Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-19 00:00:00

[PERSON] звернулася до Казанківського районного суду Миколаївської області з позовною заявою до [PERSON] про збільшення розміру аліментів. В обґрунтування позову зазначила, що 02 жовтня 2010 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб, під час перебування в шлюбі у них народилася донька [PERSON], що підтверджуються свідоцтвом про народження. На підставі рішення Казанківського районного суду Миколаївської області від 20.02.2014 року шлюб між ними розірвано. Рішенням Казанківського районного суду Миколаївської області від 06.03.2014 року вирішено стягнути з відповідача аліменти на користь позивача на утримання доньки щомісячно у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. 08 липня 2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту прав дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», згідно якого, розмір стягуваних аліментів не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У звязку з наведеним позивач просить суд, змінити розмір аліментів що стягуються з [PERSON] на користь позивача на утримання доньки [PERSON], [INFO]; стягнути з [PERSON] на користь позивача аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 від усіх виді заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Ухвалою суду від 20 листопада 2017 року провадження по справі було відкрито. Ухвалою суду від 10 січня 2018 року провадження по справі було зупинено до припинення проходження військової служби в Збройних Силах України відповідачем. Ухвалою суду від 08 січня 2019 року провадження у справі було поновлено та призначено судове засідання на 04 лютого 2019 року о 09 год. 30 хв. 15 грудня 2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу Адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VIII від 03.10.2017 року, котрим ЦПК України викладено в новій редакції. Відповідно до п.п.9 п.1 Розділу ХІІІ «Перехідних положень» ЦПК України в новій редакції, справи в судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Відповідно до ч.ч.3, 4 ст.3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Закон який встановлює нові обовязки, скасовує чи звужує права, належні учасникам судового процесу, чи обмежує їх використання, не має зворотної дії в часі. З огляду на вищевикладене, подальший розгляд даної справи судом проведено за правилами, що передбачені новою редакцією ЦПК України, в частині, у якій вони не встановлюють нових обовязків, не скасовують чи не звужують прав, що належні учасникам судового процесу, чи не обмежують їх використання. У судове засідання позивач не з'явилася, з поданого до суду клопотання вбачається, що позивач просить розглянути справу без її участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявився, про дату, час та місце судового розгляду цивільної справи був повідомлений завчасно та належним чином. Відповідно до ч.2\~ст.247 ЦПК\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки представник позивача та відповідач не зявилися до зали судового засідання. Відповідно до п.п.1, 2, 3, 4 ч.1\~ст.280 ЦПК України\~суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, відповідач не подав відзив та позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи вищенаведене, суд вважає за необхідне розглядати справу в заочному порядку на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи в межах заявлених вимог та доведених обставин, приходить до такого висновку. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, відповідач [PERSON] та позивач [PERSON] є батьками малолітньої [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-ФП №139775 від 28.04.2011 року. Заочним рішенням Казанківського районного суду Миколаївської області від 20.02.2014 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON], який зареєстрований 02.10.2010 року відділом ДРАЦС Казанківського районного управління юстиції Миколаївської області, актовий запис № 26, розірвано. Рішенням Казанківського районного суду Миколаївської області від 06.03.2014 року, стягнуто з [PERSON], [INFO], на користь [PERSON], [INFO], аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Рішення суду набрало законної сили 18.03.2014 року. 18.03.2014 року Казанківським районним судом Миколаївської області було видано виконавчий лист про стягнення з [PERSON], [INFO], на користь [PERSON], [INFO], аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. \~ \~ \~ \~ Згідно зі\~ст.180 Сімейного кодексу України\~батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. 17 травня 2017 року прийнято Закон України №2037-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», яким внесено зміни до ч.2\~ст.182 СК України\~та визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Закон України №2037-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» - набрав чинності 08 липня 2017 року. Таким чином, починаючи з 08 липня 2017 року мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Виходячи зі змісту ст.ст.181,\~192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Згідно з положеннями ч.1 ст.3 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, ч.ч.7, 8\~ст.7 СК України\~при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей і, тим більше, при захисті одного із основних прав дитини - права на утримання, яке кореспондується з конституційним обов'язком батьків утримувати дітей до їх повноліття. Таким чином, суд прийшов до висновку, що позовна заява [PERSON] про збільшення розміру аліментів підлягає задоволенню, а тому необхідно змінити розмір аліментів, які стягуються з [PERSON] за рішенням Казанківського районного суду Миколаївської області від 06.03.2014 року, та стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої доньки у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст.141 ЦПК України\~з відповідача необхідно стягнути на користь держави судовий збір у розмірі 640 грн.

Outcome: approved