overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-15 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із заявою у якій просить встановити факт належності їй державного акту на право приватної власності на землю серії ТР №06007, виданого Довжанківською сільською радою від 21.12.1994 року на підставі рішення Довжанківської сільської ради народних депутатів від 23.02.1994 року та зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №212. В обґрунтування вимог заявниця вказує, що у державному акті на право приватної власності на землю від 21.12.1994 року, її по батькові помилково вказано як ''[PERSON]'' та виправлено на ''[PERSON]'', однак у паспорті та картці платника податків її прізвище ''[PERSON]''. Встановлення даного факту їй необхідне для розпорядження належним їй майном. У судовому засідання заявник заявлені вимоги підтримала, зіславшись на доводи викладені у заяві. Представник реєстраційної служби Тернопільського районного управління юстиції Тернопільської області у судове засідання не з'явився, хоча про день та час розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Попередньо надіслав суду заяву про слухання справи у їх відсутності. Судом встановлено, що згідно державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії ТР №06007, виданого Довжанківською сільською радою від 21.12.1994 року [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0.0618 га для садово-городницьких робіт на території Довжанської сільської ради. У вищезазначеному державному акті на право приватної власності на землю серії ТР №06007, по батькові помилково вказано як ''[PERSON]'' та виправлено на ''[PERSON]''. У паспорті [NUMBER], виданого Тернопільським МВ УМВС України в Тернопільській області від 26.07.1997 року та картці платника податків від 15.05.2012 року, виданою Тернопільською ОДПІ Тернопільської області ДПС, по батькові заявниці зазначене як ''[PERSON]'', [INFO]. Суд, вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення заявника, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, вважає, що дана заява підлягає до задоволення. Відповідно до вимог ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. У судовому порядку можуть також бути встановленні інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановленні обставини справи, суд вважає, що в судовому засідання встановлено факт належності [PERSON], [INFO], державного акту на право приватної власності на землю серії ТР №06007, виданого Довжанківською сільською радою від 21.12.1994 року на підставі рішення Довжанківської сільської ради народних депутатів від 23.02.1994 року та зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №212, виданого на прізвище [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-15 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із заявою у якій просить встановити факт належності їй державного акту на право приватної власності на землю серії ТР №06007, виданого Довжанківською сільською радою від 21.12.1994 року та зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №212. В обґрунтування вимог заявниця вказує, що у паспорті вона по батькові значиться як ''[PERSON]''. Однак, у державному акті на право приватної власності на землю від 21.12.1994 року, її по батькові помилково вказано як ''[PERSON]'' та виправлено на ''[PERSON]''. Вказані розбіжності у правовстановлюючих документах та паспорті позбавляють її можливості розпоряджатись належним їй майном. У судовому засідання заявник заявлені вимоги підтримала, зіславшись на доводи викладені у заяві. Представник реєстраційної служби Тернопільського районного управління юстиції Тернопільської області у судове засідання не з'явився, хоча про день та час розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Попередньо надіслав суду заяву про слухання справи у їх відсутності. Судом встановлено, що у паспорті серії [NUMBER], виданого Тернопільським МВ УМВС України в Тернопільській області від 26.07.1997 року, заявниця [PERSON] по батькові зазначена як ''[PERSON]''. Згідно державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії ТР №06007, виданого Довжанківською сільською радою від 21.12.1994 року [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0.0618 га для садово-городницьких робіт на території Довжанської сільської ради. У вищезазначеному державному акті на право приватної власності на землю серії ТР №06007, по батькові заявника помилково вказано як ''[PERSON]'' та виправлено на ''[PERSON]''. Суд, вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення заявника, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, вважає, що дана заява підлягає до задоволення. Відповідно до вимог ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. У судовому порядку