Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-03 00:00:00

[PERSON] звернулася до Люботинського міського суду Харківської області з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтуванні позовних вимог [PERSON] зазначила, що вона 11 серпня 2001 року зареєструвала шлюб з відповідачем у відділі реєстрації актів громадянського стану Люботинського міського управління юстиції Харківської області, що підтверджується свідоцтвом про одруження, виданим відділом реєстрації актів громадянського стану Люботинського міського управління юстиції Харківської області на підставі актового запису № 60 від 11 серпня 2001 року. Від спільного проживання у позивачки з відповідачем народилися доньки [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження. Спільне життя з відповідачем не склалося через різне бачення на життя та виконання обов'язків подружжя, відсутність порозумінні та відчуттів між сторонами, відсторонення одне від одного. Шлюбні відносини між сторонами припинені з березня 2011 року, спільне господарство не ведеться. Подальше збереження шлюбу неможливе. Шлюб існує формально. Спір про поділ спільного майна відсутній. У зв'язку з наведеним позивачка просить розірвати шлюб, між нею та відповідачем - [PERSON], [INFO], зареєстрований у відділі реєстрації актів громадянського стану Люботинського міського управління юстиції Харківської області на підставі актового запису № 60 від 11 серпня 2001 року Сторони були повідомлені про час та місце розгляду справи своєчасно та належним чином, в судове засідання не з'явилися. Позивачка направила до суду заяву, в якій зазначила, що підтримує свої позовні вимоги про розірванні шлюбу, просить розглядати справу без її участі. Відповідач з позовними вимогами згоден повністю, проти розірвання шлюбу не заперечує. В заявах, які надійшли від сторін до суду зазначено, що позивач та відповідач просили прийняти рішення про розірвання шлюбу. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити у відсутності сторін по справі. Відповідно до вимог ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, знаходить, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. В судовому засіданні встановлені наступні факти, що не оспорюють сторони, підтверджуються наданими суду доказами, та відповідні їм правовідносини. Сторони зареєстрували шлюб 11 серпня 2001 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Люботинського міського управління юстиції Харківської області, на підставі актового запису № 60 від 11 серпня 2001 року (а.с.3). Від спільного проживання у позивачки з відповідачем народилися доньки [PERSON], [INFO],що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим відділом реєстрації актів громадянського стану Люботинського міського управління юстиції Харківської області, на підставі актового запису № 83 від 24 грудня 2002 року та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим відділом реєстрації актів громадянського стану Люботинського міського управління юстиції Харківської області, на підставі актового запису № 41 від 05 березня 2004 року (а.с.4). Спільне життя з відповідачем не склалося через різне бачення на життя та виконання обов'язків подружжя, відсутність порозумінні та відчуттів між сторонами, відсторонення одне від одного. Шлюбні відносини між сторонами припинені з березня 2011 року, спільне господарство не ведеться. Подальше збереження шлюбу неможливе. Шлюб існує формально. Спір про поділ спільного майна відсутній. Між сторонами вирішено питання щодо утримання дітей и та участі батьків у їх вихованні. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 Сімейного кодексу України. На підставі ст. 112 Сімейного кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка За таких обставин суд вважає, так як спільне життя подружжя і збереження шлюбу [PERSON] та [PERSON] суперечить інтересам позивачки, що має для неї істотне значення, що робить неможливим їхнє подальше спільне проживання і збереження сім'ї, шлюб між сторонами розірвати. Судові витрати, понесені позивачкою в сумі 243 гривень 60 копійок суд стягує з відповідача на її користь на підставі вимог ст.88 ЦПК України: «стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved