Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-24 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із вказаним вище позовом. Посилалася на те, що рішенням Сокирянського районного суду Чернівецької області від 11.05.2016 року з відповідача на її користь стягуються аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі 600 грн. на кожну дитину щомісяця, починаючи з 09.03.2016 року та до повноліття дітей. На даний час їхні діти потребують значно більших коштів на утримання. Вона не має можливості повністю забезпечити та задовольнити потреби дітей, у звязку з чим просила збільшити визначений розмір аліментів, які стягуються з відповідача на її користь на утримання неповнолітніх [PERSON] та [PERSON], та стягувати з [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходів), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до повноліття дітей. Позивач у судове засідання не зявилася, однак подала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити та розглянути справу без її присутності. Відповідач у судове засідання не зявився, однак його представник подала до суду відзив на позовну заяву, в якій вказала, що [PERSON] офіційно не працевлаштований та отримує нестабільні доходи у розмірі 3200-3500 грн. на місяць. У центрі зайнятості як безробітний не зареєстрований та не отримує допомогу по безробіттю. Рухомого та нерухомого майна у його власності немає. Не заперечила проти стягнення з [PERSON] аліментів на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] у твердій грошовій сумі в розмірі 930 грн. та на утримання сина [PERSON] у твердій грошовій сумі в розмірі 750 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При цьому, просила розглянути справу без її присутності. Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Згідно ч.3 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З досліджених матеріалів справи встановлено, що згідно рішення Сокирянського районного суду Чернівецької області від 11.05.2016 року, з відповідача стягуються аліменти на користь позивача на утримання неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі 600 грн. на кожну дитину, щомісяця, починаючи з 09.03.2016 року та до повноліття дітей. Дане рішення вступило в законну силу 30.05.2016 року. Відповідно до довідки про склад сімї №456 від 23.02.2018 року, [PERSON] проживає разом зі своїми дітьми. З довідок, виданих лікарем КУ «Сокирянський центр первинної медико-санітарної допомоги» від 22.02.2018 року вбачається, що неповнолітні [PERSON] та [PERSON] є здоровими. Разом з тим, як вбачається з наданих позивачем копій виписок з історії хвороби №1995/162 та №1665/138, неповнолітній [PERSON] з 19.03.2018 року по 29.03.2018 року та з 24.04.2018 року по 03.05.2018 року перебував на лікуванні, на яке позивачем витрачалися кошти. Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження обєктів нерухомого майна щодо субєкта від 18.05.2018 року, будь-якого нерухомого майна, в тому числі власного житла, [PERSON] немає. Згідно довідки, виданої начальником Сокирянського РВ ДВС ГТУЮ в Чернівецькій області за вих. №14.13-42/1742 від 01.03.2018 року, на виконанні відділу перебуває виконавчий лист №2/722/178/16, виданий Сокирянським районним судом Чернівецької області від 08.06.2016 року про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі 600 грн. на кожну дитину, щомісяця, починаючи з 09.03.2016 року та до повноліття дітей. Відповідно до розрахунку, виданого начальником Сокирянського РВ ДВС ГТУЮ в Чернівецькій області за вих. №14.13-42/4328 від 18.05.2018 року про розмір заборгованості по виплаті аліментів на підставі вказаного вище виконавчого листа, встановлено, що [PERSON] частково виплачені аліменти відповідачем. Разом з тим, станом на 09.03.2018 року у боржника [PERSON] існує заборгованість по сплаті аліментів в розмірі 6652,79 грн. Положеннями ч.ч. 1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки та інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з якими проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначених рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Частиною другою ст.182 СК України, в редакції чинній на час винесення судового рішення про стягнення з відповідача аліментів, було встановлено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Законом України №2037-VIII від 17.05.2017 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», який набрав чинності з 08.07.2017 року, було внесено зміни до ч.2 ст.182 СК України, відповідно до якої розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а також мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Однак, положеннями даного Закону не було врегульовано питання щодо зміни мінімального розміру аліментів на одну дитину по аліментам, які стягувалися на підставі судових рішень, постановлених до набрання чинності зазначеним Законом. За таких обставин, державні виконавці не мають будь-яких законодавчо встановлених підстав для проведення стягнень по аліментам, з урахуванням зазначених змін до ч.2 ст.182 СК України. Відповідно стягувач аліментів після набрання чинності зазначеним Законом позбавлений будь-якого іншого способу захисту права на отримання зазначеного мінімального розміру аліментів, окрім звернення до суду з позовом. Згідно ч.1 ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них. Крім того, згідно розяснень, викладених у п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» відповідно до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у звязку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоровя когось з них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Згідно довідки, виданої директором центру зайнятості від 22.03.2018 року, [PERSON] як безробітний в центрі не зареєстрований. Враховуючи те, що [PERSON] є здоровим, працездатним, працює на тимчасових роботах, що в свою чергу вказує на можливість сплати ним аліментів, а також те, що визначені судом аліменти ним в повній мірі не сплачуються, у звязку з чим існує заборгованість, з огляду на стрімкі інфляційні процеси в державі, внаслідок чого законодавчо закріплено збільшення мінімального розміру аліментів суд вважає, що у позивача, станом на час звернення до суду погіршився майновий стан. За таких обставин, заявлені позивачем вимоги слід задовольнити, збільшивши розмір стягуваних на її користь аліментів. При цьому, суд не бере до уваги клопотання відповідача про призначення стягнення аліментів у твердій грошовій сумі на утримання доньки в розмірі 930 грн. та на утримання сина в розмірі 750 грн., оскільки у відповідності до ст.181 СК України, право на визначення виду стягнення аліментів належить стороні, з яким проживає дитина (позивач). У відповідності до ст.141 ЦПК України, судові витрати слід стягнути з відповідача на користь держави. На підставі ч.ч. 1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ від 27.02.1991 року, ст.ст. 181-182, 192 СК України та

Outcome: approved