Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-02 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом про визнання [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Вимоги мотивує тим, що вона є власником квартири [ADDRESS] . У квартирі зареєстровані, крім позивача, її сини [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та її бувший чоловік [PERSON] . Однак відповідач фактично в житлі не проживає з листопада 2018 року. Відповідач не приймає участі в утриманні житла, оплаті комунальних послуг, не допомагає підтримувати квартиру в належному технічному стані. Речей відповідача у квартирі не має, будь-якого інтересу до житла він не виявляє, намірів проживати в ньому не має. Позивач змушена нести витрати з оплати нарахувань за комунальні послуги, які проводяться через наявність реєстрації відповідача в її житлі. Формальна реєстрація [PERSON] у квартирі, яка належить позивачу на праві приватної власності, обмежує її право власності, перешкоджає в повній мірі користуватися та розпоряджатися цим майном, а тому вважає, що є всі підстави визнати відповідача таким, що втратив право на користування жилим приміщенням. У судове засідання [PERSON] не з`явилася, подала суду заяву, в якій просить справу розглядати у її відсутність, позовні вимоги підтримує, просить їх задоволити. Не заперечує щодо постановлення заочного рішення по справі (а.с.36). Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином через судовий виклик на вебсайті суду (а.с.35). Відповідно до ч. 1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення в зв`язку з наступним. Квартира [ADDRESS] , належить на праві приватної власності [PERSON] , що підтверджується копією договору купівлі-продажу квартири від 28.03.2019, укладеного між між сторонами, витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 28.03.2019 року та копією будинкової книги (а.с.8,10-12) . Відповідач [PERSON] зареєстрований в квартирі [ADDRESS] з 29.09.2000 року, що підтверджується копією будинкової книги (а.с.6). Предметом спору розглядуваної справи є питання захисту права приватної власності позивача на житло, яке вирішується судом в межах цивільно-правових відносин. Житлова квартира [ADDRESS] , належить на праві приватної власності позивачу [PERSON] , будучи зареєстрованим за вказаною адресою відповідач [PERSON] порушує право власності позивача, в т.ч. можливості на свій розсуд здійснювати правомочності щодо володіння, користування і розпорядження своїм майно. Відповідно до ст. 150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності квартиру, користуються нею для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатись цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Як зазначено в ч.2 ст.405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Таким чином, в суді встановлено, що [PERSON] понад один рік без поважних причин відсутній по місцю постійного проживання, і не належить до переліку осіб, за яким, у відповідності до ст.71 ЖК України, зберігається житло понад зазначений строк. Судом не встановлено поважних причин відсутності відповідача у спірній квартирі, а тому суд визнає [PERSON] таким, що втратив право на користування жилим приміщенням, відповідно до вимог ст.405 ЦК України. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд стягує з [PERSON] в дохід держави судовий збір в розмірі 840,80 грн.

Outcome: approved