Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-06 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON] про: усунення перешкод в користуванні належним позивачу жилим приміщенням - квартирою №61 будинку №11 м-ну Перемоги м. Кузнецовськ Рівненської області (далі квартира №61), шляхом зняття з реєстрації місця проживання відповідача; позбавлення [PERSON] права користування квартирою №61 та зняття з реєстраційного обліку сектору громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Кузнецовського МВ в Рівненській області. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що позивач є власником квартири №61. В даний час у квартирі зареєстроване місце проживання чоловіка позивача [PERSON], її сина [PERSON] та відповідача. [PERSON] в квартирі не проживає. Добровільно знятися із реєстрації місця проживання відповідач відмовився і продовжує користуватися квартирою №61 шляхом збереження реєстрації місця проживання, чим порушує право позивача користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Така поведінка відповідача спричиняє позивачу, як власнику квартири, незручності. Тому й заявлено позов. У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі. З її пояснень слідує, що [PERSON] був сватом позивача. Він не мав прописки. Позивач погодилася зареєструвати місце проживання відповідача у своїй квартирі. [PERSON] ніколи не проживав у квартирі №61. Понад 10 років він мешкає в Російській Федерації. Відповідач згідний на зняття з реєстрації місця проживання, однак для цього сам не може прибути до м.Кузнецовськ. Звернувшись до паспортиста в ЖЕД, позивач дізналася, що у разі відсутності [PERSON] можливе зняття його з реєстрації місця проживання на підставі рішення суду. Перешкоди [PERSON] полягають в тому, що реєстрація місця проживання відповідача в квартирі №61 буде заважати продажу зазначеної квартири. Просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився. До суду 06.10.2015р. від імені відповідача поштою надійшла заява про розгляд справи без його участі. У цій заяві [PERSON] зазначає про те, що не заперечує щодо виписки його з квартири №61. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача, [PERSON] в судове засідання не прибув, надіслав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги [PERSON] підтримує. Суд, заслухавши пояснення позивача, показання свідків, дослідивши інші докази, наявні в матеріалах справи, прийшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню частково. Судом із копії свідоцтва про право власності на житло від 26.03.2001р. встановлено, що квартира №61 належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] Довідкою ЖЕД №3 від 03.02.2015р. №311 підтверджена реєстрація [PERSON], як квартиранта, у вищезазначеній квартирі. Показаннями свідків [PERSON] і [PERSON] стверджується, що відповідач у вказаній квартирі №61 ніколи не проживав, його речей у квартирі не було. Тобто, з обставин справи вбачається, що відповідач не вселявся у квартиру №61 і не проживав у ній. Письмового договору найму житла не укладалося. Реєстрація [PERSON] у квартирі №61 створює власнику перешкоди в розпорядженні житлом. Вирішуючи даний спір, суд виходить із норм ст.ст.317, 319 ЦК України, якими визначено зміст та здійснення права власності. Згідно із ст.391 ЦК власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст.163 ч.1 Житлового кодексу у разі тимчасової відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених частиною першою, пунктами 1 і 5 частини третьої і частиною четвертою статті 71 цього Кодексу. Судом встановлено, що [PERSON] понад десять років не проживає у квартирі №61, без поважних причин. Доказів, що свідчать про поважність причини відсутності відповідача за місцем реєстрації проживання, судом не здобуто. Отже, належним і достатнім способом захисту прав позивача у даних правовідносинах є визнання [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою №61. Згідно із ст.6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», однією із підстав для зняття з реєстрації місця проживання особи є судове рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням. У решті вимог [PERSON], з урахуванням, що органи Державної міграційної служби не були залучені як відповідачі, а також, що вимоги про зняття з реєстрації місця проживання [PERSON] заявлені передчасно, суд відмовляє.

Outcome: partial