Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-17 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з зазначеним позовом, вказуючи, що з [PERSON] вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з 03 листопада 2010 року. Від даного шлюбу сторони дітей не мають. Позивачка зазначила в обґрунтування позовних вимог, що з самого початку спільне життя з відповідачем у неї складалося, проте з серпня 2021 року між ними почали виникати непорозуміння у сімейних відносинах, почалися сварки, скандали. Вони взагалі не розуміють одне одного та не можуть прийти до спільного рішення, що стосується сімейних відносин та ведення домашнього господарства. У них різні з відповідачем погляди на життя. За таких обставин у неї зникла повага та довіра до чоловіка, почуття любові також відсутні. З 01 вересня 2021 року вони не проживають з відповідачем разом, між ними припинені всі відносини як чоловіка та дружини. Спільне господарство вони не ведуть, у них відсутній спільний бюджет. Спору щодо поділу майна між ними на теперішній час не має. Відповідач байдуже відноситься до процедури розірвання шлюбу і не бажає розривати шлюб через органи РАЦС. Відповідачка витрати, понесені нею у вигляді оплати судового збору, не бажає стягувати з відповідача на свою користь. [PERSON] просить суд постановити рішення, яким розірвати шлюб між нею та [PERSON] , після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « [PERSON] ». Про місце, дату і час розгляду справи учасники справи були повідомлені належним чином. Позивачка [PERSON] надала суду письмову заяву, в якій позов, поданий нею до [PERSON] про розірвання шлюбу, підтримала, просить його задовольнити, справу просить розглянути без її участі без застосування засобів технічної фіксації, після розірвання шлюбу бажає залишити прізвище [PERSON] . Одночасно повідомляє, що станом на сьогоднішній день вона не є вагітною та дітей віком до одного року не має. Судові витрати, понесені нею у вигляді оплати судового збору, не бажає стягувати з відповідача на свою користь. Відповідач [PERSON] також надав до суду письмову заяву, в якій визнав позовні вимоги, не заперечує проти їх задоволення, справу просить розглянути без його участі. На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України справа розглядається за відсутності учасників справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що визнання позову відповідачем не суперечить вимогам законодавства України і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому є підстави для ухвалення рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що сторони з 03 листопада 2010 року перебувають у шлюбі, зареєстрованому Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 03 листопада 2010 року. Сторони від шлюбу дітей не мають. Суд, беручи до уваги наполягання позивачки на задоволенні позову, визнання позову відповідачем, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню на підставі ст.112 Сімейного кодексу України, виходячи з наступного. Відповідно до ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно із ст.112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Із матеріалів справи і заяв сторін вбачається, що між ними склалися напружені стосунки, сторони шлюбні відносини не підтримують і не мають бажання дійти примирення, оскільки позивачка на розірванні шлюбу наполягає, а відповідач не заперечує проти цього. Відповідно до ст.111 СК України суд вживає заходи щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Із позовної заяви та заяв сторін вбачається, що вони не виявили бажання зберегти сім`ю, тому суд приходить до висновку про недоцільність надання сторонам часу для примирення. Згідно з ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Судом з`ясовано, що волевиявлення позивачки, яка наполягає на задоволенні позову, і відповідача, який позов визнав, є їх свідомим вибором, зробленим без будь-якого зовнішнього впливу чи примусу. За таких обставин суд вважає, що сім`я розпалася остаточно і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам кожного з них, що має суттєве значення. На підставі викладеного,

Outcome: approved