Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-13 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] , про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У позові вказувала, що рішенням Вижницького районного суду від 08.12.2015 року по цивільній справі №713/2196/15-ц розірвано шлюб між нею та [PERSON] В шлюбі народилося двоє дітей: син - [PERSON] , [INFO] та донька - [PERSON] , [INFO] . Посилалася на те, що з часу набрання рішенням суду про розірвання шлюбу законної сили відповідач повністю ігнорує і не виконує своїх обов`язків по наданню матеріальної допомоги на належне і повноцінне утримання та догляд їх дітей. Він не відвідує дітей, не дбає про їх матеріальне забезпечення, фізичний розвиток та батьківську любов і турботу до дітей. Вона тривалий час сама утримувала дітей, однак вони підросли, потребують значно більше матеріальних та фізичних затрат на їх утримання та догляд, але вона не може і не повинна робити це сама, адже таку ж участь в утриманні дітей має нести і їх батько. Добровільно та за власним бажанням відповідач надавати матеріальну допомогу на дітей не бажає, а тому змушена звернутися до суду з даним позовом. Відповідач є здоровим, молодим чоловіком, має належно оплачувану роботу і відповідно матеріально забезпечений. Інших дітей та істотних обставин, які перешкоджали б йому сплачувати аліменти на утримання своїх дітей, не має. Просила стягувати з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] в розмірі 50% від суми його щомісячного доходу, а саме по 2000,00 грн. щомісяця на кожну дитину, але не менше 30% прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, починаючи з дня подачі позову до суду та до досягнення дітьми повноліття. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи по суті, про що є відомості в матеріалах справи. В адресованій суду заяві її представник [PERSON] просила справу розглядати за їх відсутності, позовні вимоги підтримують повністю. Щодо винесення заочного рішення не заперечують. У судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився, належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи по суті у порядку ч.11 ст.128 ЦПК України через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Причини своєї неявки суду не повідомив та у встановлений судом строк відзив на позов не подав. З письмової згоди представника позивача, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, дійшов висновку, що позов [PERSON] підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Судом установлено, що сторони з 29.05.2003 року перебували у зареєстрованому шлюбі. Рішенням Вижницького районного суду Чернівецької області від 28.12.2015 року по цивільній справі №713/2196/15-ц провадження №2/713/969/15 шлюб між сторонами розірвано, що підтверджується його копією. У шлюбі народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про їх народження серія [NUMBER] від 02.10.2006 року, виданого виконавчим комітетом Черешенської сільської ради Вижницького району Чернівецької області та серія [NUMBER] від 10.01.2008 року, виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Вижницького районного управління юстиції Чернівецької області. Неповнолітні діти - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] проживають з позивачем та знаходяться на її утриманні, про що свідчить довідка в.о. старости с. Черешенька Вижницької міської ради Вижницького району Чернівецької області №673 від 05.04.2019 року. Доказів надання допомоги на утримання неповнолітніх дітей відповідачем суду не надано. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 3 ст.181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. У статті 182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1, 2 ст.184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Таким чином судом установлено, що неповнолітні діти сторін [PERSON] та [PERSON] проживають з позивачем та знаходяться на її матеріальному утриманні, відповідач допомоги у необхідному розмірі на їх утримання не надає. Позивач довела, що відповідач аліменти нікому не платить, на утриманні інших дітей чи непрацездатних батьків не має. Враховуючи зазначені вимоги закону, виходячи із засад справедливості та захисту прав неповнолітніх дітей, беручи до уваги вимоги ч.2 ст.182 СК України, суд дійшов висновку, що з [PERSON] необхідно стягувати аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] в твердій грошовій сумі в розмірі по 1300,00 грн. щомісяця на кожну дитину, з подальшою індексацією відповідно до закону, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дітьми повноліття. Позивач не довела належними та допустимими доказами того, що відповідач має реальну можливість сплачувати аліменти на неповнолітніх дітей у розмірі по 2000,00 грн. на кожну дитину щомісячно. Виходячи з наведеного, суд вважає, що позов [PERSON] підлягає частковому задоволенню із стягненням з відповідача в дохід держави судового збору відповідно до вимог п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України. На підставі ст.ст.180-182, 184, 191 СК України,

Outcome: partial