Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-21 00:00:00

[PERSON] звернулася до Соснівського районного суду м. Черкаси з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, посилаючись на те, що вона народилась [INFO] в м. Шостка Сумської області. Її батьки - мати [PERSON] , батько [PERSON] . Її мати на даний час має прізвище [PERSON] , яке вона взяла після реєстрації другого шлюбу. Її батьки розірвали шлюб 17 березня 2004 року, про що в книзі реєстрації актів про розірвання шлюбу зроблено запис за № 107, місце реєстрації розірвання шлюбу - відділ реєстрації актів цивільного стану Шосткинського міського управління юстиції. 10.08.2019 року вона досягла повноліття і продовжує навчання в Черкаському національному університеті імені Богдана Хмельницького на денній формі навчання держзамовлення. Термін навчання - чотири роки, дата закінчення навчання - 30 червня 2022 року. Та в подальшому має намір в майбутньому здобути другу вишу освіту. В 2019 році вона отримувала стипендію в сумі 1255,52 грн. щомісяця, що підтверджується довідкою про доходи № 27 від 22.01.2020 року. Весь тягар її виховання та матеріального утримання несе мати [PERSON] , яка всі зароблені кошти витрачає на неї, залишаючи собі копійки на прожиття. Її мати працює продавцем непродовольчих товарів у ФОП [PERSON] в м. Шостка, Сумської області та отримує заробітну плату (після відрахування податків та зборів) в розмірі 3608 грн., що підтверджується довідкою про доходи № 1 від 21.01.2020 р. Її мати [PERSON] намагається забезпечувати її всім необхідним для навчання, а саме: канцелярським приладдям, одягом, взуттям, також купує їжу, ліки, оплачує медичні обстеження та надає гроші на проживання в м. Черкаси та поїздки додому тощо. Батько до досягнення нею 18-річного віку сплачував на її утримання аліменти на картковий рахунок матері в розмірі від 2153,15 грн. до 2722,22 грн. щомісяця, що підтверджується банківською випискою по картковому рахунку [PERSON] . Але після досягнення нею віку повноліття та незважаючи на те, що вона продовжує навчання у вищому навчальному закладі та потребує його допомоги у матеріальному забезпеченні, батько матеріальної допомоги не надає, хоча він фінансово забезпечений. Її батько [PERSON] служить у військовій частині, де отримує заробітну плату, якої достатньо для забезпечення своїх потреб та вистачає для надання їй фінансової допомоги. Також батько має у власності нерухоме майно - квартиру, гараж, тобто він не має заощаджувати гроші на забезпечення себе житлом та купівлю гаража для власних потреб. Натомість вона інших доходів, ніж університетська стипендія, не має. Отриману стипендію витрачає на купівлю мінімальних продуктів харчування, засобів особистої гігієни, поїздки в транспорті загального користування. При цьому, вона не працює з поважної причини (так як навчається на денній формі навчання), не являється підприємцем. Її мати [PERSON] змушена із своєї маленької заробітної плати оплачувати за її проживання у гуртожитку та повністю забезпечувати всім необхідним. Так, перед початком навчального 2019-2020 р.р. а саме: 29.08.2019 р. її мати [PERSON] оплатила 2100 грн. та 900 грн. за її проживання у гуртожитку, що підтверджується дублікатами квитанцій. Також її мати [PERSON] купила їй канцелярське приладдя для навчання, купила необхідні одяг та взуття, копії товарних чеків від 29.12.2019 р. за уги жіночі вартістю 770 грн., від 08.11.2019 р. за уги жіночі вартістю 520 грн., від 08.11.2019 р. за пальто жіноче вартістю 2515 грн., від 20.09.2019 р. за пальто жіноче вартістю 2250 грн. Також зазначає, що вона хворіє, у зв`язку з чим потребує лікування, медичного обстеження та на це потрібні кошти. Медичні препарати, які їй виписують лікарі для лікування захворювань, коштовні. До даного позову додає копію фіскального чеку на купівлю ліків на суму 469,88 грн. для того, щоби довести, що кожна покупка ліків - це приблизно до півтисячі гривень витрат. А ті лікарські призначення, які вона має, потребують не однієї такої покупки ліків, а набагато більше, в середньому курс лікування обходиться в 1000 - 1500 грн. Також вона кожного дня купує продукти харчування. Також для належного проживання в гуртожитку перед початком навчального року вона разом з іншими студентками (її сусідками) зробили поточний ремонт кімнати, для чого волна зі своєю матір`ю купили шпалери, клей для шпалер, що підтверджується товарним чеком від 20.06.2019 р., копія якого додана до даного позову. Звісно, це не всі витрати, які вона має нести на своє прожиття, лікування, харчування, забезпечення всім необхідним, її витрати набагато більші ніж та невелика кількість торгових чеків, які додає до даного позову. Вона потребує фінансової допомоги з боку свого батька [PERSON] , адже без його підтримки її подальше навчання неможливе, а проживання в гуртожитку буде схоже на виживання. З метою досудового врегулювання вказаного спору вона неодноразово зверталася в телефонному режимі до свого батька з вимогою добровільної сплати відповідної суми коштів на її лікування, на витрати пов`язані з гуртожитком, на придбання сезонних речей, а також на придбання продуктів харчування та засобів особистої гігієни, але останній на її вимоги та прохання ніяк не реагував та не реагує по цей час. Тому, вона змушена звернутися із цією позовною заявою до суду. Інші особи, щодо яких мій батько має аліментні зобов`язання - відсутні. Просить ухвалити рішення в порядку спрощеного позовного провадження, яким стягувати щомісячно з [PERSON] , [INFO] , що проживає за адресою [ADDRESS] , та на даний час знаходиться за контрактом в зоні проведення ООС, на її користь, [PERSON] , [INFO] , аліменти на її утримання в розмірі ј частини усіх видів його заробітку до досягнення мною 23-х років за умови, що вона буде продовжувати навчання. Допустити до негайного виконання рішення суду в частині стягнення аліментів. 30.03.2020 року позивач скерувала до суду заяву про уточнення позовних вимог, в якій просить ухвалити рішення в порядку спрощеного позовного провадження, яким стягувати щомісячно з [PERSON] , [INFO] , що проживає за адресою [ADDRESS] , та на даний час знаходиться за контрактом в зоні проведення ООС, на її користь, [PERSON] , [INFO] , аліменти на її утримання в розмірі ј частини усіх видів його заробітку, починаючи з 10.08.2019 року до досягнення мною 23-х років за умови, що вона буде продовжувати навчання. Допустити до негайного виконання рішення суду в частині стягнення аліментів. Позивач в судовому засіданні уточненні позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, скерував до суду відзив, в якому просить розгляд справи проводити у його відсутність. У відзиві відповідач зазначає, що прожитковий мінімум для дорослої людини відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2020 рік» становить 2102 грн. Половина витрат на утримання повнолітньої доньки яка продовжує навчання становить 1051 грн. Таким чином, загальний мінімальний розмір аліментів, який він має сплачувати позивачці на її утримання, становить саме 1051 грн. Просить врахувати ту обставину, що позивач отримує щомісячну стипендію в розмірі 1255 грн., докази чого надані нею до її позовної заяви. Тому, в обґрунтування такої своєї позиції бажає послатись і на Постанову Верховного Суду у складі колегії Першої удової палати Касаційного цивільного суді 17.04.2019 року у справі №644/3610/16-ц в мотивувальній частині якої зазначено, ще визначенні розміру аліментів на утримання батьками повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання на місцем знаходження. Так дійсно, як зазначає позивачка, що досягнення нею свого повноліття він сплачував аліменти на її утримання в середньому розмірі близько 2600 грн. на місяць, однак на той час позивачка не отримувала прибутку у вигляді стипендії в розмірі1255 грн. щомісяця. Він на сьогодні утримує дитину від свого другого шлюбу - [PERSON] , [INFO] , яка мешкає разом з ним, а тому у нього є особа, яку він має утримувати відповідно до норм СК України. У зв`язку із цим, погоджується сплачувати аліменти на користь позивачки у розмірі 1/6 частки від свого доходу (визнає позов частково), а не ј частку, як просить позивач. Вважає, що цієї суми коштів буде достатньо для задоволення її потреб, адже з урахуванням частини утримання, яке надає позивачці її мати, розмір утримання буде значно (в два рази) перевищувати прожитковий мінімум встановлений державою. Крім цього, окрім утримання від батьків, позивачка як зазначалась вище має власний дохід у вигляді щомісячної отриманої стипендії. Також, просить суд при вирішенні питання про стягнення судових витрат за розгляд справи судом врахувати те, що він є учасником бойових дій і його статус підтверджено відповідним посвідченням. У зв`язку із цим, витрати за розгляд справи судом (судовий збір) просить компенсувати за рахунок держави. Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Згідно зі ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. За змістом ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 5 ЦПК України передбачено, що, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Водночас, відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. За правилами статей 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Відповідно до частини 1 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК). У відповідності з ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частиною 1 ст. 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні. Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Згідно зі статтею 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. При ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] народилася [INFO] в м. Шостка Сумської області. Батьками [PERSON] є мати [PERSON] , батько [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . На даний час мати має прізвище [PERSON] , яке вона взяла після реєстрації другого шлюбу. 17 березня 2004 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, про що відділом реєстрації актів цивільного стану Шосткинського міського управління юстиції, в книзі реєстрації актів про розірвання шлюбу зроблено запис за № 107. 10.08.2019 року [PERSON] досягла повноліття і продовжує навчання в Черкаському національному університеті імені Богдана Хмельницького на денній формі навчання держзамовлення. Термін навчання - чотири роки, дата закінчення навчання - 30 червня 2022 року, що підтверджується довідкою № 310 від 22 січня 2020 року Черкаського національного університету імені Богдана Хмельницького. В 2019 році позивач отримувала стипендію в сумі 1255,52 грн. щомісяця, що підтверджується довідкою про доходи № 27 від 22.01.2020 року. Як встановлено в судовому засіданні, з січня 2020 року позивач [PERSON] продовжує отримувати стипендію в сумі 1255,52 грн. по даний час. Відповідно до ст. 141 СК України мати та батько мають рівні права та обов`язки щодо\~дитини, незалежно від того, чи перебували вони в шлюбі між собою. Статтями 18, 27 Конвенції про права дитини встановлено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки, які виховують дитину, несуть основу відповідальності за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до\~ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той із батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Таким чином, при розгляді вказаної категорії справ суду необхідно встановити сукупність таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою віку, який перевищує 18\~років, але є меншим 23 роки; 2) продовження нею навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у відповідача можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 СК України. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Згідно з ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Пунктом 20\~ постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ що батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~передбачено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Таким чином, у зазначеній нормі права законодавець пов`язує обов`язок обох батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років із можливістю батьків надавати таку матеріальну допомогу. Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач посилається на те, що вона має незадовільний стан здоров`я та потребує лікування, на що кожного місяця витрачає додаткові кошти. Суд не може взяти до уваги дане обґрунтування виходячи з наступного. Верховний Суд у постанові від 29.01.2018 у справі\~№ 622/373/16-ц\~зазначив, що положеннями статей 180, 183, 185, 193, 198, 199 Сімейного кодексу України визначаються декілька видів виконання обов`язку утримувати дитину, зокрема утримання неповнолітньої дитини, що стягується у частках або твердій грошовій сумі (статті 180, 183); участь батьків у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом, тощо) (стаття 185); утримання дитини, яка перебуває в закладі охорони здоров`я, навчальному або іншому закладі, у разі якщо батьки не беруть участі в утриманні дитини, влаштованої до державного або комунального або іншого закладу, аліменти можуть бути стягнуті з них на загальних підставах (стаття 193); батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, а також якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і потребують матеріальної допомоги до досягнення ними двадцяти трьох років, за умови якщо батьки можуть надавати таку допомогу (стаття 198). Відповідно до статті 185 Сімейного кодексу України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). А статтею 199 Сімейного кодексу України передбачений обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Верховний Суд роз`яснив, що на відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину (стаття 185 Сімейного кодексу України), правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 Сімейного кодексу України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). У визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами. Тому, у випадках, коли дитина потребує матеріальної допомоги у зв`язку з навчанням до досягнення нею двадцяти трьох років, правила статті 185 Сімейного кодексу України (додаткові витрати на дитину)\~не застосовуються, зазначені правовідносини регулюються статтею 199 цього Кодексу (утримання дитини, яка продовжує навчання) (постанова Верховного Суду від 29.01.2018 у справі\~№ 622/373/16-ц). Відповідно до постанови Верховного суду від 17.04.2019 року у справі № 644/3610/16-ц, правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються\~главою 16 СК\~України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті\~199,\~200,\~201 СК України). При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. У постанові Верховного Суду від 20 травня 2020 року у справі № 635/1139/17 (провадження № 61-350св17) сформульовано правову позицію, що на відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину до досягнення нею повноліття (стаття 185 СК України), правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються\~главою 16 СК України, яка передбачає, зокрема\~\~обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті\~199,\~200,\~201\~цього\~Кодексу). Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами. Таким чином, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчати після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, що перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) існування потреби у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та своїх повнолітніх дітей). Відповідно до\~ст.1 Закону «Про прожитковий мінімум»\~прожитковий мінімум - вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет на 2020\~рік», у 2020 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для працездатних осіб становить: з 1 січня 2020 року - 2102 гривні, з 1 липня 2197\~гривень, з 1\~грудня - 2270 гривні. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд враховує матеріальний стан відповідача, який на даний час перебуває в зареєстрованому шлюбу з [PERSON] , від якого згідно свідоцтва про народження має на утриманні малолітню дитину доньку [PERSON] , [INFO] , згідно довідки Шосткинської міськрайонної філії Сумського обласного центру зайнятості від 22.05.2020 року № 1201, [PERSON] перебуває на обліку в центрі зайнятості з 08 квітня 2020 року, також [PERSON] є учасником бойових дій, що підтверджується копією посвідчення серії УБД від 14.02.2018 року. Крім того, відповідно довідки Шосткинської міськрайонної філії Сумського обласного центру зайнятості від 22.05.2020 року № 1200, [PERSON] перебуває на обліку в центрі зайнятості з 02 квітня 2020 року. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд також враховує матеріальне становище позивачки, працює продавцем непродовольчих товарів ФОП [PERSON] та отримує заробітну плату щомісячно в середньому у розмірі 3600 грн., на утриманні неповнолітніх дітей не має. Відповідно до\~ст. 191 СК України\~аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Враховуючи той факт, що позовна заява про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання подана [PERSON] до суду 12.02.2020 року, а тому саме з цієї дати необхідно стягувати аліменти. Оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, до стягнення з відповідача на користь позивача підлягають аліменти на навчання, в розмірі 1/6 частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 12.02.2020 року і до закінчення\~навчання, але не більше ніж до досягнення нею 23 років, при цьому розмір 1/6 частини заробітку відповідача є достатнім по утриманню повнолітньої доньки, яка продовжує навчання. Відповідно до частини другої ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Крім того, суд роз`яснює сторонам у справі, що згідно ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. В порядку, визначеному ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне судові витрати віднести за рахунок держави. Також, суд вважає за необхідне на підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць.

Outcome: approved