Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-09 00:00:00

[PERSON] звернулася до Вінницького районного суду Вінницької області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 17.17.2009 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем у Відділі реєстрації актів цивільного стану Літинського районного управління юстиції Вінницької області, актовий запис № 54. Від сумісного життя мають сина - [PERSON], [INFO]. Сімейне життя у сторін не склалось, оскільки вони мають протилежні погляди на шлюб та сім'ю, відповідач нехтує сімейними цінностями та з його ініціативи між ними постійно виникають сварки, свідком яких стає дитина. На протязі останніх 2 років сімейне життя між ними поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливе. Позивач просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, який зареєстрований 17.17.2009 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Літинського районного управління юстиції Вінницької області, актовий запис № 54. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, проте через канцелярію суду подала заяву в якій зазначила, що позов підтримує в повному обсязі та просить його задовольнити. Справу просить розглядати у її відсутність, проти заочного розгляду справи не заперечує. Після розірвання шлюбу просить залишити прізвище «[PERSON]». Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, однак попередньо через канцелярію суду подав заяву, в якій зазначив, що заперечує проти задоволення позовних вимог, просить справу розглянути у його відсутність. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, врахувавши думку сторін, викладену у письмових заявах, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судоми встановлено, що 17.07.2009 року сторони зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану Літинського районного управління юстиції Вінницької області, актовий запис № 54, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, серії [NUMBER] від 17.07.2009 року (а.с. 3). Після укладення шлюбу позивач змінила своє дошлюбне прізвище «[PERSON]» на «[PERSON]». Від шлюбу сторони мають сина - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження, серії [NUMBER] від 09.12.2009 року (а.с. 5). Сімейне життя у сторін не склалось, оскільки сторони мають протилежні погляди на шлюб та сім'ю, відповідач нехтує сімейними цінностями та з його ініціативи між сторонами постійно виникають сварки, свідком яких стає дитина. Сторони припинили шлюбні стосунки, шлюб існує лише формально, подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливе, оскільки суперечить інтересам позивача. З метою збереження сім'ї ухвалою Вінницького районного суду від 27.10.2014 року сторонам було надано строк на примирення терміном один місяць, однак у вказаний термін сторони не знайшли порозуміння та не примирились. Встановленим в суді фактам відповідають сімейні правовідносини, які регулюються Сімейним кодексом України. Згідно з ч. 3 ст. 109 Сімейного кодексу України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Відповідно до ч. 2 ст. 104, ч. 1 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя і зберігання шлюбу суперечили б інтересам одного із них, що має істотне значення. Статтею 113 Сімейного кодексу України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Суд, з'ясувавши фактичні взаємовідносини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, те, що позивач не бажає підтримувати подружні стосунки з відповідачем, а також те, що у строк, наданий судом на примирення, сторони не знайшли порозуміння та не примирились, дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя та зберігання шлюбу буде суперечити інтересам позивача, що має істотне значення, тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому з відповідача слід стягнути на користь позивача 243 грн. 60 коп. витрати понесені на сплату судового збору. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved