Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-29 00:00:00

[PERSON] звернулася до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська із позовною заявою [PERSON] , третя особа: державний нотаріус Шостої дніпровської нотаріальної контори Карлова Тетяна Геннадіївна про визначення додаткового строку на прийняття спадщини за законом. В обґрунтування позовної заяви зазначила, що із заявою про прийняття спадщини у шестимісячний строк до нотаріальної контори не зверталась, оскільки вважала, що спадщину після смерті чоловіка [PERSON] прийме її син. Заяву про відмову від спадкування не подавала. ЇЇ син - [PERSON] помер [INFO] , після його поховання вона була у пригніченому моральному стані. 03.02.2020 року звернулась за консультацією до юриста з приводу оформлення спадкових прав після смерті сина, від якого дізналась, що її син [PERSON] не може претендувати на спадщину після смерті [PERSON] , оскільки в його свідоцтві про народження, батьком зазначений [PERSON] , а не [PERSON] . Наголошувала, що строк для прийняття спадщини вона пропустила з поважних причин, оскільки заяву про прийняття спадщини після смерті [PERSON] подав його син [PERSON] , який помер [INFO] , так і не отримавши свідоцтво про право на спадщину. Відповідач [PERSON] надав до суду відзив на позовну заяву в якому зазначив, що позов [PERSON] не визнає у повному обсязі та вважає що він не підлягає задоволенню. Позивачка [PERSON] була одружена з його сином [PERSON] та їх шлюб був зареєстрований 18 листопада 1982 року. Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 03 березня 1989 року шлюб [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 18 листопада 1982 року від якого дітей не має, розірваний. Рішенням суду, у його мотивувальній частині, також встановлено, що від цього шлюбу дітей сторони не мають, шлюбні відносини між сторонами були припинені з вересня 1984 року, позивачка в даний час знаходиться в місцях позбавлення волі. Реєстрація розірвання шлюбу на підставі зазначеного рішення суду не відбулась, тому не зважаючи на те, що з вересня 1984 року сторони припинили шлюбні відносини, шлюб вважається дійсним, оскільки правовідносини виникли на час дії Кодексу про шлюб та сім`ю в редакції 1969 року, при якому шлюб вважався розірваним з часу реєстрації його розірвання за рішенням шлюбу. [INFO] помер його син [PERSON] , після смерті якого відкрилась спадщина на квартиру [ADDRESS] . Позивач [PERSON] спадщину у встановлений законом строк не прийняла, а причини пропуску строку зазначені в її позовній заяві не пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для звернення із заявою про прийняття спадщини. Представник позивача з`явився в судове засідання, позов підтримав та просив задовольнити. Представник відповідача з`явився в судове засідання, позов не визнав та просив відмовити в його задоволенні. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Індустріальним районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, 20.06.2019 року. [PERSON] є дружиною померлого, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданим повторно 26.06.1990 року, актовий запис № 87. Згідно матеріалів спадкової справи після померлого [PERSON] із заявами про прийняття спадщини до нотаріуса звернулися [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданого Центральним районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південо-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), 20.01.2020 року. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 12.01.1979 року, батьками [PERSON] зазначено [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до змісту статей 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За правилами статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. За правилами частини першої статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до статті 1269, частини першої статті 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до статті 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. [PERSON] заяву про прийняття спадщини, в строк передбачений статтею 1270 ЦК України, не подала. Постановою від 04.02.2020 року державним нотаріусом Шостої дніпровської державної нотаріальної контори відмовлено [PERSON] у видачі на її ім`я свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] у зв`язку із пропуском строку для прийняття спадщини. За положеннями частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк на прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини. За змістом зазначеної статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця для вчинення цих дій. Наведені правові позиції викладені у постановах Верховного Суду України № 6-85цс12 від 26 вересня 2012 року та № 6-1486цс15 від 04 листопада 2015 року. В судовому засіданні в якості свідка було допитано [PERSON] який зазначив, що він був сусідом [PERSON] . Повідомив суду, що між [PERSON] та [PERSON] були відносини батька та сина. Оцінюючи доводи позивача про поважність причин пропуску строку звернення із заявою про прийняття спадщини, суд приходить до висновку про відсутність причин, пов`язаних з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. З огляду на ту обставину, що позивачем не доведено поважні причини пропуску строку для прийняття спадщини, позовні вимоги є не обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: dismissed