Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-16 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Служба у справах дітей Ківерцівської районної державної адміністрації про позбавлення батьківських прав. Свої вимоги обґрунтовує тим, що її дочка [PERSON] є матір`ю неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Протягом двох останніх років відповідач не спілкується та не бачиться зі своїми дітьми, не цікавиться їх життям, побутом, не приймає участі у їх вихованні, матеріальної допомоги не надає. Тому, просить суд позбавити [PERSON] , батьківських прав відносно її неповнолітніх дітей - неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Ухвалою Ківерцівського районного суду Волинської області від 18.10.2019 року відкрито загальне позовне провадження у даній справі та призначено підготовче провадження. 08.11.2019 року від представника позивача [PERSON] - адвоката Крупніської Н.Л. до суду подано заяву про збільшення позовних вимог, згідно якої просить позбавити [PERSON] , батьківських прав відносно її неповнолітніх дітей - неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] та стягувати аліменти на їх утримання у твердій грошовій сумі в розмірі по 1300 грн. щомісячно, але не менше за встановлений законодавством мінімум, починаючи від дня подачі заяви до повноліття дітей. Ухвалою Ківерцівського районного суду Волинської області від 19.11.2019 року підготовче провадження у даній справі закрито та призначено до судового розгляду по суті. Позивач [PERSON] та її представник Крупніська Н.Л. в судовому засіданні, кожна зокрема, позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити в повному обсязі з підстав, наведених у позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки суду не відомі. Представник служба у справах дітей Ківерцівської районної державної адміністрації Дейна О.В. в судовому засіданні не заперечила щодо задоволення позовних вимог. Крім того зазначила, що позбавлення відповідача батьківських прав відносно неповнолітніх дітей є доцільним та відповідає інтересам дітей. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, відповідно до положень ст 280 ЦПК України. Заслухавши пояснення учасників справи, проаналізувавши обставини справи та дослідивши надані докази, суд дійшов до наступного висновку. Відповідно до вимог ст 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно з ч 4 ст 155 СК України, ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Зокрема ст 164 СК України передбачає, що мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав у разі ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до ст 12 Закону України «Про охорону дитинства» батьки мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток. Пунктом 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» визначено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Судом встановлено, що матір`ю неповнолітніх [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] є відповідач - [PERSON] , що стверджується наявними в матеріалах справи копіями свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 23.11.2005 року та серії [NUMBER] від 27.11.2007 року (а.с.8-9). Відповідно до висновку Ківерцівської районної державної адміністрації №50/02-18 від 07.10.2019 року про позбавлення батьківських прав [PERSON] - позбавлення батьківських прав останньої відносно її дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , є доцільним та відповідає інтересам дітей (а.с.25-26). Відповідно до роз`яснень Пленум Верховного Суду України від 30 березня 2007 року в постанові № 3, позбавлення батьківських прав, тобто наданих батькам до досягнення дитиною повноліття прав на її виховання, захист її інтересів є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування вирішується лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи та характеру ставлення батьків до дітей. При вирішенні питань, що стосуються дітей, згідно ст. 3 «Конвенції про права дитини», суд має виходити з принципу максимального забезпечення інтересів дитини, її захисту і забезпечення турботи про неї. З актів обстеження матеріально-побутових умов проживання, наявних в матеріалах справи вбачається, що [PERSON] вихованням дітей не займається та не забезпечує достатнього догляду, не відвідує дітей, участі у вихованні не бере, фінансово не підтримує, діти фактично проживають за пенсію дідуся і бабусі (а.с.20). З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що відповідач [PERSON] ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню своїх неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , а саме: не піклується про їх фізичний і духовний розвиток, не займається їх вихованням, не забезпечує матеріально, що є підставою для позбавлення відповідача батьківських прав. Крім того, як передбачено ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Тому вимоги позивача щодо стягнення з відповідача [PERSON] аліментів на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] в розмірі по 1300 грн. на кожну дитину щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку підлягає до задоволення. Відповідно до ст. 141 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної вимоги. Оскільки позов підлягає до задоволення, то судові витрати, слід стягнути з відповідача в користь держави. На підставі ст. ст. 150, 155, 164, 180, 181, 182, 184 СК України, ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», ст. 3 «Конвенції про права дитини»,

Outcome: approved