Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-28 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на час навчання. Позовні вимоги мотивує тим, що вона з відповідачем [PERSON] перебувала у фактичних шлюбних відносинах з лютого 1996 року по 13 вересня 1996 року, від спільного проживання у них народилася донька [PERSON], [INFO], яка знаходиться на її утриманні та вихованні. Рішенням Тячівського районного суду від 24 березня 1997 року з відповідача стягувались аліменти на утримання неповнолітньої доньки, однак на даний час донька досягла повноліття та продовжує навчатись. Відповідач не турбується про виховання дитини, не дає ніякої матеріальної чи грошової допомоги та не цікавиться вихованням доньки. На даний час донька навчається в Закарпатському машинобудівному технікумі на III курсі денного відділення, а тому потребує матеріальної допомоги до закінчення навчання. Оскільки відповідач працює у ПАТ «Закарпаттяобленерго» в особі Тячівського РЕМ позивачка вважає, що він спроможний сплачувати аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку, щомісячно, на утримання доньки [PERSON] до закінчення нею навчання з дня подання позову і до досягнення нею двадцяти трьох річного віку. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просить їх задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився повторно, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України, згідно з якими у разі неявки в судове засідання відповідача, який був належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовну заяву слід задовольнити частково, виходячи з наступних підстав. Сторони по справі - позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] перебували у фактичних шлюбних відносинах, від спільного проживання у них народилася донька [PERSON], [INFO]. Із копії свідоцтва про народження серії І-ФМ №017478 вбачається, що відповідач [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO]. Донька [PERSON], [INFO] є ученицею Закарпатського машинобудівельного технікуму. Рік закінчення навчання 30 червня 2016 року (а.с.24). Отже, суд приходить до висновку, що позивач має всі правові підстави для звернення до суду із позовом про стягнення аліментів на утримання дитини у зв'язку з навчанням. Суд констатує, що правовідносини, яким відповідають встановлені судом факти, врегульовані ст.ст.180-182, 184, 191, 199 СК України. За змістом вказаних норм закону, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати до припинення навчання, але до досягнення двадцяти трьох років, за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, який просить стягувати позивачка, суд, зокрема враховуючи, матеріальне становище отримувача аліментів, інтереси дитини. Згідно вимог ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відтак, розглянувши цивільну справу за позовом [PERSON] в межах заявлених вимог та поданих сторонами доказів, оцінивши їх у сукупності, суд прийшов до переконання, що звернення позивачки є підставним, а вимоги позову обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню. Беручи до уваги вищенаведене, суд вважає, що з відповідача слід стягувати в користь позивачки аліменти на час навчання [PERSON] в розмірі 1/4 (однієї четвертої) частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до закінчення навчання 30 червня 2016 року.

Outcome: partial