Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-24 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом до Управління майном Сумської обласної ради, та уточнивши остаточно позовні вимоги, мотивує їх тим, що 04 липня 2016 року позивачка була прийнята на посаду головного бухгалтера КП СОР «Аптека №226 міста Конотоп». 13 липня 2016 року відповідачем на головного бухгалтера [PERSON] було покладено виконання обов`язків завідуючого КП СОР «Аптека №226 міста Конотоп» з виплатою різниці в посадових окладах. Управління майном обласної ради є засновником та уповноваженим розпорядником майна КП СОР «Аптека №226 міста Конотоп». 31 січня 2018 року позивачкою було подано відповідачу заяву про зняття з неї виконання обов`язків завідуючого КП СОР «Аптека №226 міста Конотоп» та звільнення з посади головного бухгалтера за власним бажанням. Заява була направлена на адресу відповідача та вручена 01 лютого 2018 року та зазначене визнається відповідачем. На час звернення з позовом позивачка не отримала наказ про зняття з неї виконання обов`язків завідуючого КП СОР «Аптека №226 міста Конотоп». Оскільки позивачка була головним бухгалтером і виконуючим обов`язків завідуючого КП СОР «Аптека №226 міста Конотоп» в одній особі, юридично вона не має можливості звільнити себе (за відсутності інших працівників підприємства та відсутності призначеного відповідачем завідуючого КП СОР «Аптека №226 міста Конотоп»). Згідно індивідуальних відомостей про застраховану особу Пенсійного фонду України заробітна плата в.о. завідуючого КП СОР «Аптека №226 міста Конотоп» з лютого 2018 року не нараховується, страхові внески не сплачуються. Подана заява про зняття з неї виконання обов`язків завідуючого КП СОР «Аптека №226 міста Конотоп» та неодноразові звернення щодо необхідності документального оформлення вищезазначеного не дали жодного результату. Враховуючи бездіяльність Управління майном Сумської обласної ради у вищезазначеному питанні, незважаючи на подання заяви від 31 січня 2018 року, позивачка залишається бути зазначеною в.о. керівника зазначеного підприємства. 11 лютого 2019 року позивачка направила на адресу відповідача лист з вимогою надати наказ про звільнення згідно заяви від 31 січня 2018 року, визначити відповідальних осіб для передачі документації, майна, наркотичних засобів, психотропних речовин та прекурсорів що обліковується за КП СОР «Аптека №226 міста Конотоп», здійснити юридичні дії для внесення змін у відомості Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо керівництва КП СОР «Аптека №226 міста Конотоп». Направлений лист було отримано відповідачем 12 лютого 2019 року, але залишився без належного реагування. Згідно відповіді від 14 березня 2019 року на заяву позивачки про надання наказу про звільнення, згідно якої відповідач зазначає: «стосовно звільнення Вас від виконання обов`язків завідуючого КП СОР «Аптека №226 міста Конотоп» для видачі відповідного наказу [PERSON] необхідно привести всю документацію підприємства у відповідність до вимог законодавства, повернути постачальникам наркотичні засоби, психотропні речовини та прекурсори, що обліковуються підприємством. Також, необхідно провести повний розрахунок по заробітній платі з працівниками підприємства, розрахуватися за спожиті комунальні послуги та здійснити всі необхідні розрахунки з бюджетом. У такому випадку буде розглянуто питання щодо зняття з [PERSON] виконання обов`язків завідуючого підприємством». Враховуючи надану відповідь відповідача, вкотре підтверджується, що відповідачем не визнається припинення позивачем виконання обов`язків завідуючого КП СОР «Аптека №226 міста Конотоп». Посилання ж відповідача на необхідність приведення документації у відповідність до вимог законодавства, здійснити розрахунок по заробітній платі, за спожиті комунальні послуги та розрахунки з бюджетом, викладені у вищезазначеному листі, не можуть слугувати підставою для примушування позивача до праці і, крім того, у разі наявності таких порушень, шляхи їх вирішення розглядаються не у площині трудових правовідносин, а у порядку цивільного, адміністративного, кримінального тощо судочинства. Також до подання позовної заяви 11 лютого 2019 року позивачка направляла на адресу відповідача лист з вимогою надати наказ про звільнення згідно заяви від 31 січня 2018 року, визначити відповідальних осіб для передачі документації, майна, наркотичних засобів, психотропних речовин та прекурсорів що обліковується за КП СОР «Аптека №226 міста Конотоп». Після покладення відповідачем виконання обов`язків завідуючого КП СОР «Аптека №226 міста Конотоп» на позивачку, в подальшому контракт з нею так і не було укладено, новий керівник не був призначений, будь-який конкурсний відбір відповідачем не проводився, позивачка продовжувала працювати та виконувати обов`язки завідувача зазначеного підприємства. Відповідач, призначивши позивача виконуючим обов`язки, повинен був через два місяці укласти з нею контракт, або звільнити з посади. Оскільки 31 січня 2018 року позивачкою було подано відповідачу письмову заяву про зняття з неї виконання обов`язків завідуючого КП СОР «Аптека №226 міста Конотоп», яка була вручена відповідачу 01 лютого 2018 року, позивачкою було повідомлено відповідача про наміри звільнення від виконання обов`язків завідувача підприємства, то виконання обов`язків завідуючого КП СОР «Аптека №226 міста Конотоп» є припиненими з моменту фактичного отримання зазначеної заяви відповідачем, а саме 01 лютого 2018 року. Крім того, при покладанні виконання обов`язків завідуючого КП СОР «Аптека №226 міста Конотоп» 13 липня 2016 року позивачка не попереджалась про необхідність приведення документації підприємства у відповідність до вимог законодавства, будь-які інші розрахунки, перед її звільненням від виконання зазначених вище обов`язків. Також контракт з відповідними матеріальними та організаційними зобов`язаннями з позивачкою також не укладався. Оскільки відповідачем на позивачку було покладено виконання обов`язків завідуючого КП СОР «Аптека №226 міста Конотоп» в межах прав та повноважень відповідача, юридично позивачка не мала права зняття з себе виконання обов`язків завідуючого підприємством або покласти ці обов`язки на іншого працівника (за відсутності інших працівників підприємства та відсутності призначеного відповідачем завідуючого КП СОР «Аптека №226 міста Конотоп»), бо зазначені обов`язки покладаються та знімаються саме відповідачем. Видача наказу стосовно звільнення позивачки від виконання обов`язків завідувача КП СОР «Аптека №226 міста Конотоп» згідно вищезазначених нормативних та локальних актів покладено саме на Управління майном Сумської обласної ради. Для внесення відповідних змін про керівника та підписанта КП СОР «Аптека №226 міста Конотоп» в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань необхідне рішення про зміну керівника відповідного підприємства (наказ про звільнення від виконання обов`язків керівника підприємства, наказ про прийняття/затвердження на посаді нового керівника підприємства, рішення суду). Відмова відповідача провести державну реєстрацію змін до відомостей про керівника юридичної особи є необґрунтованою та не відповідає нормам законодавства. Наразі відповідач відмовляється добровільно видати відповідне рішення про звільнення від виконання обов`язків керівника підприємства (або про прийняття/затвердження на посаді нового керівника підприємства) та фактично позивачка припинила виконання обов`язків завідуючого КП СОР «Аптека №226 міста Конотоп», у неї відсутні правові підстави вносити відповідні зміни до відомостей про керівника юридичної особи самостійно без наявності рішення засновника підприємства (відповідача). Крім того, після прийняття відповідачем рішення про звільнення від виконання обов`язків керівника підприємства (або про прийняття/затвердження на посаді нового керівника підприємства) у позивачки також не буде правових підстав для подання до державного реєстратора відповідних документів для проведення державної реєстрації змін до відомостей про керівника юридичної особи, оскільки зазначені документи може подати лише засновник (в даному випадку відповідач) або новопризначений керівник підприємства. Посилаючись на зазначене, просить суд визнати припиненими виконання обов`язків завідуючого Комунальним підприємством Сумської обласної ради «Аптека №226 міста Конотоп» [PERSON]. з 01 лютого 2018 року; зобов`язати відповідача видати наказ про звільнення позивачки від виконання обов`язків завідуючого Комунального підприємства Сумської обласної ради «Аптека №226 міста Конотоп»; зобов`язати Управління майном Сумської обласної ради, як засновника підприємства, внести зміни до відомостей про керівника та підписанта Комунального підприємства Сумської обласної ради «Аптека №226 міста Конотоп», які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, в зв`язку з припиненням [PERSON] виконання обов`язків завідуючого Комунальним підприємством Сумської обласної ради «Аптека №226 міста Конотоп» та подати відповідні відомості для проведення державної реєстрації зазначених змін. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 04 березня 2019 року позовну заяву залишено без руху, надано строк позивачу для усунення недоліків. 07 березня 2019 року представник позивачки надав суду документи на виконання ухвали суду від 04 березня 2019 року. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 12 березня 2019 року відкрито провадження у справі, справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 16 травня 2019 року о 10 год. 00 хв. 10 квітня 2019 року на адресу суду надійшов відзив від представника Управління майном Сумської обласної ради, в якому зазначає, що позивачка звернулась до відповідача з заявою про зняття з неї виконання обов`язків завідуючої комунального підприємства Сумської обласної ради Аптека №226 міста Конотоп (далі - підприємство) та звільнення з посади головного бухгалтера підприємства 31 січня 2018 року. На вказану заяву позивачу було надано відповідь відповідачем від 06 лютого 2018 року №03-05/127. Крім того, позивач зверталася з аналогічного заявою від 14 вересня 2017 року про звільнення її з займаної посади за власним бажанням, на яку відповідачем надано відповідь від 28 вересня 2017 року №01-12/857. У відповідях на заяви відповідач зазначав про неможливість звільнення позивача з займаної посади головного бухгалтера підприємства, оскільки звільнення її з займаної посади можливе тільки керівником підприємства. Тобто строк звернення до суду повинен обраховуватися з моменту отримання позивачем відповіді на заяву від 14 вересня 2017 року. Таким чином, позивачем пропущено строк звернення до суду з відповідним позовом, що є підставою для залишення позову без розгляду. Згідно наказу начальника управління майном Сумської обласної ради від 12 липня 2016 №325 «Про покладання виконання обов`язків завідуючого комунального підприємства Сумської обласної ради Аптека №226 міста Конотоп» на головного бухгалтера підприємства [PERSON] з 13 липня 2016 року було покладено виконання обов`язків завідуючого комунального підприємства Сумської обласної ради Аптека №226 міста Конотоп. Відповідно до п. 3.7.10 Положення про управління майном Сумської обласної ради, затвердженого рішенням обласної ради від 12 липня 2012 року (зі змінами від 02 червня 2016, в редакції чинній на момент правовідносин), до функцій управління належить тимчасове покладання обов`язків керівника на особу з числа працівників, про що видається відповідний наказ управління. Таким чином, до повноважень відповідача належить покладання обов`язків керівника підприємства, а не призначення чи звільнення. Позивачем на адресу відповідача неодноразово направлялися заяви про зняття з неї виконання обов`язків керівника підприємства та звільнення з посади головного бухгалтера підприємства. На вказані заяви позивачеві було надано відповіді, зокрема: на заяву від 14 вересня 2017 року надано відповідь 28 вересня 2017 року №01-12/857, на заяву від 31 січня 2018 року надано відповідь 06 лютого 2018 року №03-05/127, на заяву від 11 лютого 2019 року надано відповідь від 14 березня 2019 року №01-12/219 . Таким чином позивачу були відомі причини не можливості звільнення її з займаних посад, а твердження про те, що їй було невідомо про вказані обставини є необґрунтованим. Крім того в обґрунтування своїх позовних вимог щодо звільнення з посади та визначення дати звільнення з посади позивач визначає 15 лютого 2019 року та помилково посилається за свою заяву від 11 лютого 2019. Вказана заява позивача є по суті зверненням, а не заявою про звільнення з посади за власним бажанням відповідно до ч. 1 ст. 38 КЗпП України. У вказаному зверненні позивач просить видати їй на руки наказ про звільнення на підставі поданої, нею заяви від 31 січня 2018 року. Проте, як вже зазначалося на вказану заяву позивачеві було надано відповідь, яку вона не оскаржувала. Відповідач не визнає позовні вимоги в частині визнання звільненою позивача з посади виконуючого обов`язки завідуючого підприємства. Згідно з роз`ясненнями Державного комітету Ради Міністрів СРСР з питань праці та заробітної плати, Секретаріату Всесоюзної Центральної Ради Професійних Спілок від 29 грудня 1965 року № 30/39 «Про порядок оплати праці тимчасового заступництва», що діє в Україні на підставі Постанови Верховної Ради України «Про порядок тимчасової дії на території України окремих актів законодавства Союзу PCP» від 12 вересня 1991 року N 1545- XII, тимчасовим виконанням обов`язків за посадою відсутнього працівника покладається на другого керівника наказом (розпорядженням) підприємства, установи або організації. Як зазначалося вище, згідно наказу начальника управління майном Сумської обласної ради від 12 липня 2016 року №325 «Про покладання виконання обов`язків завідуючого комунального підприємства Сумської обласної ради Аптека №22б міста Конотоп» на позивача з 13 липня 2016 року було покладено виконання обов`язків завідуючого підприємством. При цьому законодавством не передбачено звільнення з «посади виконуючого обов`язки», оскільки покладання обов`язків можливе на працюючого працівника, який обіймає певну посаду на підприємстві у разі відсутності основного працівника. Посади «виконуючого обов`язки» - не існує. Щодо внесення відомостей до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань зазначає, що органи державної влади та, органи місцевого самоврядування, їх посадові особи відповідно до положень ст. 19 Конституції України та ст. 24 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до п. 1.1 Положення про управління майном Сумської обласної ради від 12 липня 2012 (в редакції від 14 грудня 2018 року), Управління є органом Сумської обласної ради, що утворюється нею з метою здійснення повноважень щодо управління майном спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Сумської області. Так відповідно до ч. 4 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» для державної реєстрації змін до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі заявником подаються документи. Стаття 1 вказаного закону визначає, що заявником є: засновник (засновники) або уповноважена ними особа - у разі подання документів для державної реєстрації створення юридичної особи, громадського формування, що не має статусу юридичної особи; керівник державного органу, органу місцевого самоврядування або уповноважена ним особа - у разі подання документів для державної реєстрації створення державного органу, органу місцевого самоврядування; голова комісії з припинення або уповноважена ним особа - у разі подання документів для державної реєстрації припинення юридичної особи; уповноважений представник юридичної особи, громадського формування, що не має статусу юридичної особи, - у разі подання документів для проведення інших реєстраційних дій щодо юридичної особи, громадського формування, що не має статусу юридичної особи; Тобто, подання документів для проведення державної реєстрації змін до відомостей про юридичну особу можливо тільки уповноваженим представником юридичної особи. Відповідно до п.5.4 статуту Підприємства, керівник підприємства діє без доручення від імені підприємства, представляє його інтереси в органах державної влади і органах місцевого самоврядування, інших організаціях, у відносинах з юридичними особами, громадянами, видає довіреності. Відповідно до ст. 246 Цивільного кодексу України, довіреність від імені юридичної особи видається її органом або іншою особою, уповноваженою на це її установчими документами. Таким чином, звернутися до державного реєстратора з заявою про проведення державної реєстрації змін до відомостей про юридичну особу, в тому числі змін щодо керівника, може тільки завідувач підприємства або представником підприємства на підставі виданої завідувачем підприємства довіреності. Таким чином, до повноважень відповідача не входить внесення змін до державного реєстру. Вказані зміни можуть бути внесені керівником підприємства. Законодавством не передбачено інших можливостей для вчинення відповідних реєстраційних дій. Посилаючись на вказані обставини, просить суд в задоволенні позовних вимог [PERSON] відмовити (а.с.42-47). 16 травня 2019 року в зв`язку з прийняттям до провадження заяви про внесення змін до предмету позову та наданням учасникам справи часу для реалізації процесуальних прав, протокольною ухвалою суду розгляд справи відкладено до 17 липня 2019 року. 17 липня 2019 року в зв`язку з клопотанням представника позивачки про відкладення розгляду справи, протокольною ухвалою суду розгляд справи відкладено до 11 жовтня 2019 року. 11 жовтня 2019 року в зв`язку з зайнятістю головуючого в розгляді кримінальної справи, слухання справи відкладено до 12 грудня 2019 року. 12 грудня 2019 року в зв`язку із проведенням перевірки правоохоронними органами за фактом замінування будівлі суду, слухання справи відкладено до 17 січня 2020 року. 17 січня 