Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-14 00:00:00

[PERSON] звернулася до Куп'янського міськрайонного суду Харківської області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітню дитину, з посиланням на ті обставини, що вона з відповідачем по справі перебувала у зареєстрованому шлюбі з 19 вересня 2009 року. Шлюб було розірвано 18 лютого 2013 року. Під час шлюбу у сторін по справі народилися спільна дитина - [PERSON], [INFO], яка мешкає разом з позивачкою. Також позивач вказує, що на даний момент їхня сім'я фактично розпалася, відповідач в добровільному порядку відмовляється надавати їй матеріальну допомогу на утримання дитини, чим ставить дитину в скрутне матеріальне становище, у зв'язку з чим позивач просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини доходів [PERSON] для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Раніше з позовом до суду про стягнення аліментів не зверталася. У судове засідання позивач не з'явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, наполягала на задоволенні позовних вимог та не заперечувала проти розгляду справи у порядку ст. 280 ЦПК України. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином про що свідчить рекомендоване почтове відправлення з відміткою «отримано» причину неявки суду не повідомив, відзиву на позовну заяву та заяви про розгляд справи за його відсутності не надав у зв'язку з чим зі згоди позивача та на підставі ст.ст. 280, 281 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача та постановити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Фіксація судового розгляду справи технічними засобами не проводилась, згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Тому суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенню ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали цивільної справи, заслухавши пояснення сторін, оцінивши надані суду докази у їх сукупності, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. Відповідач [PERSON]. являється рідним батьком неповнолітньої [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 5). Рішенням Куп'янського міськрайонного суду Харківської області від 07 лютого 2013 року шлюб між сторонами [PERSON] та [PERSON] було розірвано, після розірвання шлюбу позивач залишила шлюбне прізвище «[PERSON]» (а.с. 6). 20 серпня 2014 року [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] та змінила своє прізвище на прізвище чоловіка «[PERSON]», що підтверджується ксерокопією свідоцтва про шлюб виданого 20 серпня 2014 року, актовий запис №209 (а.с. 17). Згідно довідки №638, виданої 22 січня 2018 року виконавчим комітетом Куп'янської міської ради Харківської області [PERSON] та її донька [PERSON], зареєстровані та проживають по [ADDRESS] (а.с. 2). Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Згідно ст. 81 ЦПК України Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. ст. 48, 51, 52, 55 Конституції України кожен має право на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім'ї , що включає достатнє харчування, одяг, житло. Батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Діти рівні у своїх правах незалежно від походження, а також від того, народжені вони у шлюбі чи поза ним. Права і свободи громадянина захищаються судом. Згідно ст. 180 Сімейного України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Позбавлення батьківських прав відповідача не звільняє її від обов'язку утримувати дитину. У відповідності з ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України кошти на утримання дитини стягуються за рішенням суду у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно з ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатність чоловіка, дружини, батьків, дітей, а також інші обставини. Відповідно до ст. 191 ч.1 Сімейного кодексу України аліменти на утримання дитини присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. На підставі викладеного, судом встановлено, що відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, що є підставою для задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача аліментів у розмірі 1/4 частини з усіх видів його доходів до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дня подання позовної заяви до суду. Розмір аліментів в позовній заяві суд вважає обґрунтованим та таким, що відповідають фактичним обставинам справи і вимогам законодавства. В силу ст.ст. 191, 201 СК України аліменти слід присудити з дня подання позовної заяви, тобто з 22 листопада 2017 року. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Згідно ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв'язку з тим, що позивача було звільнено від сплати судового збору за подання позовної заяви, судовий збір потрібно стягнути з відповідача пропорційно до задоволеної частини позовних вимог.

Outcome: approved