Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-18 00:00:00

[PERSON] звернулася до Вишгородського районного суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, вказавши, що 11 травня 2005 року у них з відповідачем народився син [PERSON]. У зареєстрованому шлюбі із відповідачем не перебували та не перебувають. Син проживає разом із нею, спору щодо визначення місця проживання дитини між нею та відповідачем не має. Зазначила, що проживання дитини з одним із батьків не звільняє обох батьків від права спілкування з дітьми та обовязку їх виховання, піклування та матеріальне забезпечення. В добровільному порядку відповідач грошових коштів або іншу матеріальну допомогу на утримання сина не надає. Крім того зазначила, що оскільки відповідач не брав участі у вихованні та утриманні сина, нею 07.02.2018 року до Вишгородського районного суду Київської області було подано позов про стягнення аліментів. Проте за вмовлянням відповідача не доводити справу до судового розгляду справу було залишено без розгляду. А відповідач в свою чергу пообіцяв сплачувати аліменти в добровільному порядку, однак обіцяне не виконував, таким чином звернулася до суду повторно та вважає, що аліменти необхідно стягувати саме 07.02.2018 року. Оскільки відповідач має мінливий дохід просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина у твердій грошовій сумі у розмірі 2500, 00 грн., щомісячно, починаючи із 07.02.2018 року і до досягнення сином повноліття. Позивач у підготовче судове засідання не зявилась, подала до суду заяву, в якій просила зменшити розмір позовних вимог та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина у розмірі ? частини з усіх видів заробітку (доходів) щомісячно, з дня предявлення позову до суду і до досягнення сином повноліття. Розгляд справи просила проводити за її відсутності. Відповідач у підготовче судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи без його участі, позов визнав частково, не заперечує, щодо стягнення з нього аліменти на утримання сина у розмірі ? частини з усіх видів заробітку (доходів) щомісячно, з дня предявлення позову до суду і до досягнення сином повноліття. Заперечує проти стягнення з нього аліментів за минулий період, в твердій грошовій сумі та у розмірі 2500, 00 грн. Зазначив, що він офіційно працевлаштований та має стабільний дохід. Крім того пояснив,що має тяжке захворювання на лікування якого витрачає значні кошти, є студентом контрактної форми навчання та винаймає разом із дружиною житло. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що зменшені позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше, як за звернення особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. У ст.12 ЦПК України, говориться, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У судовому засіданні встановлено, що 11 травня 2005 року народився [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-БК № 234849, згідно якого батьками дитини зазначено [PERSON] та [PERSON] (а.с 6). У звязку із укладення шлюбу [PERSON] змінила прізвище на «Шаршакова» (а.с. 8). Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 3 ст. 181 СК України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Згідно ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. З довідки від 14.12.2018 року № СР000000017 виданої директором ТОВ «КОНТРОЛПЕЙ», вбачається, що [PERSON] дійсно працює в ТОВ «КОНТРОЛПЕЙ» на посаді аналітика компютерного банку даних з 27.06.2018 року. Відповідно до ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно до ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярній, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Відповідно до ст. 51 Конституції України «Батьки зобовязані утримувати дітей до їх повноліття. Повнолітні діти зобовязані піклуватися про своїх непрацездатних батьків». Згідно із ч.ч.1,2 ст.27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованої постановою Верховної від 27.01.1991 р., держави учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Відповідач подав до суду заяву у якій, зазначив, що не заперечує про стягнення з нього аліментів у розмірі ? частини з усіх видів заробітку, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі заяви та до досягнення дитиною повноліття. Згідно зі статтями 76, 81 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як передбачено частиною 4 статті 81 ЦПК України, рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Аналізуючи викладене, повно та всебічно зясувавши обставини справи, враховуючи стан здоровя та матеріальне становище відповідача та те, що він офіційно працевлаштований, суд вважає, що з нього підлягають стягненню аліменти на користь позивача на утримання сина у розмірі ? частини з усіх видів заробітку, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі заяви та до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст. 430 ЦПК України допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах сплати платежу за один місяць. Також, на підставі ст. 141 ЦПК України, суд вважає, що з відповідача на користь держави необхідно стягнути судові витрати за сплату судового збору в сумі 704, 80 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved