Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-31 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до ТзОВ «Фінансова компанія «Інвест Хаус», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Журавльова Л.М., про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Позовну заяву, мотивує тим, що 28.05.2008 року між нею та ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» було укладено кредитний договір №28/08-А/КД, відповідно до якого вона отримала кредит в розмірі 19504,95 дол. США, зі сплатою процентів за користування кредитом на придбання транспортного засобу марки «Suzuki Swift», терміном до 28.05.2015 року. Вказує, що зобов`язання виконувала належним чином, однак, не змогла повністю погасити борг у зв`язку з закриттям банківських рахунків внаслідок здійснення ліквідації банку, а тому рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 24.11.2016 року, яке набрало законної сили, позовні вимоги ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» задоволено частково та стягнуто з неї заборгованість в розмірі 2000 дол. США, що еквівалентно 43943,52 грн. До примусового виконання дане рішення банком не зверталось. 25.04.2019 року між ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» та ТзОВ «Фінансова компанія «Інвест Хаус» було укладено договір про відступлення права вимоги №42053, згідно якого до останнього переходить право вимагати від боржників повного, належного та реального виконання обов`язків за кредитними та забезпечувальними договорами. Зазначає, що 07.08.2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Журавльовою Л.М. вчинено виконавчий напис №589, яким запропоновано у безспірному порядку стягнути заборгованість по кредитному договору №28/08-А/КД від 28.05.2008 року на користь ТзОВ «Фінансова компанія «Інвест Хаус»у розмірі 139169 грн., з яких: 41047,76 грн. - сума заборгованості по тілу кредиту, 94432,31 грн. - сума заборгованості за нарахованими відсотками, 3689,40 грн. - сума заборгованості по комісіях. Вважає, що приватний нотаріус при вчинені виконавчого напису не переконався у безспірності заборгованості, оскаржуваний виконавчий напис не відповідає вимогам щодо його змісту, а тому ним порушено вимоги Закону України «Про нотаріат» при вчиненні такого напису. Крім того, посилається на те, що відповідачем пропущено строк звернення до нотаріуса для вчинення виконавчого напису, оскільки, з дня виникнення права вимоги щодо стягнення боргу за кредитним договором минуло більше трьох років. На підставі наведеного, просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню - виконавчий напис № 589 від 25.04.2019 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Журавльовою Л.М., яким запропоновано стягнути на користь ТзОВ «Фінансова компанія «Інвест Хаус» заборгованість, що виникла по кредитному договорі №28/08-А/КД від 28.05.2008 року в сумі 139169 грн. У відзиві на позовну заяву відповідач зазначає, що немає правових підстав для оскарження виконавчого напису нотаріуса, оскільки, товариством, відповідно до закону був наданий вичерпний перелік документів, за якими стягнення проводиться в безспірному порядку. Крім того, вказує, що товариством не пропущений трирічний строк для вчинення виконавчого напису, оскільки, право вимоги у стягувача виникло з моменту укладення договору відступлення права вимоги №42053 від 25.04.2019 року. Ухвалою суду від 24 вересня 2019 року відкрито загальне позовне провадження у даній справі та розпочато підготовче провадження у справі. Ухвалами суду від 05 листопада 2019 року, 04 грудня 2019 року витребувано в приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Журавльової Л.М. належним чином завірені матеріали нотаріальної справи щодо вчинення виконавчого напису № 589 від 07.08.2019 року. Ухвалами суду від 18 листопада 2019 року, 07 грудня 2019 року, 19 грудня 2019 року, 18 лютого 2020 року відмовлено в задоволенні клопотань відповідача про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції. Ухвалою суду від 22 січня 2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Представник позивача до судового засідання подав заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про день, час та місце розгляду справи. Третя особа в судове засідання не з`явилася, хоча належним чином повідомлялася про день, час та місце розгляду справи. Будь-яких заяв на адресу суду про розгляд справи без її участі не надходило. Суд вважає за можливе слухати справу у відсутності учасників справи по наявним у справі доказам. Дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Судом встановлено, що 28.05.2008 року між [PERSON] та ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» було укладено кредитний договір №28/08-А/КД, відповідно до якого вона отримала кредит в розмірі 19504,95 дол. США, зі сплатою процентів за користування кредитом на придбання транспортного засобу марки «Suzuki Swift», терміном до 28.05.2015 року (а.с 4-8). Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 24.11.2016 року, яке набрало законної сили, позовні вимоги ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» задоволено частково, стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» заборгованість за кредитним договором №28/08-А/КД від 28.05.2008 року в сумі 2000 доларів США, що в гривневому еквіваленті станом на 09.07.2015 року становить 43943,52 грн. (а.