Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-24 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з зазначеним позовом 17 листопада 2015року, мотивуючи свої вимоги тим, що вона та відповідач є батьками [PERSON], [INFO]. Шлюб з відповідачем розірвано. Після розірвання шлюбу син залишився проживати з нею, а відповідач сплачував аліменти до повноліття сина. Зараз син навчається у коледжі інформаційних технологій та землевпорядкування Національного авіаційного університету, термін закінчення навчання - 30.06.2017року. Навчаючись, син не отримує стипендії, оскільки навчається на контрактній основі. За навчання сина вона сплатила 2500 грн. за перший семестр; за проживання в гуртожитку сплачено 2200грн. за рік. Сину потрібні кошти на придбання продуктів харчування, одягу, канцтоварів, проїзд в громадському транспорті, проїзд додому на вихідні та ін. Вона працює та стабільно отримує заробітну плату, за останні 6 місяців вона склала 17195грн. Значну частину з цих коштів вона витрачає на матеріальну підтримку сина. Крім сина [PERSON], вона має сина від другого шлюбу Івана, [INFO]. Фактично менший син утримується його батьком як і вона. Сину [PERSON] чоловік також допомагає матеріально. Виходячи з прожиткового мінімуму 1378грн., син потребує матеріальної допомоги і батьки відповідно до ч. 1 ст. 199 Сімейного кодексу України мають надати йому таку допомогу. Відповідач, будучи працездатним, не бере участі в матеріальному забезпеченні їх сина; аліменти він сплачував до 18 років, добровільно він сину матеріальної допомоги не надає. Однак він має певні доходи, частину яких може надавати сину. Стан здоровя у нього задовільний, аліментів нікому не сплачує і має можливість брати участь в матеріальному забезпеченні сина на час навчання в розмірі 500грн. на місяць. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги в повному обсязі з підстав, зазначених в позові, посилаючись на те, що відповідач забезпечує належний рівень життя своєї сімї, проводить ремонт належного йому будинку, при цьому винаймає житло на час проведення ремонту, що свідчить про наявність у нього коштів, але при цьому має надавати матеріальному допомогу і сину на час навчання і він має таку можливість. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, в межах 300грн., посилаючись при цьому на те, що він не працює, зараз перебуває на обліку в Кролевецькому районному центрі зайнятості населення; достатніх коштів для сплати сину 500 грн. він не має. Крім того, він має доньку Іванну, [INFO], яку також має забезпечувати матеріально. Просить врахувати, що він навчається і Інституті заочної освіти Сумського Національного аграрного університету за контрактом, вартість навчання складає 3300грн. за семестр. Крім того, з 2012 року він сплачує кредит за придбаний автомобіль. Його мати, [PERSON], [INFO], також потребує його допомоги, в тому числі матеріальної, яку він надає в добровільному порядку. Крім того, належний йому будинок. потребує ремонту, у звязку з чим він змушений винаймати житло, для чого нести певні витрати. Тому надавти матеріальну допомогу сину в сумі 500грн. на місяць він не має можливості. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши зібрані по справі докази, суд вважає, що позов слід задовольнити частково. Судом встановлено: Син сторін - [PERSON], [INFO] (а.с.7), є студентом денної форми навчання Коледжу інформаційних технологій та землевпорядкування Національного авіаційного університету, термін закінчення навчання - 30.06.2017року., період навчання з 01.09.2015року по 30.06.2017року (а. с.10), він навчається на контрактній основі, загальна вартість освітньої послуги - 10000грн.(а.с.9), за 1-й семестр сплачено 2500грн. (а.с.10-а). Він проживає в гуртожитку, оплата проживання в якому складає 2200грн. на рік (а. с.11). [PERSON] потребує коштів, крім зазначеного, на придбання підручників, канцтоварів, одягу, взуття, продуктів харчування, засобів гігієни та ін., що свідчить про те, що він потребує матеріальної допомоги батьків, враховуючи і те, що він не отримує стипендії. Виходячи з доходів позивача (а.с.13), вона не має можливості самостійно забезпечити в матеріальному плані навчання сина, тому її звернення до суду є обгрунтованим, виходячи з положень ст. 199 СК України. В судовому засіданні встановлено, що відповідач, будучи працездатним, перебуває на обліку в центрі зайнятості, отримує допомогу по безробіттю, розмір якої за 4 місяці складає 10332,28грн. (а.с.46). При цьому, на думку суду, він зобовязаний організувати своє життя так, щоб виконати свої батьківські обовязки і по відношенню до сина [PERSON] на час його навчання. Тому суд вважає, що, оскільки він не надає добровільно допомогу сину [PERSON], то з нього слід стягнути аліменти за рішенням суду. При цьому, вирішуючи питання про розмір аліментів, суд бере до уваги те, що він має на утриманні доньку Іванну, [INFO] (а.с.25), сам навчається на заочному відділенні СНАУ на контрактній основі (а.с.43-45). має фінансові зобовязання по кредитному договору (а.с.42). З врахуванням цього, а також того, що позивач не надала достатніх даних про те, що відповідач має доходи, які дають можливість сплачувати сину для навчання по 500 грн. на місяць, враховуючи вищевикладене, суд вважає, що розмір аліментів має складати 350грн. на місяць. У відповідності до ч.1 ст.88 ЦПК України суд стягує з відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі 487грн.20 коп. Відповідно до ст.ст. 199, 200, 191 Сімейного кодексу України,

Outcome: partial