Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-18 00:00:00

[PERSON] звернулася до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи тим, що 13.07.1999 року в відділі РАГС Івано-Франківського міськвиконкому зареєструвала шлюб з відповідачем. В шлюбі у них народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] Причиною розірвання шлюбу є те, що спільне життя з відповідачем не склалось, у звязку з тим що у них різні погляди на сімейне життя та обовязки, внаслідок чого в сімї відбувались сварки. Подружжя стали зовсім чужими людьми один одному. Подружні відносини між ними фактично припинені з жовтня 2017 року. А тому, просила шлюб розірвати, дітей залишити на проживання з нею, стягнути витрати по сплаті судового збору. Позивачка в судове засідання не зявилась, попередньо подала до суду заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила задоволити, розгляд справи проводити без її участі (а.с.19). Відповідач в судове засідання не зявився, попередньо подав до суду заяву, відповідно до якої позовні вимоги визнав в повному обсязі, не заперечив щодо їх задоволення, просив розгляд справи проводити без його участі (а.с.20). Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Згідно свідоцтва про одруження Серія І-НМ №008130, сторони 13.07.1999 року зареєстрували шлюб у відділі РАГС Івано-Франківського міськвиконкому, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за №726 (а.с. 4). Від даного шлюбу у подружжя народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с. 8, 9). Позивачка стверджує, що вони з відповідачем не підтримують сімейних стосунків, шлюб їх існує формально, позивачка миритися не бажає, стверджує, що збереження шлюбу суперечить її інтересам. Тому такий шлюб зберігати не доцільно. Крім цього, сторони добровільно узгодили питання щодо визначення місця проживання дітей [PERSON] та [PERSON] з матірю. Однак, що стосується позовної вимоги про визначення місця проживання [PERSON], [INFO], то суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Оскільки, [PERSON], [INFO] на даний час виповнилось 18 років, то він вправі самостійно визначати своє місце проживання. З огляду на вищевикладене в задоволенні вказаної позовної вимоги слід відмовити. Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. За приписами ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Як вбачається з ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до правової позиції Пленуму Верховного Суду України, викладеної в пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»: проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя». З огляду на викладене, суд прийшов до висновку, що оскільки, сторони не підтримують шлюбні відносини, їхній шлюб існує формально, а тому шлюб між [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], зареєстрований 13.07.1999 року у відділі РАГС Івано-Франківського міськвиконкому, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за №726 слід розірвати. Малолітього сина [PERSON], [INFO] залишити на проживання з матірю [PERSON], [INFO] З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обгрунтованими та підлягають до часткового задоволення. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому, з відповідача слід стягнути на користь позивачки понесені нею судові витрати. На підставі наведеного, відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», ст. ст. 104, 110, 112 СК України,

Outcome: approved