Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-28 00:00:00

[PERSON] звернулася до Суворовського районного суду міста Одеси з позовом до Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради про визнання права користування житловим приміщенням, а саме кімнатою [NUMBER] житловою площею 18,9 кв.м, розташованої на першому поверсі в жилій секції гуртожитку за адресою: [ADDRESS] та позначеної цифрою [NUMBER] в технічному паспорті від 17.12.2013 р., виготовленому КП «Міське агентство з приватизації житла». Обґрунтовує свої вимоги тим, що з 05.11.1986 року по 15.09.1998 року позивачка працювала на різних посадах об'єктів соціальної сфери Одеського НПЗ імені ХХVІ зїзду КПРС. 15.09.1998 року, позивачку переведено на посаду двірника ЖКГ заводу. На підставі спільного рішення адміністрації та профспілкового комітету Одеського нафтопереробного заводу АООТ «Одеський нафтопереробний завод» 18.09.1998 року у зв'язку з відсутністю вільних службових приміщень, враховуючи крайню виробничу необхідність, як тимчасова міра, їй було виділено у тимчасове користування окрему житлову кімнату в жіночому гуртожитку без зазначення номеру кімнати. При вселенні комендантом гуртожитку її було заселено в кімнату [NUMBER] площею 18,9 кв.м. В 2002 році гуртожиток передано до комунальної власності на баланс, однак маючи право на приватизацію житлового приміщення, позивачка не може ним скористатися через те, що в неї відсутня реєстрація за вказаною адресою з зазначенням номеру конкретної кімнати.. В судовому засіданні позивачка та її представник підтримали позовні вимоги, просили задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений судом належним чином, про причини неявки суд не повідомив (а.с.55); Представник третьої особи КП «ЖКС «Пересипський» в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлені належним чином, надав суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутність (а.с.50); У зв'язку з викладеним, зі згоди позивача, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача, який був повідомлений належним чином про час і місце розгляду справи, так як у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, про те, що позов є обґрунтованим, доказаним, тому підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, про те, що Рішенням Одеської міської ради №3401-ХХІІІ від 14.01.2002 року було надано згоду щодо передачі із державної власності до комунальної власності територіальної громади м.Одеси об'єктів, що не увійшли до статутного фонду ВАТ «Лукойл-Одеський нафтопереробний завод» в тому числі гуртожитку за адресою: [ADDRESS] (а.с.12); Відповідно до рішення виконавчого комітету Одеської міської ради №117 від 28.02.2002 року було затверджено акт приймання-передачі до комунальної власності територіальної громади вказаного гуртожитку (а.с.13,14-16); 22.01.2010 року рішенням Одеської міської ради №4965-V гуртожитку за адресою: [ADDRESS] було надано статус сімейного та надано дозвіл на приватизацію (а.с.20). Відповідно до листа Суворовської райадміністрації ОМР від 21.11.2013 року №Р-1653 нарахування комунальних послуг проводиться по умовній нумерації кімнат. Кімната [NUMBER] рахується за [PERSON] (а.с.33). Відповідно до спільного рішення адміністрації та профспілкового комітету Одеського нафтопереробного заводу АООТ «Одеський нафтопереробний завод» 18.09.1998 року, у зв'язку з відсутністю вільних службових приміщень, враховуючи крайню виробничу необхідність, як тимчасова міра, [PERSON] було виділено у тимчасове користування окрему житлову кімнату в жіночому гуртожитку без зазначення номеру кімнати. (а.с.9). Відповідно до трудової книжки від 19.12.1972 року, [PERSON] з 05.11.1986 року по 15.09.1998 року працювала на різних посадах об'єктів соціальної сфери Одеського НПЗ імені ХХVІ зїзду КПРС. 15.09.1998 року, позивачку переведено на посаду двірника ЖКГ заводу. 31.01.2000 року [PERSON] переведено двірником ТОВ «Жилсервіс», 03.01.2012 року переведено до КП «ЖКС Пересипський» на посаду двірника. (а.с.8). Із технічного паспорта виготовленого 17.12.2013 року КП «Міське агентство з приватизації житла» вбачається, що кімната [NUMBER], позначена цифрою «[NUMBER]» має площу 18,9 кв.м.(а.с.27-29). Відповідно до письмової довідки від 03.01.2012 року, яка видана ПП «Жил сервіс» відповідачка [PERSON] проживає у гуртожитку в окремій житловій кімнаті, жилою площею 18,9 кв.м, розташованою на першому поверсі в жилій секції гуртожитку за адресою: [ADDRESS], з 18.09.1998 року по теперішній час за згодою КП «ДЕЗ Пересипський» і Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради ( арк.сп.21); Відповідно до ст.ст.128,129 ЖК України та п.10 р.2 Примірного положення про гуртожитки жила площа в гуртожитку надається за спільним рішенням адміністрації підприємства, установи, організації та відповідного профспілкового комітету. На підставі рішення про надання жилої площі в гуртожитку адміністрація підприємства видає громадянинові спеціальний ордер, який є єдиною підставою для вселення на жилу площу. Відповідно до ст.814 ЦК України, у разі зміни власника житла, переданого у найм, до нового власника переходять права та обов'язки наймодавця. Відповідно до довідки КП «Бюро технічної інвентаризації» Одеської міської ради від 27.08.2014 р., нерухоме майно на праві приватної власності станом на 31.12.2012 р. за [PERSON] не зареєстровано (а.с.26). Відповідно до ст.47 Конституції України, кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Відповідно до ст.9 ЖК України ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони здійснюються в суперечності з призначенням цих прав чи з порушенням прав інших громадян або прав державних і громадських організацій. З боку відповідача суду не представлено жодного належного доказу, який би вказував на безпідставність пред'явленого позову або спростовував докази, на які посилався позивач в обґрунтування пред'явлених позовних вимог. Таким чином, суд дійшов до висновку, про те, що позивач на протязі тривалого часу, а саме з вересня 1998 року, проживає у займаній нею житловій кімнаті [NUMBER], користується нею, у зв'язку з чим в неї виникло право на користування, через що визнання за нею права користування житловим приміщенням кімнати є законним, обґрунтованим, таким що не порушує прав та інтересів відповідача та третіх осіб по справі, а тому вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного, та

Outcome: approved