Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-22 00:00:00

[PERSON] звернулася до Рогатинського районного суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. У позовній заяві зазначено, що 25 серпня 2009 року між нею і відповідачем по справі у виконавчому комітеті Вербилівської сільської ради Рогатинського району Івано-Франківської області було зареєстровано шлюб, про що було зроблено актовий запис за №6. Від спільного проживання в шлюбі діти не народилися. Спільне проживання між ними склалося невдало. Різні погляди на життя стали причиною непорозумінь. Вони припинили спільне проживання. Просила шлюб розірвати. У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала повністю із підстав, наведених у позовній заяві. Крім того, пояснила, що спільно не проживають один рік. Проживати разом не бажають обоє. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище [PERSON]. Відповідач позовні вимоги визнав повністю. Не заперечував щодо розірвання шлюбу, оскільки він не бажає проживати із родичами дружини, дружина не погоджується на проживання з його родичами. заперечував щодо надання терміну для примирення, оскільки примирення між ними неможливе. Суд, вислухавши доводи сторін по справі, дослідивши та перевіривши всі докази в їх сукупності, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Як вбачається з свідоцтва про шлюб серія [NUMBER], виданого виконавчим комітетом Вербилівської сільської ради Рогатинського району Івано-Франківської області, 25 серпня 2009 року було зареєстровано шлюб між [PERSON], [INFO] і [PERSON], [INFO], про що було зроблено актовий запис за №6. Після одруження дружині присвоєно прізвище [PERSON] (а.с.3). [PERSON], [INFO] року народження, уродженець с.Залипя Рогатинського району зареєстрований за адресою с.Вербилівці Рогатинського району Івано-Франківської області, що підтверджується довідкою №20/204/15, виданою 31.03.2015 року Рогатинським РС УДМС в Івано-Франківській області (а.с.9). Відповідно до вимог ст.112 СК України при розірванні шлюбу суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову. Бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. За ч.1 ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Дані положення закріплені у ст.55 Сімейного кодексу України. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність. Суд не зобов'язаний призначати сторонам строк для примирення. Це робиться лише тоді, коли збереження шлюбу можливе на почуттях любові та поваги, підтримки один одного. Судом встановлено, що сторони припинили подружні стосунки, більше одного року проживають окремо, у обох наявне стійке волевиявлення, направлене на припинення сімейних відносин. Викладені обставини свідчать, що подальше спільне проживання подружжя і збереження сім`ї неможливе, суперечитиме інтересам сторін, що має істотне значення, а тому позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved