Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-23 00:00:00

[PERSON] звернулася до Автозаводського районного суду м. Кременчука з позовом до ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» про повернення банківського строкового вкладу (депозиту). Позивач свої вимоги мотивувала тим, що 08.12.2014 року між нею та ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» було укладено договір банківського вкладу (депозиту) «Блискуча сімка» в національній валюті за № 300131/143904/07-14, у відповідності з яким вона розмістила вклад у розмірі 60000 грн. на строки передбачені п.1.1.1-п1.1.13 вказаного договору. Розмір нарахованих відсотків залежить від строку розміщення депозиту від 20,0% до 21,1% річних. По закінченню одного із строків вкладу, 02.03.2015 року нею було надано до відділення банку заяву про повернення банківського вкладу в сумі 60000 грн. На даний час грошові кошти вона не отримала і банк відповіді не надіслав. Посилаючись на вказані обставини, просила суд стягнути з відповідача суму неповерненого вчасно вкладу згідно договору № 300131/143904/07-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Блискуча сімка» в національній валюті в сумі 60000 грн. та відсотки нараховані до подачі позову в розмірі 2300,06 грн. Позивача [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані суду докази, приходить до наступних висновків. Судом достовірно встановлено, що 08.12.2014 року між [PERSON] та ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» було укладено договір банківського вкладу (депозиту) «Блискуча сімка» за № 300131/143904/07-14. Відповідно до умов якого позивач внесла на депозитний рахунок банку [NUMBER] грошові кошти в сумі 60000 грн. Згідно п.п. 1.1. та п.п. 1.2. вищевказаного договору позивачка внесла, а відповідач прийняв вклад на наступні строки з відповідною виплатою відсотків за користування вкладом: з 08.12.2014 року по 14.12.2014 року - 20,00 %, з 15.12.2014 року по 21.12.2014 року - 20,1 %, з 22.12.2014 року по 28.12.2014 року - 20,2 %, з 29.12.2014 року по 04.01.2015 року - 20,3 %, з 05.01.2015 року по 11.01.2015 року - 20,4 %, з 12.01.2015 року по 18.01.2015 року - 20,5 %, з 19.01.2015 року по 25.01.2015 року - 20,6 %, з 26.01.2015 року по 01.02.2015 року - 20,7 %, з 02.02.2015 року по 08.02.2015 року - 20,8 %, з 09.02.2015 року по 15.02.2015 року - 20,9 %, з 16.02.2015 року по 22.02.2015 року - 21 %, з 23.02.2015 року по 01.03.2015 року - 21,1 %, з 02.03.2015 року по 08.03.2015 року - 21,2 %. Згідно п. 2.9 після закінчення будь-якого із строків, визначених п.1.1.1-п.1.1.13 вказаного договору кошти з депозитного рахунку повертаються клієнту за його письмовою вимогою шляхом видачі готівкою або перерахування на його власний поточний або інший депозитний рахунок. По закінченню одного із строків вкладу, а саме 02.03.2015 року [PERSON] надіслала до відділення банку вимогу про повернення банківського вкладу в сумі 60000 грн., що підтверджується копією поштового повідомлення про вручення. На даний час відповіді від банку не надійшло, грошові кошти позивачці не виплачені. Відповідно до ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та у встановлені договором строки. Одностороння відмова від зобов'язань або одностороння зміна умов договору не допускається. Згідно ч. 2 ст. 615 ЦК України, передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно ст. 1058 ЦК України, за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Договір банківського вкладу, в якому вкладником є фізична особа, є публічним договором (стаття 633 цього Кодексу). До відносин банку та вкладника за рахунком, на який внесений вклад, застосовуються положення про договір банківського рахунка (глава 72 цього Кодексу), якщо інше не встановлено цією главою або не випливає із суті договору банківського вкладу. Статтями 1060, 1061 ЦК України визначено, що договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Банк виплачує вкладникові проценти на суму вкладу в розмірі, встановленому договором банківського вкладу. Згідно з п. 3.3 Положення про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних) операцій з юридичними і фізичними особами, затвердженого Постановою Правління Національного Банку України від 03.12.2003 року № 516 та зареєстрованого в Міністерстві Юстиції України 29.12.2003 року за № 1256/8577, за договором банківського вкладу (депозиту) незалежно від його виду, банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім випадків, розміщених юридичними особами на інших умовах повернення, які вставлені договором. Відповідно до ст. 2 ЗУ «Про банки і банківську діяльність», вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку що відповідачем ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» не було виконано своїх зобов'язань за договором банківського строкового вкладу (депозиту) № 300131/143904/07-14 від 08.12.2014 року. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідач не надав суду доказів на спростування позовних вимог [PERSON], які б свідчили про відсутність боргу перед вкладником за договором банківського вкладу № 300131/143904/07-14. За таких обставин, заборгованість відповідача перед позивачем складається з: суми вкладу в розмірі 60000 грн., відсотків за користування коштами вкладу протягом строків, визначених п.п. 1.1.1.-1.1.13 договору в розмірі 3048,65 грн. та суми за прострочення виконання грошового зобов'язання в розмірі 342,02 грн. Враховуючи те, що відповідно до позовних вимог [PERSON] просить стягнути лише суму вкладу та відсотки за період прострочення виконання зобов'язання, суд не може вийти за межі позовних вимог, а тому вважає за необхідне задовольнити вимоги позивача в межах заявлених позовних вимог. З огляду на те, що ч. 2 ст. 625 ЦК України передбачено стягнення 3 % річних за весь період прострочення, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню в розмірі 60342,02 грн., а саме: суми вкладу в розмірі 60000 грн. та 3 % річних ((60000+3048,65)х3%х66(кількість прострочених днів)/365)). Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути в дохід держави судовий збір, розмір якого відповідно до ч. 2 ст.4 ЗУ «Про судовий збір» становить 603,42 грн.

Outcome: partial