Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-03 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 15 листопада 2003 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб у виконкомі Зарічівської сільської ради Перечинського району Закарпатської\~ області, актовий запис № 10. Від даного шлюбу у них народилося двоє синів [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які на даний час проживають разом з нею. Причиною звернення до суду з даним позов стало те, що з відповідачем у них різні характери та погляди на сімейне життя, чоловік часто зловживає алкогольними напоями, що призводило до частих непорозумінь та сварок. Так, 20 лютого 2020 року вона була змушена звернутися до правоохоронних органів, оскільки відповідач винив з нею сварку у громадському місці, ображав її нецензурними словами та погрожував фізичною розправою. Відтак питання розірвання шлюбу нею обдумане, надалі так жити наміру не має, примирення вважає неможливим, тому і вирішила розірвати шлюб. На підставі наведеного просить позов задовольнити. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, однак попередньо подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити, а також залишити дітей на проживанні разом з нею; проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання також не з`явився, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причину неявки не повідомив, відзив не подав, а тому суд зі згоди представника позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до такого висновку. У судовому засіданні встановлено, що 15 листопада 2003 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб у виконкомі Зарічівської сільської ради Перечинського району Закарпатської області, актовий запис № 10, про що свідчить свідоцтво про одруження серії [NUMBER] , видане виконкомом Зарічівської сільської ради Перечинського району Закарпатської області 15 листопада 2003 року (а. с. 4). Також встановлено, що від даного шлюбу у сторін народилося двоє синів [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що стверджується відповідними копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER] та серії\~ [NUMBER] , виданими виконкомом Зарічівської сільської ради Перечинського району Закарпатської області 17 листопада 2005 року та 18 жовтня 2007 року (а. с. 5, 6). Крім цього встановлено, що подружнє життя у сторін не склалося. Про це свідчать ті обставини, що позивач та відповідач сімейних стосунків не підтримують, спільно не проживають (а. с. 10). Неявку сторін у судове засідання суд розцінює як байдуже ставлення до\~\~ шлюбу. Наведене дозволяє суду зробити висновок про те, що сторони повністю втратили почуття поваги, любові та довіри один до одного і їх сім`я розпалася остаточно. Умови для їх примирення відсутні, а цей шлюб є формальним і подальше його збереження суперечить інтересам сторін та інтересам їх дітей. Стаття 51 Конституції України передбачає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Аналогічні приписи викладені у ст. 24 СК України, у якій, крім іншого передбачено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Виходячи зі змісту ч. ч. 3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість\~\~ і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ст. 24 цього Кодексу шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. За правилами ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу, згідно якої позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 цього Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам та інтересам спільних дітей, суд вважає, що шлюб між ними слід розірвати. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, що відповідає положенням ч. 1 ст. 141 ЦПК України. Тому,

Outcome: approved