Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-17 00:00:00

[PERSON] звернулася до Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 17 березня 2000 року між нею та [PERSON] було зареєстровано шлюб. 8 вересня 1999 року [PERSON] удочерив доньку позивача - [PERSON], [INFO]. Проживши з чоловіком рік, припинили шлюбні відносини і з 2001 року не вони не спілкуються, та позивач навіть не знає де він мешкає. З 2003 року позивач проживає однією сім'єю з іншим чоловіком, від якого має доньку [PERSON], проте її батьком записано [PERSON]. Позивач має намір укласти шлюб з біологічним батьком своєї дитини, у зв'язку з чим бажає розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем. Позивач вважає подальше проживання з відповідачем не можливе. Після розірвання шлюбу діти залишаться проживати разом з нею. У зв'язку з вищевикладеним [PERSON] просила суд розірвати шлюб, укладений між нею та [PERSON]. Після розірвання шлюбу позивач бажала залишити прізвище «[PERSON]». В судове засідання сторони не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Позивач подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала. Відповідач причини неявки суду не повідомив, заяву про розгляд справи без його участі не надав. Відповідно до ч. 1 ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України судом було постановлено ухвалу про проведення заочного розгляду справи. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, прийшов до наступних висновків. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 17 березня 2000 року Індустріальним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], про що зроблено відповідний актовий запис за № 121 (а.с. 4). Сторони спільних дітей не мають. Проте у зв'язку з тим, що відповідач удочерив доньку позивача він записаний батьком доньки позивача - [PERSON], [INFO] (а.с.5). У зв'язку з тим, що на час народження другої дитини позивача - [PERSON], [INFO], сторони перебували у шлюбі, відповідач записаний її батьком. Судом встановлено, що сторони не проживають разом з 2001 року, стосунки не підтримують, не ведуть спільне господарство. Причинами припинення шлюбних відносин є взаємне непорозуміння та небажання сторін зберегти шлюб. З 2003 року позивач проживає фактично однією сім'єю з іншим чоловіком, з яким має бажання зареєструвати шлюб. Згідно з ч.2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Фактичні взаємини подружжя свідчать, що між сторонами остаточно припинено шлюбні відносини і їх неможливо відновити, отже збереження шлюбу неможливе та суперечило б інтересам подружжя. У зв'язку з чим вимоги позивача про розірвання шлюбу, укладеного між нею та відповідачем є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Спору про поділ майна подружжя не має. Згідно зі ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивач не заявляла про відновлення дошлюбного прізвища, суд вважає за необхідне її прізвище не змінювати. Також на виконання вимог ст. 115 Сімейного кодексу України, суд вважає за необхідне надіслати копію рішення суду після набрання ним законної сили органу державної реєстрації актів цивільного стану для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Outcome: approved