Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-09 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням. Позовні вимоги мотивувала тим, що 14.04.2021р. вона придбала у [PERSON] житловий будинок [ADDRESS] , а у [PERSON] придбала земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських споруд, що знаходиться за цією ж адресою. Із будинкової книги на дане господарство було встановлено, що у даному господарстві також зареєстрований [PERSON] , [INFO] , який зі слів продавця [PERSON] хоча і був зареєстрований у даному господарстві, ніколи в ньому не проживав та не проживає на даний час. Знятися із реєстрації у вищевказаному житловому будинку відповідач не може чи не бажає, його місце перебування їй не відомо, зв`язатися із ним не має можливості. При цьому, відповідач не сплачує за комунальні послуги, не несе інших витрат по утриманню ним житлового приміщення. З вказаних підстав вона не може належним чином реалізувати свої права на власність. Просила визнати [PERSON] таким, що втратив право на користування житловим будинком [ADDRESS] , яке на праві власності, на підставі договору купівлі -продажу від 14.04.2021р., належить їй, [PERSON] .. Позивачка в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву, згідно якої просила розгляд справи проводити у її відсутності, позов підтримала, згідна на заочний розгляд справи. Відповідач повторно в судове засідання не з`явилася, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, а тому справу слід розглянути заочно у відсутності відповідача. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не проводилось. Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши письмові матеріали, встановивши фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення за наступних обставин. Згідно ст.72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Як встановлено в судовому засіданні житловий будинок, що по [ADDRESS] ,належить на праві власності позивачці [PERSON] , що підтверджується договором купівлі-продажу житлового будинку від 14.04.2021р., укладеним між [PERSON] та [PERSON] .. Відповідно до договору купівлі-продажу земельної ділянки від 14.04.2021р., [PERSON] продада, а [PERSON] купила земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,0799 га, що розташована по [ADDRESS] . Із витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 14.04.2021р. №№ 252582174, 252585647 вбачається, що [PERSON] на праві приватної власності належить житловий будинок та земельна ділянка для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,0799 га, що по [ADDRESS] . Відповідно до будинкової книги в житловому будинку по [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] , [INFO] , позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] .. Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов сім`ї та довідки Снятинської міської ради від 15.04.2021р. [PERSON] зареєстрований у спірному житловому будинку, однак не проживає за вказаною адресою з 03.06.2020р. Згідно ст. 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Таким чином, враховуючи наведені обставини, суд приходить до переконання, що позов обґрунтований, підставний та підлягає до задоволення, оскільки відповідач [PERSON] не проживає в належному позивачці на праві приватної власності житловому будинку з 03.06.2020р., місце його проживання (перебування) невідоме, добровільно виписатись не бажає, а тому його слід визнати таким, що втратив право на проживання у житловому будинку, що по [ADDRESS] . На підставі ст. ст. 71-72, 107 Житлового Кодексу України, ст. 405 ЦК України та

Outcome: approved