Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-29 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з даним позовом, в обґрунтування якого зазначає, що 27.07.2019 року надала у борг відповідачу грошові кошти в сумі 70 000,00 грн., що підтверджується договором позики. Відповідач зобов`язався повернути кошти до 27.09.2019 року, однак до теперішнього часу гроші не повернуті, від спілкування ухиляється, на телефонні дзвінки не відповідає, тому позивач просить стягнути з [PERSON] суму боргу за договором позики в розмірі 70 000,00 грн. та штраф в розмірі 17 500, 00 грн., а також судові витрати. Ухвалою судді Богунського районного суду м. Житомира Кузнєцова Д.В. від 20.11.2019 року справу прийнято до розгляду та розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження. У судове засідання позивач не з`явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, відзив на позовну заяву до суду не направляв. Згідно з ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Оскільки в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе, за згодою позивача, провести заочний розгляд справи. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що 27.07.2019 року [PERSON] отримав у позику від [PERSON] 70 000,00 грн. та зобов`язався повернути кошти до 27.09.2019 року, що підтверджується договором позики від 27.07.2019 року. Згідно з положеннями ст.ст. 1046, 1047 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. Відповідно ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено законом або договором. Зобов`язання має виконуватись належним чином у відповідності до умов договору та вимогам даного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 1049 ЦК України передбачений обов`язок позичальника повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти у добровільному порядку [PERSON] не повернуті, позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення отриманої суми коштів, у зв`язку з чим позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню. Пунктом 6 договору позики передбачено, що за порушення строків повернення позики або неповернення позики чи часткового повернення позики позичальник сплачує позикодавцю борг з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочки. При цьому, за кожен день прострочення позичальник зобов`язаний сплатити позикодавцю штраф в розмірі 1% від суми залишку позики. Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до частини першої статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно зі статтею 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. У відповідності із ч. 1 ст. 550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання. Предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства (ч.ч. 1, 2 ст. 551 ЦК України). З огляду на викладене, підлягають також задоволенню і позовні вимоги про стягнення пені на час прострочення платежу основної суми боргу за кожен день прострочки, помилково названої сторонами договору «штрафом». Розмір пені розраховується за формулою: Пеня = С х РП х Д: 100, де З - сума заборгованості за період, РП - розмір пені, зазначений в договорі, Д - кількість днів прострочення. Зважаючи на те, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи та в межах заявлених нею вимог, суд вважає за можливе з урахуванням приписів статті 13 ЦПК України стягнути із [PERSON] на користь [PERSON] передбачену прохальною частиною позовної заяви пеню в розмірі 17 500,00 грн. (70 000 грн. х 1 % х 25 днів прострочки : 100 = 17 500,00 грн.). На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір, сплачений позивачем при зверненні до суду, що підтверджено документально. З огляду на викладене та

Outcome: approved