можуть також бути встановленні інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановленні обставини справи, суд вважає, що в судовому засідання встановлено факт належності [PERSON], [INFO], державного акту на право приватної власності на землю серії ТР №06007, виданого Довжанківською сільською радою від 21.12.1994 року на підставі рішення Довжанківської сільської ради народних депутатів від 23.02.1994 року та зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №212, виданого на прізвище [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-11 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із заявою у якій просить встановити факт належності їй державного акту на право приватної власності на землю серії ТР №07291, виданого Великоглибочецькою сільською радою від 12.12.1994 року на підставі рішення Великоглибочецької сільської ради народних депутатів 2 сесії від 10.11.1994 року та зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №7. В обґрунтування вимог заявниця вказує, що у державному акті на право приватної власності на землю від 12.12.1994 року, її прізвище помилково вказано як ''[PERSON]'', однак у паспорті її прізвище ''[PERSON]''. Встановлення даного факту їй необхідне для розпорядження належним їй майном. У судовому засідання заявник заявлені вимоги підтримала, зіславшись на доводи викладені у заяві. Представник Великоглибочецька сільська рада Тернопільського району Тернопільської області у судове засідання не з'явився, хоча про день та час розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Попередньо не повідомив суд про причини своєї неявки. Судом встановлено, що згідно державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії ТР №07291, виданого Великоглибочецькою сільською радою від 12.12.1994 року [PERSON], є власником земельної ділянки пл.. 0.0603 га для садівництва на території Велиглибочецької сільської ради. У вищезазначеному державному акті на право приватної власності на землю серії ТР №07291, прізвище заявниці зазначене як ''[PERSON]''. У паспорті серії МС №346617, прізвище заявниці зазначене як ''[PERSON]'', [INFO]. Факт належності [PERSON] державного акту на право приватної власності на землю від 12.12.1994 року, підтвердила допитана в судовому засіданні свідок [PERSON], яка є донькою заявника та даний факт їй достовірно відомий. Суд, вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення заявника, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, у тому числі, покази свідка, вважає, що дана заява підлягає до задоволення. Відповідно до вимог ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. У судовому порядку можуть також бути встановленні інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановленні обставини справи, суд вважає, що в судовому засідання встановлено факт належності [PERSON], [INFO], державного акту на право приватної власності на землю серії ТР №07291, виданого Великоглибочецькою сільською радою від 12.12.1994 року на підставі рішення Великоглибочецької сільської ради народних депутатів 2 сесії від 10.11.1994 року та зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №7, виданого на прізвище [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-23 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із позовними вимогами до [PERSON], за участю третьої особи Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції, в яких, враховуючи подані уточнення просить розірвати шлюб, зареєстрований 10.11.2007р., актовий запис №2246, посилаючись на те, що спільне життя у них не склалося, вони стали чужими один одному, втратили почуття взаємоповаги та любові один до одного, їх шлюб носить формальний характер і збереження сім'ї є неможливим. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з мотивів викладених у позовній заяві та просить позов задовольнити, відносно примирення категорично заперечила. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов визнав та не заперечує щодо його задоволення. Дослідивши та оцінивши зібрані докази у справі, суд встановив наступні обставини справи. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 10 листопада 2007 року, що стверджується Свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданого 10.11.2007 р. Відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області, актовий запис №2246. Від даного шлюбу у сторін народився син [PERSON], [INFO]. Між подружжям склалися неприязні відносини, сторони втратили почуття поваги та любові один до одного, не ведуть спільне господарство, не підтримують шлюбних стосунків. Сумісне життя подружжя є неможливим, шлюб існує лише формально, і тому його доцільно розірвати, оскільки збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення. Відповідно до вимог ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. З врахуванням встановлених судом обставин, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-26 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із позовною заявою, в якій зазначила, що 10 вересня 2007 року між нею та відповідачем Прохідською сільською радою Ратнівського району зареєстровано шлюб. У даному шлюбі [INFO] року народилася дочка [PERSON]. Стверджує, що збереження шлюбу неможливе внаслідок розбіжностей у життєвих поглядах, виникнення на цьому грунті сварок та непорозумінь. Просить шлюб, зареєстрований між нею і [PERSON], розірвати. