Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-26 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначала, що 18 червня 1994 року у Київському відділі реєстрації актів громадянського стану міста Харкова зареєструвала шлюб з відповідачем, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбів зроблено запис за № 426. Від подружнього життя мають повнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Проте, через різні характери та погляди на життя, постійні сварки з 2010 року шлюбні відносини з [PERSON] припинені, спільне господарство не ведеться. Позивач також вказала, що майновий спір з відповідачем відсутній, після розірвання шлюбу виявила бажання надалі іменуватися прізвищем «Таран». Посилаючись на викладені обставини, позивач просила розірвати шлюб, зареєстрований з відповідачем. [PERSON], належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилась, через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності, якою позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити та зазначила, що з відповідачем мешкають за однією адресою, ведуть спільне господарство, однак з 2010 року шлюбні відносини між ними припинені. Позивач також вказала, що строку для примирення з [PERSON] не потребує, проти ухвалення заочного рішення по справі не заперечувала. [PERSON], який належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, про причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності та письмових заперечень проти позову не надав. У зв'язку з тим, що розгляд справи відбувався за відсутності сторін, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Враховуючи вимоги ст. 224 ЦПК України, судом, за згодою позивача, проведено заочний розгляд справи. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до наступного. Судом встановлено, що 18 червня 1994 року у Київському відділі реєстрації актів громадянського стану міста Харкова [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбів зроблено запис за № 426. Після укладення шлюбу [PERSON] присвоєно прізвище «Таран» (Свідоцтво про укладення шлюбу І-ВЛ № 257499 від 18 червня 1994 року). Від подружнього життя сторони мають повнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Статтею 51 Конституції України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Встановлено, що з 2010 року сторони припинили шлюбні відносини, однак мешкають за однією адресою та ведуть спільне господарство, майновий спір відсутній. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судовим розглядом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. За змістом ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем. З огляду на наведене, суд вважає позовні вимоги [PERSON] обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved