Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-22 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до Маневицької селищної ради Волинської області про визнання права власності на спадкове майно, вказавши, що вона являється спадкоємцем за законом на спадкове майно, яке залишилося після смерті її чоловіка [PERSON], який помер 29.03.2017 року. Позивач після його смерті своєчасно у визначений законодавством термін прийняла спадщину, шляхом спільного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Інших спадкоємців ні за заповітом, ні за законом на дане майно немає. Отримати свідоцтво про право власності на спадкове майно у позасудовому порядку позивач не має можливості. Посилаючись на зазначені обставини, [PERSON] просила суд визнати за нею в порядку спадкування за законом право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться по вул. Івана Сірка (раніше вул. Чапаєва), 2-А в смт. Маневичі Волинської області, які належали [PERSON] Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі з підстав, викладених у поданій до суду заяві, просила визнати за нею в порядку спадкування за законом право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться по вул. Івана Сірка (раніше вул. Чапаєва), 2-А в смт. Маневичі Волинської області, які належали [PERSON] Представник відповідача - Маневицької селищної ради Волинської області в судове засідання не зявився, будучи завчасно у встановленому законом порядку повідомленим про час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив, подав до суду заяву, в якій вказав, що проти задоволення позовних вимог [PERSON] селищна рада не заперечує, просив розгляд справи проводити у його відсутності. Заслухавши думку позивача, враховуючи те, що в справі є достатньо доказів для вирішення її по суті, суд ухвалив - розглядати справу у відсутності представника відповідача - Маневицької селищної ради Маневицького району Волинської області. Заслухавши пояснення позивача, проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення. Відповідно до ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ст. 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Згідно ст. 1270 Цивільного кодексу України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1296 Цивільного кодексу України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] являвся власником житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться по вул. Івана Сірка (раніше вул. Чапаєва), 2-А в смт. Маневичі Волинської області. [PERSON] помер 29.03.2017 року. Після його смерті позивач своєчасно у визначений законодавством термін прийняла спадщину, шляхом спільного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а також подавши відповідну заяву в нотаріальну контору за місцем відкриття спадщини. Заяви про відмову від спадщини вона не подавала. Інших спадкоємців ні за заповітом, ні за законом, які у визначений законом термін вчинили будь-які дії, що свідчать про прийняття ними спадщини після смерті [PERSON], на дане майно немає. Отримати свідоцтво про право власності на спадкове майно у позасудовому порядку позивач не має можливості. Зазначені обставини підтвердила позивач в судовому засіданні, а також це встановлено з досліджених судом письмових доказів, зокрема, свідоцтва про смерть серії І-ЕГ № 202170 від 30.03.2017 року, свідоцтва про одруження серії І-АБ № 001983 від 3.10.1971 року, рішення виконкому Маневицької селищної ради депутатів трудящих № 18 від 28.09.1972 року, довідки Маневицької селищної ради Волинської області № 6845 від 13.11.2017 року, висновку про відповідність будинковолодіння по вул. Івана Сірка (раніше вул. Чапаєва), 2-А в смт. Маневичі Волинської області діючим будівельним, санітарним та пожежним нормам від 15.11.2017 року, нотаріально посвідченої заяви [PERSON] про відмову від спадщини, повідомлення Маневицької державної нотаріальної контори № 112/02-14 від 7.02.2018 року, нотаріально посвідченої заяви [PERSON] про прийняття спадщини, повідомлення Маневицької державної нотаріальної контори № 365/1-16 від 17.04.2018 року. Аналізуючи зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що позивач [PERSON], являючись спадкоємцем за законом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться по вул. Івана Сірка (раніше вул. Чапаєва), 2-А в смт. Маневичі Волинської області, які належали [PERSON], фактично набула право власності на вказане спадкове майно. На даний час право власності на нього ніким не оспорюється, а тому є всі підстави для визнання права власності на це спадкове майно за [PERSON]

Outcome: approved