Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-13 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини сина: [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 (одної четвертої) частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня предявлення позову до досягнення дитиною повноліття. Вказані позовні вимоги [PERSON] обґрунтовує тим, що відповідач ухиляється від виконання свого обовязку щодо утримання своєї дитини, передбаченого ст.180 СК України, і інших утриманців не має. 12 серпня 2015 року позивачка уточнила заявлені позовні вимоги, подавши письмову заяву від 12 серпня 2015 року, в якій просить суд стягнути із [PERSON] в її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 (одна тисяча) грн., щомісячно, починаючи з дня предявлення позову до досягнення дитиною повноліття. У судовому засіданні [PERSON] змінила розмір позовних вимог та просила суд стягнути з [PERSON] в її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 500 (пятсот) грн. щомісячно, починаючи з дня предявлення позову до досягнення дитиною повноліття, про що подала в суд відповідну письмову заяву від 14 серпня 2015 року. Із пояснень позивачки, наданих в судовому засіданні, слідує, що необхідність примусового стягнення з відповідача аліментів в її користь на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], зумовлена ухиленням батька дитини [PERSON] від надання фінансової підтримки своєму сину. Згідно з доводами [PERSON] після розірвання шлюбу відповідач проживає разом з нею і неповнолітньою дитиною, проте матеріально їм не допомагає, належним чином неповнолітнього сина матеріально не забезпечує. Позивачка зазначила суду, що вона здійснює оплату житла і комунальних послуг, тому неспроможна самостійно без участі відповідача утримувати неповнолітню дитину. [PERSON] пояснила, що на підготовку неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], до школи [PERSON] надав їй два тижні тому 600 (шістсот) грн., а до цього лише в 2014 році купив дитині кросівки. Така поведінка відповідача, який з його слів підробляє і отримує нестабільний, мінливий дохід від 1000 (одної тисячі) грн. до 25000 (двадцяти пяти тисяч) грн. в місяць, свідчить про неналежне виконання ним батьківського обовязку щодо утримання своєї неповнолітньої дитини. Позивачка вказала суду, що обставини поповнення відповідачем банківського рахунку неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], їй невідомі. [PERSON] просила суд стягнути із відповідача в її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 500 (пятсот) грн. щомісячно, починаючи з дня предявлення позову до досягнення дитиною повноліття, у примусовому порядку, оскільки [PERSON], [INFO], не досяг повнолітнього віку і не може самостійно розпоряджатися коштами. Відповідач повністю визнав уточнені позовні вимоги [PERSON] та погодився на стягнення з нього в користь позивачки аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 500 (пятсот) грн. щомісячно, починаючи з дня предявлення позову до досягнення дитиною повноліття. При цьому [PERSON] підтвердив факт наявності в нього на теперішній час підробітків, нерегулярного і мінливого доходу та свою працездатність і фінансову спроможність сплачувати аліменти у вказаному розмірі. Визнання відповідачем позову [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини в даному випадку не суперечить закону, не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, тому відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України підлягає прийняттю. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши і оцінивши в сукупності докази, наявні в матеріалах справи, суд прийшов до висновку, що позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини підлягає задоволенню в повному обсязі з врахуванням уточнених позовних вимог. Такий висновок суду ґрунтується на наступних нормах права і фактичних обставинах справи. Згідно з ч.1 ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до вимог, передбачених в ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоровя та матеріальне становище дитини; 2) стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 цього Кодексу. У відповідності до ч.1 ст.184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно з вимогами ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. З матеріалів справи судом встановлено, що рішенням Кузнецовського міського суду Рівненської області від 02 серпня 2004 року шлюб між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 30 травня 2000 року у відділі реєстрації актів громадянського стану м.Кузнецовськ Рівненської області за №89, розірвано. В період цього шлюбу 01 жовтня 2000 року у сторін народилася дитина син: [PERSON], який на момент вирішення спору є неповнолітнім. Наведена обставина підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ГЮ №101073, видани відділом реєстрації актів громадянського стану виконавчого комітету Кузнецовської міської ради народних депутатів Рівненській області 03 жовтня 2000 року (відповідний запис №374 від 03 жовтня 2000 року). Довідка ЖЕД №1 Кузнецовського міського комунального підприємства №1607 від 30 липня 2015 року свідчить, що сторони по справі та їх дитина зареєстровані та проживають за однією адресою. Із запису №20 трудової книжки [PERSON] серії АТ-VI №1575324 слідує, що 31 жовтня 2009 року відповідач звільнений з роботи аоматурщика четвертого розряду в ЗАТ «Фірма «Спецвисотмонтаж» за власним бажанням і відтоді ніде не працює. Згідно з ч.1 ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. У судовому засіданні [PERSON] підтвердив факт наявності в нього на теперішній час підробітків, нерегулярного і мінливого доходу та свою працездатність і фінансову спроможність сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої дитини сина: [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 500 (пятсот) грн. щомісячно, починаючи з дня предявлення позову, тобто з 31 липня 2015 року, до досягнення дитиною повнолітнього віку. Отже, слідуючи ч.1 ст.61 ЦПК України, вказані обставини доказуванню не підлягають, оскільки встановлені шляхом їх визнання сторонами. Згідно з випискою ПАТ КБ «Приватбанк» №150813/960 від 13 серпня 2015 року з карткового рахунку неповнолітнього сина сторін [PERSON], [INFO], за період з 01 січня 2015 року до 13 серпня 2015 року на його картковий рахунок №5168755933774321, відкритий у ПАТ КБ «Приватбанк», періодично надходили кошти у вказаний період часу від різних платників. Проте відповідач в якості платника або особи, якою поповнено цей картковий рахунок [PERSON], [INFO], у вказаній виписці не зазначений. Ідентифікувати особу відповідача за вказаними у виписці номерами мобільних телефонів неможливо. Частиною 4 ст.174 ЦПК України визначено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. З наведених підстав позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини необхідно задоволити повністю в межах змінених позивачкою вимог з врахуванням її доводів та визнання цього позову відповідачем. З огляду на викладені обставини, на підставі ч.1 ст.180, ч.3 ст.181, ст.182, ч.1 ст.184, ч.1 ст.191 СК України,

Outcome: approved