Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-11 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із позовом до Львівської міської ради та Сьомої Львівської державної нотаріальної контори, в якому просить визнати за нею право власності на 1/4 частину квартири по [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] Свої позовні вимоги мотивує тим, що [INFO] року помер її батько [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина, в тому числі на вказану частину квартири, проте свідоцтва на належну їй, як спадкоємцю першої черги, спадщину - 1/4 частину квартири по [ADDRESS] в Сьомій Львівській державній нотаріальній конторі, за видачею якого вона звернулася у визначений законом термін, їй не видали з посиланням на те, що у неї відсутній правовстановлюючий документ на дану частку квартири. Відсутність реєстрації права власності на квартиру за [PERSON], позбавляє її можливості оформити свої спадкові права шляхом оформлення спадщини в нотаріальному порядку. В судовому засіданні позивач позов підтримала, покликаючись на мотиви такого, який просить задовольнити. Представники відповідача у судовому засіданні 22.05.2014 року проти задоволення позовних вимог не заперечила, зазначивши, що позивач має право на спадщину після смерті батька. Третя особа - дружина спадкодавця [PERSON] позов підтримала і зазначила, що не претендує на спірну частину квартири та не заперечує проти визнання права власності на таку за донькою [PERSON] Третя особа - донька спадкодавця [PERSON], яка була належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення, в судове засідання не з'явилась, а представила заяву від 06.06.2014 року про те, що від прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] відмовляється на користь своєї сестри [PERSON] Сьома Львівська державна нотаріальна контора і третя особа - відділ державної реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, не направили в суд своїх представників, а подали заяви, в яких просять розглянути справу у відсутності таких, що суд вважає за можливе. Третя особа - відділ приватизації державного житлового фонду Франківського району м.Львова, який був належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, не направив в суд свого представника, заяви про розгляд справи за відсутності такого не подав, про причини неявки не повідомив, тому суд вважає за можливе розглянути справу за його відсутності. Заслухавши пояснення позивача, представника відповідача і третю особу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що розпорядженням Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради №707 від 19.07.2004 року [PERSON] і членам його сім'ї [PERSON], [PERSON] та [PERSON], згідно Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», передано у власність квартиру [ADDRESS] (а.с.35-38). Із довідки про склад сім'ї (а.с.42) вбачається, що вказані особи були зареєстровані у квартирі на час приватизації. Свідоцтвом про право власності на квартиру № 19568-З від 19.07.2014 року Залізничною районною адміністрацією Львівської міської ради посвідчено, що квартира, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] на праві спільної сумісної власності належить [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] (а.с.6). [INFO] року [PERSON] помер, що стверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с.4). Згідно ст.ст.1216, 1222, 1223 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Статтею 1258 ЦК України встановлено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно даних свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 10.10.1970 року (а.с.5) і свідоцтва про шлюб позивача серії [NUMBER] (а.с. 52), [PERSON] є донькою [PERSON] Із Свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого державним нотаріусом Сьомої Львівської державної нотаріальної контори Головного управління юстиції у Львівській області Гуділіною І.І. від 25.02.2014 року вбачається, що спадкоємцем грошових вкладів з відповідними відсотками та всіма компенсаційними нарахуваннями, що знаходяться у територіально відокремленому без балансовому відділенні Ощадного банку №10013/0305 (028) м.Львова на рахунку [NUMBER], у територіально відокремленому без балансовому відділенні Ощадного банку №10013/0289 (о/в) м.Львова на рахунку [NUMBER], [NUMBER], що належали спадкодавцю на підставі довідки №437, виданої Філією - Львівське обласне управління відокремлене без балансове відділення №10013/0289 ПАТ «Державний Ощадний банк України» 14.02.2014 року [PERSON] з урахуванням ? частки у спадщині, від якої відмовилася дружила спадкодавця [PERSON] є [PERSON] (а.с.8). Відповідно до п. п. 4.15, 4.18 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 року видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус виготовляє витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Між тим, постановою державного нотаріуса Сьомої Львівської державної нотаріальної контори Головного управління юстиції у Львівській області Гуділіної І.І. №193/02-31 від 13.03.2014 року, відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину на 1/4 частину зазначеної квартири, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на дану частку квартири (а.с.10). Померлий за життя не зареєстрував у відповідних органах, що 1/4 частина зазначеної квартири належить йому на праві власності. Відповідно до вимог чинного законодавства з заявою про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно або змін до записів про державну реєстрацію прав на нерухоме майно може звернутися лише заявник, який реєструє право власності на своє майно. Статтею 1273 ЦПК України передбачено, що спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Зі статті 1274 ЦПК України вбачається, що спадкоємець за заповітом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь іншого спадкоємця за заповітом. Спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги. Зі змісту ст. 1275 ЦПК України якщо від прийняття спадщини відмовився один із спадкоємців за заповітом, частка у спадщині, яку він мав право прийняти, переходить до інших спадкоємців за заповітом і розподіляється між ними порівну. Якщо від прийняття спадщини відмовився один із спадкоємців за законом з тієї черги, яка має право на спадкування, частка у спадщині, яку він мав право прийняти, переходить до інших спадкоємців за законом тієї ж черги і розподіляється між ними порівну. Як встановлено судом, що дружина спадкодавця - [PERSON] та його донька [PERSON], яка як і позивач є спадкоємцями першої черги від прийняття спадщини відмовляються на користь позивача. Відповідно до ч.1 ст.174 ЦПК України відповідач може визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем викладено в адресованих суду письмових заявах, ці заяви приєднуються до справи. Як вбачається із пояснень представника Львівської міської ради і її письмової заяви від 04.06.2014 року (а.с. 49) орган місцевого самоврядування не заперечує проти позову [PERSON] та визнання за нею права власності на спірне майно. Зі змісту ст. 10 ЦПК України вбачається, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. Положеннями ч.1 ст.11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. У відповідності до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Згідно ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Виходячи із наведеного та враховуючи, що позивач [PERSON] як дочка померлого, та як спадкоємець першої черги за законом після смерті [PERSON], має право власності на спадкове майно, в тому числі на 1/4 частину квартири по [ADDRESS], в якій вона проживала разом з батьком та продовжує користуватися такою і після смерті спадкодавця, тобто фактично прийняла спадщину, беручи до уваги, що відповідач - Львівська міська рада проти задоволення позову не заперечує, а треті особи - [PERSON] та [PERSON], які можуть претендувати на частину спадщини після смерті [PERSON] від прийняття спадщини відмовилися і не оспорюють права позивача на спірне майно, а тому, суд приходить до переконання, що за [PERSON] слід визнати право власності на 1/4 частину квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS].

Outcome: approved