Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-31 00:00:00

[PERSON] звернулася до Рівненського міського суду Рівненської області з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. В обгрунтування позовних вимог вказує на те, що 26 жовтня 2001 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON] у Відділі реєстрації актів громадянського стану м. Рівне, про що зроблено актовий запис № 1365. Від шлюбу мають трьох дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON]»яну Іванівну, [INFO]. Протягом останніх років між нею та відповідачем почали виникати непорозуміння, які призвели до відчуження, втрати почуття любові один до одного. Кожен із них має протилежні погляди на шлюб та сім»ю. Відповідач нехтує сімейними цінностями. З осені 2016 року вона з відповідачем проживають окремо. Вважає, що шлюбні відносини існують лише формально, подальше спільне життя як подружжя та збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам. Відповідач ухиляється від обов»язку утримувати своїх дітей. Відповідач має задовільний стан здоров»я, є працездатним, інших дітей, непрацездатної дружини, батьків чи інших осіб на його утриманні не має. Просить суд розірвати шлюб, стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON]»яну Іванівну, [INFO] в розмірі по 1 000 гривень на кожну дитину щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви і до досягнення дітьми повноліття, дітей [PERSON]»яну Іванівну, [PERSON], [PERSON] залишити їй на виховання. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги та просить суд їх задоволити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю, не заперечує щодо їх задоволення. Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони з 26 жовтня 2001 року зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів громадянського стану м. Рівне, про що зроблено актовий запис № 1365. Сторони від шлюбу мають трьох дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON]»яну Іванівну, [INFO]. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд прийшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Сторони втратили один до одного почуття любові, довіри і поваги, не ведуть спільного господарства, отже шлюб існує формально. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дітей. Згідно статті 180 Сімейного кодексу України: батьки зобов′язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Згідно п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України Про судовий збір, від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Аналізуючи наведені норми, суд приходить до висновку, що судові витрати, щодо стягнення аліментів необхідно стягнути з відповідача в прибуток держави. На підставі ст.ст. 110, 112, 180, 182, 184, 191 СК України,

Outcome: approved