Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-06 00:00:00

[PERSON] звернулася до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням - квартирою [ADDRESS] . Позовні вимоги мотивувала тим, що вона є власником квартири [ADDRESS] . 31.12.2003 року на підставі договору купівлі-продажу позивачка придбала у [PERSON] квартиру. На час придбання квартири у позивачки була відсутня інформація, що у вказаній кватрирі залишається зареєстрований [PERSON] Дана особа позивачці не знайома, особистих речей відповідача у квартирі не має, він не цікавиться спірним житловим приміщенням, витрати по утриманню квартири не несе. Позивачка не може оформити субсидію. Реєстрація [PERSON] у вищевказаній квартирі тягне за собою понаднормові витрати по оплаті житлово-комунальних послуг. Просить визнати [PERSON] таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS] . Позивачка в судове засідання не з`явилася, подала заяву, в якій просила справу розглядати без її участі, вимоги заявленого позову підтримала з підстав, викладених в позовній заяві, не заперечує щодо винесення заочного рішення (а.с. 35). 06.03.2019 року до суду надійшла довідка відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України в Івано-Франківській області, з якої вбачається, що [PERSON] , [INFO] з 08.07.1995 року зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с. 19). Судом було повідомлено відповідача про час та місце розгляду справи через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України та шляхом відправлення повістки на вказану адресу, проте, відповідач в судове засідання не з`явився, про причину неявки суд не повідомив, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується матеріалами справи (а.с.31,45-50). Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу порушення права користування нерухомим майном внаслідок чого [PERSON] позивається про його відновлення, шляхом визнання [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням. Як вбачається з копії договору купівлі-продажу від 31.12.2003 року [PERSON] придбала у [PERSON] квартиру [ADDRESS] (а.с. 6). Що підтверджується копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно(а.с.7). Відповідно до копії свідоцтва про зміну імені Серія [NUMBER] виданого 21.11.2008 року [PERSON] [INFO] 21.11.2008 року змінила своє прізвище на [PERSON] , актовий запис №48(а.с.13). Позивачка вказує, що реєстрація [PERSON] у її квартирі, який насправді там не проживає, перешкоджає здійсненню нею права на вільне користування і розпоряджання майном. Як вбачається зі змісту ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 ст. 81 ЦПК Україн на сторін покладено обов`язок доказування і подання доказів. Це положення є одним із найважливіших наслідків принципу змагальності. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Згідно із ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Проте, як вбачається із інформації ВОМІРМП УДМС в Івано-Франківській області реєстрація [PERSON] , [INFO] , зазначена по [ADDRESS] з 08.07.1995 року(а.с.19). Будь - яких доказів щодо реєстрації відповідача у квартирі [ADDRESS] позивачкою суду не представлено. Отже, судом встановлено, що реєстрація [PERSON] [INFO] зареєстрованого по [ADDRESS] з 08.07.1995 року в м.Івано-Франківську ніяким чином не створює перешкоди у здійсненні позивачкою права власності вільного користування і розпорядження власною квартирою [ADDRESS] . З огляду на викладене суд дійшов висновку, що позов є не обгрунтованим та таким, що не підлягає до задоволення. На підставі викладеного, відповідно до ст. 150 ЖК України, ст.ст. 242, 317, 391 ЦК України, ст.ст. 2, 4, 10, 12, 77-80 ЦПК України,

Outcome: dismissed