Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-15 00:00:00

[PERSON] звернулася до Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «УніремАгро Плюс» про розірвання договору оренди земельної ділянки та стягнення орендної плати. В обґрунтування позовної заяви зазначено, що між позивачем та товариством з обмеженою відповідальністю «Унірем Агро Плюс» було укладено два договори оренди земельної ділянки строком на 15 років. Після фактичної передачі земельної ділянки відповідач не виконує умови договору, а саме в 2013 рік відповідач не сплатив орендну плату, у розмірі 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що складає 5438 грн. 26 коп. Враховуючи вищевикладене, позивач просила суд розірвати договори оренди, укладені між нею та товариством з обмеженою відповідальністю «Унірем Агро Плюс», а також стягнути з відповідача на її користь заборгованість по орендній платі в сумі 5438 грн. 26 коп. В судове засідання позивач не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила, заяву про розгляд справи без її участі не надала. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяву про розгляд справи без його участі не надав. В письмових запереченнях, наданих суду, відповідач проти задоволення позовних вимог заперечував, не заперечував факт укладення договору оренди та несплати орендної плати за 2013 рік, проте, на його думку, це не є підставою для дострокового розірвання договору оренди, посилаючись на правовий висновок Верховного Суду України, який є обов'язковим для суду першої інстанції. У відповідності до ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України судом було постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до наступних висновків. Судом встановлені такі обставини та відповідні їм правовідносини. [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯА № 168240 є власником земельної ділянки площею 7,4514 га на території Боровківської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області (а.с.13). Також на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯА № 165708 [PERSON] належить земельна ділянка площею 5,4099 га на території Боровківської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області (а.с.14). Між [PERSON] та товариством з обмеженою відповідальністю «Унірем Агро Плюс» 8 та 16 лютого 2010 року було укладено два договори оренди щодо зазначених вище земельних ділянок, які було зареєстровано в Центрі державного земельного кадастру за № 041011900057 8 лютого 2010 року та за № 041011900084 16 лютого 2010 року відповідно. Згідно з даними договорами [PERSON] (орендодавець) передала в оренду товариству з обмеженою відповідальністю «Унірем Агро Плюс» (орендар) земельну ділянку площею 7,4514 га та земельну ділянку площею 5,4099 га на території Боровківської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, які належить йому на праві власності строком на 15 років з дати реєстрації договору. Умовами договору було передбачено орендну плату - 3% від нормативної грошової одиниці земельної ділянки, яка мала сплачуватись готівкою орендодавцю до 30 листопада щорічно. Згідно з відомостями, які було отримано прокуратурою Верхньодніпровського району Дніпропетровської області під час перевірки за даними Управління Держземагенства у Верхньодніпровському районі Дніпропетровської області 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки станом на 2013 рік складає 5438 грн. 26 коп. Згідно зі ст. 13 Закону України «Про оренду землі» (в редакції, яка діяла на час укладення договору) договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Товариство з обмеженою відповідальністю «Унірем Агро Плюс» отримавши від [PERSON] дві земельні ділянки у володіння та користування на умовах строковості та платності, допустило порушення умов договору, а саме не сплатило орендну плату за 2013 рік в розмірі 3 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки в сумі 5438 грн. 26 коп. ані грошима, ані сільськогосподарською продукцією. Доказів на спростування встановлених судом обставин відповідачем не надано. Згідно зі ст. 24 Закону України «Про оренду землі» (в редакції, що діяла на час виникнення правовідносин) орендодавець маж право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати. Враховуючи вищевикладене суд вважає законним та обґрунтованими вимоги позивача про стягнення з відповідача на її користь орендної плати за 2013 рік. Щодо розірвання договорів оренди суд приходить до наступних висновків. Згідно зі ст. 32 Закону України «Про оренду землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об'єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України. Статтею 24 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що орендодавець має право вимагати від орендаря: використання земельної ділянки за цільовим призначенням згідно з договором оренди; дотримання екологічної безпеки землекористування та збереження родючості ґрунтів, додержання державних стандартів, норм і правил, у тому числі місцевих правил забудови населених пунктів; дотримання режиму водоохоронних зон, прибережних захисних смуг, зон санітарної охорони, санітарно-захисних зон, зон особливого режиму використання земель та територій, які особливо охороняються; своєчасного внесення орендної плати. Відповідно до ч. 2 ст. 651 Цивільного кодексу України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладені договору. Відповідно до частини першої статті 3 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частиною першою статті 15 Цивільного кодексу України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні. При розгляд справи №146 цс12 Верховний Суд України зробив правовий висновок, який у відповідності до ст. 360-7 Цивільного процесуального кодексу України є обов'язковим для суду першої інстанції, відповідно до якого відповідно до п «д» ч. 1 ст. 141 Земельного кодексу України підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати, а тому підставою розірвання договору оренди є саме систематична несплата орендної плати. Відповідно до ст. 60 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. В той же час позивачем не надано суду жодних доказів обґрунтування дострокового розірвання договорів оренди земельної ділянки, укладених між нею та товариством з обмеженою відповідальністю «Унірем Агро Плюс». Несвоєчасна сплата орендної плати, як і одноразова несплата орендної плати не є підставою для дострокового розірвання договору оренди земельної ділянки. Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Статтями 526, 525 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Враховуючи обставини справи, встановлені в судовому засіданні, суд приходить до висновку про безпідставність та необґрунтованість позовних вимог в частині розірвання договорів оренди, а тому позов [PERSON] підлягає частковому задоволенню. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у відповідності до ст. 88 Кримінального процесуального кодексу України, суд приходить до висновку, що судові витрати, понесені позивачем, підлягають стягненню з відповідача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial