Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-15 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом, в якому просить суд витребувати у [PERSON] та [PERSON] на її користь автомобіль «Nissan Laurel», 1980 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], шасі [NUMBER], зареєстрованого 13 квітня 2011 року у РЕВ-1 при УДАІ ГУМВС України в Одеській області, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER]. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [PERSON] належить вищевказаний автомобіль на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER], зареєстрованого 13 квітня 2011 року у РЕВ-1 при УДАІ ГУМВС України в Одеській області. 26 травня 2012 року [PERSON] видала довіреність на ім'я [PERSON] та [PERSON] щодо розпорядження та експлуатацію автомобіля «Nissan Laurel», 1980 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER]. В подальшому [PERSON] звернулася до [PERSON] та [PERSON] з проханням повернути їй автомобіль разом зі свідоцтвом про реєстрацію автомобіля, але відповідачі повідомили, що даний автомобіль знаходиться у третіх осіб, прізвища та місце знаходження яких не зазначили. 17 квітня 2013 року [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу [PERSON] із заявою про відміну довіреності на розпорядження та експлуатацію автомобіля «Nissan Laurel», 1980 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], посвідчену 26 травня 2012 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстраційним № 2573. Оскільки до теперішнього часу автомобіль «Nissan Laurel», 1980 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], не повернуто власниці та продовжує перебувати у незаконному володінні та розпорядженні [PERSON] та [PERSON], у зв'язку з чим [PERSON] звернулася до суду із відповідним позовом. У судовому засіданні представник позивачки [PERSON] позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити з підстав, викладених у позові. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] у судовому засіданні пояснили, що дійсно автомобіль «Nissan Laurel», 1980 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], перебував у розпорядженні [PERSON] та [PERSON]. При цьому не заперечували проти повернення вказаного автомобіля його власнику, тобто позивачці, однак на теперішній час це неможливо зробити, оскільки автомобіль перебуває у третіх осіб, прізвища та місце знаходження яких не вказали. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з'явилась, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, однак про причини неявки суд не повідомила. Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи та надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER], зареєстрованого 13 квітня 2011 року у РЕВ-1 при УДАІ ГУМВС України в Одеській області, належить автомобіль «Nissan Laurel», 1980 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], шасі [NUMBER]. Положеннями п. 4 ст. 41 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Статтею 321 ЦК України встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. За приписами ст. 387 ЦК України визначено, що власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. 26 травня 2012 року довіреність була видана [PERSON] на ім'я [PERSON] та [PERSON], а не на інших осіб щодо розпорядження та експлуатацію автомобіля «Nissan Laurel», 1980 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER]. При цьому, суд зазначає, що факт передачі [PERSON] особисто [PERSON] та [PERSON] вищевказаного автомобіля було підтверджено самим [PERSON] у судовому засіданні. На теперішній час перебування автомобіля «Nissan Laurel», 1980 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], у [PERSON] та [PERSON] без відповідної правової підстави позбавляє [PERSON] можливості володіти, користуватися та розпоряджатися даним автомобілем, що є порушенням її прав. Відтак суд вважає необхідним витребувати з незаконного володіння [PERSON] та [PERSON] автомобіль «Nissan Laurel», 1980 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], та повернути вказаний автомобіль [PERSON] шляхом вилучення даного автомобіля у [PERSON] та [PERSON] для подальшої його передачі [PERSON]. У заявку із розглядом справи [PERSON] витратила власні кошти за сплату судового збору у розмірі 420 гривень 60 копійок, які підлягають стягненню з [PERSON] та [PERSON] в рівних частках, тобто по 210 гривень 30 копійок, в рахунок їх відшкодування, в разі задоволення позову на підставі ст. 88 ЦПК України. Отже, з огляду на вищевказане, суд дійшов до висновку, що позов [PERSON] є обґрунтованим та підлягає задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved