overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-01 00:00:00

[PERSON] звернулася до Новобузького районного суду з позовом до [PERSON], третя особа Новобузький РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області в особі сектору у справах громадянства і реєстрації фізичних осіб, в якому просила визнати [PERSON], [INFO] таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою [ADDRESS], посилаючись на те, що відповідач в установленому законом порядку не бажає виписатися з будинку, хоча з червня 2013 року не проживає в даному будинку. Позивачка в судове засідання не з'явилась, про час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином, надала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила справу слухати без її участі. Представник третьої особи Новобузького РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області в особі сектору у справах громадянства і реєстрації фізичних осіб в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, завідувач Новобузького РС УДМС Тунік І.А. надала суду заяву, в якій позов визнала повністю та просила справу слухати без її участі. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Суд ухвалює рішення при розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. При огляді ксерокопії договору дарування квартири від 05.01.2011 року (а.с.5) видно, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] При огляді ксерокопії акту обстеження матеріально-побутових умов проживання [PERSON], виданого депутатом Новобузької міської ради Миколаївської області від 15.07.2014 року (а.с.9) видно, що [PERSON], 1963 року народження, за адресою: [ADDRESS] з червня 2013 року не проживає, його особисті речі відсутні. Як встановлено у судовому засіданні відповідач [PERSON] у зазначеній вище квартирі не проживає більше шести місяців. З урахуванням ч.1 ст.71, ст.163 ЖК України та у відповідності до вимог ч.2 ст.167 ЖК України відповідач, вибувши в інше місце, і не проживаючи (відсутності) в будинку більше шести місяців, втратив право на користування житловим приміщенням. Відповідно до вимог ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тобто з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню, сплачений останньою судовий збір в сумі 243 гривні 60 копійок.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-22 00:00:00

[PERSON] звернулася до Нововодолазького районного суду Харківської області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Позивачка в обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що з відповідачем проживала в цивільному шлюбі. Від даного шлюбу мають доньку, [PERSON], [INFO]. Відповідач [PERSON] матеріальну допомогу на утримання доньки не надає, хоча працює і має стабільний заробіток Позивач в судовому засіданні свої позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просить суд їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, але надав заяву відповідно до якої позовні вимоги [PERSON] визнав в повному обсязі, просив суд розгляд справи провести за його відсутності. Суд, вислухавши позивача по справі, розглянувши заяву відповідача, перевіривши матеріали справи вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги з наступних підстав. Позивачка наполягає на стягненні аліментів, так як відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання доньки. Стосовно матеріального становища сторін встановлено, що позивачка дійсно має на своєму утриманні їх спільну неповнолітню доньку та потребує додаткових коштів на її утримання. Відповідач є працездатною людиною, тому має можливість надавати грошову допомогу на утримання дитини. Згідно дослідженого в судовому засіданні свідоцтва про народження доньки, [PERSON], [INFO], серії [NUMBER] встановлено, що позивач і відповідач є батьками дитини, у відношенні якої необхідно грошове утримання - аліменти. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Суд вважає за необхідне у відповідності до ст. 81 ЦПК України витрати по стягненню аліментів покласти на відповідача. З огляду на вище викладене і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-21 00:00:00

