Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-12 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] сільської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті 20 грудня 2010 року батька [PERSON] терміном на 3 місяці. В обґрунтування позовних вимог позивачка посилалася на те,що 20 грудня 2010 року помер її батько [PERSON] Після його смерті залишилося спадкове майно, на яке вона має право згідно закону. За життя батько все своє майно заповів [PERSON], яка спадщину не прийняла і 21 жовтня 2013 року померла. Вона провела поховання батька, навідувалася до спадкового домоволодіння, однак в 2011 році важко захворіла та не мала фізичної та матеріальної можливості виїжджати за межі Черкаської області. Їй було відомо, що вона, як непрацездатна дочка мала право на обов»язкову частку у спадщині, однак ніхто не роз»яснив, що вона може відправити заяву про прийняття спадщини з м. Черкаси. В судовому засіданні [PERSON] позов підтримала і пояснила, що є єдиним спадкоємцем після смерті батька [PERSON] За життя батька вона періодично їздила в с. М.Скнит та доглядала за ним. Після смерті батька їй стало відомо, що все своє майно він заповів [PERSON] Вона вважала, що остання прийме спадщину, тому не зверталася до нотаріальної контори. Вона приїжджала в с. М.Скнит та справляла поминальні обіди через 9 днів, 40 днів, 6 місяців, 12 місяців після смерті батька, однак не цікавилася чи прийняла [PERSON] спадщину і вважала, що як пенсіонер та єдина дочка має право в будь-який час звернутися до нотаріуса за оформленням спадщини. Після смерті [PERSON] їй стало відомо, що остання не прийняла спадщину. В 2011 році вона хворіла на гіпертонічну хворобу та хворобу ніг, однак медичних документів про лікування не може надати. Просить задоволити позов. Представник відповідача [PERSON] сільський голова ради [PERSON] позов визнав і пояснив, що незважаючи на причини пропуску позивачкою строку для подачі заяви про прийняття спадщини, сільська рада вважає, що з метою догляду за майном [PERSON] повинна оформити спадщину. Заслухавши пояснення позивачки, представника відповідача, дослідивши представлені письмові докази, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню. Так, в судовому засіданні встановлено, що [PERSON] помер 20 грудня 2010 року, що стверджується свідоцтвом про його смерть 1-БВ № 150781, виданим 24 грудня 2010 року [PERSON] сільською радою. За життя 2 березня 2008 року він склав заповіт, яким все своє майно заповів [PERSON] 21 жовтня 2013 року [PERSON] померла, однак спадщини не прийняла, що стверджується інформаційною довідкою із спадкового реєстру, виданою 30 грудня 2015 року державним нотаріусом Славутської держнотконтори за запитом суду про відсутність спадкової справи після смерті [PERSON] У відповідності до ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Тобто право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобов'язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк з моменту відкриття спадщини або у тримісячний строк з моменту неприйняття спадщини іншими спадкоємцями подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Ураховуючи викладене, правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Якщо ж у спадкоємця перешкод не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини, то положення ч. 3 ст. 1272 ЦК України не застосовуються. В судовому засіданні позивачка посилалася на те, що в 2011 році хворіла та лікувалася. В підтвердження цього факту вона надала виписку із медичної карти амбулаторного хворого про те,що перебуває на диспансерному обліку з 2005 року по даний час з приводу ІХС, гіпертонічна хвороба П ст., гіпертензивне серце СН 1-П ст., атеросклеротичний кардіосклероз. Однак при цьому позивачка пояснила, що приїжджала в с м. Скнит та справляла поминальні обіди через 9 днів, 40 днів, 6 місяців, 12 місяців після смерті батька, однак не цікавилася чи прийняла [PERSON] спадщину і вважала, що як пенсіонер та єдина дочка має право в будь-який час звернутися до нотаріуса за оформленням спадщини. У ч. 6 п. 24 пленум Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз'яснив, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Враховуючи вищевикладені обставини справи, вимоги закону, наявні у справі докази, суд вважає,що позивачкою не було надано жодного належного та допустимого доказу, який би підтверджував поважні причини пропуску нею строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті батька. Натомість, її хвороба підтверджена медичними документами, не пов'язана з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для неї на вчинення цих дій і дозволяла раніше та дозволяє в даний час приїжджати до м. Славута та Славутського району. Тому положення ч. 3 ст. 1272 ЦК України в даному випадку, не може бути застосоване. Наведене дає підстави для відмови в задоволенні позову.

Outcome: dismissed