Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-04 00:00:00

[PERSON] звернулася до Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 1 листопада 2014 року між позивачем та [PERSON] зареєстровано шлюб. У шлюбі, [INFO], народився син - [PERSON]. З 8 листопада 2014 року позивач посварилася з чоловіком і з того часу вони разом не проживають. Відповідач припинив надавати будь-яку допомогу на її утримання та утримання своєї дитини, хоча має можливість надавати таку допомогу. Позивач зазначає, що вона не працює, оскільки знаходиться у відпустці по догляду за дитиною. Оскільки чоловік не має регулярного доходу, позивач просила суд стягнути з [PERSON] на її користь аліменти в твердій грошовій сумі: на утримання дитини в розмірі 1000 грн. щомісяця та на її утримання - 800 грн. щомісяця до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивач позов підтримала та просила суд задовольнити позовні вимоги, підтвердила обставини, викладені в позовній заяві. Суду пояснила, що їй відомо про те, що відповідач ніде не працю, проте вона потребує матеріальної допомоги як на своє утримання так і утримання дитини. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, суду пояснив, що не відмовляється від утримання дитини та дружини, проте зараз не має можливості сплачувати аліменти оскільки ніде не працює. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків. Судом встановлені такі обставини та відповіді до них правовідносини. 1 листопада 2014 року виконавчим комітетом Верхівцевської міської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] (а.с.3). Подружжя має спільну дитину - [PERSON], [INFO] (а.с.4). Дитина проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні, що підтверджується довідкою про склад сім'ї [PERSON] (а.с.5) та не заперечувалось відповідачем в судовому засіданні. Відповідач надавав матеріальну допомогу на утримання дитини після її народження, проте потім припинив надавати таку допомогу у зв'язку з відсутністю доходів. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Оскільки відповідач є батьком малолітньої дитини, домовленості (договору) щодо сплати аліментів на утримання дитини між сторонами у справі досягнуто не було, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення аліментів підлягають задоволенню. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини та сторін, той факт, що дитина мешкає разом із позивачем та потребує утримання, а також те, що відповідач не надав суду доказів про наявність у нього інших дітей, непрацездатних батьків та про проведення з нього стягнень на утримання зазначених осіб. Також суд приймає до уваги, що відповідач ніде не працює та не має регулярного доходу, що не звільняє його від обов'язку утримувати дитини, проте дає підстави у відповідності до ч. 1 ст. 184 Сімейного кодексу України визначити розмір аліментів, які підлягають стягненню на утримання дитини в твердій грошовій сумі. При цьому суд вважає за необхідне визначити розмір аліментів, в меншому розмірі, ніж просить позивач, виходячи з фінансової можливості відповідача сплачувати аліменти та з урахуванням інтересів малолітньої дитини. Згідно з ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дні пред'явлення позову. Щодо позовних вимог [PERSON] про стягнення аліментів на її утримання, суд приходить до таких висновків. Відповідно до ст. 84 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина має право на утримання незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. В судовому засіданні сторони визнали, що дитина проживає разом з матір'ю, в той же час сторони визнали, що відповідач ніде не працює та не має жодних доходів, у зв'язку з чим дані обставини не підлягають доказуванню у відповідності до ч. 1 ст. 61 Цивільного процесуального кодексу України. За таких обставин суд приходить до висновку, що на час ухвалення рішення судом [PERSON] не має можливості надавати матеріальну допомогу на утримання дружини. Разом з тим позивач не позбавлена можливості звернутися до суду з аналогічним позовом у випадку зміни матеріального стану відповідача. А тому в частині стягнення аліментів на утримання дружини слід відмовити. На підставі вищевикладеного суд приходить до висновку, що позов [PERSON] підлягає частковому задоволенню. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд приймає до уваги, що згідно з п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивача було звільнено від сплати судового збору при зверненні до суду, тому відповідно до ч. 3 ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави. Згідно п.1 ч.1 ст. 367 Цивільного процесуального кодексу України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial