Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-17 00:00:00

[PERSON] звернулася до Красноармійського міськрайонного суду Донецької області з вказаною позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб, укладений між нею та [PERSON]. В обґрунтування позовних вимог вказує, що 21 серпня 1999 року Красноармійським міським відділом реєстрації актів громадянського стану Донецької області було зареєстровано шлюб між нею та [PERSON], актовий запис № 297. Від цього шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Позивач зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалось. За час спільного проживання вони переконалися, що у них немає спільних інтересів. Вони не мають бажання бути разом, жили кожен своїм життям і не намагалися перейнятися проблемами іншого. Відповідач зловживає алкогольними напоями, не забезпечує сімю, оскільки ніде не працює. Також не сплачує аліменти на дитину. Позивач також вказує, що збереження шлюбу неможливе. Фактично шлюбні стосунки між ними скінчились у 2012 році, спільне господарство не ведеться, спору щодо поділу майна та місця проживання дитини немає. На підставі вищевказаного просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. Позивач [PERSON] надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, на позовних вимогах наполягає. Відповідач [PERSON] надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає у повному обсязі. Відповідно до ст.169 ЦПК України, суд вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутності позивача та відповідача, на підставі наявних у справі доказів, які вважає достатніми. З урахуванням ч.2 ст.197 ЦПК України, у звязку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши докази по справі у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтва про одруження серії 1-НО № 073024, 21 серпня 1999 року між [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище Беро) укладено шлюб, реєстрацію якого здійсненоКрасноармійським міським відділом реєстрації актів громадянського стану, актовий запис № 297 (а.с. 3). Від цього шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], про що свідчить свідоцтво про народження від 27 червня 2000 року, серії 1-НО № 147630, видане Красноармійським міським відділом реєстрації актів громадянського стану Донецької області, актовий запис № 249 (а.с. 5) та [PERSON] , [INFO], про що свідчить свідоцтво про народження від 02 грудня 2011 року, серії 1-НО № 436011,, видане Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м.Красноармійську Красноармійського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 684 (а.с. 4). Відповідно до ч.2 ст.104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно ст.112 Сімейного Кодексу України, суд може розірвати шлюб, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Сумісне життя у сторін не склалося, сімейні та шлюбні відносини припинились, сторони на даний час проживають окремо, сімя остаточно розпалася.Спільне господарство не ведеться, примирення між ними неможливо. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до ч.2 ст.109 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Позивач наполягає на розірванні шлюбу і своєму небажанні проживати з відповідачем однією сім'єю. Відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу. Розриваючи шлюб між сторонами, суд враховує інтереси неповнолітніх дітей сторін, повноцінний розвиток та виховання яких у сім'ї, у якій існують постійні непорозуміння є неможливим. На підставі наведеного, суд приходить до висновку, що спільне життя подружжя та збереження шлюбу стали неможливими й суперечили б інтересам подружжя, які виявили взаємну згоду на розірвання шлюбу, сімя розпалась остаточно і можливість її збереження втрачена, а тому суд вважає, що формально існуючий шлюб слід розірвати. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved