Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-13 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із заявою про визнання недієздатним рідного брата [PERSON]. Свою заяву мотивує тим, що [PERSON], [INFO], перебуває на диспансерному обліку у Волинській обласній психіатричній лікарні № 1 з приводу психічного розладу з 2014 року. Внаслідок хронічних, стійких психічних розладів, що спостерігаються у поведінці [PERSON] під час неадекватного ставлення до буденних життєвих ситуацій, останній не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. На підставі наведеного [PERSON] просить визнати [PERSON] недієздатним та призначити його опікуном [PERSON] В судове засідання заявник [PERSON] подала заяву про розгляд справи у її відсутності, вимоги заяви підтримала з підстав, викладених у заяві, просила заяву задовольнити. Представник заінтересованої особи Управління охорони здоровя Луцької міської ради в судове засідання подала заяву про розгляд справи у її відсутності. 01 квітня 2015 року надала суду подання про призначення [PERSON]В опікуном [PERSON]. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що заява підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Згідно вимог ст. 39 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Судом встановлено, що [PERSON] являється братом заявника, що стверджується їх копіями свідоцтв про народження (а.с. 5, 8). Як вбачається з пояснень представника заявника, висновку судово-психіатричного експерта № 320 вих. № 320 від 20.11.2015 року (а.с. 40-41), [PERSON], [INFO], знаходиться під наглядом у психіатрів з 26.11.2014 року, періодично проходить лікування у Волинській обласній психіатричній лікарні № 1 з діагнозом «Стійке хронічне психічне захворювання у вигляді хронічного маячного розладу», що істотно впливає на його здатність усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними у повній мірі, а тому [PERSON] слід визнати обмежено дієздатним. Згідно вимог ст. 36 ЦК України, суд може обмежити цивільну дієздатність фізичної особи, якщо вона страждає на психічний розлад, який істотно впливає на її здатність усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Частиною 1 ст. 237 ЦПК України передбачено, що заява про обмеження дієздатності фізичної особи може бути подана членами її сімї, органом опіки та піклування, наркологічним або психіатричним закладом. Таким чином, оскільки психічне захворювання [PERSON] істотно впливає на його здатність усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними у повній мірі, тому його слід визнати обмежено дієздатним. З пояснень осіб, які беруть участь у справі встановлено, що догляд за [PERSON] здійснює його сестра [PERSON] Згідно подання Управління охорони здоровя Луцької міської ради від 16.03.2015 року, останнє просить призначити опікуном [PERSON]В [PERSON], так як відповідно до ст. 63 ЦК України, опікун або піклувальник призначається переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обовязки опікуна чи піклувальника. Згідно ст. 241 ЦПК України, суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки і піклування призначає їй піклувальника чи опікуна. Таким чином над [PERSON] слід призначити піклувальником [PERSON].

Outcome: partial