Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-28 00:00:00

[PERSON] звернулася до Придніпровського районного суду м. Черкаси з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову вказує, що 14.11.1983 між нею та відповідачем [PERSON] був укладений шлюб, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Черкаси реєстраційної служби Черкаського міського управління юстиції та зроблено відповідний актовий запис № 971. Від шлюбу мають неповнолітню дочку - [PERSON], [INFO], яка проживає з нею. Вказує, що сімейне життя з відповідачем не склалося, сімЧя розпалася остаточно, шлюб носить формальний характер. Причиною припинення сімейних відносин стали різні погляди на життя, несумісність характерів, які з часом проявлялися сильніше, що призводило до постійних непорозумінь та сварок. Збереження їх сім'ї вважає неможливим, а тому просить шлюб розірвати. В судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилася, направивши до суду заяву про розгляд справи в її відсутність, в якій одночасно просила шлюб розірвати. В судове засідання відповідач [PERSON] не з'явився, направивши до суду заяву про розгляд справи в його відсутність, в якій одночасно вказує, що позовні вимоги [PERSON] про розірвання шлюбу визнає та не заперечує проти задоволення позову. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позову, виходячи із наступних підстав. Статтею 24 СК України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За приписами ч. 3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Згідно ст. 110 СК, один з подружжя має право пред'явити до суду позов про розірвання шлюбу. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в своїй постанові № 11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Частиною 4 ст. 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. В судовому засіданні встановлено, що 25.07.2014 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений шлюб, про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Черкаси реєстраційної служби Черкаського міського управління юстиції та зроблено відповідний актовий запис № 971, що стверджується свідоцтвом про шлюб, виданим 25.07.2014 року (а.с. 4). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дочку - [PERSON], [INFO], домовленість про місце проживання якої разом з матір'ю між сторонами досягнута. На даний час подружні відносини між сторонами не підтримуються, шлюб носить формальний характер. Спільне господарство не ведеться. Майновий спір відсутній. Враховуючи, що відповідач [PERSON] позовні вимоги позивачки [PERSON] про розірвання шлюбу визнав та не заперечував проти задоволення позову, про що подав відповідну заяву, суд приходить до висновку про задоволення позову [PERSON], оскільки таке рішення відповідатиме інтересам сторін.

Outcome: approved