2020 року в зв`язку з неявкою в судове засідання представника позивачки, протокольною ухвалою суду розгляд справи відкладено до 13 лютого 2020 року. В судовому засіданні представник позивачки підтримав заявлений позов в повному обсязі, представник відповідача заперечувала проти задоволення позовних вимог з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву. Позивачка в судове засідання не з`явилася, про час і місце судового розгляду повідомлена належним чином. Суд, вислухавши осіб, які з`явилися в судове засідання, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що відповідно до наказу №75 Комунального підприємства Сумської обласної ради «Аптека №226 м. Конотоп» від 04 липня 2016 року [PERSON] прийнято на посаду головного бухгалтера з 04 липня 2016 року з окладом згідно штатного розкладу (а.с.9). Наказом Управління майном Сумської обласної ради від 12 липня 2016 року №325 на головного бухгалтера [PERSON] покладено виконання обов`язків завідуючого Комунального підприємства Сумської обласної ради «Аптека №226 м. Конотоп» з 13 липня 2016 року з виплатою різниці в посадових окладах (а.с.10). 31 січня 2018 року [PERSON] написала заяву на ім`я начальника Управління майном Сумської обласної ради Нагорного Д.В. з проханням зняти виконання обов`язків завідуючого комунального підприємства Сумської обласної ради «Аптека №226 міста Конотоп» та звільнити її з займаної посади головного бухгалтера за власним бажанням з 31 січня 2018 року (а.с.11). Листом від 06 лютого 2018 року Управління майном Сумської обласної ради на ім`я позивачки надана відповідь про те, що згідно із роз`ясненням Державного комітету Ради Міністрів СРСР з питань праці та заробітної плати, Секретаріату Всесоюзної Центральної Ради Професійних Спілок від 29.12.65 р. «Про порядок оплати тимчасового заступництва» (зі змінами, внесеними постановою Держкомпраці СРСР і Секретаріату ВЦРПС від 11.12.86 р.), що діє в Україні на підставі постанови Верховної Ради України від 12.09.91 р. «Про порядок тимчасової дії на території України окремих актів законодавства Союзу PCP» тимчасовим заміщенням вважається виконання службових обов`язків за посадою тимчасово відсутнього працівника, коли це викликано виробничою необхідністю. Виконання обов`язків завідуючого не звільняє [PERSON] від своєї основної роботи. Власник здійснює свої права щодо управління підприємством безпосередньо або через Уповноважений орган відповідно до статуту підприємства чи інших установчих документів. Звільнення [PERSON] з посади головного бухгалтера можливе тільки керівником закладу (а.с. 51). 11 лютого 2019 року позивачкою на адресу Управління майном Сумської обласної ради направлено лист з проханням видати на руки наказ про звільнення згідно заяви від 31 січня 2018 року та з пропозицією до 13 лютого 2019 року визначити відповідальних осіб для передачі нею документації, майна, наркотичних засобів, психотропних речовин та прекурсорів що обліковується за КП СОР «Аптека №226 міста Конотоп»; здійснити юридичні дії для внесення змін у відомості Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо керівництва КП СОР «Аптека №226 міста Конотоп» (а.с.17-18). Згідно відповіді від 14 березня 2019 року Управління майном Сумської обласної ради позивачку повідомлено, що листом від 06 лютого 2018 року було надано відповідь на заяву від 31 січня 2018 року, в якій повідомлялося про те, що звільнення з займаної посади головного бухгалтера КП СОР «Аптека № 226 міста Конотоп» можливе тільки керівником закладу. Стосовно звільнення від виконання обов`язків завідуючого цього підприємства, повідомляється, що для видачі відповідного наказу позивачці необхідно привести всю документацію підприємства у відповідність до вимог законодавства, повернути постачальникам наркотичні засоби, психотропні речовини та прекурсори, що обліковуються за підприємством. Також необхідно провести повний розрахунок по заробітній платі з працівниками підприємства, розрахуватися за спожиті комунальні послуги та здійснити всі необхідні розрахунки з бюджетом. У такому випадку буде розглянуто питання щодо зняття з позивачки виконання обов`язків завідуючого підприємства (а.с. 52). Згідно з частини другої статті 8 Конституції України передбачено, що звернення до суду для захисту конституційних прав та свобод громадян, на підставі Конституції України гарантується. Відповідно до ст. 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Використання примусової праці забороняється. Згідно ч. 1 ст. 21 КЗпП України трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. За змістом ст. 22 КЗпП України будь-яке пряме або непряме обмеження прав чи встановлення прямих або непрямих переваг при укладенні, зміні та припиненні трудового договору не допускається. У відповідності до ст. 38 КЗпП України працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні. Витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, підтверджується, що управління майном Сумської обласної ради є засновником та уповноваженим розпорядником майна КП СОР «Аптека №226 м. Конотоп» (а.с.13-16). Відповідно до копії статуту Комунального підприємства Сумської обласної ради «Аптека №226 м. Конотоп», затвердженого 28 лютого 2005 року Управлінням майном обласної ради, зазначене підприємство є комунальним підприємством охорони здоров`я, уповноваженим розпорядником майна якого є управління майном обласної ради (п.1.1 статуту). Згідно п.5.2 Статуту керівництво підприємством здійснюється завідувачем - надалі керівник, якого призначає власник або уповноважений ним орган шляхом укладення контракту (а.с.19-27). Відповідно до п. 2. 8 Положення «Про Управління майном Сумської обласної ради», затвердженого Рішенням Сумської обласної ради шостого скликання від 02 червня 2016 року (далі - Положення), завданням Управління майном Сумської обласної ради (далі - Управління) є організація кадрової політики підприємств, установ та закладів спільної власності. За п. 3.1.5 та п. 3.7.5 Положення до функцій відповідача віднесено здійснення документального оформлення укладання, розірвання та внесення змін до контрактів з керівниками підприємств, установ та закладів, засновані на майні спільної власності, відповідно до порядку, затвердженого Сумською обласною радою, а також контроль виконання та внесення пропозиції щодо продовження строку дії (укладання на новий термін) контрактів із керівниками підприємств, установ та закладів, що засновані на майні спільної власності, щодо припинення строку дії контрактів із керівниками підприємств, установ та закладів, що засновані на майні спільної власності, у тому числі дострокового розірвання контрактів із керівниками підприємств, установ та закладів, що засновані на майні спільної власності, у разі незабезпечення ними виконання умов контрактів та допущення порушень законодавства України. Згідно п.3.7.10 зазначеного Положення, у разі звільнення керівника підприємства, установи та закладу, що заснований на майні спільної власності, тимчасово покладає виконання обов`язків керівника на особу з числа працівників, про що видається відповідний наказ Управління (а.с.53-57). З встановлених під час судового розгляду обставин вбачається, що зверненням до Управління майном Сумської обласної ради з заявою від 31 січня 2018 року позивачка дотрималась процедури звільнення від виконання обов`язків завідуючого комунального підприємства Сумської обласної ради «Аптека №226 міста Конотоп». Враховуючи відсутність нормативного врегулювання звільнення від виконання обов`язків завідуючого підприємством, не вирішення питання про звільнення працівника від таких обов`язків є порушенням його права щодо вільного вибору праці. За таких обставин наявні підстави для задоволення позовних вимог про визнання припиненими виконання позивачкою обов`язків завідуючого підприємством. При цьому, оскільки на позивачку виконання обов`язків завідуючого підприємством було покладено на підставі наказу саме Управління майном Сумської обласної ради від 12 липня 2016 року, при цьому відповідачем не виконано функцій щодо укладання відповідного контракту з позивачкою, також як і функції щодо призначення нового керівника, тобто не припинено тимчасовий характер покладених обов`язків, то саме відповідач має вирішити питання про звільнення позивачки від виконання обов`язків завідуючого Комунального підприємства Сумської обласної ради «Аптека № 226 міста Конотоп» шляхом видачі відповідного наказу. В той же час статтею 38 КЗпП України передбачено, що працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні. У разі коли заява працівника про звільнення з роботи за власним бажанням зумовлена неможливістю продовжувати роботу, власник або уповноважений ним орган повинен розірвати трудовий договір у строк, про який просить працівник. Якщо працівник після закінчення строку попередження про звільнення не залишив роботи і не вимагає розірвання трудового договору, власник або уповноважений ним орган не вправі звільнити його за поданою раніше заявою, крім випадків, коли на його місце запрошено іншого працівника, якому відповідно до законодавства не може бути відмовлено в укладенні трудового договору. Працівник, який попередив власника або уповноважений ним орган про розірвання трудового договору, укладеного на невизначений строк, вправі до закінчення строку попередження відкликати свою заяву. Тобто, працівник наділений безумовним правом відкликати раніше подану заяву про звільнення за власним бажанням, але до закінчення двотижневого строку, встановленого статтею 38 КЗпП України, і в такому випадку звільнення за власним бажанням не проводиться, якщо на його місце не запрошена особа в порядку переведення з іншого підприємства, установи, організації. Як вбачається зі змісту поданої позивачкою 31 січня 2018 року заяви про звільнення за власним бажанням, в ній не зазначено про поважні причини звільнення та відсутня дата, з якої вона бажає звільнитися, а тому звільнення вважається проведеним за власним бажанням без поважних причин і двотижневий строк має обчислюватись відповідно до статті 241-1 КЗпП України та датою звільнення є відповідний день тижня, обчислювальний через два тижні з дати подання заяви, що припадає на 15 лютого 2018 року і саме з цієї дати мало бути проведено звільнення позивачки, з огляду на те, що в період з 01 лютого 2018 року по 14 лютого 2018 року позивачка не відкликала раніше подану заяву про звільнення за власним бажанням, що не давало б можливість не проводити її звільнення за раніше поданою заявою. При цьому суд не може прийняти до уваги доводи представника позивача на обгрунтування позовних вимог про визнання трудових відносин припиненими з 01 лютого 2018 року з обставин наявності на утриманні позивачки дитини, яка не досягла чотирнадцятирічного віку, оскільки зазначена обставина не була вказана в заяві про звільнення від 31 січня 2018 року, що давало б можливість вирішення питання про звільнення у термін, який просить позивачка. Також позивачкою не надано доказів, які б свідчили про повідомлення нею відповідача про наявність дитини, яка не досягла чотирнадцятирічного віку, як потребує догляду. Враховуючи заперечення відповідача факту припинення виконання позивачкою обов`язків завідувача підприємства, а також те, що факт припинення повноважень виконуючого обов`язки завідувача підприємства законодавством пов`язується з моментом внесення відповідного запису до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, та в зв`язку з неможливістю здійснення відповідних змін позивачкою, наявні підстави для задоволення позовних вимог і в частині зобов`язання відповідача внести зміни до відомостей про керівника та підписанта підприємства, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Відповідачем заявлено про пропуск позивачкою строк звернення до суду, визначений ч. 1 ст. 233 КЗпП України, який на його думку повинен обраховуватися з моменту отримання позивачкою відповіді на заяву від 14 вересня 2017 року. У відповідності до ч. 1 ст. 233 КЗпП України працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки. У пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів» від 06 листопада 1992 року № 9 роз`яснено, що встановлені статтями 228, 233 КЗпП строки звернення до суду застосовуються незалежно від заяви сторін. У кожному випадку суд зобов`язаний перевірити і обговорити причини пропуску цих строків, а також навести у рішенні мотиви, чому він поновлює або вважає неможливим поновити порушений строк. Передбачений ст. 233 КЗпП місячний строк поширюється на всі випадки звільнення незалежно від підстав припинення трудового договору. Оскільки при пропуску місячного і тримісячного строку у позові може бути відмовлено за безпідставністю вимог, суд з`ясовує не лише причини пропуску строку, а всі обставини справи права і обов`язки сторін. Зі змісту правовідносин, які склалися між позивачкою та відповідачем, вбачається, що не вирішуючи питання щодо звільнення позивачки за власним бажанням за поданою нею заявою від 31 січня 2018 року, відповідач вчинив бездіяльність, яка є триваючим порушенням прав позивачки на вільний вибір праці, а тому відсутні підстави для застосування наслідків порушення строків, визначених у ч. 1 ст. 233 КЗпП України. У відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України в зв`язку із частковим задоволенням позову, з відповідача підлягають стягненню на користь позивачки судові витрати в розмірі 2305 грн. 20 коп.

Outcome: approved