Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-21 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вказаним вище позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Посилалася на те, що з відповідачем вона перебуває у шлюбі з 31.01.2004 року, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Іванківського районного управління юстиції Київської області за актовим записом №05. Від вказаного шлюбу мають двох неповнолітніх дітей - донька [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO]. Спільним сімейним життям прожили до 08.01.2015 року, оскільки вони не знайшли взаємопорозуміння, втратили повагу одне до одного, так як у них різні погляди на життя. Шлюбні відносини не підтримуюють, спільного господарства не ведуть. Миритись не бажає, і оскільки їх з відповідачем шлюб носить формальний характер, вважає, що його необхідно розірвати. Просила розірвати шлюб між нею та [PERSON], який зареєстрований 31.01.2004 року відділом реєстрації актів цивільного стану Іванківського районного управління юстиції Київської області за актовим записом №05, після розірвання шлюбу змінити їй прізвище на дошлюбне «[PERSON]». Справа слухалась у відсутність сторін, які після наданого їм судом двохмісячного строку на примирення, в судове засідання не з'явилися. Позивачка подала до суду письмову заяву, в якій позовні вимоги повністю підтримала та просила їх задовольнити, а справу розглянути у її відсутності. Відповідач також подав до суду письмову заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги визнав, згідний на розірвання шлюбу, оскільки за наданий судом строк для примирення вони з позивачкою не помирились. У зв'язку із неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, у відповідності до вимог ст.197 ч.2 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Оскільки всі особи, які беруть участь у справі, заявили клопотання про розгляд справи за їх відсутності, суд у відповідності до вимог ст.158 ч.2 ЦПК України вважає за можливе провести судовий розгляд у судовому засіданні за відсутності сторін та вирішити справу на підставі наявних у ній доказів. Суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими і підлягають задоволенню. З наведених у позовній заяві обставин, які згідно положень ст.61 ЦПК України, не підлягають доказуванню, оскільки визнані сторонами, встановлено, що з 31.01.2004 року [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, який зареєстрований 31.01.2004 року відділом реєстрації актів цивільного стану Іванківського районного управління юстиції Київської області за актовим записом №05. Від спільного проживання мають двох неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. З січня 2015 року сторони сімейних стосунків не підтримують, оскільки зрозуміли, що у них різні погляди на сімейне життя, спільного господарства не ведуть, проживають окремо. Спору стосовно спільно нажитого майна та місця проживання дітей між сторонами не має. Протягом наданого судом строку на примирення сторони не примирились, позивачка наполягає на розірванні шлюбу. Таким чином, враховуючи наведені вище обставини та фактичні взаємини сторін, суд приходить до висновку, що сім'я у сторін остаточно розпалась і зберегти її уже не можливо. Відповідно до ст.112 ч.2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Відповідно до ст.174 ч.4 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи зазначені вище вимоги закону, суд вважає, що визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси сторін, а тому позовні вимоги слід задовольнити, розірвавши шлюб між сторонами.

Outcome: approved