Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-03 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] , про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У позові вказувала, що з [PERSON] перебувала в зареєстрованому шлюбі з 1993 року. Рішенням Вижницького районного суду Чернівецької області від 08.02.2019 року шлюб між ними розірвано. За час спільного проживання у них народилося восьмеро дітей, п`ятеро з яких неповнолітні: син - [PERSON] , [INFO] , дочка - [PERSON] , [INFO] , дочка - [PERSON] , [INFO] , дочка - [PERSON] , [INFO] та син - [PERSON] , [INFO] , які після розірвання шлюбу залишилися проживати з нею та перебувають на її утриманні. Зазначала, що відповідач тривалий час не надає матеріальної допомоги на утримання дітей, хоча знає, що діти потребують батьківської уваги, допомоги, а також постійного піклування та догляду. Він фактично ухиляється від виконання батьківських обов`язків. Відповідач не працює офіційно, однак періодично підробляє та отримує доходи, які повністю витрачає на свої потреби і участі в утриманні та вихованні дітей не приймає, а діти потребують щоденного догляду і матеріальної підтримки. Відповідач є здоровою та працездатною особою. На його утриманні інших осіб не має, а отже має змогу надавати допомогу, потрібну дітям у розмірі, необхідному для їх нормального розвитку. Враховуючи викладене, а також те, що діти потребують матеріальної допомоги, зважаючи на витрати на їжу, одяг, побутові речі, оздоровлення, розваги та інше, вважає, що аліменти у розмірі 1500,00 грн. на кожну дитину щомісячно будуть важливою допомогою з його сторони для належного утримання неповнолітніх дітей. Просила стягувати з [PERSON] на її користь аліменти на утримання дітей: сина - [PERSON] , [INFO] , дочки - [PERSON] , [INFO] , дочки - [PERSON] , [INFO] , дочки - [PERSON] , [INFO] та сина - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1500,00 грн. на кожну дитину щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дітьми повноліття. У судовому засіданні представник позивача адвокат Стефанко У.Д. заявлений позов підтримала, посилаючись на викладені у позовній заяві обставини просила позовні вимоги задовольнити повністю. У судовому засіданні відповідач [PERSON] позов визнав частково. Зазначив, що працює офіційно у ПП «Рембудсервіс-кераміка», але заробітної плати не вистачає на сплату аліментів на утримання п`ятьох дітей у визначеному в позові розмірі. Суд, заслухавши представника позивача адвоката Стефанко У.Д., відповідача [PERSON] , вивчивши та дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, врахувавши часткове визнання позову відповідачем, дійшов висновку, що позов [PERSON] підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Судом установлено, що сторони з 22.10.1993 року перебували у зареєстрованому шлюбі. Рішенням Вижницького районного суду Чернівецької області по цивільній справі №713/2119/18 провадження №2/713/71/19 від 08.02.2019 року, яке набрало законної сили 14.03.2019 року, шлюб між сторонами розірвано, що підтверджується його копією. Зазначеним рішенням суду встановлено, а отже відповідно до положень ч.4 ст.82 ЦПК України не потребує доказуванню, що під час шлюбу у сторін народилося восьмеро дітей - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . На час звернення з позовом до суду п`ятеро дітей неповнолітні: син - [PERSON] , [INFO] , дочка - [PERSON] , [INFO] , дочка - [PERSON] , [INFO] , дочка - [PERSON] , [INFO] та син - [PERSON] , [INFO] . Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов №02-01-13/1143, погодженого 06.12.2019 року в.о. голови Коритненської сільської ради Вижницького району Чернівецької області Калинчук Т .М. - [PERSON] зареєстрована в [ADDRESS] , не працює, здійснює догляд за синами - [PERSON] , 1996 року народження, [PERSON] , 1999 року народження, [PERSON] , 2003 року народження, [PERSON] , 2015 року народження та доньками - [PERSON] , 2005 року народження, [PERSON] , 2007 року народження, та [PERSON] , 2011 року народження. Батько не працює. Умови проживання важкі, оскільки на утриманні батьків знаходяться семеро дітей. Відповідач [PERSON] визнав, що допомоги на утримання неповнолітніх дітей у достатньому розмірі не надає. Також відповідач надав довідку про доходи №2/К3 від 21.01.2020 року, видану ПП «Рембудсервіс-кераміка», з якої встановлено, що з 16.09.2019 року по даний час він працює офіційно на посаді сторожа ПП «Рембудсервіс-кераміка», де отримує заробітну плату, середньомісячний розмір якої з урахуванням утриманих всіх відрахувань за період з 16.09.2019 року по 31.12.2019 року становив 2934,00 грн. Позивачем заявлено позовну вимогу про стягнення з відповідача аліментів на утримання п`ятьох неповнолітніх дітей у твердій грошовій сумі у розмірі по 1500,00 грн. щомісячно на кожну дитину. При вирішенні позовних вимог суд застосовує норми права. Відповідно до ст.18 Конвенції ООН «Про права дитини» від 20.11.1989 року (ратифікована Україною 27.02.1991 року), держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 3 ст.181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. У статті 182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Частинами 1-3 ст.183 СК України визначено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Відповідно до ч.1, 2 ст.184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до ст.12, ч.ч.1, 5, 6 ст.81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. З досліджених у судовому засіданні доказів судом установлено, що: сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 22.10.1993 року; під час шлюбу у сторін народилося восьмеро дітей, з яких п`ятеро неповнолітні: син - [PERSON] , [INFO] , дочка - [PERSON] , [INFO] , дочка - [PERSON] , [INFO] , дочка - [PERSON] , [INFO] та син - [PERSON] , [INFO] . рішенням Вижницького районного суду Чернівецької області від 08.02.2019 року по цивільній справі №713/2119/18 провадження №2/713/71/19 шлюб між сторонами розірвано; неповнолітні діти сторін [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] зареєстровані та проживають з позивачем і знаходиться на її матеріальному утриманні; відповідач визнав, що допомоги у необхідному розмірі на утримання неповнолітніх дітей не надає; відповідач визнав, що є здоровим, працездатним чоловіком, аліменти нікому не платить, на утриманні інших дітей чи непрацездатних батьків не має; з 16.09.2019 року по даний час працює офіційно на посаді сторожа ПП «Рембудсервіс-кераміка», де отримує заробітну плату, середньомісячний розмір якої з урахуванням утриманих всіх відрахувань за період з 16.09.2019 року по 31.12.2019 року становив 2934,00 грн. Враховуючи зазначені вимоги закону, виходячи із засад справедливості та захисту прав неповнолітніх дітей, беручи до уваги вимоги ч.2 ст.182 СК України, суд дійшов висновку, що з відповідача [PERSON] необхідно стягувати аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] та визначити їх у частці його доходу, а не в твердій грошовій сумі, оскільки судом установлено, що він не має реальної матеріальної можливості утримувати своїх неповнолітніх дітей у твердій грошовій сумі у розмірі, визначеному в позові тому, що розмір його місячного доходу є меншим за встановлений ЗУ «Про державний бюджет України на 2020 рік» розмір прожиткового мінімуму для вказаних соціальних груп населення і визначена сума буде для нього завідомо непосильною. За встановлених обставин позов [PERSON] підлягає частковому задоволенню із стягненням з відповідача в дохід держави судового збору відповідно до вимог п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України. На підставі ст.ст.180-184, 191 СК України,

Outcome: partial