Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-09 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вищевказаною заявою, в якій зазначила що є дружиною [PERSON] , який помер [INFO] через хворобу у «Російській Федерації Республіка Крим м. Джанкой» (зазначено самим заявником у заяві). Заявник зазначає, що отримати свідоцтво про смерть державного зразка вона не може, оскільки смерть відбулась на тимчасово окупованій території та Енергодарським МВ ДРМЦС їй було відмовлено у видачі свідоцтва про смерть. Встановлення факту смерті заявнику необхідно для встановлення статусу вдови. Враховуючи положення ч. 2 ст. 317 ЦПК України, справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду, тому суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні судового засідання за відсутності заявника та представника заінтересованої особи. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до\~статті 317 ЦПК України\~заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. В судовому засіданні встановлено, що заявник [PERSON] 30 липня 2021 року уклала шлюб з [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію шлюбу (а.с.5). Відповідно до свідоцтва про реєстрацію шлюбу, [PERSON] на момент реєстрації шлюбу є громадянином України. Також, відповідно до повного Витягу з державного реєстру актів цивільного стану щодо актового запису про шлюб, наявні відомості про [PERSON] , відповідно до яких зазначено, що на момент реєстрації шлюбу останній є громадянином України (а.с.7-8). [INFO] чоловік заявниці [PERSON] помер на тимчасово окупованій території м. Джанкой Крим, про що видано відповідне свідоцтво органами, діяльність яких на територій України вважається незаконною. При цьому у наданій копії вказаного свідоцтва, громадянство [PERSON] вказано як Російської Федерації. Так, укладаючи шлюб 30 липня 2021 року [PERSON] був громадянином України, а [INFO] в день смерті він вже є громадянином Російської Федерації. Вказані обставини є незрозумілими, адже між реєстрацією шлюбу та смертю особи минуло чотири дні, та за цей час [PERSON] було змінено громадянство. Крім того, заявником на надано документу, що підтверджує особу померлого чоловіка, що позбавляє суд встановити чи є особа з якою заявник уклала шлюб 30.07.2021 року, особою зазначеною у свідоцтві про смерть. Згідно з ч.ч. 1-2\~ст.4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», на тимчасово окупованій території на строк дії цього\~Закону\~поширюється особливий правовий режим перетину меж тимчасово окупованої території, вчинення правочинів, проведення виборів та референдумів, реалізації інших прав і свобод людини і громадянина. Правовий режим тимчасово окупованої території передбачає особливий порядок забезпечення прав і свобод громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території. Отже вказаний закон розповсюджується саме на громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території, а не на громадян інших держав. Відповідно до\~ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою або рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Проте заявником документу про смерть від закладу охорони здоров`я або судово-медичної установи, не надано. Згідно ч.1 ст. 318 ЦПК України в заяві про встановлення факту смерті має бути зазначено: який факт заявник просить встановити та з якою метою; \~причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; \~докази, що підтверджують факт. Разом з цим, звертаючись до суду з даною заявою, [PERSON] в підтвердження факту смерті особи на тимчасово окупованій території, надала суду лише копію свідоцтва про смерть, що видана нелегітимним органом, а відтак вказане свідоцтво не може вважатися належним доказом, оскільки воно є недійсним та не створює правових наслідків. Статтею 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», передбачено норми, які стосуються тимчасово окупованої території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя, зокрема що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. \~Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Подібні документи хоча і не створюють правових наслідків, але беруться до уваги судом лише у сукупності з іншими наданими заявником доказами. Проте [PERSON] належних та допустимих доказів суду не надала. Суд звертає увагу, що сам по собі факт перебування чоловіка заявника на тимчасово окупованій території Автономної Республіки Крим та встановлення законом особливого порядку розгляду заяв про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, не є безумовною підставою для встановлення такого факту та не звільняє заявника від надання суду належних доказів на підтвердження своїх вимог. Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. З огляду на викладене, а також враховуючи вищезазначені обставини, суд позбавлений можливості встановити факт смерті особи та ухвалити рішення у справі про задоволення заяви. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed