Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-11 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] , третя особа служба у справах дітей виконавчого комітету Лубенської міської ради про відібрання дитини і повернення її за попереднім місцем проживання, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що 02.09.2005 року між нею та [PERSON] було зареєстровано шлюб. Від шлюбу вони мають дочку [PERSON] , [INFO] . З квітня 2016 року шлюбні відносини між ними були фактично припинені, а в подальшому, рішенням Лубенського міськрайонного суду від 06.04.2017 року шлюб між ними було розірвано. Коли шлюбні відносини між нею та [PERSON] були фактично припинені, то між ними було досягнуто домовленості про те, що їх донька [PERSON] буде проживати разом з матір`ю - [PERSON] . Починаючи з квітня 2016 року по [INFO] їх дочка [PERSON] постійно проживала з нею, спочатку за адресою: [ADDRESS] , а з 8 липня 2017 року (з часу її повторного одруження) - в [ADDRESS] . Рішенням виконавчого комітету Лубенської міської ради Полтавської області від 25.01.2017 року №16 [PERSON] було визначено порядок побачень з донькою [PERSON] щотижня з 14-00 год. четверга по 18-00 год. суботи. Рішенням виконавчого комітету Лубенської міської ради Полтавської області від 29 червня 2017 року №168 під час літніх канікул 2017 року (липень-серпень), з метою оздоровлення [PERSON] , [PERSON] було визначено окремий порядок побачень з донькою: з 16 по 31 липня та з 15 по 25 серпня поточного року. Рішенням Апеляційного суду Полтавської області від 24 липня 2017 року по справі №539/223/17 на її користь стягнуто з [PERSON] аліменти в розмірі 1000 грн. щомісячно на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] . В період з 14 вересня по [INFO] року [PERSON] мав чергове побачення з дочкою. [INFO] [PERSON] дочку їй не повернув і до цього часу не повертає. Таким чином [PERSON] самочинно, без її згоди змінив місце проживання їх дочки [PERSON] . Крім того, [PERSON] не дозволяє їй бачитись та спілкуватись з дочкою, не дозволяє забрати її з собою. При цьому, в присутності дитини та інших осіб він постійно висловлює образи в її адресу, принижує її гідність, висловлюється нецензурною лайкою, тощо. Вважає, що за попереднім місцем проживання дочки [PERSON] реальної небезпеки життю і здоров`ю дитини не існує і її повернення буде лише їй на користь і відповідатиме її інтересам. На даний час дитина розлучена з матір`ю, при цьому будь-яких виняткових обставин, які б передували такому розлученню не існує. Прохала суд відібрати у [PERSON] дочку [PERSON] і повернути її за попереднім місцем проживання: [ADDRESS] , де проживає її мати [PERSON] . Судові витрати прохала покласти на відповідача [PERSON] . В свою чергу [PERSON] звернувся в суд із зустрічним позовом до [PERSON] про визначення місця проживання дитини з батьком, припинення сплати аліментів та стягнення аліментів на утримання дитини. Свої позовні вимоги мотивував тим, що 02.09.2005 року між ним та відповідачем був зареєстрований шлюб. 26.12.2008 року у шлюбі з відповідачем у них народилася дочка [PERSON] . З 25 квітня 2015 року вони з [PERSON] припинили фактичні шлюбні відносини та стали проживати окремо. Відповідач переїхала жити разом з дочкою [PERSON] до своєї матері на [ADDRESS] . Після розлучення, за спільною згодою дочка стала проживати з відповідачем за вищевказаною адресою. У зв`язку з тим, що між ним та [PERSON] стали виникати непорозуміння щодо порядку виховання спільної доньки, він звернувся до органу опіки та піклування Лубенської міської ради і йому було визначено час спілкування та виховання дочки у період з 14-00 години четверга по 18-00 годину суботи кожного тижня. 29 червня 2017 року органом опіки та піклування Лубенської міської ради було ухвалено рішення про визначення порядку проведення літніх канікул: з 16 по 31 липня та з 15 по 25 серпня поточного року. 06 квітня 2017 року рішенням Лубенського міськрайонного суду Полтавської області шлюб між ними було розірвано. 24 липня 2017 року рішенням апеляційного суду Полтавської області по цивільній справі №539/223/17 з нього стягнуто аліменти на користь [PERSON] в сумі 1000 грн. щомісячно, починаючи з 30 січня 2017 року до досягнення дитиною повноліття. 08 липня 2017 року відповідач уклала шлюб з громадянином [PERSON] і після одруження переїхала проживати до свого чоловіка в квартиру [ADDRESS] . Їх дочка [PERSON] повідомила йому, мати запропонувала їй переїхати від баби з дідом до квартири її нового чоловіка, але вона категорично відмовилася від переїзду та проживання за новою адресою. Таким чином, з липня 2017 року їх дочка стала постійно проживати у баби з дідом в будинку [ADDRESS] , а відповідач переїхала жити до нового чоловіка в його квартиру. З цього часу дочка стала скаржитися на її відносини з матір`ю стали погіршуватися. Вона і раніше постійно просила його щоб він забрав її жити додому, де вона виросла, має більш комфортні умови для життя та відпочинку, але він їй пояснював, що вони визначилися з тим, що частину тижня вона буде проживати з ним, а частину - з матір`ю. В подальшому дочка стала розповідати, що мати постійно на неї зла, часто сварить її, не приділяє уваги. В кінці серпня 2017 року, коли він в черговий раз забрав дочку до себе, дитина почала скаржитись на те, що мати почала її бити, тому вона категорично не бажає повертатися до бабусі. Він сказав дитині, що можливо це випадково, до того ж він одноособово не може прийняти рішення щодо зміни місця її проживання. Коли 14 вересня 2017 року близько 17-00 години він приїхав до школи щоб забрати дочку, то звернув увагу на те, що дитина знаходилася у пригніченому та хворобливому стані, а при ходьбі кульгала. На його запитання дитина повідомила, що мати, коли прийшла до бабусі, сильно побила її 12,13 та 14 вересня. Била руками по різних частинах тіла: по ногах, спині, руках. Побила її за помилки при перевірці уроків. Дочка сказала, що на її тілі багато синців. Цей факт його обурив і він звернувся до поліції. Там йому було запропоновано обстеження у травматолога. Під час якого у дитини було виявлено численні тілесні ушкодження, про що лікар о 18-35 год. зазначив у довідці №2750 від 15.09.2017 року. 15.09.2017 року його було повідомлено, що за його заявою розпочато досудове розслідування за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, відомості про кримінальне правопорушення внесено до ЄРДР 15.09.2017 року за №1217170240001372. В ході слідства слідчим було призначено та проведено судово-медичну експертизу. Згідно висновку №247 від 15.09.2017 року у [PERSON] були встановлені тілесні ушкодження у вигляді двох поруч розташованих синців на зовнішній поверхні правого стегна в середній третині та синці по зовнішній поверхні лівого плеча в верхній третині, які утворилися від дії тупого предмета, можливо в указаний в постанові строк і по ступеню тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень. 03.10.2017 року слідчим було проведено слідчий експеримент за участю психолога щодо відтворення факту побиття його дочки. Він вважає, що дочка стала тягарем для відповідача, бо не бажала жити з нею та її чоловіком в його квартирі, але потребувала постійного догляду за місцем проживання у бабусі. На цьому ґрунті стали погіршуватися відносини доньки з матір`ю, які призвели до того, що остання стала бити дитину, тобто застосовувати до неї фізичну силу під приводом нібито виховання. Дочка заявила, що вона не бажає більше жити з відповідачкою і бажає залишитися жити з ним. Після чого дитина припинила будь-яке спілкування з матір`ю, незважаючи на те, що мала можливість у будь-якій час хоча б зателефонувати їй. Факт не бажання спілкуватися з нею підтверджується і тим, що декілька разів відповідачка приходила до школи до [PERSON] , але вона так не схотіла розмовляти з нею. Починаючи з 14 вересня 2017 року дочка [PERSON] постійно проживає з ним, в будинку [ADDRESS] . Прохав суд визначити місце проживання дочки [PERSON] , [INFO] з батьком [PERSON] за місцем його проживання у [ADDRESS] . Прохав звільнити його від сплати аліментів, що визначені рішенням Апеляційного суду Полтавської області по цивільній справ №539/223/17 в повному обсязі починаючи з 14 вересня 2017 року. Також прохав суд стягнути з [PERSON] на його користь аліменти в розмірі 25 відсотків від усіх видів заробітку та доходу, починаючи з 14.09.2017 року. В судовому засіданні [PERSON] та її представник [PERSON] заявлені позовні вимоги підтримували, прохали відібрати у [PERSON] дочку [PERSON] і повернути її матері. Висновок експертизи вважають необґрунтованим. Підстав вважати, що дитину били немає. Тому дитина має бути повернута за місцем проживання матері. [PERSON] говорила, що мати любить її. На запитання чи любить вона свою маму, остання заплакала, тобто мають місце приховані почуття до матері, які вона боїться виразити, бо на неї великий вплив має батько. Експертиза є необ`єктивною, бо з часу проживання дитини з матір`ю до проведення експертизи пройшов великий проміжок часу. Той факт, що [PERSON] вийшла заміж не може перешкодити дитині проживати з матір`ю. Проти позову, заявленого [PERSON] заперечували. [PERSON] вважає, що з 2017 року [PERSON] робив все для того, щоб дитина від неї відвикала. Дитину [PERSON] забрав у неї через те, щоб йому не сплачувати аліменти. [PERSON] та його представник [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позову [PERSON] заперечували, в його задоволенні прохали відмовити. Позов, заявлений [PERSON] підтримали в повному обсязі. Представник третьої особи служби у справах дітей виконавчого комітету Лубенської міської ради Башлій Т.В. в судовому засіданні пояснила, що обома батьками створені належні умови для проживання дитини. Дитина народилася і виросла в будинку батька. За місцем проживання матері можливо дитина вийшла за зону комфорту. Дитина ображена на матір зараз. Коли ставилось питання про виїзд дитини за кордон із батьком, мати не надала свого дозволу, можливо, і через це дитина ще образилася на матір. З того приводу, що не відбуваються зустрічі матері і дитини, до служби у справах дітей ніхто не звертався. Вважає, що на даний момент повернення дитини до матері може бути для неї травматичним. При вирішенні даного питання покладається на розсуд суду. З`ясувавши обставини справи на підставі доказів, наданих учасниками справи, суд вважає за необхідне в задоволенні позову [PERSON] відмовити, а позовні вимоги [PERSON] задовольнити частково. Згідно ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. На підставі доказів, наданих учасниками справи, судом встановлено, що сторони з 02.09.2005 року перебували в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають спільну дитину - дочку [PERSON] , [INFO] . Рішенням Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 06.04.2017 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. (а.с. 9). Судом також встановлено, що з квітня 2016 року сторони стали проживати окремо і між ними було досягнуто домовленості про те, що їх дочка [PERSON] буде проживати з матір`ю. В подальшому, у зв`язку тим, що між сторонами почали виникати непорозуміння щодо порядку виховання спільної дочки, 25 січня 2016 року органом опіки та піклування виконавчого комітету Лубенської міської ради було ухвалено рішення №16 про визначення для [PERSON] часу спілкування та виховання дочки у період з 14-00 години четверга по 18-00 год. суботи кожного тижня (а.с.11). Рішенням органу опіки та піклування виконавчого комітету Лубенської міської ради від 29 червня 2017 року було визначено порядок проведення літніх канікул з 16 по 31 липня та з 15 по 25 серпня 2017 року (а.с.14). 24 липня 2017 року рішенням Апеляційного суду Полтавської області по цивільній справі №539/223/17 з [PERSON] було стягнуто аліменти на користь [PERSON] в сумі 1000 грн. щомісячно, починаючи з 30 січня 2017 року, до досягнення дитиною повноліття (а.с.15,16). З 14 вересня 2017 року [PERSON] , в черговий раз забравши дочку [PERSON] , не повернув її [PERSON] та залишив проживати у себе, оскільки у дитини були виявлені тілесні ушкодження, які, зі слів [PERSON] , завдані її матір`ю. За заявою [PERSON] було розпочато досудове розслідування за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, відомості про кримінальне правопорушення внесено до ЄРДР 15.09.2017 року за №1217170240001372 (а.с.6). У межах даної цивільної справи суд вважає не доведеним та не встановленим факт спричинення [PERSON] її матір`ю будь-яких тілесних ушкоджень, оскільки вказане питання має вирішуватися в ході розгляду кримінального провадження № [NUMBER] , рішення у якому наразі не прийнято. Допитана в судовому засіданні в якості свідка практичний психолог ЗОШ №6 [PERSON] суду пояснила, що у вересні 2017 року її запросили на допит Маргарити у Лубенський відділ поліції. Дізналася, що подав заяву [PERSON] . Потім робила діагностику відносин у сім`ї. На момент листопада 2017 року результати показали про те, що ситуація, що склалася, не задовольняє потреби дитини. Емоційно дитина більше прив`язана до батька, однак ситуація що склалася, викликала у неї депресію і тривожний стан. [PERSON] заперечував, щоб вона працювала з дитиною, тому вона не мала права цього робити. Дитина розрив з матір`ю переживала сильно, сумувала за матір`ю. Дитина не відкрита, на контакт іде важко. Один раз спілкувалася із дитиною при матері. [PERSON] сказав, що у них є свій психолог і вони самі працюють з дитиною. Дитина по суті нічого не відповідала. [PERSON] не казала, що мати застосовувала до неї насильство. Не може сказати, чи піддавалася в даному випадку дитина впливу. До цього всі діагностики у [PERSON] були в нормі. По методиці, на психологічне і фізичне насильство когось із батьків результати не вказували. Допитана в судовому засіданні в якості свідка вчитель початкових класів ЗОШ №6 [PERSON] суду пояснила, що навчає [PERSON] з першого класу. Дівчинка дуже відповідальна, добре навчається. За час спору між батьками особливих змін не помічено. На відверті теми ніколи не говорить. З вересня 2017 року дитина проживає з батьком. [PERSON] приблизно один раз на тиждень приходить до школи. Цікавиться навчанням дитини мати. Вона була свідком події коли [PERSON] і [PERSON] розмовляли на підвищених тонах в школі. Вона чула про те, що [PERSON] забороняє [PERSON] спілкуватися із дитиною. Є діти, що самі (по заяві батьків) ходять додому, із згоди батьків. Не думає, що [PERSON] забороняє дитині повернутися до матері. [PERSON] більш охоче спілкується з батьком. З матір`ю не завжди хоче говорити, інколи спілкується. До вересня 2017 року мати завжди приводила дитину до школи, забирала, ходила на збори. В судовому засіданні свідок [PERSON] суду показала, що [PERSON] це її колишній чоловік. У них є спільна дитина із [PERSON] , яка його дуже любить. Їх дитина і [PERSON] дружать між собою. [PERSON] тягнеться до батька, про матір говорити не хоче. Із [PERSON] у неї ніколи конфлікту щодо їх спільної дитини не було. [PERSON] не сприймає нового чоловіка [PERSON] і не хоче з ним жити. Свідок [PERSON] суду пояснив, що коли розлучилися [PERSON] і [PERSON] , то їх дочка [PERSON] залишилася із матір`ю. Конфлікт посилився, коли [PERSON] одружилася, оскільки [PERSON] не сприймає нового чоловіка [PERSON] . Крім цього, мали місце події, пов`язані з побиттям дитини. [PERSON] виявила бажання жити з батьком тому, що він їй ближче. В цьому будинку, де дитина зараз, вона прожила все своє життя. Знає, що і до цих подій [PERSON] дуже любила батька. Якщо зараз дитину повернути матері, то вона буде жити у матері [PERSON] , тобто у бабусі, бо вона не буде жити з новим чоловіком [PERSON] . Допитана в якості свідка [PERSON] суду пояснила, що [PERSON] її батько. [PERSON] їй часто говорила, що хоче проживати з батьком і не хоче проживати з матір`ю, бо не сприймає її нового чоловіка. У неї самої добрі відносини із батьком. [PERSON] проживає у батька. Допитаний в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] суду пояснив, що він є помічником депутата Верховної Ради України. [PERSON] звернувся до нього за допомогою з питань захисту дочки. Він був присутнім коли дитину опитували у відділі поліції. Дитина говорила, що мати її побила і вона не бажає проживати з матір`ю. При цьому ніякого тиску на дитину не було. Батько турбується про навчання та оздоровлення дитини. Він з дитиною спілкувався і дівчинка йому говорила, що вона фактично проживає у бабусі (матері [PERSON] ), а [PERSON] її там лише навідувала. Допитана в судовому засіданні малолітня [PERSON] суду пояснила, що після розлучення батьків вони з матір`ю проживали у бабусі. Потім мати одружилася і вони переїхали жити на квартиру. Коли вона вчила уроки, то мати її побила і вона про це розповіла батькові. Вона захотіла переїхати жити до батька, бо їй було не зручно і неприємно жити із новим материним чоловіком. Коли вона захотіла зустрітися з матір`ю, то батько організував таку зустріч. До матері вона повертатися не хоче. Вона більше любить батька і хоче з ним бути, навіть якщо б і не було у матері нового чоловіка. Це було її рішення, що вона буде жити з батьком. Згідно ст. 158 СК України за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Відповідно до акту обстеження умов проживання, складеного Службою у справах дітей Лубенської міської ради від 07.06.2018 року на підставі заяви [PERSON] , чотирикімнатна квартира в якій проживає [PERSON] разом зі своїм чоловіком [PERSON] , розміщена на 4-му поверсі 5-ти поверхового будинку, з усіма зручностями, в центрі міста, на час обстеження в квартирі проводиться косметичний ремонт. Для виховання та розвитку дитини обладнано окрему кімнату у якій є місце для сну, навчання, зберігання речей. За цією адресою проживають і мають постійне місце реєстрації [PERSON] - вітчим та [PERSON] - мати. Власником квартири є [PERSON] . В сім`ї панує взаєморозуміння і повага один до одного (а.с.184). Відповідно до акту обстеження умов проживання складеного Службою у справах дітей Лубенської міської ради від 06.12.2018 року на підставі заяви [PERSON] , будинок, в якому проживає [PERSON] із дочкою [PERSON] , складається з 5 житлових кімнат, кухні, коридору, прихожої, санвузла. Санітарно-гігієнічний стан будинку відмінний. Малолітня дочка [PERSON] має окрему кімнату, облаштовану сучасними меблями, в якій є місце для виконання уроків, відпочинку. В будинку проживають і мають постійне місце реєстрації [PERSON] - батько та [PERSON] - дочка. Між батьком та дочкою панує взаєморозуміння і повага. Мати дитини [PERSON] з родиною не проживає. Відповідно до ст. 171 СК України дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання. При вирішенні спору судом з`ясовано думку малолітньої дитини [PERSON] , яка в судовому засіданні пояснила, що на даний час проживає разом із батьком, з яким у неї добрі відносини і вона хоче залишитися проживати разом з батьком. Крім цього, судом враховано, що згідно висновку судово - психологічної експертизи від 12.09.2019 року малолітня [PERSON] має високий для її віку інтелектуальний рівень, високий для молодого підлітка рівень розвитку довільності поведінки, почуття власної гідності, самокритичності, усвідомленості власних почуттів, здатності протистояти впливу інших осіб, розвитку самосвідомості та самооцінки. В структурі характеру [PERSON] переважають усталена орієнтованість на відповідність соціально схвалюваним нормам, дисциплінованість, емоційна чутливість, вразливість, комунікабельність, компромісність, орієнтованість на успіх у важливих для неї сферах діяльності, чутливість до відтінків у відношенні з боку оточуючих, потреба в стабільних умовах життя, емоційному комфорті, відчутті захищеності. Психотравмуючими для [PERSON] є обставини, що різко виходять за рамки звичної прогнозованої життєдіяльності, брутальні конфлікти, відчуття безсилля, вимушеного підкорення несприятливим обставинам. В психотравмуючих ситуаціях властиві захисні реакції відмови, витіснення стресових переживань, та думок, обмежувальна поведінка. Функціонування захисних реакцій може зумовити невротичні та неврозоподібні реакції. На момент даного дослідження відношення [PERSON] до матері [PERSON] визначається емоційною напругою, опозиційним ставленням, як до людини, яка не готова до компромісу, є джерелом перешкод для задоволення власних важливих потреб та емоційному комфорту. На момент даного дослідження відношення [PERSON] до батька [PERSON] характеризується високим ступенем особистісної та емоційної привабливості, домінуванням у свідомості позитивного сприймання батька, як людини, що задовольняє потребу у емоційному прийнятті, захисті від життєвих труднощів і небезпек та забезпечить їй психічний комфорт. Залишення [PERSON] за місцем проживання її матері [PERSON] з огляду на конфліктні опозиційні стосунки доньки із матір`ю, стійке негативне ставлення [PERSON] до нинішнього чоловіка матері та умов проживання в квартирі, де мешкає [PERSON] з чоловіком може мати негативний (психотравмуючий) вплив на психологічний стан та емоційну рівновагу малолітньої. З урахуванням вікових особливостей, емоційного стану, індивідуально психологічних властивостей, конфліктних стосунків із матір`ю [PERSON] , зміна її місця проживання від матері [PERSON] до батька [PERSON] відповідає інтересам психологічного розвитку та емоційного комфорту [PERSON] . Умови виховання [PERSON] , яка на момент даного дослідження орієнтована на дотримання безумовного авторитету старшого, директивне керівництво дитиною можуть негативно вплинути на психологічний стан та розвиток [PERSON] . Характер впливу за умови реалізації зазначеного вище стилю виховання полягає в порушенні емоційного комфорту, підсиленні опозиційних реакцій, обмежувальної поведінки, редукції навичок компромісної поведінки, тобто, може справити негативний вплив на психічний розвиток [PERSON] . Умови виховання [PERSON] мають позитивний вплив на психологічний стан та розвиток [PERSON] , характер зазначеного впливу полягає у стимулюванні психічного розвитку дитини, зростанні упевненості і компетентності [PERSON] у міжособових стосунках, позитивній самооцінці та самосприйманні, зростанні особистої автономності. Оцінка [PERSON] сімейної ситуації, яка склалася у її родині на даний час, залежить від виховного впливу батьків, а саме [PERSON] та [PERSON] (т.2 а.с. 8-36). Відповідно до ст. 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. За змістом ч. ч. 2 і 3 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Статтею 2 Протоколу № 4 Конвенції ООН «Про захист прав і основних свобод людини» передбачено, що кожна людина, що законно перебуває на території будь-якої держави, в межах цієї території має право на вільне пересування і свободу вибору місця проживання. Кожна людина має право залишати будь-яку країну, включаючи свою власну. Здійснення цих прав не підлягає жодним обмеженням, за винятком тих, які запроваджуються згідно з законом і необхідні в демократичному суспільстві в інтересах національної або громадської безпеки, з метою підтримання громадського порядку, запобігання злочинам, для захисту здоров`я або моралі чи з метою захисту прав і свобод інших людей. Згідно зі статтею 141 СК України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Відповідно до статті 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. В судовому засіданні встановлено, що дитина емоційно більше схильна до батька. При вирішенні питання щодо визначення місця проживання дитини, судом враховано думку малолітньої [PERSON] , яка виявила тверде бажання проживати разом із батьком, обставин справи, які б вказували на те, що вказана думка дитини суперечить її інтересах у даній справі не встановлено. Суд вважає, що по справі не має підстав, передбачених ст. 161 СК України, які б унеможливлювали передачу дитини на проживання разом із батьком. При цьому, станом на час вирішення спору дитина вже тривалий час проживає разом із батьком. Таким чином, суд не вбачає і підстав для постановлення рішення всупереч думці дитини згідно ч.3 ст. 171 СК України, а тому в задоволенні позову [PERSON] необхідно відмовити. Відповідно до ч.4 ст. 273 ЦПК України якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Позовні вимоги [PERSON] слід задовольнити частково, визначивши місце проживання малолітньої дочки [PERSON] з ним, звільнивши його від сплати аліментів, що визначені рішенням Апеляційного суду Полтавської області, але не з 14.09.2017 року, як того прохає [PERSON] , а з часу набрання даним рішенням законної сили. Вказаного висновку суд дійшов на тій підставі, що рішенням суду визначається місце проживання дитини разом із [PERSON] , на утриманні якого вона фактично на даний час перебуває, а тому відсутні підстави для подальшого стягнення із [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання дитини. При цьому, суд враховує, що вже стягнуті аліменти з [PERSON] мають нараховуватися до набрання даним рішенням законної сили, оскільки вони стягуються відповідно до такого, що набрало законну силу іншого судового рішення, а самі аліменти фактично є власністю дитини та мають бути використані одержувачем аліментів на утримання дитини. Згідно ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягненню нею повноліття. Відповідно до ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. В судовому засіданні встановлено, що між сторонами домовленості щодо участі матері в утриманні дитини не досягнуто та приймаючи рішення про визначення місця проживання дитини з батьком, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дочки [PERSON] до досягнення нею повноліття в розмірі 1/4 частини її заробітку (доходу), що і є фактично 25% доходу, як заявлено в позовних вимогах [PERSON] , при цьому аліменти мають були стягнуті із часу звернення [PERSON] із зустрічним позовом з 14.02.2018 року, а не з 14.09.2017 року, як заявлено у позовних вимогах, що відповідає ч.1 ст. 191 СК України. [PERSON] на час подачі позову, як інвалід 2-ї групи був звільнений від сплати судового збору, а тому судовий збір підлягає стягненню на користь держави з позивача за первісним позовом та відповідача за зустрічним позовом [PERSON] [PERSON] при зверненні до суду заявлено три вимоги немайнового характеру, дві з яких судом задоволені повністю, а одна частково, тому стягненню з [PERSON] на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1762 грн. (704,80 грн. + 704,80 грн. + 352, 40 грн.). Крім того, по справі була призначена та проведена судово-психологічна експертиза, вартість якої оплачена [PERSON] , а тому, у зв`язку із відмовою в задоволенні позовних вимог [PERSON] та частковим задоволенням позовних вимог [PERSON] , витрати із залучення експерта, понесені [PERSON] в сумі 9420 грн. підлягають стягненню з [PERSON] на його користь.

Outcome: partial