Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-14 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Посилалася на те, що з відповідачем вона перебувала у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 03.04.2012 року. Від спільного проживання мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], яка на даний час проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні, а тому матеріальний стан дитини визначається її матеріальним станом. Угоди про добровільну сплату аліментів між нею та відповідачем не досягнуто. Відповідач є працездатним і фізично здоровим, являється платником алміентів по виконавчому листу на утримання сина - [PERSON],[INFO]. Просила стягнути з [PERSON], [INFO]., жителя [ADDRESS], на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі у розмірі 400 гривень, щомісячно, до повноліття дитини. Позивачка у судове засідання не з'явилася, однак подала до суду письмову заяву, в якій просила розглянути справу у її відсутності, підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити, не заперечила проти винесення заочного рішення. Відповідач, будучи належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, повторно в судове засідання не з'явився, про причини своєї неявки суд не повідомив і заяви про розгляд справи за його відсутності не подав. У зв'язку із неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, у відповідності до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи наведені вище норми закону, суд ухвалив розглянути справу без присутності сторін та вважає за можливе постановити по справі заочне рішення. Дослідивши подані позивачкою письмові докази на підтвердження своїх позовних вимог, оцінивши вказані докази щодо їх належності та допустимості, суд вважає, що позов [PERSON] є обґрунтованим та підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав: Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який між ними було розірвано рішенням Сокирянського районного суду Чернівецької області від 03.04.2012 року (а.с.5). Відповідач [PERSON] є батьком неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про її народження (а.с.4). Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що відповідач матеріальної допомоги не надає, всі витрати по утриманню неповнолітньої дитини несе позивачка, з якою проживає дитина, що підтверджується довідкою Сокирянської міської ради Чернівецької області №330 від 29.01.2016 року та довідкою-випискою з домової книги про склад сім' та прописку за №49, виданою 29.01.2016 року комунальним підприємством «Сокиряни благоустрій» (а.с.6,7). Згідно ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Таким чином, враховуючи наведені вище обставини та вимоги закону, суд вважає, що з відповідача підлягають стягненню аліменти на утримання його неповнолітньої дитини. При цьому, визначаючи вид та розмір аліментів, суд виходить з наступного. Відповідно до вимог ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно довідки відділу Державної виконавчої служби Сокирянського районного управління юстиції №312/02/5 від 01.03.2016 року, судом встановлено, що у ВДВС Сокирянського РУЮ на виконанні перебуває виконавче провадження по виконанню виконавчого листа № 2-2318/2010 від 04.11.2010 року про стягнення з відповідача на користь [PERSON] алміенти на утримання сина - [PERSON], [INFO] у розмірі 300 гривень щомісячно, починаючи з 06.10.2010 року, до повноліття дитини. Інших виконавчих документів про стягнення з [PERSON] на користь позивачки та інших осіб на виконанні не перебуває (а.с.8). Відповідно до ч.1 ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Враховуючи те, що суду не надано будь-яких доказів на підтвердження працевлаштування відповідача, а відповідно про отримання ним постійних доходів, що свідчить про його нерегулярний, мінливий дохід, суд вважає за можливе і доцільне стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання неповнолітньої дитини саме у твердій грошовій сумі. При цьому, суд виходить з розумності та достатності заявленого позивачкою розміру стягуваних аліментів, необхідних для задоволення її потреб на утримання неповнолітньої дитини, а також з реальної можливості відповідача такий розмір аліментів сплачувати щомісячно, не порушуючи прав останнього. Оскільки рішення про стягнення аліментів ухвалено на користь позивачки, яка звільнена від сплати судового збору, суд вважає, що у відповідності до вимог ч.3 ст.88 ЦПК України, судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп. підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: approved