Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-25 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з даним позовом до [PERSON], вказуючи, що остання є матірю малолітньої дитини [PERSON], [INFO], яка постійно проживає з нею, позивачем, та перебуває повністю на її утриманні. Відомості про батька дитини в свідоцтві про народження дитини записані відповідно до статті 135 Сімейного кодексу зі слів матері. Відповідач веде аморальний спосіб життя, з лютого 2010 року свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обовязків, за місцем реєстрації разом зі своєю дитиною не мешкає, не цікавиться розвитком, станом здоровя доньки, не дбає про її інтереси. У звязку з тим, що відповідач самоусунулась від виконання своїх батьківських обовязків, не піклується про здоровя дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, не забезпечує матеріально, не готує її до самостійного життя, позивач просила позбавити [PERSON] батьківських прав відносно її малолітньої доньки [PERSON], [INFO]. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявилася, письмовою заявою, завіреною приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON], сповістила суд про можливість розгляду і вирішення справи у її відсутність, позовні вимоги визнала та не заперечувала проти позбавлення її батьківських прав щодо її доньки [PERSON] (а.с. 32). Представник третьої особи Органу опіки та піклування Індустріального районної у місті Дніпрі ради, [PERSON], в судове засідання не зявилася, направила на адресу суду лист з проханням розглядати справу без участі представника Органу опіки та піклування Індустріального районної у місті Дніпрі ради. Із наданого на адресу суду висновку Органу опіки та піклування Індустріальної районної у місті Дніпропетровську ради убачається, що відповідач [PERSON] самоусунулась від виконання своїх батьківських зобовязань, не піклується про здоровя дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Тому Орган опіки та піклування Індустріального районної у місті Дніпрі ради вважає за доцільне позбавити відповідача батьківських прав відносно [PERSON], [INFO] (а.с. 27-30). Суд, зясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що відповідач по справі, [PERSON] є матірю малолітньої дитини, [PERSON], [INFO]. Відомості про батька дитини в свідоцтві про її народження записані відповідно до статті 135 Сімейного кодексу (а.с. 9). Судом встановлено, що відповідач з лютого 2010 року свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обовязків, за місцем реєстрації разом зі своєю дитиною не мешкає, не цікавиться розвитком, станом здоровя доньки, не дбає про її інтереси (а.с. 10, 11, 12, 13, 14, 16, 17). Відповідно до ст. 164 СК України батьки можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх батьківських обовязків по вихованню дитини. У пункті 15 постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 30.03.2007 року звернуто увагу на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обовязків, а тому питання про його застосування вирішується лише після повного, всебічного, обєктивного зясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обовязків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обовязками. Отже, судом встановлено, що відповідачка ухиляється від виконання своїх батьківських обовязків по вихованню малолітньої доньки [PERSON], [INFO], свідомо нехтує своїми батьківськими обовязками, не піклується про фізичний і моральний розвиток дитини, не забезпечує її необхідним харчуванням, медичним доглядом. Приймаючи до уваги вищезазначене, висновок Органу опіки та піклування Індустріальної районної у м. Дніпропетровську ради про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача, суд вважає, що [PERSON] може бути позбавлено батьківських прав відносно малолітньої [PERSON], [INFO]. Відповідно до частини другої статті 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обовязку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів. Враховуючи вимоги ст.ст. 182, 183 Сімейного кодексу України, те, що відповідач інших аліментних обовязків не має, не є інвалідом, суд вважає за власною ініціативою можливим стягнути з відповідача на позивача аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця до виповнення повноліття дитини. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 640,00 грн.

Outcome: approved