Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-11 00:00:00

[PERSON] звернулася до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. Ухвалою Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 27.10.2017 року у вказаній цивільній справі відкрито провадження та призначено судове засідання. Згідно ухвали Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 07.11.2017 року постановлено звернутись із судовим дорученням про надання правової допомоги до компетентного суду Російської Федерації та зупинити провадження у справі [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу до надходження відповіді від іноземного суду щодо виконання судового доручення. 15.05.2018 року до Сєвєродонецького міського суду Луганської області повернулося судове доручення без виконання. Ухвалою Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 16.05.2018 року провадження у даній справі поновлено. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 06.12.2008 року сторони зареєстрували шлюб. Від шлюбу мають неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO]. З березня 2017 року вони остаточно припинили спільне проживання у звязку з тим, що не склалися сімейні стосунки та відсутня взаємоповага у сімї. Примирення з відповідачем неможливо. Спору щодо поділу спільного сумісного майна не має. Дитина залишається проживати з позивачем. У судове засідання сторони, повідомлені належним чином про дату, час та місце розгляду справи, не зявилися. Позивач надала до суду заяву, в якій просила розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. З Будьоновського міського суду Ставропольського краю надійшло підтвердження про вручення документу, з якого вбачається, що копія ухвали суду від 07.11.2017 року, копія позовної заяви і копія повідомлення про дату та час судового розгляду відповідачу не вручені з причини його неявки в судове засідання. У звязку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку, що дана позовна заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії І-ДН №750885, виданого 06.12.2008 року Відділом запису актів громадянського стану управління запису актів громадянського стану Ставропольського краю по Будьоновському району, [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 06.12.2008 року, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено відповідний актовий запис № 583. Прізвище дружини після укладення шлюбу [PERSON]. Сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується відповідно копією свідоцтва про народження серії І-ЕД №300119 від 15.05.2014 року, наявною в матеріалах справи. Вирішуючи спір по суті, суд виходив з наступного. Відповідно до ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Згідно ст. 109 Сімейного кодексу України, шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. З позовної заяви та доданих до неї матеріалів вбачається, що фактичні взаємовідносини подружжя припинені, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, позивач не бажає примиритися і строк для примирення їй не потрібен. Неповнолітня дитина після розірвання шлюбу залишаються проживати з позивачем. Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище, а відтак, позивач не позбавлена права відновити своє дошлюбне прізвище, та зміна останнього можлива лише за її згоди, тому дане право не потребує судового захисту. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Пунктом 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються інваліди I та II груп. Згідно довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією від 29.03.2017 року [PERSON] з 17.03.2017 року визначена 1 група інвалідності. У відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інших положень щодо сплати судового збору відповідачем, в разі задоволення вимог позивача, звільненого від сплати судового збору, чинна редакція ЦПК України не містить. Таким чином, суд вважає за необхідне покласти судовий збір в розмірі 640 грн. на відповідача, стягнувши його в дохід держави.

Outcome: partial