Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-07 00:00:00

[PERSON] звернулася до Рогатинського районного суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. У позовній заяві зазначено, що 03 серпня 1985 року між позивачкою і відповідачем по справі у виконавчому комітеті Колоколинської сільської Рогатинського району Івано-Франківської області було зареєстровано шлюб, про що було зроблено актовий запис за №8. Від спільного проживання в шлюбі в них народилося троє дітей, двоє з яких досягли повноліття, дочка [PERSON], [INFO] є неповнолітньою, проживає разом із позивачкою, перебуває на її утриманні та вихованні. Спільне проживання між сторонами по справі склалося невдало, відповідач нехтує сімейними цінностями через що вони припинили спільне проживання. Шлюб носить формальний характер. Примирення між ними неможливе. Просила шлюб розірвати. У судове засідання, призначене на 08.10.2014 року [PERSON] не з'явилася, направила на адресу суду заяву про слухання справи у її відсутності. Просила шлюб розірвати. Не заперечувала відносно ухвалення заочного рішення у справі. Відповідач у судове засідання не прибув, не повідомив суд про причини своєї неявки, хоча про день, час та місце слухання справи був повідомлений належним чином та у встановленому законом порядку, що підтверджується повідомленням про вручення йому судової повістки. Суд, зі згоди позивачки по справі, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України. Небажання відповідача надавати докази в обґрунтування своїх заперечень проти позову, зокрема з причини ухилення від участі в судових засіданнях, дає суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає положенням ч.1 ст.224 ЦПК України. Суд, дослідивши та перевіривши всі докази в їх сукупності, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Як вбачається з свідоцтва про одруження серія [NUMBER], виданого 17 квітня 1997 року виконавчим комітетом Колоколинської сільської ради Рогатинського району Івано-Франківській області, 03 серпня 1985 року було зареєстровано шлюб між [PERSON], [INFO] і [PERSON], [INFO], про що було зроблено актовий запис за №8. Після одруження дружині присвоєно прізвище [PERSON]. [PERSON] народилася [INFO] в с.Зеленів Рогатинського району. Батьки дитини - [PERSON] і [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим 20 червня 2002 року виконавчим комітетом Верхньолипицької сільської ради Рогатинського району Івано-Франківської області. [PERSON], [INFO] зареєстрований за адресою с.Зеленів Рогатинського району Івано-Франківської області, що підтверджується довідкою №20/462/14, виданою 20.08.2014 року Рогатинським РС УДМС України в Івано-Франківській області. Відповідно до вимог ст.112 СК України при розірванні шлюбу суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову. Бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. За ч.1 ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Дані положення закріплені у ст.55 Сімейного кодексу України. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність. Суд не зобов'язаний призначати сторонам строк для примирення. Це робиться лише тоді, коли збереження шлюбу можливе на почуттях любові та поваги, підтримки один одного. Судом встановлено, що сторони припинили подружні стосунки, спільно не проживають, у позивачки наявне стійке волевиявлення, направлене на припинення сімейних відносин. Викладені обставини свідчать про те, що подальше спільне проживання подружжя і збереження сім`ї неможливе, суперечитиме інтересам сторін, що має істотне значення, а тому позов підлягає до задоволення. На підставі ст.ст.109, 110, 112 ч.2 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved