Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-17 00:00:00

[PERSON] звернулася в червні 2018р. до Івано-Франківського міського суду з позовом до [PERSON] та [PERSON], третя особа - орган опіки і піклування м.Івано-Франківська про позбавлення відповідачів батьківських прав щодо неповнолітнього [PERSON], [INFO]. Позивач а також сама дитина (16 років) в судовому засіданні позовні вимоги підтримали і просили їх задовольнити з мотивів, викладених в позовній заяві. Відповідачі в судові засідання не з'явилися, хоч про час і місце судового розгляду повідомлялися у встановленому порядку, про причини неявки суд не повідомили, а позивач подав достатньо матеріалів, які свідчать про взаємовідносини сторін, суд вважав, що можливо провести заочний розгляд справи без його участі. Представник органу опіки та піклування надав висновок щодо доцільності позбавлення батьківських прав відповідачів. Заслухавши пояснення, дослідивши матеріали справи, встановивши фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що наказом Служби у справах дітей виконкому Івано-Франківської міської ради від 22.04.2016р., на підставі зібраної інформації, було поставлено на облік [PERSON], [INFO], як дитину що перебуває в складних життєвих обставинах. Батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] (перебувають у шлюбі з 21.09.1999р.), згідно Свідоцтва про народження дитини та актового запису №1024 від 05.07.2002 року. Рішенням Івано-Франківського міського суду від 13.03.2017р., що набрало законної сили 11.05.2017р., вирішено про відібрання [PERSON], [INFO], від батьків [PERSON] та [PERSON] без позбавлення відповідачів батьківських прав та передано (залишено) дитину [PERSON] - [PERSON] (бабусі), вирішено питання стягнення аліментів на утримання дитини. Відповідно до ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вона, він не забрали дитину з полового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Пленум Верховного Суду України в п.п. 15, 16 постанови від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз'яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавленні батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками. Вирішуючи спір, суд враховує зазначені роз'яснення Пленуму Верховного Суду України і з'ясовує які безсумнівні докази свідчать про умисне ухилення відповідача від виконання своїх обов'язків щодо виховання дитини, у чому полягає винна поведінка відповідача, свідоме нехтування ним своїми обов'язками, чи вживалися до нього заходи реагування, а також досліджує соціально-побутових умов життя та матеріального становища відповідача. Згідно із ч. 4 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов'язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи (ч. 5 ст. 19 СК України). З висновку органу опіки та піклування, затвердженого рішенням від 11.10.2018р. №1085, даний орган вважав за доцільне позбавлення батьківських прав відповідачів, і як вбачається з висновку, батьки дитини зловживають алкоголем, ніде не працюють, не цікавляться життям і здоров'ям сина, не сплачують аліменти за рішенням суду. Суд зазначає, що позбавлення батьківських прав, як вже зазначалось вище, є винятковим та крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків. А тому в даному спорі,суд вважає за доцільним погодитися з висновком ООП, та встановивши повно та об'єктивно обставини спору, позбавити батьківських прав [PERSON] та [PERSON] стосовно дитини [PERSON], [INFO]. За вимогами ст.12,13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. На підставі наведеного, відповідно до ст. 19, 164 СК України,

Outcome: approved