Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-25 00:00:00

\~ [PERSON] звернулася в суд із позовом до відповідача [PERSON], третя особа ТІЗ «Наука», про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що їй на праві власності належить квартира [ADDRESS]. Відповідач по справі [PERSON] є власником сусідньої квартири [ADDRESS]. Під час здійснення ремонту у квартирі відповідача, в спільному коридорі, що прилягає до квартир №8 та №9, [PERSON] встановила дерев'яні двері, якими відгородила свою квартири та квартиру позивача від загального коридору, вимурувала арку із своєї квартири в загальний коридор та встановила шафу, у якій тримає особисті речі. Після закінчення ремонту та набуття права власності на квартиру №9, відповідач відмовляється добровільно демонтувати здійснені нею переобладнання та забрати меблі із загального коридору. Речі, меблі, арка та двері, встановлені без згоди та з порушенням чинного законодавства, створюють незручності у користуванні своїм приміщенням, пожежну небезпеку, блокують прохід до квартири. Спільний коридор відноситься до допоміжних приміщень будинку, а тому його експлуатація повинна здійснюватись відповідно із «Правилами утримання житлових будинків і прибудинкових територій». На підставі викладеного, [PERSON] просить суд усунути перешкоди у праві користування власним житловим приміщенням квартирою №8, що належить їй на праві власності та знаходиться по вул.Винниченка в будинку №4 в м.Тернополі, шляхом зобов'язання [PERSON] (власник квартири [ADDRESS]): демонтувати двері та стіну, на якій кріпляться двері в загальному коридорі, що прилягає до квартир №8 та №9 по вулиці Винниченка, 4 в м.Тернополі; замурувати арку, яка виходить на загальний коридор з квартири [ADDRESS]; звільнити загальний коридор, що прилягає до квартир №8 та №9 по вул.Винниченка,4 в м.Тернополі від меблів. У судовому засіданні позивача та її представник позовні вимоги уточнили, просили суд усунути [PERSON] перешкоди у праві користування власним житловим приміщенням квартирою №8, що належить їй на праві власності та знаходиться в будинку №4 по вул.Винниченка в м.Тернополі, шляхом зобов'язання [PERSON] (власник квартири [ADDRESS]): демонтувати двері та стіну, на якій кріпляться двері в загальному коридорі, що прилягає до квартир №8 та №9 по вул.Винниченка,4 в м.Тернополі; звільнити загальний коридор, що прилягає до квартир №8 та №9 по вул.Винниченка,4 в м.Тернополі від меблів. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнала, зазначивши, що заявлені позовні вимоги є необґрунтованими, оскільки на час здачі будинку №4 по вул.Винниченка в м.Тернополі в експлуатацію, згідно даних інвентаризаційної справи, в загальному коридорі, що прилягає до квартир №8 і №9 були передбачені двері і стіна, які позивач просить демонтувати. Меблі, про які зазначає [PERSON], належать відповідачу, однак їх місцезнаходження на загальному коридорі не створює сторонам перешкод у користуванні власністю квартирами №8 та №9 по вул.Винниченка,4 в м.Тернополі. Дослідивши та оцінивши докази по справі, заслухавши пояснення позивача, її представника, представника відповідача, суд вважає, що заявлений позов до задоволення не підлягає, виходячи з наступного. Згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії САК №186299 (індексний номер 20792025) від 22 квітня 2014 року, виданого Реєстраційною службою Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області, [PERSON] є власником квартири за адресою: [ADDRESS]. Право власності [PERSON] також підтверджено Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень серії ЕАС №523569, сформованого Реєстраційною службою Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області, та Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо обєкта нерухомого майна серії АКО №634062, наданої 12 січня 2015 року Реєстраційною службою Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області. У жовтні 2014 року [PERSON] звернулась із письмовою заявою до в.о. голови ТІЗ «Наука», в якій просила усунути порушення, які чиняться позивачу зі сторони власника квартири [ADDRESS]. В свою чергу, відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії САК №824360 (індексний номер 24384809) від 17 липня 2014 року, виданого Реєстраційною службою Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області, згідно [PERSON] з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень серії ЕАС №713565, сформованого Реєстраційною службою Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області, та відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо обєкта нерухомого майна серії АКО №634905, наданої 12 січня 2015 року Реєстраційною службою Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області, [PERSON] є власником квартири за адресою: [ADDRESS]. Згідно акту обстеження допоміжного приміщення, складеного комісією в складі мешканців будинку №4 по вул.В.Винниченка у м.Тернополі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] від 29 листопада 2014 року, було проведено обслідування загального стану коридору на другому поверсі в першому підїзді (квартири №№8, 9) в будинку №4 по вул.В.Винниченка у м.