Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-11 00:00:00

[PERSON] звернулася до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 15.09.2007 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON]. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося, причиною розпаду сім'ї є відсутність спільних інтересів та взаємоповаги між подружжям. Шлюбно - сімейні відносини припинені з липня 2013 року. Позивач в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі. Відповідач в судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнала в повному обсязі. У зв'язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку, що дана позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER], виданого повторно 29.08.2017 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Сєвєродонецького міського управління юстиції у Луганській області, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 15.09.2007 року, про що складено відповідний актовий запис № 635. Прізвище дружини після укладення шлюбу - [PERSON]. Вирішуючи спір по суті, суд виходив з наступного. Відповідно до ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Згідно ст.109 Сімейного кодексу України, шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. З позовної заяви та доданих до неї матеріалів вбачається, що фактичні взаємовідносини подружжя припинені, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, позивач не бажає примиритися і строк для примирення їй не потрібен. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Щодо вимоги про визначення місця проживання дитини суд зазначає наступне. У відповідності до положень ст.ст. 141, 157 СК України, батьки мають рівні права та обов'язки щодо дитини, розірвання шлюбу та окреме від дитини проживання не впливає на обсяг їх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини, а той з батьків, з ким проживає дитина не має права перешкоджати тому із батьків, хто живе окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь в її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвитку дитини. Згідно ст. 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватись судом. При вирішенні спору щодо місця проживання дитини суд бере до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідач у своїй заяві зазначив про визнання позовних вимог у повному обсязі, а тому спору щодо визначення місця проживання дитини судом не вбачається. Беручи до уваги право батьків визначити місце проживання дитини, суд вважає за можливе задовольнити вимогу позивача щодо визначення місця проживання малолітньої доньки разом із нею. Судові витрати згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України у вигляді судового збору в сумі 640 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved