Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-25 00:00:00

[PERSON] звернулася до Рівненського міського суду Рівненської області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що з 31 жовтня 2013 року вона перебуває з відповідачем [PERSON] у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають двох дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. На час звернення до суду з вказаним позовом, у провадженні Рівненського міського суду Рівненської області перебуває цивільна справа № 569/719/18 про розірвання шлюбу. Протягом останніх пів року вона з відповідачем проживають окремо. Діти [PERSON] та [PERSON] проживають разом з нею та перебувають на її утриманні. Просить суд стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] в розмірі по 746 грн. щомісячно на кожну дитину, починаючи з моменту подачі заяви до суду та до досягнення дітьми повноліття. Представник позивача адвокат [PERSON] в судовому засіданні уточнила позовні вимоги та просить стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі в розмірі 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця на кожну дитину, починаючи з моменту подачі заяви до суду та до досягнення дітьми повноліття. Уточнені позовні вимоги підтримала повністю, просить їх задоволити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився повторно, повідомлявся про час та дату розгляду справи належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Суд вважає зібраних в справі доказів достатньо для вирішення справи по суті, тому розглядає справу у відсутності відповідача в заочному порядку зі згоди представника позивача. Заслухавши пояснення представниа позивача адвоката [PERSON], дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку про задоволення уточнених позовних вимог з наступних підстав. Судом встановлено, що з 31 жовтня 2013 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі. Сторони від шлюбу мають двох дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с. 3,4). На сьогоднішній день стосунки між сторонами припинені. Відповідач участі у вихованні дітей та в їх утриманні не приймає. Статтею 141 СК України, встановлено рівність батьків щодо прав та обовязків по відношенню до дитини. У відповідності до ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. \~ \~ \~ \~ У відповідності до ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, суд за заявою одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно ст. 182 СК України, п. 17 Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. При визначенні розміру аліментів суд виходить з фактичних обставин справи, а саме, що [PERSON] є працездатним, стягнення по виконавчих документах з нього не проводяться, інших неповнолітніх дітей, непрацездатних батьків, повнолітніх дочки, сина немає. На підставі встановлених і наведених судом фактів, а також з метою недопущення погіршення матеріального становища\~ дітей\~та одночасно відповідача, суд із урахуванням, положень ст. ст. 141, 180, 183 СК України, приходить до висновку про задоволення позову, а саме про доцільність стягнення аліментів з відповідача на користь позивача на утримання дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі в розмірі 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця на кожну дитину, починаючи з моменту подачі заяви до суду та до досягнення дітьми повноліття. Такий розмір аліментів суд вважає реально можливим для їх сплати відповідачем. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Згідно п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України Про судовий збір, від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Аналізуючи наведені норми, суд приходить до висновку, що судові витрати необхідно стягнути з відповідача. На підставі ст.ст. 141, 180-184, 191 СК України, ст.ст. 7, 10, 76, 141, 244-245, 280-282 ЦПК України, суд,-

Outcome: approved