[PERSON] звернулася до Новомосковського міськрайонного суду Дніпроперовської області з зазначеним позовом посилаючись на те, що з відповідачем знаходиться в зареєстрованому шлюбі з 20.06.2009 року, від якого мають неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], які проживають разом із нею і знаходяться на її утриманні. Відповідач ухиляється від утримання дітей, іншої матеріальної допомоги не надає. Позивачка в даний час не працює і знаходиться у відпустці по догляду за дитиною - [PERSON] до досягнення 3-х років, позбавлена можливості самостійно забезпечувати себе. Посилаючись на положення ст.ст. 80,84 СК України, просить стягнути аліменти на її утримання у розмірі ? частки від заробітку (доходу) відповідача щомісяця з дня подання позовної заяви до суду і до досягнення їх дитиною - [PERSON], [INFO], 3-х річного віку. В судове засідання позивачка не з'явилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала частково, просила стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/6 частки від його заробітку (доходу) щомісяця. Відповідач в судове засідання не з'явився, його представник [PERSON] надав заяву про розгляд справи й свою відсутність, одночасно позов визнав частково, згоден на аліменти у розмірі 1/6 від його заробітку (доходу) щомісяця. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного висновку. З матеріалів справи вбачається, що сторони з 20.06.2009 року знаходяться в зареєстрованому шлюбі (а.с.3), від якого мають неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] (а.с.4). Згідно ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Відповідно до ч. 2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років, а відповідно до ч. 4 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Судом встановлено, що малолітній [PERSON], [INFO], проживає з матір'ю і знаходиться повністю на її утриманні, відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, позивачка в даний час не працює і знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення 3-х років, у зв'язку із чим потребує матеріальної допомоги. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню, з відповідача на користь позивачки на її утримання до досягнення дитиною 3-х річного віку повинні бути стягнуті аліменти у розмірі 1/6 частини від його заробітку (доходу) щомісяця. Згідно ст. 79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Позов був поданий 04.06.2014 року, а тому суд вважає за необхідне стягнути аліменти з дня подання позову і до досягнення дитиною - [PERSON], [INFO], 3-х річного віку. Крім того, у відповідності до ст. 88 ЦПК України відповідач повинен відшкодувати на користь держави судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп., оскільки позивачка звільнена від сплати судових витрат. Враховуючи вищенаведене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-16 00:00:00

[PERSON] звернулася до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області з заявою, в якій просить встановити факт укладення шлюбу між [PERSON] з [PERSON], (померлого [INFO]) укладеного 20 травня 1960 р. В обґрунтування поданої заяви, [PERSON] пояснила, що [INFO] помер її чоловік [PERSON]. Вона звернулася до Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з проханням призначити їй пенсію чоловіка, в зв'язку з втратою годувальника. 03 лютого 2015 р. Пенсійним фондом України в Дніпропетровській області їй було відмовлено у призначені пенсії, оскільки у свідоцтві про смерть чоловіка вказано [PERSON], а в свідоцтві про шлюб [PERSON] За таких обставин, заявник звернулася до суду для встановлення факту, що має юридичне значення. В судове засідання заявниця не з'явилася, надавши суду заяву, якою просила розглянути справу у свою відсутність, вимоги підтримала, просила задовольнити заяву у повному обсязі. (а.с.14) Від представника заінтересованої особи Головного управління пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, надійшладо суду заяву, про розгляд справи в їх відсутність. (а.с.19-20) Суд, дослідивши матеріали справи, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 256 ЦПК України, факти, що мають юридичне значення встановлюються судом. У відповідності до ч. 2 ст. 256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно свідоцтва про народження [NUMBER] від 16.06.1950 р. [PERSON] по батькові зазначено [PERSON]. (а.с.5). Відповідно до копії свідоцтва про шлюб зареєстрованого між заявником ([PERSON]) та [PERSON] від 20.05.1960 р. по батькові її чоловіка зазначено - [PERSON] (а.с.6) Згідно копія паспорта [PERSON] його по батькові зазначено [PERSON]. (а.с.7) [INFO] [PERSON] помер, що підтверджено копією свідоцтва про смерть. (а.с.8) Таким чином вбачається наявність розбіжностей в зазначені по батькові померлого [PERSON], що унеможливлює право заявника [PERSON] на оформлення пенсії чоловіка у відповідності до чинного законодавства, та відповідно порушує права заявника. Відповідно п. 6 ч. 1, ч.2 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. У судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. З огляду на викладене, зібрані у справі докази у своїй сукупності та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-29 00:00:00

[PERSON] звернулася до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області з заявою, в якій просить становити опіку над недієздатною [PERSON], [INFO] та призначити її опікуном недієздатного. В обґрунтування свого позову заявниця зазначила, що рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14.07.2003 року [PERSON] визнана недієздатною. Відповідно до довідки до акту огляду МСЕК від 28.07.2011 року, за № 564054 Міністерства охорони здоров'я України з діагнозом олігофренія ступеня ідіотії, [PERSON] призначено першу групу інвалідності безстроково. У даній довідці зазначено, що [PERSON] потребує постійного стороннього догляду. [INFO] померла [PERSON], яка за життя була матір'ю та опікуном над [PERSON] На теперішній час заявниця здійснює догляд за недієздатною [PERSON] В судове засідання заявниця [PERSON] не з'явилась, надавши суду заяву, якою заявлені вимоги підтримала, просила суд задовольнити заяву у повному обсязі. Представник заінтересованої особи - Органу опіки та піклування Виконавчого комітету Вільненської селищної ради Дніпропетровської області в судове засідання не з'явився, надавши заяву про розгляд справи у відсутність представника Вільненської сільської ради, з заявою повністю згодні. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступних висновків. Відповідно до ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14.07.2003 року [PERSON] визнана недієздатною (а.с.12). Відповідно до довідки до акту огляду МСЕК від 28.07.2011 року, за № 564054 Міністерства охорони здоров'я України з діагнозом олігофренія ступеня ідіотії, [PERSON] призначено першу групу інвалідності безстроково. У даній довідці зазначено, що [PERSON] потребує постійного стороннього догляду (а.с.8). [INFO] померла [PERSON], яка за життя була матір'ю та опікуном над [PERSON], що стверджується свідоцтвом про її смерть і довідкою виданою Вільненською сільською радою (а.с.11, 14). Згідно акту обстеження житлово-побутових умов на теперішній час [PERSON] здійснює догляд за недієздатною [PERSON] (а.с.16). Суду надано висновок Органу опіки та піклування Вільненської сільської ради про доцільність призначення [PERSON] опікуном над недієздатною [PERSON] (а.с.15). Враховуючи вищезазначене, суд вважає за доцільне призначити [PERSON] опікуном недієздатної [PERSON], оскільки вона має постійне місце проживання та стан здоров'я, що дозволяє їй виконувати обов'язки опікуна. Відповідно до ч.1 ст.39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. У відповідності до ч.1 ст. 241 ЦПК України суд, ухвалюючи рішення про визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею опіку. Аналізуючи викладене, суд приходить до висновку, що заява обґрунтована та має бути задоволена, оскільки, визнавши [PERSON] недієздатною, суд не встановив над нею опіку. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-20 00:00:00

[PERSON] звернулася до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області з заявою, в якій просить ухвалити додаткове рішення у цивільній справі за її заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа, заінтересована особа: Новомосковська районна державна нотаріальна контора, а саме зазначивши, що заповіт від 02.07.1996 року, складений [PERSON] і посвідчений секретарем виконавчого комітету Губинихської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області - Голуб М.А. та зареєстрований в реєстрі за № 39, згідно з яким спадкодавець [PERSON] все своє майно заповідає [PERSON], насправді складений [PERSON] на користь [PERSON] і на належить - [PERSON]. В судове засідання сторони не з'явилися, будучи належним чином повідомлені про час та місце судового засідання, тому, на підставі ст.197 ЦПК України, фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалося. Суд, розглянувши заяву, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступних висновків. Згідно заяви [PERSON] про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, заявниця просила встановити факт належності їй правовстановлюючого документу - заповіту, складеного померлим [PERSON], 02 липня 1996 року і посвідченого секретарем виконавчого комітету Губинихської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області - Голуб М.А. та зареєстрований в реєстрі за № 39 (а.с.1-2). Рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12.07.2013 року встановлено факт належності правовстановлюючого документу, а саме той факт, що заповіт від 02.07.1996 року, складений [PERSON] і посвідчений секретарем виконавчого комітету Губинихської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області - Голуб М.А. та зареєстрований в реєстрі за № 39, згідно з яким спадкодавець [PERSON] все своє майно заповідає [PERSON], насправді належить - [PERSON] (а.с.27-28). Згідно п.1 ч.1 ст. 220 ЦПК України, суд, що постановив рішення може з власної ініціативи, чи за заявою осіб, які брали участь у справі, постановити додаткове рішення у випадку, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Як вбачається з даного рішення судом не було вирішено питання про те, що вищевказаний заповіт складений насправді [PERSON], померлим [INFO] року (а.с.4), у зав'язку з чим, суд вважає за необхідне ухвалити додаткове рішення, яким зазначити, що розглядуваний заповіт складений насправді [PERSON], померлим [INFO] року. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-18 00:00:00

[PERSON] звернулася до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області з заявою, в якій просить ухвалити додаткове рішення у цивільній справі за її заявою про встановлення юридичного факту народження, заінтересована особа: Відділ державної реєстрації актів цивільного стану по м. Новомосковську реєстраційної служби Новомосковського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області, яким зазначити, що свідоцтво про народження [PERSON] може отримати з ВРАЦС [PERSON]. В судове засідання сторони не з'явилися, будучи належним чином повідомлені про час та місце судового засідання, тому, на підставі ст.197 ЦПК України, фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалося. Суд, розглянувши заяву, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступних висновків. Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16.12.2014 року заяву [PERSON] про встановлення юридичного факту народження задоволено, встановлено факт народження [INFO] року в місті Новомосковську у громадянки України [PERSON], [INFO], доньки [PERSON] (а.с.22-23). Як вбачається із заяви [PERSON] про встановлення юридичного факту народження та рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16.12.2014 року питання щодо отримання свідоцтва про народження [PERSON] з ВРАЦС [PERSON] предметом розгляду не було. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 220 ЦПК України, суд, що постановив рішення може з власної ініціативи, чи за заявою осіб, які брали участь у справі, постановити додаткове рішення у випадку, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Отже, враховуючи те, що суд ухвалив рішення стосовно кожної вимоги, яка була предметом розгляду даної цивільної справи, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, в силу вимог статті 220 ЦПК України, суд не вбачає підстав для ухвалення відповідного додаткового рішення. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-14 00:00:00

[PERSON] звернулася до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області з заявою, в якій просить ухвалити додаткове рішення у цивільній справі за її позовом до [PERSON], треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Новомосковська міська рада та Комунальне підприємство «Новомосковське міське БТІ», про визнання права власності на ? частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, а саме зазначивши технічні характеристики спірного домоволодіння та земельної ділянки, на якій воно розташоване. В судове засідання сторони не з'явилися, будучи належним чином повідомлені про час та місце судового засідання, тому, на підставі ст.197 ЦПК України, фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалося. Суд, розглянувши заяву, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступних висновків. Згідно ч.1 ст.220 ЦПК України, яка визначає виключні підстави для ухвалення додаткового рішення, питання щодо внесення в рішення суду технічних характеристик спірного майна, не є підставою для ухвалення додаткового рішення. Крім цього, аналізуючи зміст позовних вимог, технічні характеристики спірної нерухомості зазначені не були, а тому, в силу вимог статті 220 ЦПК України, суд не вбачає підстав для ухвалення відповідного додаткового рішення. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-02 00:00:00

[PERSON] звернулася до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області з заявою, в якій просить ухвалити додаткове рішення у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, а саме, зазначити в резолютивній частині рішення аліменти стягнуті з відповідача на утримання дітей у розмірі 1/3 частини від заробітку (доходу) щомісяця на кожну дитину. В судове засідання сторони не з'явилися, будучи належним чином повідомлені про час та місце судового засідання, тому, на підставі ст.197 ЦПК України, фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалося. Суд, розглянувши заяву, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступних висновків. З позовної вбачається, що позивачка просила стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини від заробітку (доходу) щомісяця на кожну дитину (а.с.1). Ухвалюючи рішення суд в мотивувальній його частині прийшов до висновку стягнути з відповідача на користь позивачки на утримання неповнолітніх дітей аліменти у розмірі 1/3 частини від його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 30% від прожиткового мінімуму дитини відповідного віку (а.с.16-17). Отже, судом розглянуто позовні вимоги у повному обсязі, однак суд вирішив задовольнити позов частково, і стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/3 частині заробітку відповідача на двох дітей. З викладеного вбачається, що суд ухвалив рішення на основі повного і всебічного з'ясування обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені судом. Тобто рішення суду, у відповідності до вимог ст.213 ЦПК України, є обґрунтованим. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 220 ЦПК України, суд, що постановив рішення може з власної ініціативи, чи за заявою осіб, які брали участь у справі, постановити додаткове рішення у випадку, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. З огляду на викладене, враховуючи те, що суд ухвалив рішення стосовно кожної позовної вимоги, яка була предметом розгляду даної цивільної справи, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, в силу вимог статті 220 ЦПК України, суд не вбачає підстав для ухвалення відповідного додаткового рішення. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed