Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-21 00:00:00

[PERSON] звернулася до Млинівського районного суду Рівненської області з позовом до [PERSON] , [PERSON] про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням. Позов обґрунтовує тим, що вона є власницею житлового будинку [ADDRESS] . Право власності на будинок підтверджує договором купівлі-продажу житлового будинку від 03.06.2005 року, зареєстрованого в реєстрі за № 1262 та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 14.06.2005 року, у житловому будинку зареєстровані: позивач, її колишній чоловік [PERSON] , син - [PERSON] та дочка - [PERSON] . 21 березня 2016 року рішенням Млинівського районного суду Рівненської області по справі № 566/1276/15-ц шлюб між нею та [PERSON] було розірвано. Із травня 2016 року колишній чоловік [PERSON] та син [PERSON] за зареєстрованим місцем проживання не проживають та вибули в невідомому напрямку. Оскільки вони у житловому будинку не проживають з 2016 року, не виконують обов`язків по утриманню та проведенню ремонту будинку, не приймають участі в сплаті комунальних послуг, позивач вважає, що вони втратили право користування житловим будинком. Просить суд визнати [PERSON] та [PERSON] , такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме належним їй житловим будинком [ADDRESS] ; стягнути солідарно з відповідачів на її користь, понесені нею судові витрати у вигляді сплати судового збору. Ухвалою Млинівського районного суду Рівненської області від 16.07.2021 р. відкрито провадження у даній цивільній справі. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити (а.с. 32). У судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився, надіслав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, у якій також просив суд відмовити у позові [PERSON] , оскільки [PERSON] приховала обставини, що вона не є повним власником житлового будинку, на підставі рішення Млинівського районного суду Рівненської області від 04.10.2019 р. у справі № 566/285/18 визначено частку [PERSON] 7/10 (сім десятих) у спільному майні подружжя, а саме у житловому будинку та господарських надвірних будівлях за адресою: [ADDRESS] . Дане рішення набрало законної сили. Крім того 16.04.2021 року Млинівським районним судом Рівненської області прийняте рішення у справі № 566/331/16 за позовом [PERSON] до [PERSON] про виділ частки із спільного майна в натурі, позивач просив суд виділити в натурі належні йому 3/10 із спільного майна, а саме в житловому будинку та господарських надвірних будівлях за адресою: [ADDRESS] . Однак у задоволенні цього позову йому було відмовлено, оскільки відсутня технічна можливість виділити йому вказане майно. Це рішення також набрало законної сили. [PERSON] також зазначає, що останніх 5-6 років через неправомірну поведінку [PERSON] він позбавлений можливості користуватися належним йому майном, [PERSON] не впускає до помешкання їх спільного сина [PERSON] та його, встановила замки на воротах та змінила замки у будинку, не допускає його до лічильника газу, щоб він міг побачити кількість спожитих енергоносіїв і сплатити пропорційну належної йому частки вартість спожитого газу, електроенергію, воду та каналізацію він не використовує (а.с.40-47). У судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, через оголошення на офіційному веб-сайті (а.с. 35), причини неявки суду невідомі, заяв, клопотань, відзиву від нього до суду не надходило. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до копії договору купівлі-продажу житлового будинку від 03.06.2005 року, зареєстрованого в реєстрі за № 1262 та витягу № 7517675 про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 14.06.2005 року, [PERSON] придбала та зареєструвала на своє ім`я житловий будинок [ADDRESS] (а.с. 4-6). Згідно довідки № 745, виданої Млинівською селищною радою Рівненської області від 15.06.2021 року (а.с. 7), у житловому будинку [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] , колишній чоловік - [PERSON] , син - [PERSON] та дочка - [PERSON] . На підставі рішення Млинівського районного суду Рівненської області від 21 березня 2016 року у справі № 566/1276/15-ц (а.с. 8) шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Актами, складеними 06.09.2016 року, 24.03.2017 року, 28.12.2019 року, 28.12.2020 року, за участю депутата селищної ради та сусідів (а.с. 9-12), підтверджується, що [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] зареєстровані в будинку [ADDRESS] . При цьому зазначено, що [PERSON] та [PERSON] у даному будинку на час складення відповідних актів не проживають. Разом з тим, відповідачем [PERSON] подано до суду копію рішення Млинівського районного суду Рівненської області від 04.10.2019 року в справі № 566/285/18 за позовом [PERSON] до [PERSON] про визначення частки в спільному майні подружжя, яке набрало законної сили 15.11.2019 року (а.с. 44-46). Даним рішенням визначено, що частка [PERSON] у спільному майні подружжя, а саме, в житловому будинку та господарських надвірних будівлях за адресою: [ADDRESS] становить 7/10 (сім десятих). Відповідно до ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно із ч. 1 ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом (ч. 4 ст. 82 ЦПК України). Таким чином позивач [PERSON] не є одноособовим власником будинку за адресою: [ADDRESS] , та про належну їй частку 7/10 (сім десятих) на підставі рішення Млинівського районного суду Рівненської області від 04.10.2019 року в справі № 566/285/18 за участю [PERSON] та [PERSON] , у позовній заяві про визнання осіб ( [PERSON] , [PERSON] ) такими, що втратили право користування житловим приміщенням, суд не повідомила. Поняття, зміст права власності та його здійснення закріплено у статтях 316, 317, 319 ЦК України, аналіз яких свідчить, що власникові належать права володіння, користування та розпорядження належним йому майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Відповідно до ст. 47 Конституції України кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Згідно ч. 4 ст. 9 ЖК України ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Статтею 150 ЖК України передбачено, що громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Діюче законодавство не передбачає позбавлення співвласника житла права користування належним йому житлом на тій підставі, що він не проживає тривалий час у ньому. Враховуючи вищевикладене, відсутні підстави для задоволення позовних вимог [PERSON] до [PERSON] про визнання його таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме житловим будинком [ADDRESS] . Щодо аналогічних позовних вимог [PERSON] до сина [PERSON] , суд приходить до висновку про безпідставність та необґрунтованість таких вимог, оскільки [PERSON] не є одноособовим власником даного житлового будинку, а також відсутня інформація щодо домовленостей про користування [PERSON] цим житлом з іншим співвласником будинку [PERSON] . Отже, у задоволенні позовних вимог [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, слід відмовити повністю. Щодо розподілу судових витрат. Згідно ч.\~1\~ст.\~133,\~ч.\~1\~ст.\~141\~ЦПК України\~судові витрати\~складаються з\~судового збору\~та витрат,\~пов`язаних з\~розглядом справи.Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд відмовляє у задоволенні позовних вимог, відсутні підстави для стягнення сплаченого судового збору з відповідачів. \~ \~ \~ \~Ураховуючи вищевикладене,

Outcome: dismissed