Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-23 00:00:00

[PERSON] звернулася до Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування позову посилається на те, що 8 липня 2006 року було зареєстровано шлюб між нею та [PERSON]. 27 вересня 2010 року рішенням Заводського районного суду м.Дніпродзержинськ шлюб між ними було розірвано. Вони мають спільну дитину [PERSON], [INFO]. З моменту припинення шлюбних відносин відповідач не виявляє щонайменшої батьківської турботи про доньку, не піклується про її здоровя, фізичний, духовний та моральний розвиток, її освіту. Відповідач не цікавиться здоровям дитини, її успіхами у навчанні, морально та матеріально не підтримує доньку, не спілкується з нею. За час перебування доньку у дошкільному навчальному закладі відповідач не був присутнім на дитячих святах, не відвідував батьківські збори, навіть не прийшов на випускний до доньки. Так само відповідач не відвідує батьківські збори вже під час навчання дитини у школі. На підставі рішення суду з відповідача мають стягуватися аліменти на дитину, проте рішення суду не виконується та станом на 1 вересня 2016 року заборгованість по сплаті аліментів становить 37\~054 грн. 48 коп. На підставі вищевикладеного [PERSON] просила суд позбавити батьківських прав [PERSON] щодо його доньки, [PERSON], [INFO]. В судовому засіданні позивач позов підтримала та просила суд задовольнити заявлені вимоги з підстав, зазначених у позові. Суду пояснила, що з 2010 року відповідач фактично не спілкується з дитиною, не цікавиться її життям, вона в свою чергу жодним чином не перешкоджала їхньому спілкуванню. Позивач вважає, що відповідачу не цікаве життя дитини, йому відомо, де вони проживають, де дитина навчається, тому він має можливість з нею спілкуватися, але він свідомо цього не робить та байдуже ставиться до доньки. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи у відповідності до ч. 5 ст.74 ЦПК України повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяву про розгляд справи без його участі не надав. Представники третіх осіб в судове засідання не зявилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, кожний окремо подав заяву про розгляд справи без їх участі. У відповідності до ст. 224 ЦПК України судом було постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, вислухавши пояснення позивача та думку малолітньої дитини, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків. Судом встановлено такі обставини та відповідні їм правовідносини. 17 січня 2007 року народилася [PERSON], батьками якої є [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.8). Шлюб між батьками дитини розірвано на підставі рішення Заводського районного суду м.Дніпродзержинська від 27 вересня 2010 року. Цим рішенням також встановлено, що з червня 2010 року сторони припинили шлюбні відносини, спільне господарство не ведуть(а.с.6). В судовому засіданні встановлено, що з часу припинення шлюбних відносин [PERSON] фактично припинив спілкування з дитиною, не приймає участі в її вихованні та утриманні, що підтверджується довідками з НВК «Загальноосвітній навчальний заклад-дошкільний навчальний заклад» №7 від 30 вересня 2016 року, КЗО Петриківська середня загальноосвітня школа з профільним виробничим навчанням від 4 жовтня 2016 року та ДНЗ № 22 «Казкова країна» від 27 вересня 2016 року, згідно з якими батько дитини, [PERSON], не приймав участі у вихованні дитини, не цікався її навчанням, не відвідував батьківські збори (а.с.9-11). Окрім того згідно з розрахунком державного виконавця станом на 1 вересня 2016 року заборгованість по аліментам [PERSON] становить 37054 грн. 48 коп. (а.с.12), у звязку з чим суд приходить до висновку про те, що відповідач неналежним чином виконує свій обовязок щодо утримання дитини. Також в судовому засіданні малолітня [PERSON] суду пояснила, що вона проживає разом з мамою, батько з нею майже не спілкується, вони бачаться два рази на рік. Останній раз він навіть не зателефонував їй на День народження. Батько не запрошує її до себе у гості. Органом опіки та піклування в особі Верхньодніпровської районної державної адміністрації 23 травня 2017 року зроблено висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] щодо його доньки, [PERSON] (а.с.53). Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Статтею 150 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобовязані турбуватися про стан здоровя дитини, її фізичний та духовний розвиток. Статтею 51 Конституції України на батьків покладено обовязки утримувати дітей до досягнення повноліття. Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України батько може бути позбавлений судом батьківських прав, якщо він ухиляється від виконання своїх обовязків по вихованню дитини. Відповідно до ст. 165 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають, в тому числі, особа, в сімї якої проживає дитина. Дослідженими у справі доказами, які не суперечать один одному та підтверджують доводи позивача, встановлено, що [PERSON] свідомо не виконує своїх батьківських обовязків, не займається вихованням, утриманням, лікуванням своєї малолітньої дитини, що, на думку суду, слід розцінювати як підставу для позбавлення його батьківських прав. Жодних доказів на спростування таких обставин відповідачем надано не було. А тому позовні вимоги [PERSON] є законними та обґрунтованими, а позов підлягає задоволенню. Оскільки з [PERSON] вже стягуються аліменти на доньку, [PERSON], суд приходить до висновку про недоцільність вирішення питання про стягнення аліментів у відповідності до ч. 3 ст. 166 Сімейного кодексу України. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат між сторонами, приймаючи до уваги, що позивачем було понесено судові витрати в сумі 640 грн. (а.с.1), суд приходить до висновку, що понесені судові витрати підлягають стягненню з відповідача. Відповідно до ч. 5 ст. 164 Сімейного кодексу України рішення суду про позбавлення батьківських прав після набрання ним законної сили суд надсилає державному органу реєстрації актів цивільного стану за місцем реєстрації народження дитини. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved