Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-25 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду 05.02.2015 року з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що в [ADDRESS] знаходиться житловий будинок А-1 з господарськими будівлями (сарай літ.Б, літня кухня літ. В, гараж літ. Г, сарай літ. Д, огорожа літ. N) право власності на який, згідно матеріалів інвентаризаційної справи Кролевецького РБТІ зареєстроване на ім'я [PERSON] на підставі Договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва житлового будинку, посвідченого Кролевецькою державною нотаріальною конторою 07.05.1956 р. за № 864. Зазначений будинок було збудовано в 1960 році [PERSON] відповідно до Договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва житлового будинку, посвідченого Кролевецькою державною нотаріальною конторою 07.05.1956 р. за № 864, яким дозволено забудову житлового будинку по [ADDRESS]. Відповідно до рішення виконавчого комітету Кролевецької міської ради, житловий будинок раніше мав адресу [ADDRESS], після ущільнення забудови і упорядкування нумерації адреса будинку змінилася і на сьогоднішній день стала [ADDRESS]. Його батько, [PERSON], постійно проживав в будинку, підтримував його в належному технічному стані, за необхідності проводив ремонт, обробляв прилеглу земельну ділянку. Оскільки Договір на забудову було посвідчено раніше, ніж проведена первинна інвентаризація будинку, житлова площа, вказана в правовстановлюючому документі, не співпадає з існуючою. Побудовані до 05.08.1992 року сараї літ. Б, Д, літня кухня літ. В та гараж літ. Г не належать до самочинного будівництва відповідно до Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна, затвердженої Наказом Держбуду України 24.05.2001 № 127, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10 липня 2001р. за № 582/5773. Земельна ділянка по [ADDRESS] розміром 780 кв.м. була передана у приватну власність [PERSON]. [INFO] [PERSON] помер. Після його смерті відкрилась спадщина на належний йому житловий будинок А-1 з господарськими будівлями (сарай літ.Б, літня кухня літ. В, гараж літ. Г, сарай літ. Д, огорожа літ. N) по [ADDRESS]. Ще за свого життя [PERSON] розпорядився всім належним майном, склавши заповіт. За заповітом спадкоємцем на зазначене майно є він, [PERSON] - син померлого. Крім нього, спадкоємцями за законом є його сестра [PERSON], яка спадщину після смерті батька не приймала, права на обов'язкову частку не має. Він спадщину після смерті батька прийняв, подавши у відповідний строк заяву про прийняття спадщини до Кролевецької державної нотаріальної контори. На час відкриття спадщини він проживав та був зареєстрований за однією адресою з батьком. У грудні місяці 2014 року він звернувся до нотаріуса з наявними документами для оформлення свідоцтва про право на спадщину, проте нотаріус роз'яснив йому, що не може видати свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно після смерті батька [PERSON], який помер [INFO], так як оригінал Договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва житлового будинку, посвідчений Кролевецькою державною нотаріальною конторою 07.05.1956 р. за № 864 був втрачений. Тому для встановлення зазначеного факту він змушений звернутись до суду з позовом. Від встановлення факту належності померлому [PERSON] нерухомого майна залежить можливість визнання за ним права власності на це майно в порядку спадкування за заповітом. В судовому засідання позивач не з'явився, надав суду заяву, в якій просить проводити розгляд справи у його відсутність, а також зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі (а.с.50). Від відповідача Кролевецької міської ради до суду надійшло письмове клопотання про розгляд справи за відсутності їх представника, позов міська рада визнає і при розгляді справи відповідач покладається на розсуд суду (а.с.51). Від третьої особи - [PERSON] надійшла письмова заява про розгляд справи без її участі, а також зазначено, що на спадкове майно, яке залишилось після смерті [PERSON], вона не претендує (а.с.52). Дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлені такі факти та відповідні правовідносини. В [ADDRESS] знаходиться житловий будинок А-1 з господарськими будівлями: сарай літ.Б, літня кухня літ. В, гараж літ. Г, сарай літ. Д, огорожа літ. N) право власності на який, згідно матеріалів інвентаризаційної справи зареєстроване в Кролевецькому РБТІ в реєстровій книзі №8 під реєстровим №2607 на ім'я [PERSON] на підставі Договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва житлового будинку, посвідченого Кролевецькою державною нотаріальною конторою 07.05.1956 р. за № 864. Загальна площа будинку становить 73,2 кв.м, житлова - 29,5 кв.м, вартість житлового будинку з господарськими будівлями становить 97808 грн. 00 коп. Будинок знаходиться в стані, придатному для проживання, відсоток зносу становить 50 %. Номер будинку змінено з [ADDRESS] на [ADDRESS] у зв?'язку з ущільненням забудови і упорядкуванням нумерації. Оскільки Договір на забудову було посвідчено раніше, ніж проведена первинна інвентаризація будинку, житлова площа, вказана в правовстановлюючому документі, не співпадає з існуючою. Побудовані до 05.08.1992 року сараї літ. Б, Д, літня кухня літ. В та гараж літ. Г не належать до самочинного будівництва відповідно до Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна, затвердженої Наказом Держбуду України 24.05.2001 № 127, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10 липня 2001р. за № 582/5773 (а.с.11). Відповідно до Договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва житлового будинку, посвідченого Кролевецькою державною нотаріальною конторою 07.05.1956 р. за № 864 (а.с.12-13) [PERSON] було збудовано даний будинок в1960 році, що вбачається з технічного паспорту на житловий будинок по [ADDRESS] (а.с.19-23). Як вбачається з Будинкової книги для прописки громадян, які проживають в будинку [ADDRESS] (а.с.24-29) [PERSON] після зведення будинку проживав в ньому разом з членами своєї сім'ї. Земельна ділянка по [ADDRESS] розміром 780 кв.м. була передана у приватну власність [PERSON] згідно з додатком до рішення виконавчого комітету Кролевецької міської Ради народних депутатів від 14.10.1993 року за № 417 «Про передачу у приватну власність присадибних земельних ділянок громадянам м.Кролевець» (а.с.30). Вказане свідчить, що [PERSON] володів і користувався зазначеним будинком з господарськими будівлями як належною йому власністю і зробив розпорядження своїм майном, вчинивши 27 вересня 2013 року заповіт, за яким все своє майно, де б воно не було та з чого б не складалося, і взагалі все те, що йому буде належати за законом чи заповітом на день смерті, заповів [PERSON], що підтверджується заповітом, посвідченим 27 вересня 2013 року приватним нотаріусом Кролевецького нотаріального округу, зареєстрованим в реєстрі за №1915 (а.с.16). [INFO] [PERSON] помер (а.с.14). Після його смерті відкрилась спадщина на належний йому житловий будинок А-1 з господарськими будівлями (сарай літ.Б, літня кухня літ. В, гараж літ. Г, сарай літ. Д, огорожа літ. N) по [ADDRESS]. Як вбачається з довідки Кролевецької районної державної нотаріальної контори, інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) після смерті [PERSON] заведена спадкова справа №181/2014. У спадковій справі міститься заява про прийняття спадщини за заповітом від 24 червня 2014 року за реєстровим номером 398, яку подав син померлого [PERSON] (а.с.39, 40). З інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) вбачається, що заповіт від імені [PERSON] був посвідчений 27 вересня 2013 року приватним нотаріусом [PERSON] та зареєстрований в реєстрі за №1915 (а.с.41). Відповідно до ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Осіб, які б мали обов'язкову частку у спадщині після смерті [PERSON] відповідно до ч.1 ст.1241 ЦК України судом не встановлено, враховуючи, що дружина [PERSON] - [PERSON] померла [INFO] (а.с.54). Дочка [PERSON] - [PERSON] на момент смерті спадкодавця в будинку [ADDRESS] по [ADDRESS] з ним не проживала, що вбачається з Будинкової книги для прописки громадян (а.с.24-29), на спадщину не претендує (а.с.52). Таким чином, [PERSON], як єдиний спадкоємець за заповітом, прийняв спадщину після смерті [PERSON] відповідно положень ч.3 ст.1268, ч.1 ст.1269, ч.1 ст.1270 ЦК України та успадкував належне [PERSON] спадкове майно - житловий будинок з господарськими будівлями, що розташований в [ADDRESS]. Однак оформити спадкові права на житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться в [ADDRESS] позивач не може, оскільки оригінал Договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва житлового будинку, посвідчений Кролевецькою державною нотаріальною конторою 07.05.1956 р. за № 864, який підтверджує право власності [PERSON] на зазначений будинок, був втрачений. Згідно ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Оскільки, при розгляді справи в суді маються достатні докази, які свідчать про те, що [PERSON] на законних підставах володів на праві приватної власності житловим будинком з господарськими будівлями, що знаходиться в [ADDRESS], тому вказаний факт слід встановити за рішенням суду. Оскільки позивач у встановленому законом порядку прийняв спадщину на житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться в [ADDRESS], він є єдиним спадкоємцем [PERSON] за заповітом, інших спадкоємців, які б претендували на обов'язкову частку у спадщині, немає, тому право власності на вказаний житловий будинок з господарськими будівлями слід визнати за [PERSON]. На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 392, 1216 - 1218, 1220 - 1223, 1233-1236, 1268-1270 ЦК України,

Outcome: approved