненні шлюбу, суд вирішує справу по суті. При з`ясуванні фактичних взаємин подружжя, дійсної причини позову про розірвання шлюбу, враховуючи наявність у них малолітньої дитини, та інші обставини життя подружжя, встановлено, що примирення між сторонами не відбулося, останні не підтримують шлюбних відносин, не ведуть спільно господарство, подальше існування сім`ї є неможливим, оскільки між подружжям відсутнє бажання для відновлення шлюбних стосунків, а тому подальше збереження шлюбу суперечитиме їх інтересам, що відповідно до ст.112 СК України та п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», є підставою для розірвання шлюбу. Згідно ч.1 ст.79 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Згідно ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Суд задовольняє клопотання позивача та стягує з відповідача на її користь документально підтверджені судові витрати у розмірі 121 гривні 80 коп. (а.с.1). На підставі ч.1 ст.110, ст.112 Сімейного кодексу України, п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»,

Outcome: approved