Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-18 00:00:00

[PERSON] звернулася до Гайворонського районного суду Кіровоградської області з позовною заявою, в якій просить встановити факт родинних відносин між нею та [PERSON] , яка померла [INFO] в с. Таужне, Гайворонського району, Кіровоградської області, а саме: [PERSON] є двоюрідною племінницею по материнській лінії [PERSON] . Крім того, просить визначити їй додатковий тримісячний строк для подання нею заяви про прийняття спадщини за законом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . Позовні вимоги мотивовані тим, що [INFO] померла [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить земельна ділянка, площею 2,81 га., для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Заваллівської селищної ради Голованівського району Кіровоградської області (територія колишньої Таужненської сільської ради). Позивач приходиться рідною донькою [PERSON] , яка померла [INFO] , а мати [PERSON] була рідною донькою [PERSON] , яка померла [INFO] . [PERSON] була племінницею [PERSON] , а відтак [PERSON] є двоюрідною племінницею [PERSON] по лінії матері, а тому у відповідності до положень ст. 1265 ЦПК України є спадкоємцем п`ятої черги спадкування за законом після її смерті. Між тим прийняти спадщину за законом після смерті [PERSON] вона позбавлена можливості, оскільки не збереглися документи про народження, ні [PERSON] , ні її матері, а тому довести її родинні відносини із спадкодавцем не представляється можливим. Протягом життя позивач та спадкодавець підтримували родинні відносини, проводили час разом. Таким чином з метою оформлення спадщини позивач змушена звернутися до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин між нею та [PERSON] . З метою прийняття спадщини в березні 2021 року позивач звернулася до Гайворонської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, проте нотаріус відмовила їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з пропуском строку для прийняття спадщини та відсутністю доказів про родинні стосунки із спадкодавцем. Зазначає, що шестимісячний строк для прийняття спадщини нею був пропущений з поважних причин, оскільки протягом останніх семи днів для прийняття спадщини, а саме з 01.10.2018 року по 10.10.2018 року вона перебувала на лікуванні в 11 міській клінічні лікарні м. Одеси, з огляду на це вона не мала можливості вчасно звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, причину пропуску строку вважає поважною. Ухвалою судді Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 02.04.2021 року вирішено розглянути справу в порядку загального позовного провадження. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] - адвокат Медвідь В.А. підтримав подану позовну заяву, просив її задовольнити. Представник відповідача Заваллівської селищної ради Голованівського району Кіровоградської області в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання був повідомлений належним чином, подав до суду письмову заяву про розгляд справи у відсутності представника відповідача, щодо задоволення позовних вимог не заперечує. Відповідно до ч.3 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову, якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно із ч.1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, [INFO] померла [PERSON] , що стверджується даними копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.11). Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить земельна ділянка, площею 2,81 га., для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Заваллівської селищної ради Голованівського району Кіровоградської області (територія колишньої Таужненської сільської ради), кадастровий № 3521186000:02:000:1414, що підтверджується даними копії Державного акту на земельну ділянку серії Р1 № 341339, виданого 09.07.2002 року (а.с. 12). Позивач [PERSON] є спадкоємцем згідно п`ятої черги спадкування за законом після смерті [PERSON] . Між тим, при зверненні до державного нотаріуса щодо прийняття спадщини після смерті [PERSON] їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з відсутністю доказів про родинні стосунки між нею та спадкодавцем (а.с. 25). Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] , кожний окремо, суду пояснили, що проживають у с. Таужне Кіровоградської області, були сусідами з померлою [PERSON] , їм достовірно відомо, що [PERSON] була двоюрідною сестрою [PERSON] , яка доводилася матір`ю [PERSON] . Вказали, що [PERSON] та [PERSON] здійснювали поховання [PERSON] , оскільки остання була одинокою та проживала одна. Згідно даних про свідоцтва про народження позивача [PERSON] , така народилася [INFO] та у відомостях про її батьків матір`ю записана [PERSON] (а.с. 14). Згідно свідоцтва про укладення шлюбу [PERSON] 15.02.1973 року уклала шлюб з [PERSON] , після якого їй присвоєно прізвище [PERSON] (а.с. 13). Крім того, рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 23.09.2020 року встановлено факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] (а.с. 15-16). Мати позивача - [PERSON] померла [INFO] , що стверджується даними свідоцтва про смерть Серія [NUMBER] (а.с. 18). Представником позивача - адвокатом Медвідьом В.А. вживалися заходи щодо встановлення даних про державну реєстрацію народження [PERSON] , [INFO] , а також даних про реєстрацію шлюбу останньою, між тим, згідно листів Гайворонського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпра) від 18.12.2020 року та 24.03.2021 року такі дані не виявлені (а.с. 27, 28). Встановлення факту родинних відносин необхідне позивачу для прийняття спадщини після смерті [PERSON] . Позивач [PERSON] є єдиним спадкоємцем згідно п`ятої черги спадкування після смерті [PERSON] , оскільки інших спадкоємців за законом та за заповітом не встановлено. Крім того, згідно даних довідки від 03.03.2021 року, виданої Заваллівською селищною радою Голованівського району Кіровоградської області, [PERSON] з 1929 року до дня смерті проживала та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , разом із нею на день її смерті ніхто не проживав та не був зареєстрований у житловому будинку (а.с. 26). Згідно ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту, крім іншого, родинних відносин між фізичними особами. Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення, заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Аналізуючи надані суду докази, суд дійшов висновку, що такими підтверджується родинний зв`язок між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , яка померла [INFO] , а саме, що [PERSON] є двоюрідною племінницею по материнській лінії [PERSON] . З метою прийняття спадщини 16.03.2021 року позивач звернулася до Гайворонської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, проте державний нотаріус відмовила їй у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] у зв`язку з пропуском строку для прийняття спадщини (а.с. 25). Вказаний строк для прийняття спадщини був пропущений позивачем з поважних причин, оскільки з 01.10.2018 року по 10.10.2018 року вона перебувала на лікуванні в 11 міській клінічній лікарні м. Одеса, що підтверджується даними довідки № 17 від 10.10.2018 року, виданої КУ «МКЛ № 11» (а.с. 30). З інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) вбачається, що за вказаними параметрами запиту у Спадковому реєстрі інформація відсутня (а.с. 39-46). Вирішуючи позовні вимоги, судом підлягають застосуванню наступні норми чинного законодавства. Згідно ст. 1217, 1258 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. У відповідності до ч.1 ст. 1265 ЦК України у п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Ступінь споріднення визначається за числом народжень, що віддаляють родича від спадкодавця. Народження самого спадкодавця не входить до цього числа. За загальним правилом положення про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто (частина друга статті 1269 ЦК України). Згідно з частиною третьою статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними. Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. При цьому, вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи. Гарантоване статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право на справедливий суд включає в себе принцип доступу до суду, ефективність якого обумовлюється тим, що особі має бути забезпечена можливість звернутися до суду за вирішенням певного питання, і що держава не повинна чинити правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права. Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини по справі «Ілхан проти Туреччини» від 27 червня 2000 року, при вирішення питання пропуску строку на вчинення дій має застосовуватись правило встановлення всіх обставин з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. З огляду на викладене, ураховуючи незначний термін пропуску строку для прийняття спадщини позивачем, а також пропуск такого строку з поважних причин, суд дійшов висновку, що позовна заява [PERSON] підлягає задоволенню та позивачу слід визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, що відкрилася після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , терміном на три місяці з моменту набрання судовим рішенням законної сили.

Outcome: approved