Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-15 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що з відповідачем вона перебувала у зареєстрованому шлюбі, який 06.06. 2013 року між ними розірвано на підставі рішення Рахівського районного суду. Від шлюбу народилася одна дитина - син [PERSON], [INFO], який знаходиться на її утриманні та вихованні. Відповідач, як батько дитини, коштів на утримання сина не надає, хоча має можливість такі надавати, оскільки є працездатним, систематично виїжджає на сезонні роботи за кордон. Угоди про добровільну сплату аліментів вони не можуть дійти, тому просить суд винести рішення, яким стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в твердій грошовій сумі по 1000 гривен щомісячно. Позивачка [PERSON], в судовому засіданні, позовні вимоги змінила в частині розміру стягнення аліментів з відповідача, вказала, що згідна на сплату аліментів відповідачем в сумі 500 гривень. Представник відповідача [PERSON], в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково з підстав, наведених у запереченні на позовну заяву. Так як вбачається з поданого заперечення, підставою часткового визнання позовних вимог послужило те, що відповідач не має постійної роботи, фактично проживає за рахунок випадкових тимчасових заробітків. Крім того, він має іншу сім'ю та дитину, які так само перебувають на його утриманні. Аліменти сплачувати згідний, однак в меншому розмірі - в сумі по 500 гривень. Заслухавши учасників процесу, вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, суд дійшов до наступного висновку. Згідно ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. З матеріалів справи судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який між ними було розірвано на підставі рішення Рахівського районного суду від 06.06. 2013 року. За час перебування у шлюбі, народилася одна дитина - син [PERSON], [INFO] і відповідно до свідоцтва про народження дитини [NUMBER] від 07.10. 2008 року, відповідач являється його батьком. Наразі дитина перебуває на утриманні позивачки, відповідач, на порушення своїх батьківських обов'язків, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Позивачка з дитиною проживає в будинку батьків, ніде не працює. Сама виховує та утримує дитину. Вказана обставина підтверджується довідкою виконавчого комітету Ясінянської селищної ради № 119 від 15.01. 2015 року та актом обстеження матеріально-побутових умов проживання позивачки. За змістом ст.ст. 181, 182 СК України у випадку невиконання батьками свого обов'язку утримувати дитину, аліменти присуджуються за рішенням суду в частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі, де враховується стан здоров'я та матеріальне становище дитини та платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. На підставі цього, суд вважає, що відповідач зобов'язаний надавати дітям утримання, достатнє для задоволення їхніх розумних потреб, виходячи зі стану здоров'я дітей, їхнього матеріального становища, а також зі свого стану здоров'я та матеріального становища. Згідно ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Враховуючи відсутність взаємної домовленості між сторонами про участь у матеріальних витратах на утримання дитини, а також беручи до уваги те, що відповідач має мінливий дохід, про що вказали обидві сторони, суд вважає, що справедливим буде щомісячне стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини у твердій грошовій сумі. У відповідності до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Таким чином, суд, виходячи із принципу розумності та справедливості з огляду на те, що батьки зобов'язані забезпечити дитині виховання, навчання, розвиток, приймаючи до уваги матеріальне становище дитини (вона є малолітньою, не має доходу), матеріальне становище відповідача, який є працездатною особою, має інших утриманців, виходячи із принципу розумності та справедливості, суд прийшов до висновку, що позов слід задовольнити, зобов'язавши відповідача, сплачувати, в користь позивачки аліменти на утримання дитини, в твердій грошовій сумі, по 500 гривень, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Аліменти на утримання дитини згідно ст. 79 СК України присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви, в даному випадку з 30 січня 2015 року. Крім того, суд приходить до висновку, що на підставі ст.88 ЦПК України, з відповідача на спеціальний фонд Державного бюджету України, слід стягнути судовий збір в розмірі 243 гривні 60 копійок. В силу ч.1 ст.367 ЦПК України слід допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved