Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-25 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON], про стягнення аліментів на неповнолітню дитину. У позові вказувала, що 11.11.2004 року одружилася з відповідачем [PERSON] і прийняла його прізвище, її дошлюбне прізвище - Гакман. Шлюб був зареєстрований у виконавчому комітеті Міліївської сільської ради, актовий запис №25. Рішенням Вижницького районного суду Чернівецької області від 28.03.2011 року їх шлюб розірваний. Від шлюбу 05.03.2005 року у них народився син [PERSON], який проживає з нею, знаходиться на її повному матеріальному утриманні. Посилалася на те, що відповідач з сімєю не проживає більше шести років, не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, добровільно сплачувати аліменти відмовляється, а тому змушена звернутись до суду з даним позовом. [PERSON] в даний час офіційно ніде не працює, але має тимчасові заробітки і може працювати, адже не є ні інвалідом ні хворим. Аліменти він нікому не платить. Враховуючи те, що відповідач не бажає постійно та офіційно працювати, ставить питання про визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі і вважає, що сума має бути визначена така, щоб це була дійсно допомога в утриманні дитини. Просила стягнути з [PERSON], [INFO], який проживає в [INFO] на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі по 1000,00 грн. щомісячно, починаючи з дня подачі даного позову і до досягнення дитиною повноліття. У судовому засіданні позивач [PERSON] заявлений позов підтримала, посилаючись на викладені у позовній заяві обставини просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, в адресованій суду заяві зазначив, що від першого шлюбу має сина [PERSON], [INFO], який проживає з його колишньою дружиною [PERSON] Його доходи від зайняття підприємницькою діяльністю за перше півріччя 2016 року склали 400,00 грн. На даний час він перебуває у шлюбі із [PERSON], з якою виховує двох неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO] та дочку [PERSON], [INFO]. Просив при вирішенні розміру аліментів прийняти до уваги зазначені обставини. Суд, заслухавши позивача [PERSON], вивчивши та дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, прийшов до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з таких підстав. Судом установлено, що [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] перебували у зареєстрованому шлюбі з 11.11.2004 року. Рішенням Вижницького районного суду Чернівецької області від 28.03.2011 року по цивільній справі №2-226/11 шлюб між ними розірвано, що підтверджується його копією. Вказане рішення набрало законної сили, а тому встановлені ним обставини в силу положень ч.3 ст.61 ЦПК України не потребують доказуванню. У шлюбі, 05.03.2005 року народився син [PERSON], що підтверджується копією повторного свідоцтва про його народження серія І-МИ №244298 від 07.06.2016 року, виданого Вижницьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області. 18.05.2016 року [PERSON], [INFO] зареєструвала шлюб із [PERSON], [INFO] і прийняла його прізвище, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серія І-МИ №115844 від 18.05.2016 року, виданого виконавчим комітетом Міліївської сільської ради Вижницького району Чернівецької області. Неповнолітня дитина [PERSON] проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні, що підтверджується в суді належними доказами: довідкою виконавчого комітету Міліївської сільської ради Вижницького району Чернівецької області №2063 від 21.06.2016 року. Також визнав вказані обставини відповідач. Відповідач належної допомоги на утримання дитини не надає. Також судом встановлено, що відповідач [PERSON] у 2016 році отримав 400,00 грн. доходів від зайняття підприємницькою діяльністю, що підтверджується довідкою про подану декларацію про майновий стан і доходи від 12.12.2016 року №2219/10-24-01/13-01, виданою Вижницькою ОДПІ ГУ ДФС у Чернівецькій області. Позивач підтвердила, що їй відомо, що на утриманні відповідача знаходиться двоє неповнолітніх дітей від шлюбу з [PERSON], а саме: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Стаття 184 ч.1 СК України передбачає, що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Частина 2 цієї ж статті вказує, що розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Таким чином судом встановлено, що неповнолітня дитина [PERSON] проживає з позивачем та знаходиться на її матеріальному утриманні, відповідач добровільно допомоги на її утримання не надає. Позивачем доведено, що відповідач офіційно не працює, є приватним підприємцем дохід якого за 2016 рік становить 400,00 грн., є здоровим та працездатним чоловіком, на утриманні двоє неповнолітніх дітей від другого шлюбу, непрацездатних батьків на утриманні не має, а тому позов про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини є обґрунтованим, але підлягає до часткового задоволення, оскільки сума у 1000,00 грн. щомісячно є значною та завідомо непосильною для відповідача. Це підтверджено дослідженими в суді належними доказами, доказів протилежного відповідачем суду не надано. Виходячи з наведеного, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню із стягненням з відповідача в дохід держави судового збору відповідно до вимог ч.3 ст.88 ЦПК України. На підставі ст.ст.180-182, 184, 191 СК України,

Outcome: partial