Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-15 00:00:00

[PERSON] звернулася до Артемівського міськрайонного суду Донецької області з заявою про визнання безвісно відсутнім [PERSON], мотивуючи свої вимоги тим, що з 11.07.1998 року по 02.10.2002 року знаходилась у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] У період шлюбу у них народився син - [PERSON], [INFO], який проживає з заявником та перебуває на її утриманні. 21.05.2013 року [PERSON] вийшов з дому і до теперішнього часу не повернувся, місце перебування його невідоме. Вона одна виховує та утримує сина і має право на отримання соціальної допомоги при умові визнання чоловіка безвісти відсутнім. Його мати не погоджується на визнання його померлим, має надію, що він живий і повернеться додому. Тому вона змушена звернутись до суду з зазначеним позовом та просить визнати [PERSON] безвісно відсутнім. Враховуючи все вище викладене, просила визнати [PERSON], [INFO], уродженця міста Артемівська Донецької області, безвісно відсутнім. Представник заявника [PERSON] в судовому засіданні підтримала вимоги [PERSON] в повному обсязі, просила їх задовольнити. Представник заінтересованої особи УПСЗН Артемівської міської ради Гринь Д.В. в судовому засіданні не заперечував проти задоволення вимог [PERSON] В судовому засіданні допитана як свідок в порядку ст. 184 ЦПК України [PERSON] показала, що заявниця є її донькою яка перебувала у шлюбі з [PERSON], в період якого народився її онук, [PERSON]. Приблизно у травні 2013 року їй від доньки стало відомо, що її колишній зять пропав за місцем мешкання і де зараз знаходиться невідомо. Суд, вислухавши пояснення представника заявника, представника заінтересованої особи, допитавши свідка, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. Судом встановлено, що [PERSON] є батьком малолітнього [PERSON], [INFO] (а.с.2). 11 липня 1998 року Артемівським міським відділом реєстрації актів громадського стану Донецької області було зареєстровано шлюб між заявником та [PERSON] (а.с.3) Згідно довідки Артемівського МВ ГУМВС України в Донецькій області від 21.05.2014 року 23.05.2013 року до Артемівського МВ надійшло повідомлення від [PERSON], [INFO], про те, що її брат [PERSON], [INFO], який мешкає за адресою: [ADDRESS] 21.05.2013 року пішов з дому і до теперішнього часу не повернувся. Даний факт внесений до ЄРДР №12013050150003681, також по даному факту було заведено ОРС «Розшук» 29-1719 від 27.05.2013 року. До теперішнього часу місцезнаходження [PERSON] не встановлено (а.с.6). Рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 18.06.2014 року за заявою [PERSON] [PERSON] було визнано безвісно відсутнім. Рішення суду набрало законної сили 02.07.2014 року (а.с.15). Відповідно до ч. 1 ст. 43 ЦК України фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. Згідно з п.3 ч. 2 ст. 234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою. Відповідно до ст. 249 ЦПК України суд розглядає справу про визнання фізичної особи безвісно відсутньою за участю заявника, свідків, зазначених у заяві, та осіб, яких суд визнає за потрібне допитати, і ухвалює рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або про оголошення її померлою. Виходячи із вищевикладеного, суд прийшов до висновку, що заява [PERSON] про визнання особи безвісно відсутньою підлягає до задоволення в повному обсязі. На підставі ч. 1 ст. 43 ЦК України,

Outcome: approved