Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-12 00:00:00

[PERSON] звернулася до Рівненського міського суду Рівненської області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на дітей. В обгрунтування позовних вимог вказує на те, що рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 06 травня 2015 року шлюб між нею та відповідачем розірвано, дітей [PERSON] та [PERSON] залишено на проживання з нею. Між нею та відповідачем існувала домовленість про належне добровільне утримання дітей. Однак, зі сторони відповідача на утримання дітей надається неналежна сума, яка не відповідає вимогам та затратам, які вона несе. Просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] в розмірі 1/3 частки від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно на кожну дитину, але не менше 50% прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду і до досягнення дітьми повноліття. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю, просить їх задоволити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали цивільної справи, суд дійшов до висновку, що позов обгрунтований, а позовні вимоги підлягають до задоволення. Судом встановлено, що рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 06 травня 2015 року шлюб між сторонами розірвано, дітей [PERSON] та [PERSON] залишено на проживання з позивачкою (а.с. 3). Статтею 141 СК України, встановлено рівність батьків щодо прав та обовязків по відношенню до дитини. У відповідності до ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. \~ \~ \~ \~ Згідно ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Відповідно ч. 1 ст.\~82\~ЦПК України обставини, визнані учасниками справи, не підлягають доказуванню. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Згідно п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України Про судовий збір, від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Аналізуючи наведені норми, суд приходить до висновку, що судові витрати, щодо стягнення аліментів необхідно стягнути з відповідача в прибуток держави. На підставі ст.ст. 180-183,\~191 Сімейного кодексу України, ст.ст. 82, 141, 263- 265, 268, 273, 430 ЦПК України, суд,-

Outcome: approved