Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-08 00:00:00

[PERSON] звернулася до Лисичанського міського суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітню дитину, в якому вказано, що вона, [PERSON], перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], який було розірвано рішенням Лисичанського міського суду Луганської області від 24 вересня 2010 року. Від шлюбу вони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Відповідач інших дітей, непрацездатної дружини, батьків не має. З відповідачем вони проживають окремо, добровільної матеріальної допомоги на утримання дитини він не надає. Просила суд стягнути з [PERSON], [INFO], на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], у розмірі ? частини усіх видів доходів щомісячно, з дня подання позовної заяви та до досягнення сином повноліття, але не менше 30 % прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, про день, час та місце слухання справи була повідомлена належним чином, до суду подала письмову заяву, у якій зазначила, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Просила суд розглядати справу без її участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про день, час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, до суду подав письмову заяву, у якій зазначив, що позовні вимоги визнав повністю. Просив суд розглядати справу без його участі. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У Принципі 6 Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року зазначено, що дитина для повного та гармонічного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона повинна зростати у піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, в атмосфері любові, моральної та матеріальної забезпеченості. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, що була ратифікована Постановою ВР N 789-XII від 27.02.1991 р., Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частині від доходу її матері, батька та (чи) в твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 СК України. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня предявлення позову. З матеріалів справи судом встановлено, що згідно рішенням Лисичанського міського суду Луганської області від 24 вересня 2010 року, шлюб зареєстрований між [PERSON] та [PERSON], було розірвано. Згідно з свідоцтвом про народження серії 1-ЕД № 270794, виданим 30 вересня 2004 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Лисичанського міського управління юстиції Луганської області, [PERSON] народилась 05 вересня 2004 року, про що зроблено відповідний актовий запис № 358. Батьком записаний [PERSON], а матірю [PERSON]. Згідно з довідкою КП «ЛЖЕК № 8» № 589 від 21.10.2014 року, [PERSON], яка зареєстрована за адресою [INFO], сумісно з донькою [PERSON], [INFO], фактично проживають за адресою [INFO]. За таких обставин, враховуючи, що відповідач в добровільному порядку не надає позивачу матеріальної допомоги на утримання дитини, а позивач потребує такої допомоги, суд вважає, що позов заявлено обґрунтовано, позовні вимоги підтверджено протягом судового засідання, у звязку з чим позов підлягає задоволенню. Відповідно до підп. 3 п. 5 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Приймаючи до уваги вимоги ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 243 гривні 60 копійок. У відповідності до ст. 367 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved