Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-26 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. Свої вимоги мотивує тим, що вони з відповідачем по справі, [PERSON] зареєстрували шлюб 20.03.2009 року у виконавчому комітеті Пнівської сільської ради Надвірнянського району Івано-Франківської області, актовий запис № 7. В зареєстрованому шлюбі з [PERSON] вона народила трьох дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які на даний час проживають разом з нею та знаходяться на її утриманні та вихованні. Вони з відповідачем не проживають разом уже більше трьох років. Тому найменша дочка [PERSON], [INFO], не є біологічною дочкою відповідача. На даний час я тимчасово не працює. На її утриманні та вихованні знаходяться троє неповнолітніх дітей. Вона перебуває в тяжкому матеріальному становищі, та не в змозі самостійно забезпечити дітей, оскільки отримує тільки соціальну допомогу після народження дитини, до досягнення нею трирічного віку, інших доходів не має. Відповідач чоловік на даний час офіційно працює в м. Київ машиністом екскаватора, з чого має стабільний регулярний дохід, тому має можливість надавати допомогу на утримання дітей. Крім того, він є фізично здоровою людиною, інших утриманців, крім їхніх дітей, не має. Позивач в судове засідання не зявилась, однак від неї поступила заява, в якій просить справу слухати в її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю з підстав, зазначених в позовній заяві, просить суд постановити рішення, яким стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO], та дочки [PERSON], [INFO] в розмірі однієї другої частини з усіх видів його доходу, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення дітьми повноліття. Відповідач в судове засідання не зявився, однак від нього поступила заява, в якій просить справу слухати в його відсутності, позовні вимоги визнає частково. Не заперечує проти стягнення з нього в користь позивача аліментів на утримання дочки [PERSON], [INFO], та дочки [PERSON], [INFO], однак просить стягувати аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі по 1000 грн. на кожну дитину щомісячно, до досягнення дітьми повноліття. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази, представлені сторонами на виконання вимог ст.ст. 76, 81 ЦПК України і які сторони вважають достатніми для обґрунтування і заперечення позовних вимог та зясувавши фактичні обставини справи, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що сторони по справі перебувають у шлюбі, який зареєстрували 20.03.2009 року у виконавчому комітеті Пнівської сільської ради Надвірнянського району Івано-Франківської області, актовий запис № 7 (а.с. 3). В зареєстрованому шлюбі з [PERSON] вона народила трьох дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], про що свідчать копії свідоцтв про народження (а.с. 6-8). При цьому з обставин, викладених позивачем в позовній заяві вбачається, що сторони не проживають разом уже більше трьох років. Тому дочка [PERSON], [INFO], не є біологічною дочкою відповідача. В звязку з цим позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача аліментів лише на двох неповнолітній дітей. Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов проживання, складеного депутатом Пнівської сільської ради та довідки, виданої Пнівською сільською радою 26.11.2018 р. за № 4658 вбачається, що позивач на даний час проживає разом з неповнолітніми дітьми в будинку своїх батьків, власного житла та земельної ділянки не має, підсобного господарства не веде, не працює, так як здійснює догляд за малолітньою дитиною до трьох років, інших доходів не має. Сімя проживає в важких матеріальних умовах, потребує матеріальної допомоги (а.с. 4-5). Відповідач офіційно працює в ТОВ «САН ЛІБЕРТІ» на посаді машиніст екскаватора, з чого має стабільний регулярний дохід, тому має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дітей (а.с. 20). Відповідно до ст.ст. 180, 181 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоровя та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. У відповідності до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Крім того, відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно з ч. 3 ст. 11 ЗУ «Про охорону дитинства» батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Частиною першою ст. 12 зазначеного Закону встановлено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобовязані виховувати дитину, піклуватися про її стан здоровя, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Суд не буру до уваги посилання відповідача про стягнення з нього в користь позивача аліментів в твердій грошовій сумі, оскільки судом встановлено наявність у відповідача офіційного заробітку, при наявності якого розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно вимог ст. 184 СК України Розмір аліментів у твердій грошовій сумі визначається судом за заявою одержувача аліментів за відсутності офіційного заробітку платника аліментів. Таким чином з врахуванням стану здоров'я та матеріального становища дитини, стану здоровя та матеріального становища платника аліментів, який має постійне місце праці, є фізично здоровою людиною, відсутність інших утриманців суд прийшов до висновку, що позов слід задовільнити частково і стягувати з відповідача на користь позивача аліменти в розмірі 1/3 частини зі всіх видів його заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення дітьми повноліття. У відповідності до ст. 141 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача, зокрема: 704 грн. 80 коп. судового збору в дохід держави. 180, 181, 182, 183 СК України,

Outcome: approved