Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-03 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з даним позовом в інтересах [PERSON], в якому посилалася на те, що 31 жовтня 2005 року [PERSON] на підставі договору дарування частини житлового будинку став власником ? частин житлового будинку з відповідною частиною господарських та побутових будівель та споруд, які знаходяться в [ADDRESS]. Вказувала, що вказану частину житлового будинку позивачу подарував [PERSON], який стверджував, що земельна ділянка надана для обслуговування вказаної в договорі ? частини будинку перебуває у нього на праві постійного користування і у зв»язку з цим обдаровуваний зобов»язується оформити належним чином право користування вказаною земельною ділянкою. Також вказувала, що з метою оформлення права користування земельною ділянкою 30 січня 2006 року [PERSON] звернувся до Департаменту містобудівного комплексу та земельних відносин із заявою про надання дозволу на виготовлення технічної документації для передачі у приватну власність земельної ділянки по [ADDRESS], орієнтовною площею 0,0376га для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, і ним був отриманий дозвіл на виготовлення технічної документації. Крім цього вказувала, що Департаментом був наданий дозвіл на виготовлення технічної документації. Позивач звернувся до державного проектно-розвідувального інститута «Львівдіпроводгосп» для виготовлення відповідної технічної документації. Також вказувала, що уже після оформлення технічної документації по [ADDRESS], орієнтовною площею 0,0376га для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, виявилося, що [PERSON] ще у 2000 році приватизував земельну ділянку, а у 2001 році отримав державний акт на право приватної власності на землю на підставі рішення Чернівецької міської ради від 19 грудня 2000 року. Причини чому на момент посвідчення договору дарування частини житлового будинку [PERSON] не повідомив ні позивачу, ні нотаріусу про те, що земельна ділянка, на якій розташована частина житлового будинку, на той момент була приватизована - не відомо. У 2013 році [PERSON] помер. Спадкоємців щодо майна померлого немає. Посилаючись на ст.ст. 120 ЗК України, ст.ст. 16, 377 ЦК України, просив визнати за [PERSON], [INFO], ідентифікаційний номер [NUMBER], який зареєстрований в [ADDRESS]/1, право власності на земельну ділянку площею 0, 0376 га, розташовану по [ADDRESS], цільове призначення - для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд. В дане судове засідання сторони не з»явилися. Від представників позивача надійшла заява про розгляд справи без їхньої участі за наявними у справі матеріалами. Представник відповідача у дане судове засідання не з»явився, а в засіданні, яке мало місце 1 грудня 2015 року позов визнавав за умови витребування спадкової справи. Дослідивши заяву представників позивача, письмові докази по справі, суд вважає, що позов обгрунтований і підлягає до задоволення. Судом встановлено, що дійсно мали і мають місце обставини, вказані позивачем у позовній заяві, які об'єктивно стверджені копіями паспорту позивача, договору дарування частин житлового будинку від 31 жовтня 2005 року, витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №25560919 від 14 серпня 2014 року, державного акту на право приватної власності на землю [PERSON], витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, інформаційної довідки зі спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину), довідки чернівецького КЖРЕПу №5 від 25 грудня 2015 року №134 та повідомлення Першої чернівецької державної нотконтори від 7 грудня 2015 року №2469/01-16. Відповідно до п. 4.18 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, видача свідоцтва про право на спадщину на майно проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів про належність цього майна спадкодавцеві, в даному випадку, державного акту на право власності на земельну ділянку. Відповідно до ст. 392 ЦК України в разі відсутності документів на право власності, власник може вимагати визнання права власності в судовому порядку. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законодавством. Згідно ст. 1225 ЦК України до спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою на якій вони розміщені або, яка необхідна для їх обслуговування. Тобто при переході права власності на житловий будинок, я автоматично успадкував і земельну ділянку, яка була надана для обслуговування будинку. Відповідно до ч. 1 ст. 120 ЗК України, до особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.

Outcome: approved