Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-04 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вищевказаною позовною заявою, вимоги якої в ході судового розгляду були уточнені, посилаючись на те, що 04.08.2002 року був укладений шлюб між нею та відповідачем, який рішенням Арцизького районного суду Одеської області від 04.03.2013 року припинено. За час проживання у шлюбі ними було набуто таке майно, а саме: 30.01.2006 року сторонами був придбаний житловий будинок з господарськими спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS], в якому вони мешкають до теперішнього часу. В зв'язку з тим, що відповідач укладав договір купівлі-продажу, вищезазначений будинок був зареєстрований на його ім'я, та він набув право власності на будинок. Оскільки купівля будинку здійснювалась на спільні кошти сторін [PERSON] вказує на те, що також має право на його частку. В добровільному порядку відповідач відмовляється надати позивачці правовстановлюючі документи на житловий будинок. У серпні 2013 року, внаслідок стихійного лиха, будинок був підтоплений. Державою були застосовані заходи для відшкодування майна особам, потерпілим внаслідок стихійного лиха. На ім'я відповідача було нарахована сума в розмірі 50 000 гривень на відновлення будинку, а також по 5 000 гривень на кожну особу, яка мешкала під час затоплення в будинку, тобто, [PERSON] має право на 25 000 гривень для відновлення будинку, та 5 000 гривень на відшкодування пошкодженого особистого майна. Угоди про добровільний поділ спільного майна, набутого у шлюбі, між сторонами не досягнуто. Таким чином, позивачка просила суд визначити частки колишнього подружжя у житловому будинку № 142 та прилеглих до нього господарських споруд, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, розташованого по [ADDRESS] на земельній ділянці площею 857 кв.м., загальною площею 50,00 кв.м., житловою площею 34,00 кв.м., виділивши [PERSON] та [PERSON] по 1/2 частці житлового будинку та визнати право власності [PERSON] на 1/2 частину житлового будинку № 142 та прилеглих до нього господарських споруд, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, розташованого по [ADDRESS] та стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] компенсацію на відновлення житлового будинку у розмірі 25 000, 00 гривень. В судовому засіданні представник позивачки [PERSON] позовні вимоги підтримав та просив суд позов [PERSON] задовольнити у повному обсязі. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позов не визнав, просив суд у задоволенні позову [PERSON] відмовити. Суд, заслухав пояснення сторін, перевірив матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Позивачка [PERSON] значиться зареєстрованою за адресою: [ADDRESS], що підтверджується копією її паспорту (а.с. 4). Відповідно до повідомлення Арцизького РС ГУДМС України в Одеській області від 19.10.2013 року, згідно адресно-довідкової картотеки Арцизького РС ГУДМС України в Одеській області [PERSON] значиться зареєстрованим за адресою: [ADDRESS] (а.с. 23). Як вбачається з копій висновків органу дізнання Арцизького РВ ГУМВС України в Одеській області, в ході проведення перевірки заяви [PERSON] щодо витребування у її колишнього чоловіка [PERSON] правовстановлюючих документів на житловий будинок, розташований в [ADDRESS], було встановлено, що в період з 2002 року по березень 2013 року [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі. За час перебування у шлюбі ними був придбаний зазначений будинок, частка якого належить [PERSON] Під час бесіди з [PERSON], він пояснив, що ніяких документів він своїй колишній дружині [PERSON] надавати немає наміру, так як будинок був придбаний особисто ним і належить йому (а.с. 6-9). Заочним рішенням Арцизького районного суду Одеської області від 04.03.2013 року був розірваний шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON] (а.с. 13). Як вбачається з витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 04.12.2013 року житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] належать [PERSON] на праві приватної власності на підставі договору купівлі - продажу від 30.12.2004 року (а.с. 38-40). Згідно з довідкою КП «Арцизьке БТІ» від 18.11.2013 року № 86, 07.02.2005 року [PERSON] був зареєстрований як власник вище вказаного нерухомого майна (а.с. 41). Відповідно до копії договору купівлі - продажу, посвідченого 30.12.2004 року приватним нотаріусом Арцизького районного нотаріального округу Одеської області, зареєстрованого в реєстрі за №4680, укладеного між [PERSON] (далі - продавець) з однієї сторони та [PERSON] (далі - покупець) з другої сторони, продавець продав, а покупець купив у нього житловий будинок, розташований в [ADDRESS]. Вказаний будинок належав продавцю на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого державним нотаріусом Арцизької державної нотаріальної контори Одеської області [PERSON] 18.01.2000 року за реєстровим № 138 та зареєстрованого в Арцизькому бюро технічної інвентаризації 19.01.2000 року в книзі № 30 за реєстраційним № 39 (а.с. 44-47). Як вбачається з копії витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, виданого Арцизьким бюро технічної інвентаризації від 07.02.2005 року житловий будинок, розташований в [ADDRESS] належить на праві приватної власності [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 30.12.2004 року (а.с. 48). Відповідно до повідомлення Арцизької районної державної адміністрації Одеської області від 10.01.2014 року № С-2, з 12 по 15 вересня 2013 року на території Арцизького району внаслідок надзвичайної ситуації природного характеру сталося підтоплення будинків громадян, в тому числі будинку [ADDRESS], власником якого є [PERSON], разом з членами його родини: [PERSON] На ім'я [PERSON], на підставі договору укладеного між Арцизькою районною державною адміністрацією Одеської області та відділенням «Ощадбанку» відкрито картковий рахунок у вказаному відділенні банку, на який було зараховано з резервного фонду державного бюджету грошову допомогу в сумі 65 000 грн. Станом на теперішній час банківська карта з грошовою допомогою на вказаному рахунку знаходиться у [PERSON] (а.с. 51). Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є: майно, набуте нею, ним до шлюбу. Відповідно до ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно зі статтею 62 СК України, якщо майно дружини, чоловіка за час шлюбу істотно збільшилося у своїй вартості внаслідок спільних трудових чи грошових затрат або затрат другого з подружжя, воно у разі спору може бути визнане за рішенням суду об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Якщо один із подружжя своєю працею і (або) коштами брав участь в утриманні майна, належного другому з подружжя, в управлінні цим майном чи догляді за ним, то дохід (приплід, дивіденди), одержаний від цього майна, у разі спору за рішенням суду може бути визнаний об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до ст. 63 СК України, дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Згідно з ч. 1 ст. 70 СК України, у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Відповідно до ч. 1 ст. 71 СК України, майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до п. 25 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», коли жоден із подружжя попередньо не вніс на депозитний рахунок суду відповідної грошової суми, а неподільні речі не можуть бути реально поділені між ними відповідно до їх часток, суд визнає ідеальні частки в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності. Таким чином, враховуючи інтереси кожного з подружжя, зважаючи на вищевказані норми закону, відповідно до яких частки подружжя в спільній сумісній власності є рівними, оскільки згоди між сторонами про поділ майна не досягнуто, суд вважає за необхідне визначити частки колишнього подружжя у житловому будинку № 142 та прилеглих до нього господарських споруд, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, розташованого по [ADDRESS] на земельній ділянці площею 857 кв.м., загальною площею 50,00 кв.м., житловою площею 34,00 кв.м., виділивши [PERSON] та [PERSON] по 1/2 частці житлового будинку та визнати право власності [PERSON] на 1/2 частину житлового будинку № 142 та прилеглих до нього господарських споруд, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, розташованого по [ADDRESS], а також стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] компенсацію на відновлення житлового будинку у розмірі 25 000 грн. 00 коп., тому позов [PERSON] підлягає задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved