Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-03 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. Свій позов обґрунтовує тим, що з 16 вересня 2000 року по 29 вересня 2014 року вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] Від шлюбу мають доньку - [PERSON], [INFO]. Після розірвання шлюбу дитина залишилася проживати з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач періодично надає допомогу на утримання дитини, проте вона є незначною та ставить її та дитину в скрутне матеріальне становище. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Донька [PERSON] потребує постійних додаткових витрат на лікування, оскільки вона має статус інваліда, хворіє на тяжку хворобу: діабет І типа. У зв'язку з цим, для лікування доньки [PERSON] вона додатково щомісячно витрачає грошові кошти в сумі 1200 грн. Додаткові витрати на діабетичне харчування складають приблизно 1500 грн. Просила суд стягувати з позивача на її користь аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частки його заробітку щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позовної заяви і до її повноліття; стягувати з позивача на її користь додаткові витрати на утримання дочки [PERSON], [INFO], в розмірі 1500 грн., щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити, надав суду заяву, в якій справу просив розглянути в його відсутність, проти проведення заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач повторно не з'явився в судове засідання з невідомих суду причин, хоча про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином. У відповідності до ст. 224 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення виходячи з наступного. Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 29 вересня 2014 року розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON], який був зареєстрований 16 вересня 2006 року відділом реєстрації актів громадянського стану Черкаського міськвиконкому управління юстиції, актовий запис №1161. Після розірвання шлюбу, позивач змінила прізвище на «[PERSON]» Як вбачається з свідоцтва про народження дитини, сторони є батьками [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Пунктом 17 постанови ПВСУ № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину, той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Як вбачається з довідки КП «СУБ Митниця» Черкаської міської ради від 18 жовтня 2014 року [PERSON] проживає разом з матір'ю та знаходиться на її утриманні. Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі, а відповідно до ч.2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Судом встановлено, що відповідач не утримує свою дитину, тому, відповідно до ст.ст. 180, 182 СК України, з відповідача необхідно стягувати аліменти на користь позивача на утримання дитини до досягнення нею повноліття в розмірі ? частки його заробітку щомісяця, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При цьому, у відповідності до п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» суд враховує стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; відсутність у відповідача інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина, та те що він є працездатним. Не може бути задоволена вимога позивача про стягнення з позивача на її користь додаткових витрат на утримання дочки [PERSON], [INFO], в розмірі 1500 грн., щомісячно до досягнення дитиною повноліття виходячи з наступного. Відповідно до ст. 185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні одного з батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв'язку із розвитком певних її здібностей, страждає на тяжку хворобу, є калікою. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними факторами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Такі особливі обставини будуть індивідуальними у кожному конкретному випадку. Як вбачається з посвідчення серії [NUMBER] від 4 квітня 2008 року [PERSON] є дитиною-інвалідом. Як вбачається з виписки із медичної карти стаціонарного хворого №3473 [PERSON], [INFO], встановлено діагноз: цукровий діабет, І тип, важкий перебіг. Контроль глікемії із ризиком для життя. Вказаний діагноз підтверджено й консультаційним висновком КЗ «Черкаська обласна дитяча лікарня» від 17 жовтня 2014 року. Таким чином, участь у додаткових витратах на дитину є не правом, а обов'язком батька (матері) незалежно від сплати ним (нею) аліментів, і закон не передбачає можливості повного звільнення особи від участі в таких витратах, а обставини, що мають істотне значення, враховуються лише при визначенні судом розміру участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі виникнення спору. Пунктом 18 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15. 05. 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» зазначено, що до передбаченої ст. 185 СК України участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. При одночасному розгляді вимог про стягнення аліментів і додаткових витрат їх має бути визначено у рішенні окремо. Як вбачається з видаткових накладних від 14 липня 2014 року, 11 серпня 2014 року, 30 вересня 2014 року відповідачем [PERSON] за придбання ліків для дитини було сплачено 5256 грн. Позивачем в судовому засіданні не надано доказів того, що нею понесені додаткові витрати на утримання дитини, викликані її хворобою, частина з яких повинна бути відшкодована позивачем. При цьому суд враховує, що розмір додаткових витрат повинен обґрунтовуватися відповідними документами. При стягнення коштів на додаткові витрати, які повинні бути понесені у майбутньому, суду необхідно надати розрахунок або обґрунтування необхідності майбутніх витрат. Позивачкою в судовому засіданні не надано розрахунок або обґрунтування необхідності майбутніх витрат, пов'язаних з лікування дитини. У відповідності до ст.88 ЦПК з відповідача на користь позивачки необхідно стягнути понесені нею судові витрати по сплаті судового збору в сумі 243 грн. 60 коп. На підставі ст.ст.180-182, 185 СК України, та

Outcome: partial