с. 56-62). Судом встановлено, що ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» до органів виконавчої служби для примусового виконання зазначеного судового рішення не звертався. 25.04.2019 року між ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» та ТзОВ «Фінансова компанія «Інвест Хаус» було укладено договір про відступлення права вимоги №42053, згідно якого до останнього переходить право вимагати від боржника [PERSON] повного, належного та реального виконання обов`язків за кредитним та забезпечувальним договорами (а.с. 96-100). 07.08.2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Журавльовою Л.М. вчинено виконавчий напис №589, яким запропоновано у безспірному порядку стягнути з [PERSON] заборгованість по кредитному договору №28/08-А/КД від 28.05.2008 року на користь ТзОВ «Фінансова компанія «Інвест Хаус»у розмірі 139169 грн., з яких: 41047,76 грн. - сума заборгованості по тілу кредиту, 94432,31 грн. - сума заборгованості за нарахованими відсотками, 3689,40 грн. - сума заборгованості по комісіях (а.с. 13) На підставі оспорюваного виконавчого напису 28.08.2019 року приватним виконавцем виконавчого округу Волинської області Пирогою С.С. відкрито виконавче провадження (а.с. 12). Із матеріалів справи вбачається, що рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 25.09.2019 року, яке набрало законної сили, визнано протиправною та скасовано вищезазначену постанову про відкриття виконавчого провадження, винесену приватним виконавцем виконавчого округу Волинської області Пирогою С.С. 28.08.2019 року (а.с. 63-65). Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону України «Про нотаріат»). Таким актом є, зокрема Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій). Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. Так, згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі ж правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій). Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій). Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. Нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти (стаття 50 Закону України «Про нотаріат»). За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти таких висновків. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак, сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Такі висновки викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 27 березня 2019 року у справі № 137/1666/16 та від 02 липня 2019 року у справі № 916/3006/17. У спірних правовідносинах судом встановлено, що рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 24.11.2016 року, яке набрало законної сили, позовні вимоги ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» задоволено частково, стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» заборгованості за кредитним договором №28/08-А/КД від 28.05.2008 року в сумі 2000 доларів США, що в гривневому еквіваленті станом на 09.07.2015 року становить 43943,52 грн. (а.с. 56-62). Вказаним судовим рішенням встановлено, що [PERSON] належно виконувала взяті на себе зобов`язання за кредитним договором, однак, з вини банку була позбавлена можливості вчасно погасити борг, а тому було вирішено стягнути лише суму боргу за тілом кредиту. Згідно з правовим висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. Отже, кредитодавець має право нараховувати передбачені договором проценти лише впродовж строку дії кредитного договору або до звернення кредитора до суду з вимогою про дострокове стягнення заборгованості, після спливу такого строку нарахування відсотків є безпідставним. Разом з тим, у заяві про вчинення виконавчого напису відповідач заявив до стягнення заборгованість по тілу кредиту, проценти за кредитом, нараховані після пред`явлення до позичальника вимоги про повернення кредиту та після закінчення строку дії договору. Таким чином, на момент вчинення нотаріусом Журавльовою Л.М. виконавчого напису у боржника [PERSON] не існувало безспірної заборгованості перед стягувачем, сума, яка підлягає до стягнення з позивача визначена рішенням суду від 24.11.2016 року, а тому нараховану суму боргу за тілом кредиту, відсотками та комісіями в розмірі 139169,47 грн. не можна вважати безспірною в даному випадку. Виходячи із вищевикладеного, виконавчий напис вчинений приватним нотаріусом Журавльовою Л.М. з порушенням вимог статті 88 Закону України «Про нотаріат» та Глави 16 розділу ІІ Порядку, а тому позовні вимоги [PERSON] слід задовольнити в повному обсязі. Разом з тим, відповідно до ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюється законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, при розподілі судових витрат судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову, покладаються на відповідача. Із матеріалів справи вбачається, що [PERSON] понесено витрати за правничу допомогу адвоката у розмірі 1000 грн., на підтвердження розміру якої позивачем надано додаткову угоду до договору №05-19-єгц-2 про надання правової допомоги від 11.09.2019 року та платіжне доручення №4377768210 на суму 1000 грн. (а.с. 66-67). З огляду на вимоги ст. 137 ЦПК України, суд приходить до висновку, що витрати за правничу допомогу адвоката загальною сумою 1000 грн. відповідають обсягу виконаних адвокатом робіт, є обґрунтованими та співмірними з предметом спору та складністю справи, а тому підлягають до стягнення з відповідача в користь позивача, а також судовий збір в розмірі 768,40 грн.

Outcome: approved