Тернополі. Мебель, яка тимчасово зберігається а даному приміщенні, доступу до квартир не перешкоджає, коридор не загороджує, прохід є вільний для пересування (входу-виходу, виносу речей та ін.) Антисанітарного стану даного приміщення, сторонніх неприємних запахів, предметів невідомого походження виявлено не було, в чому комісія і розписалась. Згідно оглянутих в судовому засіданні матеріалів інвентаризаційної справи №47318 (папка №74/1), оформленої щодо будинку №4 по вул.Винниченка в м.Тернополі, а саме, що стосується 2-го поверху в першому підїзді будинку за вказаною адресою, де розташовані квартири сторін №8 та №9, встановлено, що на час здачі будинку в експлуатацію в загальному коридорі, що прилягає до вказаних квартир запроектовано двері та стіну, на якій вони кріпляться. Відповідно до статті 3 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Стаття 11 ЦПК України передбачає, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; докази надаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі; доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Європейський суд з прав людини неодноразово висловлювався, що право особи на судовий захист не є абсолютним (справа «Голдер проти Сполученого Королівства»), а судового розгляду потребують ті справи, в яких є «спір» про «право», реальний і серйозний, який може стосуватися як самого існування права, так і сфери його дії (справа «[PERSON] проти Швеції»). Відповідно до ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися, розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним. Частинами 1, 3, 5 ст.319 ЦК України встановлено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі. Відповідно до ч.2 ст.382 ЦК України власникам квартир у дво- або багатоквартирному житловому будинку належить на праві спільної сумісної власності приміщення загального користування, опорні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання за межами або всередині квартири, яке обслуговує більше однієї квартири, а також споруди, будівлі, які призначені для забезпечення потреб усіх власників квартири, а також власників нежитлових приміщень, які розташовані у житловому будинку. У рішенні Конституційного Суду України від 02 березня 2004 року №4-рп/2004 передбачено, що допоміжні приміщення передаються безоплатно у спільну власність громадян одночасно з приватизацією ними квартир багатоквартирних будинків. Підтвердження права власності на допоміжні приміщення не потребує здійснення додаткових дій, зокрема створення обєднання співвласників багатоквартирного будинку, вступу до нього чи інше. Таким чином, позивач [PERSON] та відповідач [PERSON], як власники квартир №8 та №9 в будинку №4 по вул.Винниченка в м.Тернополі, є співвласниками приміщень загального користування, в тому числі позаквартирного коридору. В силу ч.1 ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно принципу змагальності, який закріплений у ст.10 ЦПК України, позивач повинен довести ті обставини на які він посилається в обґрунтування позовних вимог. В силу принципу безпосередності судового розгляду (ст.160 ЦПК) рішення може бути обґрунтоване лише тими доказами, які одержані у визначеному законом порядку і перевірені в тому судовому засіданні, в якому постановлюється рішення. Судом встановлено, що двері та стіна, на якій кріпляться двері в загальному коридорі, що прилягає до квартир №8 та №9 по вул.Винниченка,4 в м.Тернополі запроектовано та встановлено ще до здачі будинку за вищевказаною адресою в експлуатацію та оформлення сторонами права власності на квартири. Цим спростовуються покликання [PERSON] на те, що [PERSON] встановила спірні двері та стіну на якій вони кріпляться самовільно. Їх місцерозташування надає можливість позивачу і відповідачу рівнозначно реалізувати свої права власника, оскільки двері і стіна знаходяться на однаковій відстані від вхідних дверей у їх квартири. Щодо вимоги позивача про звільнення загального коридору, що прилягає до квартир №8 та №9 по вул.Винниченка,4 в м.Тернополі від меблів, суд виходить з наступного. Представник відповідача не заперечувала факту наявності меблів належних [PERSON] на загальному коридорі біля квартир №8 та №9 в будинку №4 по вул.В.Винниченка у м.Тернополі, однак заперечувала те, що цим відповідач чинить перешкоди позивачу у користуванні квартирою. Такі твердження підкріплені актом обстеження допоміжного приміщення, складеного комісією в складі мешканців будинку №4 по вул.В.Винниченка у м.Тернополі від 29 листопада 2014 року, а тому суд приймає їх до уваги та вважає, що позивачем не доведено те, що розташування меблів, які належать відповідачу, їх кількість та габарити створюють [PERSON] перешкоди у користуванні квартирою. Зважаючи на вищевикладене, суд приходить до висновку, що підстав, встановлених законом, для усунення перешкод в користуванні житловим приміщенням, що належить на праві власності [PERSON], шляхом демонтажу дверей та стіни, на якій кріпляться двері в загальному коридорі, що прилягає до квартир №8 та №9 по вул.Винниченка, 4 в м.Тернополі, звільнення загального коридору, що прилягає до квартир №8 та №9 по вул.Винниченка, 4 в м.Тернополі, від меблів за наслідками розгляду справи не встановлено, а тому у задоволенні позову слід відмовити за недоведеністю позовних вимог.

Outcome: dismissed