Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-08 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та дружини до досягнення дитиною трьохрічного віку. В судовому засіданні позивачка уточнила позовні вимоги та просила суд вирішувати лише питання стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON] [INFO] Позов мотивовано тим, що вони з відповідачем проживають в зареєстрованому шлюбі, який укладено 24.05.2014 року за а/з № 72 у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Хустського РУЮ. Від шлюбу у них народилася одна дитина, син [PERSON] - 09.03.2016 р. н. В даний час сторони проживають окремо і малолітня дитина сторін знаходиться на її повному утриманні та вихованні. Відповідач не надає кошти на утримання дитини в добровільному порядку, а вона не може працевлаштуватись оскільки знаходиться у декретній відпустці по догляду за дитиною. Відповідач є молодою, працездатною особою, офіційно не працевлаштований, однак виїжджає на сезонні роботи, де має непогані заробітки. Просила суд задовольнити її уточненні позовні вимоги та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] у твердій грошовій сумі у розмірі по 1500 грн. щомісячно до досягнення дитиною повнолітнього віку. В судовому засіданні [PERSON] підтримала свої позовні вимоги, суду пояснила, що відповідач постійного місця праці немає, але працює по найму і заробляє достатньо коштів для того, щоб платити аліменти на утримання дитини. Просила суд задовольнити її позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання дитини. Відповідач [PERSON] суду пояснив, що в даний час ніде не працює, однак погоджується з уточненими позовними вимогами та згоден сплачувати аліменти позивачці в розмірі 1500 грн. на утримання їхньої дитини. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи суд вважає, що уточнений позов [PERSON] підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 61 ЦПК України обставини визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі не підлягають доказуванню, а згідно ч. 4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. В судовому засіданні судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 24.05.2014 року. Від шлюбу у сторін народилася одна дитина син [PERSON] [INFO], який проживає разом з позивачкою. Статтею 180 СК України визначено прямий обовязок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи вищевикладене, а також те, що відповідач ухиляється від матеріального утримання малолітнього сина, враховуючи матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище відповідача, який є працездатний, виїздить на сезонні заробітки, отримує нерегулярний, мінливий дохід, не має інших утриманців, згідний сплачувати аліменти на утримання дитини, суд приходить до висновку, що з [PERSON] слід щомісячно стягувати на користь позивача [PERSON] на утримання неповнолітнього [PERSON] [INFO] аліменти в розмірі по 1500 гривень до досягнення ним повноліття. Судові витрати по справі, підлягають до стягнення з відповідача відповідно до ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved