Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-04 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON] , просить розірвати шлюб укладений між нею та відповідачем, зареєстрований 24 липня 2002 року виконавчим комітетом Бариської сільської ради Бучацького району Тернопільської області та стягувати з [PERSON] в користь [PERSON] аліменти на утримання дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі у розмірі 6000 гривень щомісяця починаючи стягувати з дня пред`явлення позову та до досягнення повноліття. Позов мотивовано тим, що з відповідачем перебувала в зареєстрованому шлюбі з 24 липня 2002 року, в якому народилося двоє дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Спільне життя не склалося з причин відсутності взаєморозуміння, постійних сварок та конфліктів, які він вчиняє, та під час яких Відповідач вчиняє фізичне та психологічне насилля. Стверджує, що діти проживають з нею та перебувають на її утриманні, а відповідач не надає коштів на дітей. Старша дочка [PERSON] навчається в університеті, молодша дочка [PERSON] навчається у школі за платною програмою «Інтелект України» та відвідує гуртки малювання та плавання. Матеріальне становище та стан здоров`я Відповідача дозволяє йому утримувати своїх неповнолітніх дітей. Він працює у різних роботах та має мінливі доходи. Протягом останніх двох років періодично працює в Польщі, де отримує заробітну плату більше 20 тис. грн. в місяць. Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 07 вересня 2021 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання. В судовому засіданні позивачка позов підтримала. Стверджує, що вона працює, її заробіток становить близько 15000 гривень. Відповідач періодично виїжджає за кордон. В Тернополі також має заробіток на різних будівництвах. Відповідач щодо розрівняння шлюбу не заперечив. Щодо позову в частині стягнення аліментів, пояснив, що такий розмір є надто великим. Він на цей час не має офіційної роботи, має тимчасові заробітки на різних будовах. За кордон виїжджати не планує. Має поганий стан здоров`я, оскільки виявили онкологічне захворювання. Дослідивши докази на надавши їм оцінку суд доходить висновку, що позов слід задовольнити частково, зважаючи на таке. Щодо позовної вимоги про розірвання шлюбу. Як слідує з викладених у позовній заяві обставин, позивачка стверджує, що одруження з відповідачем виявилось невдалим, чоловік постійно проявляв до неповагу, вчиняв сварки. У зв`язку із цим, сумісне життя і збереження сім`ї стали неможливими та шлюбні відносини практично припинились, спільне господарство не ведеться. Відповідач не заперечив проти розірвання шлюбу. Відповідно до вимог статті 112 СК України, при розгляді справи про розірвання шлюбу, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхній дітей, що має істотне значення. Проаналізувавши докази в їх сукупності, суд вважає, що оскільки позивач підтримує викладені в позові обставини, відповідач позов визнає, сторони не ведуть спільного господарства, клопотань про надання строку на примирення сторонами спору не заявлено, відтак, шлюб необхідно розірвати, як такий, збереження якого суперечитиме інтересам сторін спору. Щодо позовної вимоги про стягнення аліментів. Згідно статті 51 Конституції України та статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. В силу вимог статті 182 СК суд, при визначенні розміру аліментів, враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Згідно статті 183 Сімейного кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Зважаючи на матеріальне становище платника аліментів, його вік, матеріальне становище позивачки, суд доходить переконання, що аліменти на утримання неповнолітніх слід визначити в розмірі 2550 гривень щомісяця на утримання кожної дитини починаючи з дня подачі позову до досягнення повноліття. Такий розмір аліментів приблизно відповідатиме мінімальному рекомендованому розміру встановленому статтею 182 Сімейного кодексу України - прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Менший розмір аліментів, не буде достатнім для належного виховання та утримання дочки та забезпечення його рівня життя, необхідного для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Позивачка не довела, що відповідач має можливість платити аліменти в більшому розмірі. Тому позов в цій частині підлягає до часткового задоволення. На підставі статті 141 ЦПК України, з відповідача слід стягнути в користь держави судовий збір за позовні вимоги про стягнення аліментів та в користь позивачки судовий збір в розмірі 908 грн за позовні вимоги про розірвання шлюбу. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 430 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць слід допустити до негайного виконання.

Outcome: partial