Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-07 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON], про стягнення аліментів на неповнолітню дитину. У позові вказувала, що 04.04.2001 року у Берегометській селищній раді зареєструвала шлюб з відповідачем, і прийняла його прізвище. Її дошлюбне прізвище [PERSON]. Від шлюбу у них [INFO] року народився син - [PERSON], який проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Посилалася на те, що відповідач не приймає участі у вихованні дитини, та не надає матеріальної допомоги на її утримання. Відповідач не до кінця усвідомлює свій обов'язок утримувати свою неповнолітню дитину. Відповідач є здоровою, працездатною особою. Їй відомо, що він працює в Надвірнянському Газодобувному управлінні та одержує пристойну заробітну плату, але доказів не може надати, оскільки їй відмовили надати довідку про його доходи. Просила стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 заробітку (доходу) з усіх видів заробітку щомісяця, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення даного позову до суду до досягнення сином повноліття та допустити негайне виконання судового рішення в межах суми платежу за один місяць. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, в адресованій суду заяві просила справу розглядати за її відсутності та задовольнити позовні вимоги. Проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, будучи належно повідомленим про місце, день та годину слухання справи, причини неявки суду не повідомив. Оскільки позивач не заперечує проти винесення заочного рішення по справі, то суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Судом установлено, що 07.04.2001 року [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] зареєстрували шлюб у виконавчому комітеті Берегометської селищної ради Вижницького району Чернівецької області, актовий запис №7, що підтверджується копією свідоцтва про одруження серія [NUMBER] від 07.04.2001 року. Після реєстрації шлюбу [PERSON] прийняла прізвище [PERSON]. У шлюбі, [INFO] року народився син - [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про його народження, серія [NUMBER] від 19.12.2002 року, виданого Відділом реєстрації актів громадянського стану Надвірнянського районного управління юстиції Івано-Франківської області. Неповнолітня дитина - [PERSON], [INFO] проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні, про що свідчить довідка виконавчого комітету Берегометської селищної ради Вижницького району Чернівецької області №6109 від 20.07.2017 року. Відповідач належної допомоги на утримання неповнолітньої дитини не надає. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 3 ст.181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. У статті 182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний я розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Приписами ч.3 ст.10 та ч.ч.1, 4 ст.60 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином судом установлено, що неповнолітня дитина [PERSON] проживає з позивачем та знаходиться на її матеріальному утриманні, відповідач добровільно допомоги на його утримання не надає. Позивач довела, що відповідач здоровий чоловік, аліменти нікому не платить, на утриманні інших дітей чи непрацездатних батьків не має, працює офіційно в Надвірнянському Газодобувному управлінні де отримує заробітну плату, тобто має регулярний, постійний дохід, а тому вимога про стягнення з нього аліментів є обґрунтованою та підлягає до задоволення. При визначенні розміру аліментів, який необхідно стягувати з відповідача, Суд враховує, що відповідно до положень ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Виходячи з наведеного, суд вважає, що позов [PERSON] підлягає задоволенню із стягненням з відповідача в дохід держави судового збору відповідно до вимог ч.3 ст.88 ЦПК України. Це підтверджено дослідженими в суді належними доказами, доказів протилежного відповідачем суду не надано. На підставі ст.ст.180-182, 183, 191 СК України,

Outcome: approved