Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-21 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 27 жовтня 2007 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб у виконкомі Т.Полянської сільської ради Перечинського району Закарпатської області, актовий запис № 14. Від даного шлюбу у них народилося п`ятеро дітей, а саме доньки [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Однак спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейне життя та сімейні обов`язки. Відповідач про сім`ю не піклується, зароблені кошти витрачає виключно на свої потреби іі крім цього ще оформляє кредити, а вона змушена важко працювати, щоб прогодувати спільних дітей. У 2018 році вона була змушена звернутися до суду з позовом про стягнення аліментів на їх утримання, на ґрунті чого між ними часто виникають непорозуміння. Питання розірвання шлюбу нею обдумане, примирення вважає неможливим, оскільки сімейні відносини відновити не бажає. На підставі наведеного просить позов задовольнити. У судовому засіданні відповідач [PERSON] вирішення позову залишив на розсуд суду. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, попередньо подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого висновку. У судовому засіданні встановлено, що 27 жовтня 2007 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб у виконкомі Т [PERSON] Полянської сільської ради Перечинського району Закарпатської області, актовий запис № 14, про що свідчить свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] , видане виконкомом Т.Полянської сільської ради Перечинського району Закарпатської області 27 жовтня 2007 року (а. с. 5). Також встановлено, що від даного шлюбу у сторін народилося п`ятеро дітей, а саме доньки [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , і [PERSON] , [INFO] , що стверджується відповідними свідоцтвами про народження виданим виконкомом Т.Полянської сільської ради Перечинського району Закарпатської області серії 1-ФМ № 100112 від 14 серпня 2008 року, серії [NUMBER] від 27 лютого 2015 року, серії [NUMBER] від 29 серпня 2017 року, серії [NUMBER] від 12 липня 2014 року та серії [NUMBER] від 27 лютого 2013 року (а. с. 6-10). Крім цього встановлено, що подружнє життя у сторін не склалося. Про це свідчать ті обставини, що позивач та відповідач сімейних стосунків не підтримують, спільно не проживають. Неявку позивача у судове засідання суд розцінює як байдуже ставлення до шлюбу. Наведене дозволяє суду зробити висновок про те, що сторони повністю втратили почуття поваги, любові та довіри один до одного і їх сім`я розпалася остаточно. Умови для їх примирення відсутні, а цей шлюб є формальним і подальше його збереження суперечить інтересам сторін та інтересам їх дітей. Стаття 51 Конституції України передбачає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Аналогічні приписи викладені у ст. 24 СК України, у якій, крім іншого передбачено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Виходячи зі змісту ч. ч. 3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість\~\~ і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ст. 24 цього Кодексу шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. За правилами ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу, згідно якої позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 цього Кодексу, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам та інтересам спільних дітей, суд вважає, що шлюб між ними слід розірвати. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, що відповідає положенням ч. 1 ст. 141 ЦПК України. Тому,

Outcome: approved