Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-30 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів. В позові зазначила, що з 07.03.2015 р. вона з відповідачем перебуває у шлюбі, однак сумісне життя з відповідачем фактично припинено в грудні 2016 року. Від даного шлюбу сторони мають малолітню дитину - [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідач не приймає участі в утриманні свого сина, матеріальної допомоги добровільно не надає, з грудня 2015 року з'являється епізодично, місце його перебування позивачу невідоме. У добровільному порядку відповідач надати матеріальну допомогу на утримання дитини не бажає, хоча має можливість таку допомогу надавати, аліменти на користь третіх осіб відповідач не сплачує. Позивач просить стягнути з відповідача аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі ? частини усіх видів заробітку до досягнення дитиною повноліття. У судове засідання позивач не з'явилась, надала до суду заяву, в якій просить провести слухання справи без її участі, позов підтримує у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився, також надав до суду заяву, в якій просить провести слухання справи без його участі, проти стягнення з нього аліментів на утримання сина не заперечує. Розглянувши матеріали справи, оцінивши всі докази у сукупності, суд приходить до наступних висновків. Згідно ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Суд надав рівні можливості сторонам у наданні доказів. Відповідно до вимог ч. 4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що визнання позову відповідачем не суперечить вимогам законодавства України і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому є підстави для ухвалення рішення про задоволення позову. Так, [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі з 07.03.2015 р., однак сумісне життя з відповідачем фактично припинено в грудні 2016 року. Їх шлюб був зареєстрований 07.03.2015 р. у Дніпровському районному у місті Запоріжжі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис № 85. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження Серія [NUMBER], видане 20.08.2015 р. Відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання дитини не надає. У відповідності зі ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3 ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ст.182 Сімейного кодексу України при призначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст. 7 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2017 рік» прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для дітей віком до 6 років з 1 грудня 2017 року складає - 1492грн. У відповідності до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. Відповідно до ст.191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, шляхом стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO], щомісяця, з дня пред'явлення позову у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на місяць, до досягнення донькою повноліття. Згідно ч.1 ст. 367 ЦПК України, рішення в частині стягнення аліментів за один місяць підлягає негайному виконанню. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в розмірі 640 грн., оскільки позивачку було звільнено від сплати судового збору при зверненні до суду.

Outcome: approved