Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-22 00:00:00

[PERSON] звернулася до Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 18 листопада 2005 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб. Від шлюбу мають дитину - сина, [PERSON], 2006 року народження. Більше чотирьох років подружжя не проживає разом у зв'язку з постійними сварками, які виникали між ними. За цей час спільне господарство не ведеться. Позивач вважає, що подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливим. Спору про поділ майн та місце проживання дитини не має. У зв'язку з чим [PERSON] просила суд розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем. В судовому засіданні позивач позов підтримала, просила суд задовольнити позовні вимоги. Підтвердила обставини, викладені в позовній заяві. Суду пояснила, що протягом всього часу, який вони не проживають разом, в них не було намагань зберегти шлюб, а тому вважає подальше збереження шлюбу неможливим. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, проти задоволення позовних вимог не заперечував. Суду підтвердив, що не проживає разом з дружиною та сином близько 4 років. Подальше збереження шлюбу вважає неможливим, просив суд не надавати час на примирення. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до наступних висновків. Судом встановлені такі обставини та відповідні їм правовідносини. 18 листопада 2005 року між [PERSON] та [PERSON] Дніпровською селищною радою Верхньодніпровського району Дніпропетровської області було зареєстровано шлюб, про що в Книзі реєстрації шлюбів було зроблено відповідний актовий запис № 27 та видано свідоцтво про шлюб (а.с.4). Сторони мають спільну дитину - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.5). Подружжя з 2009 року не проживають разом, не ведуть спільне господарство, не підтримують відносини. Причинами припинення шлюбних відносин є взаємне непорозуміння подружжя, відсутність спільних інтересів та небажання сторін зберегти шлюб. Таким чином, фактичні взаємини подружжя свідчать, що між сторонами остаточно припинено шлюбні відносини і їх неможливо відновити, отже збереження шлюбу неможливе та суперечило б інтересам подружжя. У зв'язку з цим вимоги позивача про розірвання шлюбу, укладеного між нею та відповідачем є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Подружжя досягло згоди про те, що дитина буде проживати разом з матір`ю. Спору про поділ майна подружжя не має. Оскільки від позивача не надійшло заяви про відновлення їй дошлюбного прізвища, суд у відповідності до ст. 113 Сімейного кодексу України вважає за необхідне залишити їй прізвище «[PERSON]». Також на виконання вимог ст. 115 Сімейного кодексу України, суд вважає за необхідне надіслати копію рішення суду після набрання ним законної сили органу державної реєстрації актів цивільного стану для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Вирішуючи при ухваленні рішення питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд бере до уваги, що при зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. (а.с.1), який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved