Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-02 00:00:00

[PERSON] звернулася до Вінницького міського суду з позовом до [PERSON] про усунення перешкод в користуванні будинковолодінням та земельною ділянкою біля нього. Позов мотивовано тим, що рішенням Апеляційного суду Вінницької області від 06 лютого 2015 року по справі № 127/7304/14-ц було частково задоволено апеляційну скаргу [PERSON]: скасовано рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 24 листопада 2015 року та ухвалу Вінницького міського суду від 28 листопада 2014 року. Ухвалено нове рішення, яким позов задоволено частково. Виділено позивачці - [PERSON] в натурі 1/2 частку із майна , що є у спільній частковій власності, а саме: приміщення у житловому будинку № 32 по пров. Станіславського, 32 в м. Вінниці: житлову кімнату 1-3 площею 16,5 кв.м., житлову кімнату 1-4 площею 10,5 кв.м., всього площею 26,9 кв.м., а також господарські будівлі і споруди: ганок , огорожу № 4/1+20,35 м, ворота з хвірткою № 2-3. Виділено [PERSON] в натурі 1/2 частку із майна , що є у спільній частковій власності, а саме: приміщення у житловому будинку № 32 по пров. Станіславського, 32 в м. Вінниці: веранду літ. «а» /кухня 1-1/ площею 11,4 кв.м. , коридор 12-площею 3,9 кв.м., житлову кімнату 1-5 площею 13,0 кв.м., комору 1- 6 - площею - 5,5 кв.м., всього площею 33,80 кв.м., а також господарські будівлі і споруди: погріб з шиєю літ. П, , огорожу № 4/1+23,19 м/, огорожу №5. З [PERSON] на користь позивача за відступ від ідеальної частки стягнуто 18271 грн. 50 коп. Встановлено порядок користування земельною ділянкою площею 837 кв.м. між сторонами, як співвласниками домоволодіння № 32 по провулку Станіславського в м. Вінниці відповідно до варіанту №3, визначеного судовою земельно-технічною експертизою № ОС-162 від 25.07.2014 року, таким чином, позивачу надано в користування земельну ділянку площею 373 кв.м. за вищевказаною адресою, позначеною жовтим кольором на план-схемі /додаток 17/, [PERSON]- 464 кв.м., позначеного блакитним кольором на план - схемі /додаток 17/. Стягнуто з [PERSON] на користь позивача 2200 грн., витрати на правову допомогу - 1502 грн.20 коп. З позивача на користь відповідача стягнуто судовий збір в сумі 424 грн.04 коп. Ухвалою апеляційного суду Вінницької області від 30 жовтня 2015 року було задоволено заяву позивача про виправлення описок в рішенні апеляційного суду Вінницької області від 06 лютого 2015 року. І виправлено допущену в мотивувальній частині цього рішення описку, а саме в четвертому абзаці пятої сторінки, виклали наступний абзац мотивувальної частини у такій редакції: «Експертом зазначено, що порівнюючи внутрішнє планування житлового будинку та вимоги нормативної документації, технічно можливо виконати розподіл житлового будинку з метою обладнання окремих ізольованих квартир за умови: демонтажу дверного блоку з подальшим закладанням прорізу між приміщеннями 1-2 та 1-3, 1-4 та 1-5, приміщенні 1-1, влаштування дверного прорізу у приміщені 1-3, між приміщеннями 1-3 та 1-4 , демонтажу віконного блоку та влаштування дверного прорізу у приміщенні 1-6. В тексті рішення площу житлової кімнати 1-4 замість 10,5 кв.м. вважати правильною 10,4 кв.м. Виправлено описку в резолютивній частині рішення апеляційного суду Вінницької області від 06 лютого 2015 року, а саме третій абзац цієї частини рішення викладено наступним чином: « Ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити частково. Виділити [PERSON] в натурі 1А частку із майна, що є у спільній частковій власності, а саме: приміщення у житловому будинку №32 по пров. Станіславського в м. Вінниці: житлову кімнату 1-3 площею 16,5 кв.м. житлову кімнату 1-4 площею 10, 4 кв.м., всього площею 26,9 кв.м., а також господарські будівлі та споруди: ганок, огорожу №1, огорожу №4 /L=20,35/ ворота з хвірткою № 2-3.» 12 листопада 2015 р. позивач зареєструвала право власності на своє імя вказану в рішенні 1/2 частку будинковолодіння по провулку Станіславського, 32 в м. Вінниці в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. Але коли остання намагалася виконати вищезазначене рішення суду, щоб належним чином користуватися своєю часткою будинковолодіння, земельною ділянкою то відповідач не давав їй цього робити, створював всілякі перешкоди. Однак позивач спромоглася своїми силами, за свої кошти демонтувати дверні блоки і заклала проріз між приміщеннями 1-2 та 1-3, 1-4 та 1-5. Приміщення 1-1 в будинку виділено відповідачу і відповідно до висновку експерта, щоб розділити будинок на дві окремі ізольовані частини він повинен демонтувати віконний блок в приміщенні 1-1, закривши його, влаштувати в приміщенні 1-6, як виділено також йому дверний проріз. Але відповідач цього робити не бажає, і не дає відповідачу це зробити, недостойно себе поводить, зчиняв та зчиняє скандали, кидається битися, тобто рішення суду не бажає виконувати. Погрожує, що зробить з приміщення 1-1 двері і буде виходити через виділений позивачу ганок. Крім того, на виділеній позивачу частині земельної ділянки за будинком між стіною будинку та парканом , яка знаходиться біля сусіднього будинковолодіння наскладав дрова, сміття, будівельні матеріали і інші наклади. Це ж саме зробив і на подвірї будинковолодіння, що видно з наданих позивачем фото. Позивач звернулася до державного виконавця по питанню примусового виконання рішення, але їй було відмовлено по причині, що в рішенні суду немає зобовязальної частини, тому зобовязати відповідача на виконання рішення суду не можуть, необхідно звернутися до суду з даним позовом, що і зробила позивач. На підставі вищевикладеного позивач просить усунути перешкоди в користуванні будинковолодінням та земельною ділянкою, що належить їй. До судового засідання позивач не зявилася, однак подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач до судового засідання не зявився, про розгляд справи повідомлявся у встановленому законом порядку неодноразово. Про причини своєї неявки суд не повідомив. Враховуючи зазначені обставини, зважаючи на зміст заяви представника позивача, судом ухвалено провести заочний розгляд справи за наявними у ній доказами, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності та взаємозв'язку, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Суд вважає, що виникли правовідносини врегульовані ст.ст. 15, 16, 319, 321, 386, 391 ЦК України, ст.ст. 103, 106, 152, 212 ЗК України. Судом встановлено, що [PERSON], є власником 1/2 частки житлового будинку: м. Вінниця, провулок Станіславського, буд. 32 (а.с. 7-8). На підставі рішення Апеляційного суду Вінницької області, [PERSON] виділено внатурі ? частку із майна, що є у спільній частковій власності, а саме приміщення у житловому будинку № 32 по пров. Станіславського в м. Вінниці: житлову кімнату 1-3 площею 16,5 кв. м, житлову кімнату 1-4 площею 10.4 кв. м., всього площею 26,9 кв.м., а також господарські будівлі та споруди: ганок, огорожу №1, огорожу №4 (L= 20,35), ворота з хвірткою № 2-3.; [PERSON] виділено в натурі ? частку із спірного будинковолодіння, а саме: веранду літ. «а» (кухня 1-1) площею 11,4 кв.м., коридор 1-2 площею 3,9 кв.м., житлову кімнату 1-5 площею 13,0 кв.м., комору 1-6 площею 5,5 кв.м., всього площею 33,80 кв.м., а також господарські будівлі та споруди: погріб з шиєю літ. «П», огорожу № 4 ( L=23,19м), огорожу № 5. Також встановлено порядок користування земельною ділянкою площею 837 кв.м. між співвласниками домоволодіння № 32 по пров. Станіславського в м. Вінниці відповідно до варіанту № 3, визначеного судово-земельно-технічною експертизою № ОС-162 від 25.07.2014 року, таким чином: [PERSON] користується земельною ділянкою позначеною жовтим кольором на план-схемі., [PERSON] користується земельною ділянкою позначеною блакитним кольором на план-схемі. (а.с. 3-6). Однак в повному обсязі виконати рішення суду позивач не має змоги, оскільки відповідач здійснює перешкоди в розподілі будинковолодіння та користуванні земельною ділянкою. Відповідно до ч.3 ст.103 ЗК України власники та землекористувачі земельних ділянок зобов'язані співпрацювати при вчиненні дій, спрямованих на зебезпечення прав на землю кожного з них. Ч. 2. ст. 152 ЗК України визначає, що власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Отже, позовна вимога щодо усунення перешкод [PERSON] у користуванні земельною ділянкою, яка знаходиться за адресою м. Вінниця, вул. Станіславського, 32 шляхом зобов'язання [PERSON] забрати своїми силами за свої кошти складені відповідачем дрова, сміття та інші наклади, звільнивши від них земельну ділянку. підлягає задоволенню, оскільки є обгрунтованою, підтвердженою належними та допустимими доказами по справі. Ч. 2 ст. 152 ЗК України передбачено, що власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь яких порушень його прав на землю. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється згідно з ч.3 ст. 152 ЗК шляхом відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав. Ст. 212 ЗК України визначає, що самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними. Приведення земельних ділянок у придатний для використання стан, включаючи знесення будинків, будівель і споруд, здійснюється за рахунок громадян або юридичних осіб, які самовільно зайняли земельні ділянки. Повернення самовільно зайнятих земельних ділянок провадиться за рішенням суду. Згідно із ст. 3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є справедливість, добросовісність та розумність. Ст. 1 ЦПК України визначає, що завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно із ст.ст. 15,16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Ст. 391 ЦК України визначає, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч.ч. 2,3.ст. 386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди. Відповідно до ст. 150 ЖК України, ст. 383 ЦК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Згідно з ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Так внаслідок наявності дров, сміття та інших накладів на земельній ділянці, що перебуває у власності [PERSON], а також здійсненням перешкод в розподілі будинковолодіння [PERSON], позивач, як власник, не може користуватись належною їй на праві власності земельною ділянкою та належною їй на праві приватної власності ? частини будинковолодіння, тому вказані вимоги щодо усунення перешкод підлягають задоволенню. Стосовно стягнення судових витрат, то суд у відповідності до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, які складаються із витрат по оплаті судового збору за подання позовної заяви, витрат на оплату правової допомоги підтверджені квитанцією та актом виконаних робіт, складеним з урахуванням положень Закону України «Про граничні розміри витрат на оплату правової допомоги». На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved