Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-31 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з даним позовом, мотивуючи його тим, що [INFO] померла її бабуся [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно, що складається із земельної частки (пай) розміром 5,15 умовних кадастрових гектарів на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) СМ № 0053710. За життя [PERSON] залишила заповіт, відповідно до якого спадкоємцем всього майна є її син, батько позивача, [PERSON] . Спадщину [PERSON] він прийняв у відповідності до положень ст.ст. 548, 549 ЦК УРСР, оскільки фактично прийняв спадщину та вступив в управління її майном, але не оформив своїх спадкових прав. [INFO] помер [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина на належне йому майно. Вона є спадкоємцем за законом після смерті батька [PERSON] . Однак, коли позивач звернулася до нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину після померлого [PERSON] на земельну частку (пай), яка належала [PERSON] , нотаріус відмовила їй у видачі відповідно свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на спадкове майно. Тому вона вимушена звернутись до суду з даним позовом. В судове засідання позивач не з`явилася, але надала заяву про розгляд справи у судовому засіданні без її участі, позовні вимоги визнає. Відповідач в судове засідання свого представника не направив, але надав до суду клопотання про розгляд справи без участі представника Березівської сільської ради. Відповідно до ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, так як розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи. Розглянувши наявні\~у справі\~документи і\~матеріали,суд встановив наступне. Так, судом встановлено, що бабуся позивача - [PERSON] , померла [INFO] в с. Землянка Глухівського району Сумської області у віці 86 років (а.с. 6, 7, 9). Згідно довідки Відділу у Глухівському районі Головного управління Держгеокадастру у Сумській області № 23/133-20 від 11.03.2020 р., [PERSON] на підставі розпорядження голови Глухівської районної державної адміністрації № 226 від 31.05.1996 року було видано сертифікат на право на земельну частку (пай) СМ № 0053710 та зареєстровано у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видаються Глухівською районною державною адміністрацією членам САПТЗТ ім. Свердлова за № 108 від 18.06.1996 року. Розмір земельної частки (паю) складав 5,15 умовних кадастрових гектара (а.с. 16). Пленум Верховного Суду України у п. 24 своєї Постанови від 16.04. 2004 року №7 «Про Практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних спорів» визначено, що сертифікати про право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акта про право власності на землю. Член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта про право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і вразі його смерті успадкування права на земельну частку (пай) здійснюється за нормами ЦК України, зокрема, коли особа із різних причин не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. Враховуючи, що померла [PERSON] за життя була включена в списки осіб, які мають право на земельну частку (пай), був виготовлений сертифікат на право на земельну частку (пай), розміром 5,15 умовних кадастрових гектар, то вона набула право, яке позивач може успадкувати після її смерті. Відповідно до довідок виконавчого комітету Березівської сільської ради, [PERSON] , [INFO] , з 29.07.1978 р. по день смерті була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] , [INFO] , з 07.04.1998 року по 05.03.2002 р. був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] фактично прийняв спадщину [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , відразу після її смерті ( [INFO] ), розпорядився майном, полагодив паркан, протягом двох років і семи місяців засівав присадибну ділянку, яка значилась за померлою [PERSON] . Заповіт від імені [PERSON] був посвідчений Землянкіською сільською радою 19.11.1985 р., зареєстрований в реєстрі за № 39, який на день смерті [PERSON] не змінювався і не скасовувався (а.с. 10-14). Згідно заповіту, посвідченого Землянківською сільською радою від 19.11.1985 р., зареєстрованого в реєстрі за № 39, [PERSON] , на випадок своєї смерті зробив таке заповітне розпорядження: все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що належатиме йому на день смерті і на що він за законом матиме право, заповів [PERSON] (а.с. 15). За інформацією нотаріальної контори, після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , спадкова справа не заводилась (а.с. 19). Судом встановлено, що батько позивача [PERSON] , помер [INFO] в м. Кролевець Сумської області у віці 59 років (а.с. 6, 8). За інформацією нотаріальної контори, після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , спадкова справа не заводилась, заповіт відсутній (а.с. 20, 21). Згідно ст. 548 ЦК УРСР від 1963 р., для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв, а відповідно до ст. 549 цього ж кодексу, діями, що свідчать про прийняття спадщини є дії, що свідчать про фактичний вступ в управління або володіння спадковим майном. Статтею 328 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Однією з таких підстав є спадкування майна, в тому числі за законом чи заповітом відповідно до ст. 1217 ЦК України. У відповідності до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини, відповідно до ст. 1218 ЦК України, входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Також,\~відповідно до\~ст.\~1223\~ЦК України\~право на\~спадкування мають\~особи,\~визначені у\~заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Тому враховуючи, що після смерті [PERSON] , відкрилася спадщина, в тому числі на земельну частку (пай), яка належала померлій [PERSON] , спадкоємцем за законом є позивач, однак сертифікат на право на земельну частку (пай) відсутній, і вказана\~обставина перешкоджає\~позивачу оформити\~спадщину в\~нотаріальній конторі, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про визнання за нею права в порядку спадкування після смерті [PERSON] на земельну частку (пай), яка належить [PERSON] , є законними, і підлягають задоволенню. На підставі викладеного та відповідно ст.ст. 548, 549 ЦК УРСР від 1963 р., ст. 15, 16, 328, 1216, 1217, 1218, 1223, 1225, 1261-1265, 1268 ЦК України,

Outcome: approved