Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-01 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом, в якому просить суд стягнути з [PERSON] на свою користь грошові кошти у розмірі 6.329 гривень 60 копійок в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, а також грошові кошти у розмірі 3.000 гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 03 червня 2013 року о 12 годині 30 хвилин на перехресті вулиць І. Рабіна та Ген. Петрова у м. Одесі, відповідач [PERSON], керуючи автомобілем «Nissan», реєстраційний номер [NUMBER], не врахував дорожньої обстановки та не обрав безпечну дистанцію і швидкість, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем «Mitsubishi», реєстраційний номер [NUMBER], який рухався попереду, під керуванням [PERSON], від зіткнення транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Власником автомобіля «Mitsubishi», реєстраційний номер [NUMBER], є позивачка - [PERSON], а під час дорожньо-транспортної пригоди за кермом знаходився - [PERSON]. Вина відповідача [PERSON] у скоєнні вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди підтверджується постановою Київського районного суду м. Одеси від 26 червня 2013 року по справі № 520/7362/13-п. Для встановлення розміру матеріальної шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, [PERSON] звернувся до оцінщика, та відповідно до висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 07-007 від 24 серпня 2013 року - вартість відновлювального ремонту автомобіля «Mitsubishi», реєстраційний номер [NUMBER], становить 5.934 гривні 60 копійок, при цьому за проведення вказаного висновку, було сплачено ще 395 гривень, а взагалі сума становить 6.329 гривень 60 копійок. Оскільки відповідач [PERSON] у добровільному порядку не відшкодовує [PERSON] заподіяний збиток, заподіяний з його вини через скоєння дорожньо-транспортної пригоди, у зв'язку з чим [PERSON] звернулася до суду із відповідним позовом. У судове засідання учасники процесу не з'явились, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, однак представник позивачки [PERSON] надав суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав та просив суд справу розглядати за його відсутністю. Вивчивши матеріали справи та надані докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що автомобіль «Mitsubishi», реєстраційний номер [NUMBER], належить позивачці [PERSON] на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] від 14 травня 2012 року. 03 червня 2013 року о 12 годині 30 хвилин на перехресті вулиць І. Рабіна та Ген. Петрова у м. Одесі, відповідач [PERSON], керуючи автомобілем «Nissan», реєстраційний номер [NUMBER], не врахував дорожньої обстановки та не обрав безпечну дистанцію і швидкість, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем «Mitsubishi», реєстраційний номер [NUMBER], який рухався попереду, під керуванням [PERSON], від зіткнення транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Вина [PERSON] у порушенні Правил дорожнього руху України, скоєнні дорожньо-транспортної пригоди та пошкодженні належного [PERSON] автомобіля підтверджується постановою Київського районного суду м. Одеси від 26 червня 2013 року по справі № 520/7362/13-п про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, з якої вбачається, що 03 червня 2013 року о 12 годині 30 хвилин на перехресті вулиць І. Рабіна та Ген. Петрова у м. Одесі, відповідач [PERSON] дійсно керував автомобілем «Nissan», реєстраційний номер [NUMBER], але не врахував дорожньої обстановки та не обрав безпечну дистанцію і швидкість, скоїв зіткнення з автомобілем «Mitsubishi», реєстраційний номер [NUMBER], який рухався попереду, під керуванням [PERSON], від зіткнення транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Частиною 4 ст. 61 ЦПК України встановлено, що постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Положеннями ст. 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними діями, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Статтею 1188 ЦК України встановлено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, тобто шкода завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Пунктом 2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27 березня 1992 року, із змінами та доповненнями від 24 жовтня 2003 року, «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» роз'яснено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. З огляду на вищевказане та з урахуванням встановлених обставин, за наявністю вини [PERSON] у порушенні Правил дорожнього руху України та виникненні дорожньо-транспортної пригоди, суд вважає, що у нього дійсно виник правовий обов'язок відшкодувати власнику автомобіля «Mitsubishi», реєстраційний номер [NUMBER], заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди шкоду у повному обсязі. Внаслідок виниклої з вини [PERSON] дорожньо-транспортної пригоди автомобіль «Mitsubishi», реєстраційний номер [NUMBER], отримав механічні ушкодження. При цьому, сума відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля в результаті дорожньо-транспортної пригоди у зв'язку із пошкодженням становить 5.934 гривні 60 копійок, що підтверджується висновком експертного автотоварознавчого дослідження № 07-007 від 24 серпня 2013 року, наявного в матеріалах справи. За проведення вищевказаного автотоварознавчого дослідження [PERSON] сплатив 395 гривень, які підлягають стягненню з [PERSON] в разі задоволення позову. Таким чином, судом встановлено, що вартість відновлювального ремонту автомобіля «Mitsubishi», реєстраційний номер [NUMBER], становить 5.934 гривні 60 копійок, але [PERSON] у добровільному порядку не відшкодував [PERSON] зазначену суму. Оцінивши всі доводи у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] матеріальної шкоди підлягають задоволенню у розмірі 6.329 гривень 60 копійок, виходячи з наступного розрахунку: (395 гривень + 5.934 гривні 60 копійок = 6.329 гривень 60 копійок). Крім того, внаслідок неправомірних дій [PERSON], позивачка [PERSON] також зазнала втрати нематеріального характеру, які пов'язані з виникненням душевних страждань у зв'язку із пошкодженням належного їй автомобіля, порушенням звичного устрою життя, необхідністю нераціонально витрачати свій особистий час та докладати додаткові зусилля для організації свого життя. Відповідно до ч. 1 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Згідно п. 3 ч. 2 ст. 23 ЦК України, моральна шкода полягає, крім іншого, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Враховуючи ступень провини [PERSON], характеру і об'єму заподіяної [PERSON] моральної шкоди, з врахуванням вимог розумності та справедливості, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення моральної шкоди підлягають частковому задоволенню в сумі 1.000 гривень, а в іншій частині слід відмовити за безпідставністю. Частиною 1 ст. 88 ЦПК України встановлено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. У зв'язку з розглядом справи позивачка [PERSON] витратила власні грошові кошти за подачу позовної заяви у розмірі 487 гривень 20 копійок, які підлягають стягненню з [PERSON] на її користь. Отже, з урахуванням вищевказаного, суд дійшов до висновку, що позов [PERSON] є обґрунтованим та підлягає частковому задоволенню шляхом стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] грошових коштів у розмірі 6.329 гривень 60 копійок в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, грошових коштів у розмірі 1.000 гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди, а також грошових коштів у розмірі 487 гривень 20 копійок в рахунок відшкодування судових витрат, а всього 7.816 гривень 80 копійок, в іншій частині відмовити за безпідставністю, виходячи з наступного розрахунку: (6.329 гривень 60 копійок + 1.000 гривень + 487 гривень 20 копійок = 7.816 гривень 80 копійок).

Outcome: partial