Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-16 00:00:00

[PERSON] звернулася до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовною заявою до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: [ADDRESS]. В обґрунтування позовної заяви зазначено, що позивач [PERSON] є наймачем квартири за адресою: [ADDRESS]. У даній квартирі зареєстрований, але не проживає з 2013 року відповідач [PERSON] Наявність реєстрації відповідача порушує права позивача, як наймача квартири та змушує до сплати комунальних послуг за відповідача, що ставить позивача у вкрай скрутне матеріальне становище. З огляду на зазначене, позивач звернулася з даним позовом до суду. Сторони, належним чином повідомленні про дату, час та місце розгляду справи у судове засідання не зявилися. Від позивача надійшла заява про розгляд справи без її участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Причини неявки відповідача суду не відомі. У звязку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку, що дана позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 47 Конституції України, кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Згідно ст. 71 ЖК України, громадянин може бути визнаний таким, що втратив право користування житловим приміщенням, якщо більше 6 місяців не проживає без поважних причин в спірній квартирі. У відповідності до ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Статтею 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням. Судом встановлено, що згідно листа Управління житлово-комунального господарства Сєвєродонецької міської ради № 107 від 29.11.2018 року, квартира за адресою: [ADDRESS] станом на 28.11.2018 року не приватизована.\~\~\~ З копії довідки про склад сімї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб\~\~ № 34076, виданої 01.10.2018 року відділом адміністративних послуг Центру надання адміністративних послуг у м. Сєвєродонецьку, за адресою: [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO].\~ Згідно копії акту про встановлення факту проживання (не проживання) № 66, затвердженого 02.10.2018 року директором Комунального підприємства «Житлосервіс «Світанок» [PERSON], встановлено, що в квартирі, розташованій за адресою: [ADDRESS], фактично проживають [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Крім зазначених осіб з 2013 року у квартирі ніхто не мешкає. Аналізуючи викладене вбачається, що у квартирі, розташованій за адресою: [ADDRESS], відповідач не мешкає з 2013 року. Наміру проживати у вказаній квартирі відповідач не має, перешкод у користуванні квартирою позивач не чинить. З огляду на викладене та враховуючи, що відповідач не проживає в спірній квартирі без поважних причин понад передбачені законодавством строки та втратив інтерес до житла, суд доходить висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідність їх задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: approved