Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-17 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вищезазначеним позовом, в якому просила визнати недійсним ордер на кімнату в гуртожитку № 40 від 17 грудня 2013 року, виданий ПАТ «Броварське АТП -13209» [PERSON] на зайняття кімнати [ADDRESS]. Заявлені вимоги обгрунтувала тим, що 01 лютого 2010 року їй було видано ордер на проживання в кімнаті [ADDRESS], де вона й проживає весь цей час. За час проживання вона регулярно сплачувала платежі за кімнату та здійснила поточний ремонт кімнати. Разом з тим, 17 грудня 2013 року на зазначену кімнату було видано ордер також і відповідачу, що порушуло її права. Представник позивача - [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав та просив його задовольнити, з викладених в позовній заяві підстав. Позивач в судове засідання не з'явилася, просила розглянути справу за її відсутності, про що подала відповідну заяву через загальну канцелярію суду. В заяві також зазначила, що позовні вимоги підтримує. Представник відповідача - [PERSON] в судове засідання не з'явився, просив розглянути справу за його відстуності, про що подав відповідну заяву через загальну канцелярію суду. В судовому засіданні - 14 листопада 2014 року [PERSON] заперечував щодо задоволення позову та зазначив, що позивач неправомірно отримала ордер. Відповідач - [PERSON] в судове засідання не з'явився, про його проведення повыдомлений належним чином, відповідно до ст. 74 ЦПК України. Суд, заслухавши пояснення представників сторін, оцінивши докази, що ґрунтуються на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, прийшов до наступного. 01 лютого 2010 року позивачу разом з малолітньою донькою - [PERSON] видано ордер № 18 на кімнату [ADDRESS]. З моменту видачі ордеру позивач постійно проживає в зазначеній кімнаті з донькою, регулярно сплачує кошти за проживання в гуртожитку та провела поточний ремонт. 17 грудня 2013 року ПАТ «Броварське АТП-13209» видало [PERSON] ордер на кімнату [ADDRESS]. Статтею 310 ЦК України передбачено, що фізична особа має право на місце проживання. Місцем проживання фізичної особи - є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання у ньому ( гуртожиток, готель тощо) у відповідному населеному пункті в якому особа проживає постійно, переважно або тимчасово ( ст. 29 ЦК України). Відповідно до п 10 постанови Ради Міністрів Української РСР від 03 червня 1986 року № 208 «Про затвердження Примірного положення про гуртожитки» на підставі рішення про надання жилої площі в гуртожитку адміністрація підприємства, установи, організації видає громадянинові спеціальний ордер (додаток), який є єдиною підставою для вселення на надану жилу площу. Ордер може бути виданий лише на вільну жилу площу. Згідно ст. 59 ЖК УРСР ордер на жиле приміщення може бути визнано недійсним у судовому порядку у випадках подання громадянами не відповідаючих дійсності відомостей про потребу в поліпшенні житлових умов, порушення прав інших громадян або організацій на зазначене в ордері жиле приміщення, неправомірних дій службових осіб при вирішенні питання про надання жилого приміщення, а також в інших випадках порушення порядку і умов надання жилих приміщень. Вимогу про визнання ордера недійсним може бути заявлено протягом трьох років з дня його видачі. Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку, що при видачі ордеру [PERSON] було порушено чинне законодавство та права позивача, оскільки ордер може бути виданий лише на вільне приміщення. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення суд присуджує з другої сторони понесені нею судові витрати, а тому з відповідачів у рівних частинах слід стягнути на користь позивача судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved