overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-09 00:00:00

[PERSON] звернулася до Миргородського міськрайонного суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, в позові посилалася на те, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 25 серпня 2007 року, від цього шлюбу подружжя має дочку [PERSON], [INFO], яка проживає з нею. Причиною розпаду сім'ї вказувала несумісність характерів та різні погляди на сімейне життя і побут. Шлюбні відносини припинені з червня 2013 року, сім'я фактично розпалася. З цих підстав просила шлюб розірвати. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, пояснила, що примирення та подальше збереження шлюбу неможливе, після розірвання шлюбу дочка проживатиме з нею. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав, на розірвання шлюбу погодився, підтвердив, що фактично сім'я розпалася з червня 2013 року, спору про місце проживання дитини на даний час немає. Враховуючи визнання позову відповідачем на підставі ст. 174 ЦПК України, суд вважає можливим постановити рішення про задоволення позову, оскільки визнання позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Судом встановлено, що сторони 25 серпня 2007 року зареєстрували шлюб у Відділі РАЦС по м.Миргороду Миргородського міськрайонного управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 258 (а.с.5). Згідно свідоцтва про народження сторони мають дитину - [PERSON], [INFO] (а.с.6), яка проживає з позивачкою (а.с.7). На даний час сім'я фактично розпалася, сторони проживають у різних населених пунктах, з червня 2013 року не підтримують шлюбних відносин, підстав для примирення немає, отже сім'ю зберегти неможливо, а тому суд приходить до висновку про необхідність розірвання шлюбу. Оскільки позивачкою не заявлено про бажання скористатися своїм правом на відновлення дошлюбного прізвища, що передбачено ст.113 СК України, суд вважає що підстав для зміни її прізвища на дошлюбне немає. В зв'язку з тим, що позивачка не заявляє вимоги про стягнення з відповідача на її користь судових витрат, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-16 00:00:00

[PERSON] звернулася до Миргородського міськрайонного суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, в позові посилалася на те, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 26 липня 2008 року. Від шлюбу вони мають двох дітей: сина [PERSON], [INFO], та доньку [PERSON], [INFO]. Причиною розпаду сім'ї вказувала постійні суперечки і скандали, що виникали внаслідок того, що відповідач грає у азартні ігри та тоталізатори і витрачає на них сімейний бюджет, при цьому не бажає улаштовуватись на роботу і весь тягар забезпечення сім'ї лежить на її плечах. Спільне життя поступово погіршувалося, що призвело до припинення шлюбно-сімейних відносин та спільного проживання в жовтні 2012 року. В зв'язку з цим просила шлюб розірвати, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище [PERSON]. Зазначила, що спільно нажитого майна у них з відповідачем немає, питання щодо місця проживання дітей вирішено. В судове засідання позивачка не з'явилась, у поданій до суду письмовій заяві позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, справу розглянути у її відсутність (а.с.16). Відповідач в судове засідання не з'явився, у направленій до суду заяві на розірвання шлюбу погодився, просив справу розглянути у його відсутність (а.с.17). Вивчивши матеріали справи, суд вважає що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони 26 липня 2008 року зареєстрували шлюб у Ромоданівській селищній раді Миргородського району Полтавської області, актовий запис № 01 (а.с.5). Згідно свідоцтв про народження сторони мають дітей - [PERSON], [INFO] (а.с.6), і [PERSON], [INFO] (а.с.7), питання щодо місця проживання яких вирішено за взаємною згодою. На даний час сім'я фактично розпалася, сторони з жовтня 2012 року шлюбних відносин не підтримують, проживають окремо, підстав для примирення немає, отже сім'ю зберегти неможливо, а тому суд приходить до висновку про необхідність розірвання шлюбу. В зв'язку з тим, що позивачка не заявляє вимоги про стягнення з відповідача на її користь судових витрат, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-15 00:00:00

[PERSON] звернулася до Миргородського міськрайонного суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, в позові посилалася на те, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 28 березня 2008 року. Від шлюбу вони мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. Причиною розпаду сім'ї вказувала несумісність характерів та відсутність взаєморозуміння і довіри, що призвело до припинення шлюбних відносин з серпня 2013 року. Вважала що подальше збереження шлюбу суперечитиме її інтересам та інтересам дитини, тому просила шлюб розірвати. В судове засідання позивачка не з'явилась у поданій до суду письмовій заяві позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, її прізвище на дошлюбне не змінювати, стягнути з відповідача на її користь сплачений нею судовий збір (а.с.18). Відповідач в судове засідання не з'явився, у направленій до суду заяві позовні вимоги визнав, на розірвання шлюбу погодився, просив справу розглянути без його присутності (а.с.16). Враховуючи визнання позову відповідачем на підставі ст. 174 ЦПК України, суд вважає можливим постановити рішення про задоволення позову, оскільки визнання позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Судом встановлено, що сторони 28 березня 2008 року зареєстрували шлюб у відділі РАЦС по м.Миргороду Миргородського міськрайонного управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 53 (а.с.3). Від шлюбу сторони мають малолітню дочку [PERSON], [INFO] (а.с.4). На даний час сім'я фактично розпалася, сторони з серпня 2013 року шлюбних відносин не підтримують, проживають окремо, підстав для примирення немає, отже сім'ю зберегти неможливо, а тому суд приходить до висновку про необхідність розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивачки у відшкодування понесених нею судових витрат 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-03 00:00:00

[PERSON] звернулася до Миргородського міськрайонного суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, в позові посилалася на те, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 28 серпня 1990 року. Від шлюбу вони мають дочку [PERSON], [INFO]. Причиною розпаду сім'ї вказувала несумісність характерів, що призвело до припинення шлюбних відносин з серпня 2011 року. Вважала що подальше збереження шлюбу суперечитиме її інтересам, тому просила шлюб розірвати. В судове засідання позивачка не з'явилась у поданій до суду письмовій заяві позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, її прізвище на дошлюбне не змінювати, стягнути з відповідача на її користь сплачений нею судовий збір (а.с.13). Відповідач в судове засідання не з'явився, у направленій до суду заяві позовні вимоги визнав, на розірвання шлюбу погодився (а.с.12). Враховуючи визнання позову відповідачем на підставі ст. 174 ЦПК України, суд вважає можливим постановити рішення про задоволення позову, оскільки визнання позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Судом встановлено, що сторони 28 серпня 1990 року зареєстрували шлюб у Гаркушинській сільській раді Миргородського району Полтавської області, актовий запис № 10 (а.с.5). Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. На даний час сім'я фактично розпалася, сторони з серпня 2011 року шлюбних відносин не підтримують, підстав для примирення немає, отже сім'ю зберегти неможливо, а тому суд приходить до висновку про необхідність розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивачки у відшкодування понесених нею судових витрат 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-09 00:00:00

[PERSON] звернулася до Миргородського міськрайонного суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, в позові посилалася на те, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 4 червня 2004 року, подружжя має неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], та дочку [PERSON], [INFO], які проживають з позивачкою. Причиною розпаду сім'ї вказувала те, що відповідач покинув сім'ю та пішов жити до своїх батьків. Шлюбні відносини припинені з серпня 2012 року В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала повністю, пояснила, що примирення та збереження сім'ї неможливе, оскільки вже давно відповідач проживає окремо, з нею та дітьми не спілкується, просила шлюб розірвати, її прізвище на дошлюбне не змінювати, стягнути з відповідача на її користь судові витрати, повідомила що спору про місце проживання дітей немає. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином (а.с.11). Позивачка не заперечувала проти заочного розгляду справи. За таких обставин, суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній даних та доказів, постановивши заочне рішення, відповідно до ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивачки, вивчивши матеріали справи, суд вважає що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони 4 червня 2004 року зареєстрували шлюб у Шахворостівській сільській раді Миргородського району, актовий запис № 2 (а.с.3). Згідно свідоцтв про народження сторони мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] (а.с.4), і [PERSON], [INFO] (а.с.5). На даний час сім'я фактично розпалася, сторони більше року проживають за різними адресами, відносин не підтримують, отже сім'ю зберегти не можливо, умов для примирення немає, а тому суд приходить до висновку про необхідність розірвання шлюбу. Оскільки позивачкою не заявлено про бажання скористатися своїм правом на відновлення дошлюбного прізвища, що передбачено ст.113 СК України, суд вважає що підстав для зміни її прізвища на дошлюбне немає. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивачки у відшкодування понесених нею судових витрат 229,40 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-04 00:00:00

[PERSON] звернулася до Миргородського міськрайонного суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, в позові посилалася на те, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 6 серпня 2006 року, від цього шлюбу подружжя має дитину дочку [PERSON], 07 грудня 2006 року, яка проживає разом з позивачкою. Причиною розпаду сімї вказувала припинення шлюбних відносин з грудня 2014 року. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, просила шлюб розірвати, іі прізвище на дошлюбне не змінювати, пояснила що причиною розірвання шлюбу є втрата почуття кохання до відповідача та повідомила що спору про місце проживання дочки на даний час немає. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив надати строк на примирення, після закінчення наданого строку в судове засідання не зявився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином судовою повісткою (а.с.19). Заслухавши пояснення позивачки, вивчивши матеріали справи, суд вважає можливим постановити рішення про задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони 6 серпня 2006 року зареєстрували шлюб у Хомутецькій сільській раді Миргородського району Полтавської області, актовий запис № 6 (а.с. 3). Сторони мають неповнолітню дитину дочку [PERSON], [INFO] (а.с. 4). На даний час сімя фактично розпалася, сторони проживають за різними адресами, шлюбні відносини припинені з грудня 2014 року, надання судом трьохмісячного строку для примирення до позитивного результату не привело, позивачка наполягає на розірванні шлюбу. Згідно ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, тому суд приходить до висновку про необхідність розірвання шлюбу. Оскільки позивачка не заявила про намір скористатися правом на відновлення свого дошлюбного прізвища, що передбачено ст. 113 СК України, суд не вбачає підстав для зміни її прізвища після розірвання шлюбу. В звязку з тим, що позивачка не заявляє вимоги про стягнення з відповідача на її користь судових витрат, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-24 00:00:00

[PERSON] звернулася до Миргородського міськрайонного суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, в позові посилалася на те, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 9 вересня 2007 року. Від шлюбу вони мають двох неповнолітніх дітей. Причиною розпаду сім'ї вказувала несумісність характерів, різні погляди на сімейне життя, стосунки між чоловіком та дружиною, ведення сімейного господарства, що призвело до припинення шлюбних та сімейних відносин з січня 2014 року. Вважала що подальше збереження шлюбу суперечитиме її інтересам, тому просила шлюб розірвати. В судове засідання позивачка не з'явилась, у поданій до суду письмовій заяві позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити (а.с.15). Відповідач в судове засідання не з'явився, у направленій до суду заяві позовні вимоги визнав, на розірвання шлюбу погодився (а.с.14). Враховуючи визнання позову відповідачем на підставі ст. 174 ЦПК України, суд вважає можливим постановити рішення про задоволення позову, оскільки визнання позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Судом встановлено, що сторони 9 вересня 2007 року зареєстрували шлюб у Відділі РАЦС по м.Миргороду Миргородського міськрайонного управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 303 (а.с.4). Згідно свідоцтв про народження сторони мають дітей: [PERSON], [INFO] (а.с.5) і [PERSON], [INFO] (а.с.6). На даний час сім'я фактично розпалася, сторони з січня 2014 року шлюбних відносин не підтримують, підстав для примирення немає, отже сім'ю зберегти неможливо, а тому суд приходить до висновку про необхідність розірвання шлюбу. Оскільки позивачкою не заявлено про бажання скористатися своїм правом на відновлення дошлюбного прізвища, що передбачено ст.113 СК України, суд вважає що підстав для зміни її прізвища на дошлюбне немає. В зв'язку з тим, що позивачка не заявляє вимоги про стягнення з відповідача на її користь судових витрат, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-04 00:00:00

[PERSON] звернулася до Миргородського міськрайонного суду із заявою в порядку окремого провадження, в якій просила надати їй право на шлюб з громадянином [PERSON], з яким вона на даний час перебуває у фактичних шлюбних відносинах та чекає від нього дитину. У заяві вона вказала, що на даний час їй виповнилось 17 років і тому вона не досягла шлюбного віку, який визначений статтею 22 Сімейного кодексу України. Відповідно ст. 23 СК України суд може надати право на шлюб особі, яка не досягла шлюбного віку, якщо це відповідає її інтересам. В судовому засідання заявниця [PERSON] підтримала свою заяву та просила суд задовольнити заяву, надавши їй право укласти шлюб з [PERSON], так як вона має намір зареєструвати шлюб та створити оптимальні умови виховання майбутньої дитини. [PERSON] також просив суд задовольнити заяву [PERSON], так як він згодний зареєструвати з нею шлюб. Вони тривалий час проживають як одна сімя. [PERSON] просила задовольнити заяву доньки, так як дане рішення повністю відповідає її інтересам. Суд, вислухавши пояснення заявника та зацікавлених сторін, вивчивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що заявниця [PERSON], [INFO]. На момент розгляду зави їй виповнилось 17 років. Статтею 22 СК України передбачено, що право на укладення шлюбу мають чоловіки та жінки , які досягли вісімнадцяти років. Частиною 2 ст. 23 Сімейного кодексу України визначено, що за заявою особи, яка досягла чотирнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. Враховуючи вищевикладене суд вважає, що заява [PERSON] про надання їй права на укладення шлюбу підлягає до задоволення, так як обставини справи вказують на те, що реалізація даного права в повній мірі відповідає її інтересам та інтересам [PERSON], які бажають народити дитину в повноцінній сімї .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-23 00:00:00

[PERSON] звернулася до Миргородського міськрайонного суду із заявою, в якій просить надати їй право на шлюб з громадянином [PERSON], з яким вони вирішити створити сім'ю та заявниця чекає від нього дитину. У заяві вона вказала, що на даний час їй виповнилось 16 років і тому вона не досягла шлюбного віку, який визначений статтею 22 Сімейного кодексу України. Відповідно ст. 23 СК України суд може надати право на шлюб особі, яка не досягла шлюбного віку, якщо це відповідає її інтересам. В судовому засідання заявниця [PERSON] підтримала заяву та просила суд надати їй право укласти шлюб з [PERSON], так як вона має намір зареєструвати шлюб та створити оптимальні умови виховання майбутньої дитини. [PERSON] також просив суд задовольнити заяву [PERSON], так як він згодний зареєструвати з нею шлюб та бажає, щоб їх дитина народилась в повноцінній сім'ї. [PERSON] та [PERSON] просили задовольнити заяву доньки, так як дане рішення повністю відповідає її інтересам. Суд, вислухавши пояснення заявника та зацікавлених сторін, вивчивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що заявниця, [PERSON], народилась [INFO]. На момент розгляду заяви їй виповнилось 17 років. Статтею 22 СК України передбачено, що право на укладення шлюбу мають чоловіки та жінки, які досягли вісімнадцяти років. Частиною 2 ст. 23 Сімейного кодексу України визначено, що за заявою особи, яка досягла шістнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. Враховуючи вищевикладене суд вважає, що заява [PERSON] про надання їй права на укладення шлюбу підлягає до задоволення, так як обставини справи вказують на те, що реалізація даного права в повній мірі відповідає її інтересам та інтересам [PERSON], які бажають народити дитину в повноцінній сім'ї .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-11 00:00:00

[PERSON] звернулася до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, в позові посилалася на те, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 04 вересня 1999 року. Від цього шлюбу подружжя має дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають з позивачкою. Причиною розпаду сімї вказувала різні погляди на сімейне життя та втрату фізичних і духовних звязків. В судове засідання позивачка не зявилася, направила до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, розглянути справу у її відсутність (а.с. 19). Відповідач в судове засідання не зявився, направив до суду заяву, в якій позовні вимоги визнав, на розірвання шлюбу погодився, просив розглянути справу у його відсутність (а.с. 20). Враховуючи визнання позову відповідачем, на підставі ст. 174 ЦПК України, суд вважає можливим ухвалити рішення про задоволення позову, оскільки визнання позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Судом встановлено, що сторони 04 вересня 1999 року зареєстрували шлюб у Комишнянській селищній Раді Миргородського району Полтавської області, актовий запис № 20 (а.с.3). Від цього шлюбу подружжя має дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають з позивачкою (а.с. 4, 5). На даний час сімя фактично розпалася, шлюбні відносини припинені з листопада 2016 року, отже сім'ю зберегти не можливо, умов для примирення немає, тому суд приходить до висновку про необхідність розірвання шлюбу. Оскільки позивачкою заявлено про бажання залишити після розірвання шлюбу прізвище «Бородавка» суд вважає що підстав для зміни її прізвища на дошлюбне, що передбачено ст.113 СК України, немає. В звязку з тим, що позивачка не заявляє вимоги про стягнення з відповідача на її користь судових витрат, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-11 00:00:00

[PERSON] звернулася до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, в позові посилалася на те, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 05 жовтня 2007 року, від цього шлюбу подружжя має дитину - сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачкою. Причиною розпаду сім'ї вказувала зловживання відповідача спиртним, у зв'язку з чим в сім'ї часто виникали сварки, подружні відносини припинилися з травня 2015 року. В судове засідання позивачка не з'явилася, направила до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, розглянути справу у її відсутність (а.с. 20). Відповідач в судове засідання не з'явився, направив до суду заяву, в якій позовні вимоги визнав, на розірвання шлюбу погодився, просив розглянути справу у його відсутність (а.с. 21). Враховуючи визнання позову відповідачем, на підставі ст. 174 ЦПК України, суд вважає можливим ухвалити рішення про задоволення позову, оскільки визнання позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Судом встановлено, що сторони 5 жовтня 2007 року зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Миргороду Миргородського міськрайонного управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 369 (а.с.3). Сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO] (а.с. 4). На даний час сім'я фактично розпалася, шлюбні відносини припинені з травня 2015 року, отже сім'ю зберегти не можливо, умов для примирення немає, тому суд приходить до висновку про необхідність розірвання шлюбу. Оскільки позивачкою заявлено про бажання залишити після розірвання шлюбу прізвище «Безвіконна» суд вважає що підстав для зміни її прізвища на дошлюбне, що передбачено ст.113 СК України, немає. В зв'язку з тим, що позивачка не заявляє вимоги про стягнення з відповідача на її користь судових витрат, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-13 00:00:00

[PERSON] звернулася до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, в позові посилалася на те, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 06 травня 2006 року. Від цього шлюбу подружжя має дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають з позивачкою. Причиною розпаду сімї вказувала різні погляди на сімейне життя. В судове засідання позивачка не зявилася, направила до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, розглянути справу у її відсутність (а.с. 17). Відповідач в судове засідання не зявився, направив до суду заяву, в якій позовні вимоги визнав, на розірвання шлюбу погодився, просив розглянути справу у його відсутність (а.с. 18). Враховуючи визнання позову відповідачем, на підставі ст. 174 ЦПК України, суд вважає можливим ухвалити рішення про задоволення позову, оскільки визнання позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Судом встановлено, що сторони 06 травня 2006 року зареєстрували шлюб у Відділі РАЦС по місту Миргороду Миргородського міськрайонного управління юстиції Полтавській області, актовий запис № 76 (а.с.3). Від цього шлюбу подружжя має дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають з позивачкою (а.с. 5-6). На даний час сімя фактично розпалася, шлюбні відносини припинені з липня 2016 року, отже сім'ю зберегти не можливо, умов для примирення немає, тому суд приходить до висновку про необхідність розірвання шлюбу. Оскільки позивачкою заявлено про бажання залишити після розірвання шлюбу прізвище «Логвин» суд вважає що підстав для зміни її прізвища на дошлюбне, що передбачено ст.113 СК України, немає. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі цього з [PERSON] необхідно стягнути на користь [PERSON] понесені позивачкою судові витрати в розмірі 551,20 грн.

Outcome: approved