Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-23 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вказаним вище позовом, у якому свої позовні вимоги обґрунтували тим, що 30.11.2017 року між нею та ФОП [PERSON] було укладено договір, за умовами якого ФОП [PERSON] взяла на себе зобов'язання виготовити та доставити замовлення: Диван/прованс, загальною вартістю 10074 грн. + 120 грн. в строк 45 робочих днів з моменту внесення авансу. На виконання умов договору вона 30.11.2017 року сплатила відповідачу аванс в сумі 5 200 грн. Тобто за умовами договору замовлення повинно було бути виконано в строк до 02.02.2018 року. В порушення умов договору диван був доставлений на адресу позивача 24.03.2018 року та в цей же день вона здійснила остаточний розрахунок за договором від 30.11.2017 року. Враховуючи, що відповідачем встановлений у встановлений договором строк замовлення виконано не було просить суд стягнути з відповідача на її користь пеню за неналежне виконання договору від 30.11.2017 року у сумі 15 413,22 грн. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 03.09.2018 року відкрито провадження у справі та призначено її розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Клопотань про виклик сторін у судове засідання не надходило. Відзив на позовну заяву відповідач не надав. Дослідивши матеріали справи, суд установив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч. 1 ст. 13 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 14 ЦК України, цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч.1, 2 ст. 13 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Статтею 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення. зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Судом установлено та підтверджено матеріалами справи, що ФОП [PERSON] згідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємці, надає послуги з роздрібної торгівлі меблями, освітлювальним приладдям та іншими товарами для дому в спеціалізованих магазинах(основний). 30.11.2017року між [PERSON] та ФОП [PERSON] укладено письмовий договір, за умовами якого відповідач взяла на себе зобов'язання виготовити та доставити на замовлення - диван/прованс, загальною вартістю 10 074грн.+120грн.(становлення) в строк 45 робочих днів з моменту внесення авансу. На виконання умов договору позивач 30.11.2017року сплатила відповідачу аванс в сумі 5 200,00грн. що підтверджується товарним чеком №4621Хс від 30.11.2017року. За умовами договору замовлення повинно бути виконаним в строк до 02.02.2018року, проте диван був доставлений на адресу позивача 24.03.2018року, і, в цей же день здійснено остаточний розрахунок за договором від 30.11.2017року. Актом Головного управління держпродспоживслужби в Херсонській області від 07.05.2018року, також підтверджено порушення умов договору від 30.11.2017року. У зв'язку з порушення терміну виконання умов договору [PERSON] звернулася із заявою до директора Херсонської регіональної мережі магазинів «DecArt» з проханням виконати замовлення, а також сплатити пеню у розмірі трьох відсотків, відповідно до приписів ст.10 Закону України «Про захист прав споживачів». Листом від 28.02.2018року відповідач відмовив у виплаті пені, зазначивши, що магазин на надав послуги та не виконував роботи, а лише здійснив продаж товару, виробником послуг, якого є третя особа, тому відсутні підстави для виплати пені, у відповідності до ст.10 Закону України «Про захист прав споживачів». Отже, встановленими судом обставинами справи та наданим доказами підтверджено порушення відповідачем умов укладеного, 30.11.2017року між сторонами договору, щодо строків його виконання. Статтею 1 Закону України «Про захист прав споживачів» визначено терміни, що вживаються у цьому Законі, зокрема, виробник - суб'єкт господарювання, який: виробляє товар або заявляє про себе як про виробника товару чи про виготовлення такого товару на замовлення, розміщуючи на товарі та/або на упаковці чи супровідних документах, що разом з товаром передаються споживачеві, своє найменування (ім'я), торговельну марку або інший елемент, який ідентифікує такого суб'єкта господарювання; або імпортує товар. Сфера дії цього Закону регулює відносини між споживачами товарів (крім харчових продуктів, якщо інше прямо не встановлено цим Законом), робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг. Згідно до ч.1 ст.4 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на: 1) захист своїх прав державою; 2) належну якість продукції та обслуговування; 3) безпеку продукції; 4) необхідну, доступну, достовірну та своєчасну інформацію про продукцію, її кількість, якість, асортимент, а також про її виробника (виконавця, продавця); 5) відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків (дефектів в продукції) відповідно до закону; 6) звернення до суду та інших уповноважених державних органів за захистом порушених прав; 7) об'єднання в громадські організації споживачів (об'єднання споживачів). За таких обставин, суд не приймає до уваги доводи відповідача відносно того, що на спірні правовідносини не поширюється дія Закону України «Про захист прав споживачів». Відповідно до п.5 ст.10 Закону України «Про захист прав споживачів» у разі коли виконавець не може виконати(прострочує виконання)роботу (надання послуг) згідно з договором, за кожен день (кожну годину, якщо тривалість виконання визначено у годинах) прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги), якщо інше не передбачено законодавством . У разі коли вартість роботи(послуги) не визначено, виконавець сплачує споживачеві неустойку в розмірі трьох відсотків загальної вартості замовлення. Згідно до розрахунку пені, який відповідачем не спростований, прострочення виконання умов договору мало місце за період із 02.02.2018року по 24.03.2018року в сумі 15 413,22грн. Отже, згідно до норм матеріального права та наданих позивачем доказів суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог. Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 768,40 грн. На підставі викладеного, ст.ст. 11,13-14, 526, 626 ЦК України, Закону України «Про захист прав споживачів»,

Outcome: approved