Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-14 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON], про розірвання шлюбу. У позові вказувала, що 14.10.2000 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб виконавчим комітетом Міліївської сільської ради Вижницького району Чернівецької області, актовий запис №22. У шлюбі, [INFO] народився син [PERSON]. Посилалася на те, що спільне життя з відповідачем не склалося, оскільки у них різні погляди на сімейне життя, немає взаєморозуміння, втратили повагу та любов один до одного. Збереження шлюбу з відповідачем є не можливим, оскільки це суперечить її інтересам. Миритися з відповідачем не має наміру, їх шлюб носить формальний характер. Просила розірвати шлюб між нею та [PERSON], [INFO], який зареєстрований виконавчим комітетом Міліївської сільської ради Вижницького району Чернівецької області, актовий запис №22. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, будучи належно повідомленою про місце, день та годину слухання справи, в адресованій суду заяві просила справу розглядати за її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю. На примирення не погоджується, оскільки з січня 2015 року разом не проживають. Відповідач створив нову сім'ю. У разі неявки відповідача, не заперечує щодо винесення заочного рішення по справі. Після розірвання шлюбу бажає залишити шлюбне прізвище [PERSON]. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, будучи належно повідомленим про місце, день та годину слухання справи, причини неявки суду не повідомив. Оскільки позивач не заперечує проти винесення заочного рішення по справі, то суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Судом встановлено, що 14.10.2000 року [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] зареєстрували шлюб у виконавчому комітеті Міліївської сільської ради Вижницького району Чернівецької області, актовий запис №22, що підтверджується оригіналом повторного свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] від 10.03.2016 року, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Вижницького районного управління юстиції у Чернівецькій області. Після реєстрації шлюбу [PERSON] прийняла прізвище [PERSON]. У шлюбі, [INFO] народився син - [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про його народження серія [NUMBER] від 19.08.2003 року, виданого виконавчим комітетом Міліївської сільської ради Вижницького району Чернівецької області. Згідно копії акту обстеження матеріально-побутових умов сім'ї [PERSON], з нею у будинку по [ADDRESS] зареєстрований та проживає її син, [PERSON] З її слів, [PERSON] із сім'єю не проживає з 16.01.2015 року, що підтверджують сусіди. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» міститься роз'яснення про те, що проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Приписами ч.3 ст.10 та ч.ч.1, 4 ст.60 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином судом встановлено, що шлюб між сторонами існує формально, з 16.01.2015 року разом не проживають, спільного господарства не ведуть, не підтримують сімейних стосунків, позивач на примирення не згідна, вона довела, що подальше їх спільне життя і збереження шлюбу суперечить її інтересам, їх сім'я розпалась остаточно, а тому позов підлягає задоволенню. Позивач після реєстрації шлюбу прийняла прізвище [PERSON]. Відповідно до ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Після розірвання шлюбу [PERSON] надалі іменуватись шлюбним прізвищем [PERSON]. Це підтверджено дослідженими в суді належними доказами. На підставі ст.ст.110, 112-114 СК України,

Outcome: approved