Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-29 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON], про розірвання шлюбу. У позові вказувала, що 22.01.2016 року між нею та відповідачем був укладений шлюб. В шлюбі народився син [PERSON], [INFO]. Посилалася на те, що відсутність спільних інтересів та постійні непорозуміння призвели до того, що відповідач не проживає разом з нею та дитиною, і вони не ведуть спільного господарства. Відповідач переїхав жити до своїх батьків у Молдову з січня 2017 року. Під час перебування в шлюбі відповідач отримав дозвіл на постійне проживання в Україні та був зареєстрований по місцю її проживання. На даний час по місцю реєстрації не з'являється, незважаючи на те, що деякі його особисті речі до цього часу зберігаються у неї вдома. Подальше спільне проживання та примирення не можливе, через обставини, що склались, тому це призвело до необхідності звернутись з заявою до суду. Спору, щодо розподілу спільного майна подружжя немає. Просила розірвати шлюб між нею та [PERSON], який зареєстрований 22.01.2016 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Вижницького районного управління юстиції у Чернівецькій області, актовий запис №4. У судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує. У разі неявки відповідача у судове засідання щодо заочного рішення не заперечує. У судове засідання відповідач [PERSON] не зявився, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, про що є відомості в матеріалах справи. Причини своєї неявки суду не повідомив та не подав у встановлений судом строк відзив на позов. З письмової згоди позивача, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, дійшов висновку, що позов [PERSON] підлягає задоволенню в повному обємі з таких підстав. Судом установлено, що 22.01.2016 року громадянин [PERSON] Молдова [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] зареєстрували шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Вижницького районного управління юстиції у Чернівецькій області, актовий запис №04, що підтверджується оригіналом свідоцтва про шлюб серія І-МИ №113887 від 22.01.2016 року. Після реєстрації шлюбу [PERSON] прийняла прізвище [PERSON]. У шлюбі, 01.07.2016 року народився син [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про його народження серія І-МИ №247900 від 12.07.2016 року, виданого Чернівецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області. Відповідно до пп.2, 4 ст.26 Договору між Україною і [PERSON] Молдова про правову допомогу та правові відносини у цивільних і кримінальних справах, якщо в момент порушення справи один з подружжя є громадянином однієї Договірної Сторони, а другий -громадянином іншої Договірної Сторони, розірвання шлюбу провадиться згідно з законодавством тієї Договірної Сторони, на території якої вони мають місце проживання. Якщо один з подружжя має місце проживання на території однієї Договірної Сторони, а другий - на території іншої Договірної Сторони, застосовується законодавство тієї Договірної Сторони, орган якої порушив справу. У справах про розірвання шлюбу, в випадку, передбаченому в пункті 2, компетентним є орган тієї Договірної Сторони, на території якого подружжя має місце проживання. Якщо один з подружжя має місце проживання на території однієї Договірної Сторони, а другий на території іншої Договірної Сторони, компетентними є органи обох Договірних Сторін. Статтею 48 вказаного договору передбачено визнання і виконання рішення судів з цивільних справ. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» міститься роз'яснення про те, що проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. З безпосередньо досліджених та наданих позивачем доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що шлюб між сторонами існує формально, шлюбні відносини фактично припинено, разом не проживають, спільного господарства не ведуть. Позивач довела, що подальше спільне життя і збереження шлюбу з відповідачем суперечить її інтересам, їх сім'я розпалась остаточно, а тому позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. На підставі ст.ст.110, 112, 114 СК України, пп.2, 4 ст.26, ст.48 Договору між Україною і [PERSON] Молдова про правову допомогу та правові відносини у цивільних і кримінальних справах, ЗУ «Про міжнародне приватне право»,

Outcome: approved