Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-18 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вищезазначеним позовом, який мотивує тим, що на підставі виконавчого листа № 2-155/11, виданого 21 грудня 2011 року Перечинським районним судом Закарпатської області про стягнення з неї та [PERSON] 7 255,40 доларів США та 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, державним виконавцем відділу ДВС Перечинського РУЮ 17 серпня 2012 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з виконання вказаного виконавчого листа та накладено арешт на належну їй 1/2 частину житлового будинку [ADDRESS]. 11 липня 2013 року у зв'язку з повним виконанням нею вказаного рішення, відділом ДВС винесено постанову про закінчення виконавчого провадження. 15 та 19 липня 2013 року вона зверталася до відділу ДВС з письмовими заявами про зняття арешту на майно, а саме 1/2 частину житлового будинку [ADDRESS], однак належне їй майно з-під арешту звільнено так і не було. Про причини таких дій відділу ДВС Перечинського РУЮ її повідомлено не було, що порушує її право власності на належну їй на праві власності на підставі договору дарування від 09 серпня 2007 року частину вказаного житлового будинку. Оскільки вказане виконавче провадження щодо неї закінчено і вона не є стороною інших виконавчих проваджень, тому просить позов задовольнити. У судове засідання позивач не з'явилася, однак подала заяву, в якій просила розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримала повністю. Представник відділу державної виконавчої служби Перечинського РУЮ в судове засідання також не з'явилася, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, прийнявши до уваги раніше подане заперечення, в якому посилається на те, що 11 липня 2013 року в порядку ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про звільнення виконавчого провадження, яку направлено для виконання до реєстраційної служби Перечинського РУЮ та додатково отримано Інформаційну довідку з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна від 15 липня 2013 року, згідно якої встановлено, що є наступні обтяження з реєстраційними номерами 11280350, 13436002, 13438163, а тому до реєстраційної служби подано три заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень для припинення обтяження за вищевказаними реєстраційними номерами запису про обтяження. Після цього, 17 липня 2013 року реєстраційною службою Перечинського РУЮ надано три витяги з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про припинення обтяжень в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна. Відповідач [PERSON] в судове засідання також не з'явився, хоча був належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи. Представник реєстраційної служби в судове засідання також не з'явився, однак подав суду заяву про розгляд справи без участі представника відділу та підтримав позовні вимоги. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. У судовому засіданні встановлено, що на підставі договору дарування житлового будинку, посвідченого 09 серпня 2007 року та зареєстрованого в реєстрі за № 2944, позивачці [PERSON] належить 1/2 частина житлового будинку [ADDRESS] (а. с. 12-14, 68). Також встановлено, що 17 серпня 2012 року державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Перечинського РУЮ винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 33927526 про примусове виконання виконавчого листа, виданого Перечинським районним судом Закарпатської області 21 грудня 2011 року про стягнення солідарно з [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на користь публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» в особі Ужгородської філії акціонерного банку «Укргазбанк» заборгованості у сумі 7 255,40 доларів США та 14 274,37 грн., 748,28 грн. судового збору та 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. На житловий будинок [ADDRESS] було накладено арешт (реєстраційні номери обтяження 11280350, 13436002, 13438163) (а. с. 5-6, 60). Крім цього встановлено, що у зв'язку з повним погашенням заборгованості перед банком та витрат по виконавчому провадженню, позивачка звернулася із заявами до відділу державної виконавчої служби про вилучення відносно неї всіх арештів рухомого та нерухомого майна в електронному реєстрі виконавчих проваджень (а. с. 7-10). Встановлено, що постановою державного виконавця від 11 липня 2013 року, звільнено з-під арешту все майно, що належить боржнику [PERSON] у зв'язку з повним фактичним виконанням виконавчого документу, в результаті чого за реєстраційними номерами обтяжень 11280350, 13436002, 13438163 реєстраційною службою Перечинського РУЮ обтяження припинено (а. с. 61, 66, 72). Разом з цим, як вбачається з Інформаційних довідок з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна від 19 лютого 2014 року та 28 квітня 2014 року, на об'єкт нерухомого майна: житловий будинок за адресою: [ADDRESS], за зобов'язаннями [PERSON] та [PERSON] накладено арешт (а. с. 57-60, 69). Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутись до суду з позовом про визнання права на майно і про звільнення майна з-під арешту. Як роз'яснено в п. 4 Постанови Пленуму Верховного суду України № 6 «Про судову практику в справах про виключення майна з опису» від 27 серпня 1976 року за правилами, встановленими для розгляду позовів про виключення майна з опису, розглядаються вимоги громадян і організацій, що ґрунтуються на праві власності на описане майно або на праві володіння ним. Отже враховуючи те, що оскільки 1/2 частина житлового будинку [ADDRESS] належить позивачці [PERSON] на праві приватної власності, тому суд приходить до висновку, що така підлягає виключенню з-під арешту. На підставі наведеного та

Outcome: approved