Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-22 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із позовом до Підгороднянської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області про визнання права власності на житловий будинок із надвірними будівлями та спорудами [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом, після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Позовні вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] помер її дядько [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина на житловий будинок із надвірними будівлями та спорудами [ADDRESS] . За життя [PERSON] склав заповіт, згідно якого все своє майно, на випадок своєї смерті заповів [PERSON] , 1995 р.н. Звернувшись до приватного нотаріуса Тернопільського районного нотаріального округу із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на вищевказане спадкове майно, приватним нотаріусом їй було відмовлено у вчиненні вказаної нотаріальної дії у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа та державної реєстрації права власності на житловий будинок. З цих підстав просить визнати за ним право власності на вказане спадкове майно. Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 25 лютого 2021 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання на 23 березня 2021. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав зазначених в позові, просив суд їх задоволити. Представник відповідача Підгороднянської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області в судове засідання не з`явився, попередньо подавши до суду заяву, в якій просив розглядати справу за відсутності уповноваженого представника, щодо задоволення позовних вимог не заперечує. Судом встановлено наступні обставини. [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 17 лютого 2020 року Виконавчим комітетом Довжанської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, актовий запис №05. Після його смерті відкрилася спадщина, яка складалася з житлового будинку із надвірними будівлями та спорудами [ADDRESS] . За життя [PERSON] склав заповіт від 27 лютого 2007 року, який було посвідчено приватним нотаріусом Тернопільського районного нотаріального округу Чопик І.Я., зареєстрований у реєстрі за №249, згідно якого все своє майно, де б воно не було і з чого б не складалося, і все те, що йому буде належати на день смерті і на що він згідно з законом буде мати право, заповів [PERSON] , 1995 року народження. У справах приватного нотаріуса Тернопільського районного нотаріального округу Чопик І.Я., після смерті [PERSON] заведена спадкова справа за №43/2020 від 19.02.2020 року. З метою оформлення права власності на вказане спадкове майно після смерті [PERSON] та видачі свідоцтва про право на спадщину, [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса, де постановою приватного нотаріуса Тернопільського районного нотаріального округу Чопик І.Я. від 17 серпня 2020 року № 426/03-31, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Відмова у видачі свідоцтва про право на спадщину була мотивована нотаріусом тим, що відсутній належним чином оформлений та зареєстрований правовстановлюючий документ (свідоцтво) на житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами (домоволодіння), що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , та відсутня державна реєстрація права власності у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за померлим - [PERSON] . Як вбачається з інформаційної довідки від 03 лютого 2020 року № 142, виданої Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації, про те, що за матеріалами бюро станом на 01.01.2013 року житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами по [ADDRESS] зареєстровано за головою колгоспного двору [PERSON] на підставі свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок виданого Тернопільською районною радою 30.09.1989 р. та записано в реєстрову книгу №2 за реєстровим №169. Відповідно до довідки Довжанської сільської ради № 261 від 11 серпня 2020 року житловий будинок з належними до нього будівлями і спорудами, який розташований в [ADDRESS] , дійсно належав колгоспному двору і станом на 1 липня 1990 року, його членами були: [PERSON] , [INFO] , голова двору; [PERSON] , [INFO] , син. Право власності [PERSON] на спірний будинок з господарськими надвірними будівлями та спорудами [ADDRESS] , підтверджується Свідоцтвом на право особистої власності на жилий будинок від 30 вересня 1989 року, виданого на підставі рішення виконкому Тернопільської районної Ради народних депутатів № 193 від 26 вересня 1989 р. [INFO] [PERSON] померла, що стверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданим 04 жовтня 2006 року Довжанською сільською радою Тернопільського району Тернопільської області, актовий запис №18. Ще за життя, 29 лютого 2000 року [PERSON] склала заповіт на свого сина, - [PERSON] , яким заповіла йому все майно. [PERSON] , син померлої [PERSON] спадщину після смерті [PERSON] прийняв оскільки на момент смерті проживав разом із спадкодавцем, протягом шестимісячного строку з заявою про відмову від прийняття спадщини до нотаріальної контори не звертався. [INFO] помер [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданим 21 серпня 2017 року Виконавчим комітетом Довжанської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, актовий запис №12. [PERSON] , племінник померлого [PERSON] спадщину після смерті [PERSON] прийняв оскільки на момент смерті проживав разом із спадкодавцем, що підтверджується довідкою № 33 від 21 січня 2019 року, виданою Довжанською сільською радою Тернопільського району Тернопільської області, протягом шестимісячного строку з заявою про відмову від прийняття спадщини до нотаріальної контори не звертався. Як вбачається з інформаційної довідки про технічний стан нерухомого майна від 03 лютого 2020 року № 140, виданої Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації, про те, що по обліку бюро будинковолодіння [ADDRESS] рахується за [PERSON] , [PERSON] . Відповідно до інформаційної довідки від 03 лютого 2020 року № 143, виданої Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації, за матеріалами бюро станом на 01.01.2013 р. державна реєстрація права власності на житловий будинок по [ADDRESS] за [PERSON] в бюро не проведена. 03 лютого 2020 року Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації на замовлення [PERSON] було виготовлено технічний паспорт на зазначений житловий будинок, у якому вказана характеристика будинку, господарських будівель і споруд. Відповідно до експлікації приміщень до плану житлового будинку, загальна площа приміщень становить 85,1 кв.м., житлова 52,0 кв.м. Відповідно до\~прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України 2003 року\~(пункти 4, 5),\~Цивільний кодекс\~України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності.\~\~Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності\~Цивільним кодексом України, положення цього\~Кодексу\~застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.\~ Правила книги\~шостої Цивільного кодексу України\~застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. Відповідно до\~ст. 563 ЦК УРСР\~1963 року, у випадку смерті члена колгоспного двору спадкування в майні двора не відкривається, а спадкується лише особисте майно членів колгоспного двору. Якщо після смерті члена колгоспного двору інших членів двору не залишилося, майно двору спадкується на загальних підставах. Згідно з п. 6\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня\~\~1995 року № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності»\~право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Відповідно до ст. ст.\~120,\~123 ЦК України 1963 року, чинного на час існування колгоспних дворів, майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 13\~постанови від 24 червня 1983 року № 4 «Про практику розгляду судами України справ про спадкування», та в підпункті г) пункту 6\~постанови від 22 грудня 1995 року № 20 «Про судову практику у справах права приватної власності», правила\~ст. 563 ЦК УРСР\~про те, що спадщина на майно колгоспного двору відкривається лише після смерті останнього його члена, поширюється на випадки припинення колгоспного двору лише з цих підстав до 1 липня 1990 року. У разі смерті члена колгоспного двору після 30 червня 1990 року спадщина на відповідну частку майна колгоспного двору відкривається після смерті кожного з його колишніх членів. Відповідно до ст.ст.\~1216-1219\~Цивільного Кодексу\~України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).\~\~До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У відповідності до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч. 1 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Частиною 1 ст. 1270 ЦК України передбачено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Враховуючи те, що [PERSON] , який помер [INFO] , за життя склав заповіт, яким все своє майно, де б воно не було і з чого б не складалося, і все те, що їй буде належати на день смерті і на що вона згідно з законом буде мати право, зокрема житловий будинок по [ADDRESS] заповів [PERSON] , остання спадщину прийняла, оскільки на момент смерті проживала разом із спадкодавцем, що підтверджується довідкою № 91 від 17 лютого 2020 року, виданою Довжанською сільською радою Тернопільського району Тернопільської області, протягом шестимісячного строку з заявою про відмову від прийняття спадщини до нотаріальної контори не зверталася, а тому вона успадкувала належний померлому житловий будинок по [ADDRESS] . Відповідно до вимог\~ст. 392 ЦК України\~власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини справи, визнання позову відповідачем, а також те, що через відсутність державної реєстрації права власності та правовстановлюючих документів на житловий будинок, позивач не може реалізувати своїх спадкових прав, а тому її право підлягає судовому захисту шляхом визнання\~за [PERSON] права власності на житловий будинок із надвірними будівлями та спорудами [ADDRESS] , в порядку спадкування за заповітом, після смерті [PERSON] , який помер [INFO] .

Outcome: approved