Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-29 00:00:00

\~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ [PERSON] звернулася до Золочівського районного суду Львівської області із позовом (з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог) про скасування наказу №132 від 15 липня 2019року Відділу освіти Золочівської районної державної адміністрації Львівської обласної ради «Про накладення дисциплінарного стягнення» в частині накладення стягнення (притягнення до дисциплінарної відповідальності) у формі оголошення догани ДНЗ №2 «Вишенька» [PERSON] ; скасування наказу №40-к від 13 квітня 2020 року Відділу освіти Золочівської районної державної адміністрації Львівської обласної ради «Про накладення дисциплінарного стягнення» в частині накладення стягнення (притягнення до дисциплінарної відповідальності) у формі оголошення догани ДНЗ №2 «Вишенька» [PERSON] . В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що Відповідачем порушено порядок притягнення [PERSON] до дисциплінарної відповідальності, оскільки останню не було повідомлено під розписку протягом трьох денного терміну із наказом про притягнення до дисциплінарної відповідальності №132 від 15 липня 2019 року. На підтвердження вказаного, Позивачем долучено копію Листка непрацездатності, з якого вбачається, що [PERSON] з 15.04.2020 року перебувала на лікарняному. Обґрунтовуючи неправомірність наказу №40-к від 13 квітня 2020 року Позивач посилається на відсутність у своїх діях складу делікту, який власне і є правовою підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності. Позивач наголошує на тому, що відпустка по догляду за дитиною до досягненню нею трирічного віку вихователю ДНЗ №2 « [PERSON] » [PERSON] була продовжена у зв`язку з невиходом на роботу [PERSON] у перший день після закінчення такої відпустки, яка була використана частково. Відповідно, у зв`язку з продовженням такої відпустки не було проведено атестацію [PERSON] , яку за рішенням відповідної комісії перенесено. В судовому засіданні позивач [PERSON] та представник позивача підтримали заявлені позовні вимоги, просили суд задовольнити позов. Представники Відповідача проти задоволення позову заперечували з підстав, викладених у відзиві на позов. Так, зі змісту відзиву на позов вбачається, що Позивачка особисто була присутньою 15.07.2019 року у Відділі освіти Золочівської районної адміністрації та була повідомленою про факт накладення на неї дисциплінарного стягнення. [PERSON] відмовилася своїм підписом підтвердити факт ознайомлення із відповідним наказом, про що було складено Акт від 15.07.2019 року. Крім цього, [PERSON] самостійно за власною ініціативою без відповідної для цього заяви вихователя ДНЗ №2 «Вишенька» [PERSON] двічі продовжила відпустку по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, а також перенесла атестацію вихователя, на підставі чого було складено Акт службової перевірки. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ Ухвалою від 12 травня 2020 року поновлено строк оскарження наказу №132 від 15 липня 2019 року Відділу освіти Золочівської районної державної адміністрації Львівської області «Про накладення дисциплінарного стягнення», відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, розгляд справи призначено на 18 червня 2020 року. ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ОБСТАВИНИ Відповідно до наказу Відділу освіти Золочівської районної державної адміністрації Львівської області №824-к від 29.08.2016 року [PERSON] прийнята на посаду завідувача Дошкільного навчального закладу №2 «Вишенька», що відповідає запису №9 у трудовій книжці Позивача серії [NUMBER] . Згідно Акту, складеного комісією відділу освіти, [PERSON] була відсутньою на робочому місці 12.07.2019 року. 15 липня 2019 року Відділом освіти Золочівської районної державної адміністрації Львівської області винесено указ №132 «Про накладення дисциплінарного стягнення», яким до [PERSON] застосовано заходи дисциплінарного стягнення у вигляді догани за порушення трудової дисципліни. Наказ винесено на підставі Акту від 12.07.2019 року про відсутність на робочому місці завідувача ДНЗ №2 «Вишенька» м.Золочева. Відповідно до Акту, складеного 15 липня 2019 року [PERSON] відмовилася підписуватися про ознайомлення з наказом про накладення дисциплінарного стягнення у зв`язку з запізненням на роботу 12.07.2019 року. [PERSON] у період з 15 липня 2019 року до 19 липня 2019 року включно була звільнена від роботи у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, що підтверджується Листком непрацездатності Серія [NUMBER] . 13 квітня 2020 року Відділом освіти Золочівської районної державної адміністрації Львівської області винесено указ №40-к «Про накладення дисциплінарного стягнення», яким до [PERSON] застосовано заходи дисциплінарного стягнення у вигляді догани за порушення трудової дисципліни. Відповідно до п.1 Наказу №40-к [PERSON] притягнуто до дисциплінарної відповідальності за порушення трудової дисципліни в частині недотримання норм законодавства України про надання відпустки для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Як вбачається із мотивувальної частини акту №40-к оголошенню догани слугували Акт комісії від 10.04.2020 року про розгляд скарги вихователя ДНЗ №2 «Вишенька» м.\~Золочева [PERSON] з приводу її атестації та видання завідувачем ДНЗ №2 «Вишенька» м.\~Золочева наказів, що суперечать чинному законодавству України. Згідно Акту від 27 квітня 2020 року [PERSON] відмовилася підписатися про ознайомлення з наказом про накладення дисциплінарного стягнення від 27 квітня 2020 року. Оскільки 27.04.2020 року [PERSON] приступила до роботи після закриття лікарняного листка, під час якого видано і відмінено наказ №9 40-к від 13.04.2020 року. Відповідно до наказу №1 від 03.01.2020 року «Про надання відпустки по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку [PERSON] » [PERSON] було надано відпустку по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з 06 січня 2020 року по 20 березня [INFO] . 23 березня 2020 року Позивач не з`явилася на своє робоче місце, що підтверджується Актом про відсутність працівника протягом більше ніж трьох годин на робочому місці від 23 березня 2020 року. Актом встановлено, що вихователь [PERSON] була відсутня на робочому місці, яке знаходиться в приміщенні ДНЗ №2 «Вишенька» за адресою: м.Золочів, бульвар Г.Сковороди, 2 з 09 години до 16 години (протягом усього робочого дня). Жодних офіційних повідомлень з приводу відсутності на роботі від [PERSON] не надходило. Наказом дошкільного навчального закладу №2 «Вишенька» Золочівської міської ради Львівської області №12 від 20 березня 2020 року «Про продовження відпустки по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку [PERSON] » [PERSON] продовжено відповідну відпустку з 20 березня 2020 року по 03 квітня 2020 року включно. 06 квітня 2020 року [PERSON] не з`явилася на робочому місці, що підтверджується Актом про відсутність працівника протягом більше ніж трьох годин на робочому місці від 06 квітня 2020 року. Актом встановлено, що вихователь [PERSON] була відсутня на робочому місці, яке знаходиться в приміщенні ДНЗ №2 «Вишенька» за адресою: м.Золочів, бульвар Г.\~Сковороди, 2 з 09 години до 16 години (протягом усього робочого дня). Жодних офіційних повідомлень з приводу відсутності на роботі від [PERSON] не надходило. Згідно Акту службової перевірки від 10 квітня 2020 року комісією встановлено, що атестаційна комісія І рівня ДНЗ №4 «Малятко» м.Золочева на засіданні 13 березня 2020 року прийняла рішення про перенесення атестації вихователя ДНЗ №2 «Вишенька» [PERSON] у зв`язку з продовженням відпустки по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Комісія дійшла висновку, що даний наказ суперечить чинному законодавству України, оскільки із заявою про продовження відпустки для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку вихователь ДНЗ №2 «Вишенька» м.Золочева [PERSON] не зверталася. Наказом дошкільного навчального закладу №2 «Вишенька» Золочівської міської ради Львівської області №13 від 06 квітня 2020 року «Про продовження відпустки по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку [PERSON] » [PERSON] продовжено відпустку з 03 квітня 2020 року по 24 квітня 2020 року. ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й АКТИ, ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ Відповідно до ч. 2\~ст.\~19\~Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Частинами 1, 2, 6\~ст.\~43\~Конституції України передбачено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю, гарантує рівні можливості у виборі професії та роду трудової діяльності, реалізовує програми професійно-технічного навчання, підготовки і перепідготовки кадрів відповідно до суспільних потреб. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення. Відповідно до ч. 1\~ст. 3 Кодексу законів про працю України законодавство про працю регулює трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами. За правиламист.147\~КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: 1) догана; 2) звільнення. Згідно з частинами першою та другою статті 147-1 КЗпП України, дисциплінарні стягнення застосовуються органом, якому надано право прийняття на роботу (обрання, затвердження і призначення на посаду) даного працівника. На працівників, які несуть дисциплінарну відповідальність за статутами, положеннями та іншими актами законодавства про дисципліну, дисциплінарні стягнення можуть накладатися також органами, вищестоящими щодо органів, вказаних у частині першій цієї статті. Згідно\~ст.141 КЗпП\~власник або уповноважений ним орган повинен правильно, організувати працю працівників, створювати умови для зростання продуктивності праці, забезпечувати трудову і виробничу дисципліну, неухильно додержувати законодавства про працю і правил охорони праці, уважно ставитися до потреб і запитів працівників, поліпшувати умови їх праці та побуту. Згідно\~ст.148 КЗпП\~дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку. Згідно зі\~статтею 150 КЗпП України, дисциплінарне стягнення може бути оскаржене працівником у порядку, встановленому чинним законодавством (глава XV Кодексу). Відповідно до\~ст. 149 КЗпП України, до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку. З системного аналізу вказаних норм права вбачається, що порушення трудової дисципліни це невиконання чи неналежне виконання працівником, без поважних причин, обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку. Трудові обов`язки працівника визначаються у посадовій (робочій) інструкції.\~КЗпП України\~не містить переліку випадків, в яких може застосовуватися догана чи звільнення. Притягнення до дисциплінарної відповідальності і накладення стягнення це право роботодавця, а не його обов`язок. При визначенні виду стягнення враховуються і попередня робота працівника, його ставлення до праці. До застосування дисциплінарного стягнення власник повинен зажадати від працівника письмові пояснення. Якщо працівник відмовився від цього, власник повинен скласти акт про відмову від дачі пояснень і провести дисциплінарне розслідування порушення трудової дисципліни. Власник підприємства зобов`язаний, застосовуючи певний вид дисциплінарного стягнення, видати наказ (розпорядження), в якому в обов`язковому порядку вказуються мотиви застосування стягнення. ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ УЧАСНИКІВ СПРАВИ При вирішенні спору, що виник між сторонами, суд виходить із наступного. Відповідач при притягненні Позивача до відповідальності на підставі наказу №132 від 15 липня 2019 року порушив процедуру винесення та оголошення догани, яка визначення чинним законодавством України, зокрема п.31 Типових правил внутрішнього трудового розпорядку, затверджених постановою Державного комітету СРСР з праці і соціальних питань від 20.07.1984 №213, яким визначено обов`язок повідомити працівника під підпис у триденний строк з наказом про застосування дисциплінарного стягнення. Суд приймає до уваги факт перебування [PERSON] з 15.04.2019 року на лікуванні, що підтверджується Листком непрацездатності серії [NUMBER] КНП «Золочівська ЦПН», що виключає можливість дотримання Відповідачем триденного строку ознайомлення [PERSON] з відповідним наказом. Суд не приймає до уваги посилання Відповідача на ту обставину, що [PERSON] особисто прибула до відділу освіти Золочівської районної державної адміністрації Львівської області із листом про виділення предметів і засобів для закладу, оскільки єдиним доказом, який підтверджує дану обставину є реєстрація такого листа у журналі вхідної документації. Досліджуючи питання законності притягнення [PERSON] до відповідальності на підставі наказу №40-к від 13 квітня 2020 року суд приходить до висновку про відсутність у діях [PERSON] складу правопорушення, який є обов`язковою підставою для притягнення особи до дисциплінарної відповідальності. Відповідно дост.149\~КЗпП України до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Не зважаючи на вказану норму, відповідач не врахував жодних обставин, на які вказував у своїх поясненнях позивач. Відповідачем по справі не доведено наявності складу дисциплінарного проступку у діях або бездіяльності позивача, зокрема, причинно-наслідкового зв`язку між порушенням трудових обов`язків і шкідливими наслідками, які спричинило або могло спричинити це порушення. Отже, на думку суду, вищевикладені встановлені обставини по справі, відображають формальний підхід відповідача до процедури накладання дисциплінарного стягнення визначеної законом та можливе упереджене ставлення Відповідача. Постановою Пленуму ВСУ від 06.12.1992 № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» визначено, що при розгляді справ про накладення дисциплінарних стягнень за порушення трудової дисципліни судам необхідно з`ясовувати, в чому конкретно проявилося порушення, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені\~статтями 147-149 КЗпП України\~правила і порядок застосування дисциплінарного стягнення, зокрема, чи не закінчився встановлений для цього строк, чи враховані обставини, за яких вчинено проступок тощо. Виходячи з аналізу норм\~КЗпП України, у справах, в яких оспорюється незаконне притягнення до дисциплінарної відповідальності, саме роботодавець повинен довести, що притягнення до дисциплінарної відповідальності відбулося без порушення законодавства про працю. Аналіз вищевказаного дає підстави дійти до висновку про те, що наказ №132 від 15 липня 2019 року, а також наказ №40-к від 13 квітня 2020 року є недоведеними та необґрунтованими, а тому підлягають скасуванню. За таких обставин суд вважає, що оскаржувані накази слід визнати незаконним та його скасувати. Згідно ч.\~2 ст.\~4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно\~ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судому передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст.77ЦПКУкраїни, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення . Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Згідно\~ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Виходячи з аналізу норм КЗпП України, у справах, в яких оспорюється незаконне притягнення до дисциплінарної відповідальності, саме роботодавець повинен довести, що притягнення до дисциплінарної відповідальності відбулося без порушення законодавства про працю, що відповідачем, аналізуючи відзив на позов, зроблено не було. Вирішуючи питання стосовно вимоги позивача про стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу, суд враховує наступне. Відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. \~ \~ \~ \~Відповідно до постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 03 травня 2018 року справа № 72/1010/16-ц, провадження № 61-3416 св 18 склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). \~ \~ \~ \~При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність») або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору. Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. \~ \~ \~ \~Таким чином, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення. \~ \~ \~ \~Відповідно до п. 1 ч.2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:у разі задоволення позову - на відповідача. Позивач просить стягнути з відповідача витрати на правову допомогу в розмірі 8000,00 грн., що підтверджується квитанціями від квитанціями від 27.04.2020 року та від 23.07.2020 року, довідкою про рух справи в інтересах [PERSON] , актом виконаних робіт від 23.07.2020 року. \~ \~ \~ \~За такого згідно ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на правову допомогу в розмірі 8000,00 грн.

Outcome: approved