Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-30 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивовано тим, що з відповідачем по справі вони зареєстрували шлюб 20 травня 2008 року, у виконкомі Баранинської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області, про що зроблено відповідний актовий запис за №6. Від подружнього життя у них спільних дітей немає. Причиною розпаду сім'ї зазначено те, що спільне життя між нею та відповідачем не склалося, внаслідок чого на даний час шлюбні відносини між ними фактично припинені, спільного господарства не ведуть. Шлюб із відповідачем існує лише формально. Подальше спільне життя і збереження сім'ї вважає неможливим, оскільки вони люди різних характерів та поглядів на життя. За час спільного життя вони втратили один до одного почуття любові та поваги, що стало причиною частих сварок між ними. Спір про поділ майна, що є їх спільною сумісною власністю, відсутній. Впевнившись в тому, що сім'я розпалася остаточно і шлюб існує лише формально, позивачка у позові просила шлюб з відповідачем розірвати. Позивачка, [PERSON], в судове засідання не з'явилася, однак надіслала заяву, в якій просила дану справу розглянути у її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить такі задовольнити. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище - [PERSON]. Відповідач, [PERSON], в судове засідання не з'явився. Надав заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги визнає. Вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, суд дійшов до наступного висновку. Сторони зареєстрували шлюб 20 травня 2008 року, у виконкомі Баранинської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області, про що зроблено відповідний актовий запис за №6. Від спільного проживання у сторін дітей не народилося. Судом встановлено, що подружжя [PERSON] фактично припинило спільне проживання і сімейне життя з поважної причини. Сторони на даний час спільно не проживають та не підтримують сімейних відносин. У відповідності до ч. 2 ст. 104, ч 3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання, за позовом одного з подружжя, на підставі рішення суду. З'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини припинення сімейних стосунків, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню, відповідно до ст.112 СК України, оскільки встановлено, що причина розпаду подружніх відносин між сторонами є справжньою, глибинною. Шлюб між сторонами носить формальний характер, їх подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, яка наполягає на розірванні шлюбу та відповідача, який надав згоду на розірвання шлюбу, тому шлюб між сторонами слід розірвати. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивачка, [PERSON] в ході судового розгляду висловила бажання після розірвання шлюбу надалі іменуватися прізвищем [PERSON], тому після розірвання шлюбу їй слід залишити вказане прізвище. В силу вимог ст. 115 Сімейного Кодексу України, рішення суду про розірвання шлюбу після набранням ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення, для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та про ставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Таким чином, копію даного рішення суду, після набрання ним законної сили, слід надіслати до Рахівського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Закарпатській області, для виконання. Питання про відшкодування судових витрат позивачкою не ставилось, тому такі слід віднести за її рахунок.

Outcome: approved