Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-19 00:00:00

[PERSON] звернулася до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області з позовом до [PERSON], в якому просить усунути порушення її прав власника будинку з боку відповідача, шляхом визнати його таким, що втратив право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: [ADDRESS]. В обґрунтування свого позову позивач зазначає, що на підставі рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 08.04.2014 року вона стала власником будинку розташованого за адресою: [ADDRESS], в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON]. З 2004 року і по сьогоднішній день у вказаному будинку є зареєстрованим відповідач [PERSON]. Так, відповідач у 2004 році був зареєстрований за вказаною адресою з дозволу померлої власниці будинку [PERSON], однак будь-які родинні зв'язки між відповідачем та померлою відсутні. Відповідач [PERSON], хоч і був зареєстрований, але за даною адресою ніколи не проживав, тобто фактично з моменту реєстрації, 2004 року відповідач в будинку не проживає, особисті речі його відсутні. Відповідач проживає у м. Перещепине, але точна адреса його проживання позивачці невідома. Тим не менше до теперішнього часу відповідач залишається зареєстрованим в належному їй будинку та не бажає в добровільному порядку знятися з реєстраційного обліку. Позивач зазначає, що реєстрація відповідача в її будинку порушує її права як власника даного будинку, заважає їй розпоряджатися своїм майном, а відмова у добровільному порядку знятися з реєстрації змушує її звернутися до суду з даним позовом. За таких обставин, позивач вимушена звернутися з даним позовом до суду за захистом своїх порушених прав власника житлового приміщення. В судове засідання позивач не з'явилася, надала заяву про розгляд справи у свою відсутність, позов підтримала, просила його задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд до відома не поставив, тому суд, з погодження позивача, відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України, провів заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного висновку. Суду надано копію рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 08.04.2014 року, згідно якого визнано за [PERSON] право власності на житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS], в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] (а.с.8-10). Згідно копії Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 28162048 від 16.10.2014 року право власності на житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS], зареєстровано 09.10.2014 року згідно рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 08.04.2014 року за [PERSON] (а.с.24). Згідно відомостям адресно-довідкового підрозділу ГУДМС, УДМС України в Дніпропетровській області від 25.06.2014 року, [PERSON], [INFO], зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с.12). Суду надано акт, складений 23.05.2013 року комісією у складі депутата Перещепинської міської ради Іванькової О.В., сусідів [PERSON], [PERSON] та [PERSON], згідно якого [PERSON] фактично не проживає за адресою: [ADDRESS], з 2004 року (а.с.7). У відповідності до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним прав користування та розпорядження майном. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦПК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Як встановлено судом, відповідач не проживає в спірному жилому приміщенні більше десяти років, підстав для продовження терміну зберігання за ним права користування спірним жилим приміщенням, передбачених ст.405 ЦК України немає, його особистих речей в спірному жилому приміщенні немає, участі в оплаті комунальних послуг будинку відповідач не приймає, що свідчить про втрату ним інтересу до спірного жилого приміщення як до свого постійного місця проживання. Крім того, реєстрація відповідача у будинку позивача є порушенням прав позивача як власника житлового приміщення на власний розсуд володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном, що є порушенням вимог ст.ст. 319, 321, 383, 391 ЦК України, а тому відповідно до ст.391 ЦК України позивач має право вимагати усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, адже відповідач не проживає у спірному будинку більше десяти років, тобто понад встановлені ст.405 ЦК України строки. Також, у відповідності до ст. 88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача належить стягнути судові витрати, що складаються з судового збору у розмірі 243 грн. 60 коп. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved