Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-20 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В позові зазначила, що з 2009 року по липень 2007 року перебували у цивільному шлюбу. Від даного шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO]. На даний час проживаємо окремо, дитина залишилась проживати разом з матірю та знаходить на її утримані. В добровільному порядку відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, інших дітей не має. Позивач просить стягнути з відповідача аліменти на утримання сина [PERSON] у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку до досягнення дитиною повноліття. Справа розглядається в порядку спрощеного провадження з викликом сторін. Сторони повідомлені про дату розгляду справи та наданий час для подання відзиву та заперечень. Відповідно до ч. 8 ст.178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Позивачка у судове засідання не зявилась, але до початку судового засіданні надала заяву про розгляд справи за її відсутності, свої вимоги підтримала та просила задовольнити у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, про час, місце і дату слухання справи повідомлявся належним чином, судом були направлені судові повістки на адресу відповідача, за якою останній зареєстрований та фактично проживає, відзив на позовну заяву не надав. На підставі ч. 7 ст.128 ЦПК України, у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Розглянувши матеріали справи, оцінивши всі докази у сукупності, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] мають сина [PERSON], 06.06.2011 року народженні, що підтверджується свідоцтвом про народження Серія І-БК №496525, яке видано повторно 06 травня 2016 р. (а.с.5) На даний час сторони проживають окремо, дитина зареєстрована та проживає разом з матірю, за адресою [ADDRESS], відповідно до довідки від 10.01.2018 р. (а.с.3,6) Відповідач [PERSON], матеріальну допомогу на утримання сина в добровільному порядку не надає, інформація щодо офіційного працевлаштування у позивачки відсутня. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідност.182 СК України при призначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для дітей віком від 6 до 18 років з 1 січня 2018 року складає - 1860 гривень. У відповідності до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. На підставі ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.02.1997 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно ч.2 ст.27 Конвенції про права дитини, батько (батьки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Враховуючи матеріальний стан сторін, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову в частині стягнення аліментів, а саме стягнути з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 17 січня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття. Згідно п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі ст.5 Закону України «Про судовий збір», позивачка звільнена від сплати судового збору при подачі позову про стягнення аліментів. Відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір. Оскільки позивачку було звільнено від сплати судового збору при зверненні до суду з позовом про стягнення аліментів, з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в розмірі 704,80 грн.

Outcome: approved