Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-25 00:00:00

[PERSON] звернулася до Рівненського міського суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, стягнення аліментів. Свої вимоги обґрунтовує тим, що з відповідачем перебуває в шлюбі, зареєстрованому відділом РАЦС Рівненського міського управління юстиції 16.10. 2009 р., актовий запис №1630. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалось. Вважає, що шлюб між ними існує лише формально, оскільки вже майже рік разом не проживають. Практично не спілкуються, подружні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть. Неодноразові спроби примирень не дали бажаних результатів враховуючи несумісність характерів та поглядів на життя. Примирення між ними неможливе. Спору про поділ майна, що є сумісною власністю не має. Відповідач припинив надавати матеріальну допомогу на утримання дитини, та не бере участі у її вихованні. Угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто. Відповідач офіційно не працевлаштований та має нерегулярний, мінливий дохід, але є працездатним та спроможний утримувати свою дитину сплачуючи визначені в судовому порядку аліменти відповідно до ст. 184 Сімейного кодексу України. Визначаючи розмір аліментів, у твердій грошовій сумі керувалася положенням ст.7 Закону України «Про державний бюджет України на 2015 рік», яким встановлено прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років з січня 2015 року в розмірі 700 гривень, що становить не менше половини прожиткового мінімуму. Інших дітей у відповідача немає, стягнень за виконавчими документами не проводиться. Просила розірвати шлюб, укладений 16 жовтня 2009 року року між нею та відповідачем [PERSON], зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції., актовий запис № 1630. Доньку - [PERSON], [INFO], залишити проживати з матір'ю. Стягнути з відповідача [PERSON], [INFO], уродженця м. Рівне Рівненської області, ідентифікаційний код [NUMBER], на користь позивачки аліменти на дитину: доньку - [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі 700 грн., щомісячно до її повноліття, починаючи з дня подання заяви до суду. В судовому засіданні позивачка підтримала позов в межах доводів позовної заяви, та просила задовольнити. Пояснила, що з липня 2014р. проживають окремо. Між ними відсутнє взаєморозуміння, почуття любові. Причиною погіршення та припинення подружніх відносин було наслідком частих сварок ,скандалів, застосування фізичної сили до неї, що відбувалося в присутності малолітньої дитини. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання доньки. Узгодила з ним, щодо сплати аліментів в розмірі 700 грн. щомісячно. Просила позов задовольнити в повному об'ємі. Відповідач позов визнав частково. Пояснив, що з липня 2014 р.. проживають окремо, примирення неможливе, так як взаємної волі на спільне проживання немає. Не заперечив проти розірвання шлюбу, дитину залишити проживати з матір'ю, стягнути аліменти в розмірі 500 грн. щомісячно, спроможний сплачувати саме цю суму. Заслухавши пояснення позивачки, відповідача, дослідивши письмові матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позовна заява підлягає до задоволення частково. Судом встановлено, що 16.10.2009 р. було укладено шлюб між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований відділом РАЦС Рівненського міського управління юстиції, актовий запис № 1630. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], яка зареєстрована та проживає в [ADDRESS], за місцем реєстрації та проживання матері. Судом встановлено, що подружні стосунки припинені з липня 2014 р., та не відновлювалися. Сторони проживають окремо. Суд прийшов до висновку, що між сторонами відсутні почуття любові, взаєморозуміння, проживають окремо. Сім'я розпалась та примирення неможливе, оскільки взаємної волі сторін на спільне проживання немає. За таких обставин, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги в частині розірвання шлюбу підлягають до задоволення, так як подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам подружжя, та неповнолітньої дитини. Неповнолітню доньку залишити на проживанні з матір'ю. Відповідно до вимог ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.1 ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Суд прийшов до висновку, що підлягають до стягнення аліменти в твердій грошовій сумі , оскільки відповідач має нерегулярні мінливі доходи. Згідно ст. 191 СК України за рішенням суду аліменти на утримання дитини стягуються від дня пред'явлення позову. Відповідно до с.7 ЗУ «Про державний бюджет України» встановлено у 2015 р. прожитковий мінімум на дитину віком до 6 років з 01 січня 2015р. в розмірі 1032 грн. Оцінивши в сукупності достовірно встановлені судом докази, та виходячи з рівності прав та обов'язків батьків відносно неповнолітньої дитини, суд прийшов до висновку, що підлягають до стягнення аліменти в розмірі 516 грн., щомісячно, до повноліття дитини, починаючи з 23.01.2015 року до досягнення дитиною повноліття, що відповідає засадам розумності, виваженості та справедливості, узгоджується з положенням ч.2 ст. 182 СК України. Судові витрати підлягають до стягнення з відповідача на користь держави України за вимогу про стягнення аліментів. На підставі вищевикладеного, ст.ст. 110, 112, 115,160, 180,182,191,194 СК України,

Outcome: partial