Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-11 00:00:00

[PERSON] звернулася до Кремінського районного суду Луганської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову [PERSON] посилається на те, що між нею та [PERSON] укладено шлюб 06.09.2016. З 27 жовтня 2017 року між ними припинені фактичні шлюбні стосунки у звязку із постійними сварками. Позивач переконана, що подальше сімейне життя і збереження шлюбу з відповідачем неможливе, на примирення не згодна. Від спільного подружнього життя сторони мають неповнолітніх дітей сина [PERSON], [INFO], та дочку [PERSON], [INFO], які залишаються проживати разом з позивачем. Після розірвання шлюбу позивач просила залишити їй дівоче прізвище «Татаріна». В судове засідання позивач не зявилася, надала суду заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності, позов підтримала в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, надав суду заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності, проти позову не заперечував. Суд, розглянувши цивільну справу в межах заявлених позовних вимог, обєктивно оцінивши докази, які містяться в матеріалах справи як окремо, так і в їх сукупності, вважає, що позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 2\~ст. 197 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи, що сторони не скористалися правом брати участь у судовому засіданні, справа розглядалася за наявними письмовими матеріалами та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Судом встановлено, що [PERSON] (дошлюбне прізвище Татарина) [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, який зареєстровано 06 вересня 2016 року Кремінським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області, актовий запис № 87, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії І-ЕД № 223858 (а.с. 6). Відповідно до\~ст. 24 Сімейного кодексу України\~шлюб має ґрунтуватись на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч. 3, 4\~ст. 56 СК України\~кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, примушування подружжя до припинення шлюбних відносин чи їх збереження є неприпустимим і є порушенням права на свободу та особисту недоторканість. Від шлюбу сторони мають малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії І-ЕД № 237534 та І-ВЛ 391342 (а.с. 7, 8). З позовної заяви судом встановлено, що з 27 жовтня 2017 року між подружжям припинені фактичні шлюбні стосунки у звязку із постійними сварками. Позивач переконана, що подальше сімейне життя і збереження шлюбу з відповідачем неможливе, на примирення вона не згодна. Відповідачем до суду не надано доказів, які спростовують доводи позивача, також не надано доказів, які підтверджують можливість подальшого спільного життя подружжя та збереження їх шлюбу. В той же час, у наданій суду заяві відповідач також наполягає на розлученні. Згідно з ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 1\~ст. 110 СК України\~позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. У ч. 3 ст. 105 СК України зазначається, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу. У відповідності до\~ ст. 112 СК України\~шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Оскільки судом встановлено, що дана родина розпалася, позивач наполягає на розлученні, а відповідачка не заперечує проти розірвання шлюбу, суд вважає за необхідне розірвати шлюб між ними. Також суд вважає за необхідне присвоїти позивачу після розірвання шлюбу прізвище «Татарина», оскільки згідно зі ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі викладеного,

Outcome: approved