Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-26 00:00:00

[PERSON] звернулася до Великолюбінської селищної ради Городоцького району Львівської області із зазначеним позовом, покликаючись на те, що 19.04.1999р. померла її мати [PERSON]. Після смерті матері відкрилася спадщина на майно, і, зокрема, на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 1.3745 га, яка знаходиться на території Завидовицької сілської ради Городоцького району Львівської області, і належала її матері згідно Державного акту на право приватної власності серії ІІ-ЛВ № 090348, виданого 15.01.2002 р. на підставі розпорядження голови Городоцької РДА №9 від 11.01.2002 р. та зареєстрованого в Книзі записів державних актів за № 849. Позов мотивує тим, що є єдиним спадкоємцем після смерті матері [PERSON], прийняла спадщину в порядку ст. 529 ЦК України в ред. 1963р., так як вступила в управління спадковим майном, в 2018р. вона звернулась до приватного нотаріуса Городоцького нотаріального округу [PERSON] із заявою про прийняття спадщини після смерті матері, нотаріус відкрила спадкову справу, однак 08.05.2018р. відмовила у вчиненні нотаріальної дії з тих підстав, що в Державному акті на право приватної власності на землю імя та по-батькові власника вказано неправильно, зокрема, вказано «Гавуляк Роман Антонович», замість «Гавуляк Романа Антонівна». З огляду на наведені обставини, просить суд ухвалити рішення, яким визнати за нею право на земельну частку (пай) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 1.3745 га, яка знаходиться на території Завидовицької сільської ради Городоцького району Львівської області, в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON], що померла 19.04.1999р. Позивачка у судове засідання 27.08.2018р. не зявилася, у судове засідання 21.08.2018р. позовні вимоги підтримала, вказала, що є дочкою померлої, яка була членом колгоспного двору, після смерті на її імя було видано Державний акт на право приватної власності на землю для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 1.375 га на території Завидовицької сільської ради Городоцького району Львівської області, вказала, що у такому зроблено описку, однак, з посиланням на довідку, видану Великолюбінською селищною радою Городоцького району Львівської області № 247 від 22.03.2018 р., просила позов задовольнити. Представник Великолюбінської селищної ради Городоцького району Львівської області в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, при вирішенні справи покладається на розсуд суду та просить про розгляд справи без його участі (а.с. 35-36). Третя особа [PERSON] у судове засідання не зявилась, у суд надійшла нотаріально засвідчена заява про те, що вона на спадкове майно не претендує (а.с. 46-47). Представник третьої особи Городоцької РДА в судове засідання не зявився, про дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином (а.с.42). Заслухавши позивачку, вивчивши заяви представника відповідача та третьої особи, оглянувши матеріали справи, суд приходить до переконання про задоволення позову. Відповідно до ст. 4 ч.1 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. [PERSON] ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. У п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008р. «Про судову практику у справах про спадкування розяснено, що відносини спадкування регулюються за правилами ЦК в ред. 2004р., якщо спадщина відкрилася не раніше 01.01.2004р. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК 1963р., у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. Оскільки [PERSON] померла 19.04.1999р., до правовідносин, що стосуються прийняття спадщини після її смерті слід застосовувати положення Цивільного Кодексу України в ред. 1963 року. Так, ст. 524 ЦК України у редакції передбачено, що спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Відповідно до ч. 2 ст. 548 ЦК України 1963 р., прийняття спадщини визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини, яким з урахуванням вимог ст. 525 зазначеного Кодексу, визнається день смерті спадкодавця. Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він протягом 6 місяців з дня її відкриття фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, або подав до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ст.\~328\~ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. [PERSON] норм гл.84 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За положеннями ст.ст. 1216, 1218\~ЦК України спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до положень ст. 1261 ЦК України у першу чергу спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя хто його пережив, та батьки. Відповідно до ч.1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України « Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008р. №7 визначено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Позивачка [PERSON] є дочкою\~ [PERSON], що підтверджується копіями свідоцтва про народження серії І-СГ № 404758 від 01.02.1975 р., свідоцтва про укладення шлюбу серії I-СГ № 314580 від 20.04.1996 р. (а.с. 5,9). Відповідно до пункту 1 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 08.08.1995р. 720/95 паюванню підлягали сільськогосподарські угіддя, передані у колективну власність колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським коперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам, у тому числі створеним на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств. [PERSON] п.2 вищевказаного Указу право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Пункт 24 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» від 16.04.2004р. № 7 передбачає, що член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта. Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. [PERSON] була членом колгоспу, а відтак мала право на земельну частку (пай), що стверджується довідкою ППА «Зашковичі» № 36 від 17.05.2018р., № 37 від 17.05.2018 р., № 337 від 17.05.2018 р., № 338 від 17.05.2018 р. (а.с. 20-22). З долученої до справи копії Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ЛВ № 090348 від 15.01.2002 р. вбачається, що [PERSON] належало право на земельну ділянку, площею 1.3745 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Завидовицької свльської ради Городоцького району Львіської області (а.с.10). [PERSON] з Державного реєстру актів цивільного стану про шлюб [PERSON] 18.09.1991р. укладено шлюб з [PERSON] і змінено прізвище на [PERSON] (а.с.13). Із копії свідоцтва про смерть серії І-СГ № 409603 видно, що [PERSON] померла 19.04.1999р. (а.с.7). Звернувшись до приватного нотріуса Городоцького районного нотаріального округу [PERSON] із заявою про прийняття спадщини після смерті матері, позивачці 08.05.2018р. було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій, оскільки у в правовстановлюючому документі Державному акті про право власності на земельну ділянку, імя та по-батькові її матері вказано з помилкою, зокрема «Роман Антонович», тоді як мати «Романа Антонівна» (а.с.8). [PERSON] довідки Виконавчого комітету Великолюбінської селищної ради Городоцького району Львівської області № 247 від 22.03.2018р. вбачається, що при розробці технічної документації по передачі земельних часток (паїв) у приватну власність жителям сіл Завидовицької сільської ради Городоцького району Львівської області мали місце певні недоліки, внаслідок чого при компютерному наборі тексту було допущено помилку, а саме під порядковим № 953 замість [PERSON] надруковано [PERSON], тому запис [PERSON] вважати дійсним (а.с. 11, 15). Третя особа [PERSON] на спадщину після смерті 19.04.1999р. матері [PERSON] не претендує, що стверджується нотаріально засвідченою заявою від 15.03.2016 р. (а.с. 47). Обставини, які б вказували, що [PERSON] при житті набула, або володіла правом власності на земельну ділянку неправомірно, в суді не встановлено. За наведеного, суд приходить переконання, що [PERSON] мала\~ право на земельну ділянку, позивач фактично прийняла спадщину, інших спадкоємців, які б претендували на спадкове майно немає, а тому, є підстави до визнання за\~ [PERSON] права на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 1.3745 га., яка знаходиться на території Завидовицької сільської ради і право на яку належало [PERSON] на підставі Державного акту серії ІІ-ЛВ № 090348, виданого 15.01.2002р. на підставі розпорядження голови Городоцької РДА №9 від 11.01.2002р. та зареєстрованого в Книзі записів державних актів за №849. [PERSON] ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved