Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-16 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини та дружини до досягнення дитиною трирічного віку (а.с.1). Свої вимоги мотивує тим, що 30 квітня 2015 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, який зареєстровано у Приморському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області. Від шлюбу вони мають дитину - доньку [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом з нею. Відповідач ухиляється від покладеного на нього у відповідності до ст.180 Сімейного кодексу України обов`язку утримувати свою дитину, відмовляється добровільно надавати кошти на утримання доньки, а саме: на придбання одягу, продуктів харчування, медикаментів тощо. Дитина повністю знаходиться на її утриманні. Також відповідач ухиляється від її утримання, чим порушує її права, передбачені частинами 2, 4 ст.84 Сімейного кодексу України, якими передбачено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. [PERSON] є дієздатною особою, непрацездатних батьків, сторонніх осіб, інших дітей на утриманні не має. Вона ніде не працює, оскільки знаходиться у відпустці по догляду за донькою до досягнення нею трирічного віку, будь-яких коштів не отримує. Відповідач ухиляється від працевлаштування, не становиться на облік навіть до Центру зайнятості, живе за рахунок утримання підсобного господарства та має реальну змогу сплачувати аліменти на утримання своєї дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходів), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до повноліття дитини та на її утримання у розмірі 1/6 частини всіх видів його заробітку (доходів) щомісячно до досягнення дитиною трьох років. Просить стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, починаючи від дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття, стягнути кошти на її утримання в розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця до досягнення донькою [PERSON] , [INFO] , трирічного віку. Позивачка, яка про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, в судове засідання не з`явилася, надала письмову заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги вона підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити, судове засідання просить провести за її відсутності (а.с.16). Відповідач, який про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав письмову заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги [PERSON] про стягнення з нього аліментів він визнає у повному обсязі та не заперечує проти стягнення з нього на користь позивачки аліментів на утримання неповнолітньої доньки - [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісяця до досягнення дитиною повноліття та на утримання позивачки в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу). Він офіційно ніде не працює, інших неповнолітніх дітей та обов`язкових платежів не має. Справу просив розглянути за його відсутності (а.с.17). Матеріалів справи достатньо для розгляду справи за відсутності позивача і відповідача. У зв`язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу при розгляді даної справи не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, судом фактично встановлено, що згідно із свідоцтвом про шлюб [PERSON] і [PERSON] зареєстрували шлюб 30.04.2015 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Приморського районного управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис №33. Прізвища після державної реєстрації шлюбу: чоловіка - [PERSON] , дружини - [PERSON] (а.с.3). В). Від шлюбу мають неповнолітню дитину - дочку [PERSON] , [INFO] (а.с.4), яка проживає з позивачкою (а.с.5). Згідно із повідомленням Приморського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області від 11.05.2019 року, виконавчі провадження по примусовому стягненню аліментів на утримання дітей або дружини з [PERSON] , [INFO] , ІПН [NUMBER] , на виконанні не знаходяться (а.с.15). Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] , який є працездатним за віком, інших неповнолітніх дітей і аліментних обов`язків не має, на його утриманні ніхто не знаходиться, матеріальну допомогу на утримання дочки - [PERSON] , [INFO] , у добровільному порядку не надає, не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання дитини. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно ч. ч. 7, 8 ст. 7 СК України, дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно із ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Враховуючи викладене, для посилення захисту права дитини на належне утримання, суд вважає, що з відповідача на користь позивачки на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , необхідно стягнути аліменти у розмірі однієї чверті усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісяця, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, з дня подачі заяви і до досягнення дитиною повноліття. Крім цього, в судовому засіданні встановлено, що позивачка є непрацездатною у зв`язку з народженням дитини - [PERSON] , [INFO] , в даний час не працює і потребує матеріальної допомоги. Матеріальну допомогу на її утримання відповідач у добровільному порядку не надає. Відповідно до ч. 2, ч. 4 та ч. 6 ст. 84 Сімейного кодексу України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 1 ст. 79 Сімейного кодексу України аліменти одному з подружжя присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини, з якою проживає дитина, на утримання чоловіком-батьком дитини до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини. Визначаючи розмір аліментів на утримання дружини, з якою проживає дитина, суд виходить з того, що відповідач має працездатний вік, інвалідом не являється, не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання дружини. З урахуванням наведеного, виходячи з принципів розумності та справедливості, з урахуванням матеріального стану сторін, згоди відповідача на стягнення з нього аліментів на утримання дружини та його можливостей, суд приходить до висновку, що відповідач може надавати матеріальну допомогу дружині і з нього необхідно стягнути аліменти на утримання дружини, з якою проживає дитина, в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісяця, починаючи з дня подачі заяви і до досягнення дитиною трирічного віку. Відповідно до ст. 430 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає обов`язковому негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, ЗУ «Про судовий збір» від 08.07.2011 року № 3674-VІ з відповідача необхідно стягнути на користь держави судовий збір в сумі 768,40 грн.

Outcome: approved