Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-11 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свій позов обґрунтовує тим, що вони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 17.07.2009 року, який зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Луцького міського управління юстиції Волинської області, про що було зроблено відповідний актовий запис №710. Під час шлюбу у них народилося троє дітей: дочка [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] , [INFO] , дочка [PERSON] , [INFO] . Вказує, що подружнє життя не склалося через несумісність характерів і втрату взаємоповаги. Протягом останніх років відношення з відповідачем поступово погіршувалося. Будь-які спроби в свій час примиритися не дали бажаних результатів, оскільки у них різні погляди на сімейне життя та обов`язки. З червня 2019 року проживають окремо, спільного господарства не ведуть, не підтримують подружніх стосунків, не турбуються один про одного. Покликаючись на викладенні обставини, просила суд шлюб із відповідачем розірвати, примирення не надавати, витрати по сплаті судового збору залишити за нею. Позивач та відповідач надали суду заяви про розгляд справи у їх відсутності, позивач позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити. Відповідач проти задоволення позову не заперечив. У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом за відсутності осіб, які беруть участь у справі не здійснюється. Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. З матеріалів справи судом встановлено, що шлюб між сторонами укладений 17.07.2009 року, який зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Луцького міського управління юстиції Волинської області, про що було зроблено відповідний актовий запис № 710 що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 17.07.2009 року (а.с. 4) Під час шлюбу народилося троє дітей: дочка [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 08.07.2010 року, син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 05.07.2012 року, дочка [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим 22.03.2017 року (а.с. 6-8). Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ст.55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Як вбачається зі змісту ч.3 та ч.4 ст.56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. В судовому засіданні встановлено, що сімейне життя між сторонами не склалося, сімейних стосунків не підтримують, шлюб існує формально. На основі наведеного та виходячи із вимог ст.112 СК України, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, що мають істотне значення, тому шлюб між ними слід розірвати. На підставі ст.ст.104, 105, 110, 112 СК України,

Outcome: approved