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала повністю з підстав, зазначених у заяві. Пояснила, що між ним та відповідачем припинені шлюбно-сімейні відносини, на даний час вони проживають окремо. Відповідач не дбає про матеріальний достаток сім`ї, систематично зловживає спиртними напоями, на цьому грунті вчиняє сварки, у тому числі у присутності дитини. Зазначила, що шляхів для примирення не вбачає. Просить позов задовольнити. Відповідач позов визнав. Пояснив, що хотів би зберегти сім`ю задля інтересів дитини. Пояснив, що причиною розпаду сім`ї є поведінка позивачки, яка постійно провокує конфлікти, що й змушує його вчиняти сварки. Вважає примирення неможливим. Позов підлягає до задоволення. Відповідно до ст. 110 ч.1 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно із ст. 112 ч.2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом установлено, стверджується свідоцтвом про одруження, що між [PERSON] та [PERSON] 10 вересня 2007 року укладено шлюб, який зареєстрований Прохідською сільською радою Ратнівського району Волинської області, актовий запис №7. У шлюбі в сторін [INFO] року народилася дочка [PERSON], про що свідчить свідоцтво про її народження. Із пояснень сторін вбачається, що на даний час сторони припинили спільне проживання як подружжя, шлюбних відносин не підтримують, між ними склались неприязні відносини, що пов`язані із втратою взаєморозуміння та поваги один до одного. В силу ст. 24 ч. 1 та ст. 56 ч. 3 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушення до припинення шлюбних відносин чи їх збереження не може мати місце. За таких обставин, з огляду на категоричне небажання позивача продовжувати проживати в шлюбі та досягнути примирення суд приходить до висновку, що збереження шлюбу суперечить інтересам позивача та інтересам дитини сторін, а тому вбачає достатні підстави для розірвання шлюбу між подружжям. До стягнення з відповідача на користь позивача підлягають понесені останньою і документально підтверджені судові витрати із сплати судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-26 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із позовною заявою, в якій зазначила, що 14 жовтня 2012 року між нею та відповідачем відділом РАЦСу Луцького міського управління юстиції зареєстровано шлюб, актовий запис №1332. У шлюбі [INFO] року народився син [PERSON]. Стверджує, що збереження шлюбу неможливе, оскільки сторони після одруження проживали разом лише один місяць. Після того і по даний час вони проживають окремо, відповідач життям дитини не цікавиться, має іншу сім'ю. Просить шлюб, зареєстрований між нею і [PERSON] розірвати. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала повністю з підстав, зазначених у заяві, та пояснила, що протягом близько двох років вони проживають окремо, шлюбно-сімейних відносин взагалі не підтримують. Примирення між ними неможливе, жодного сенсу немає, оскільки відповідач проживає у іншій сім'ї. Просить позов задовольнити. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, про розгляд справи у його відсутності чи відкладення провадження у справі не клопотав, заперечення проти позову не подав. Позов підлягає до задоволення. Відповідно до ст. 110 ч.1 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно із ст.112 ч.2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом установлено, стверджується свідоцтвом про одруження [NUMBER], що між сторонами 14 жовтня 2012 року укладено шлюб, який зареєстрований відділом РАЦСу Луцького міського управління юстиції, актовий запис №1332. У шлюбі в сторін [INFO] року народився син [PERSON], про що свідчить свідоцтво про народження [NUMBER], видане Самари-Оріхівською сільською радою 04 квітня 2013 року. Із пояснень позивача вбачається, що сторони припинили спільне проживання як подружжя, протягом двох років шлюбно-сімейних зв`язків між собою не підтримують, підтримувати їх не прагнуть. В силу ст. 24 ч. 1 та ст. 56 ч. 3 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушення до припинення шлюбних відносин чи їх збереження не може мати місце. За таких обставин, з огляду на категоричне небажання позивача продовжувати проживати в шлюбі та досягнути примирення суд приходить до висновку, що збереження шлюбу суперечить інтересам позивача та дитини сторін, а тому вбачає достатні підстави для розірвання шлюбу між сторонами. До стягнення з відповідача на користь позивача підлягають документально підтверджений сплачені останньою 250 грн витрат на правову допомогу та 243, 60 грн судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-24 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із позовною заявою, в якій зазначила, що 18 жовтня 2003 року між нею та відповідачем відділом РАЦСу Ратнівського районного управління юстиції зареєстровано шлюб, актовий запис №78. У шлюбі народилося двоє дітей: [INFO] дочка [PERSON], [INFO] дочка [PERSON]. Стверджує, що збереження шлюбу неможливе, оскільки сторони мають різні погляди на життя, між ними часто виникають сварки і непорозуміння. Просить шлюб, зареєстрований між нею і [PERSON], розірвати. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала повністю з підстав, зазначених у заяві, та пояснила, що спільне проживання з відповідачем є неможливим. Через несумісність характерів, систематичне вживання відповідачем алкогольних напоїв, заподіяння їй останнім в такому стані побоїв у присутності дітей, вважає збереження шлюбу неможливим. Просить позов задовольнити. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, про розгляд справи у його відсутності чи відкладення провадження у справі не клопотав, заперечення проти позову не подав. Позов підлягає до задоволення. Відповідно до ст. 110 ч.1 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно із ст.112 ч.2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом установлено, стверджується свідоцтвом про одруження [NUMBER], що між сторонами 18 жовтня 2003 року укладено шлюб, який зареєстрований відділом РАЦСу Ратнівського районного управління юстиції, актовий запис №78. Згідно із свідоцтвами про народження [NUMBER] від 11.02.2005, [NUMBER] від 07.09.2010 сторони є батьками [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Із пояснень позивача вбачається, що сторони шлюбно-сімейних зв`язків між собою не підтримують, підтримувати їх не прагнуть. У наданий судом строк подружжя примирення не досягнуло, зі слів позивача відповідач і надалі продовжує зловживати спиртними напоями та заподіювати їй тілесні ушкодження в присутності дітей, що негативно впливає на їх розвиток. В силу ст. 24 ч. 1 та ст. 56 ч. 3 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушення до припинення шлюбних відносин чи їх збереження не може мати місце. За таких обставин, з огляду на категоричне небажання позивача продовжувати проживати в шлюбі та досягнути примирення суд приходить до висновку, що збереження шлюбу суперечить інтересам позивача та дітей сторін, а тому вбачає достатні підстави для розірвання шлюбу між сторонами. До стягнення з відповідача на користь позивача підлягають документально підтверджені витрати з оплати судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-27 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із позовною заявою, в якій зазначила, що 18 травня 2012 року між нею та відповідачем Турською сільською радою Ратнівського району Волинської області зареєстровано шлюб, актовий запис №4. У даному шлюбі [INFO] року народися син [PERSON]. Стверджує, що збереження шлюбу неможливе внаслідок постійного зловживання відповідачем спиртними напоями, на ґрунті чого виникають сварки, непорозуміння, у зв'язку з чим сторони припинили спільне проживання. Просить шлюб, зареєстрований між нею і [PERSON], розірвати. Позивач позовні вимоги підтримала повністю з підстав, зазаначених у заяві. Пояснила, що більше 2 місяців вона та відповідач проживають окремо, шо зумовлено вживанням останнім спиртних напоїв, на цьому грунті - погрозами та бійками. Відповідач участі в забезпеченні добробуту сім`ї не бере, головну увагу приділяє своїм друзям. Просить позов задовольнити. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання вдруге не з`явився, про причини неявки не повідомив, про розгляд справи у його відсутності чи відкладення провадження у справі не клопотав, заперечення проти позову не подав. За таких обставин суд відповідно до ст.ст.224-226 ЦПК України зі згоди позивача постановляє заочне рішення у справі. Позов підлягає до задоволення. Відповідно до ст. 110 ч.1 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно із ст. 112 ч.2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом установлено, стверджується свідоцтвом про одруження, що між [PERSON] та [PERSON] 18 травня 2012 року укладено шлюб, який зареєстрований Турською сільською радою Ратнівського району Волинської області, актовий запис №4. У шлюбі в сторін [INFO] року народився син [PERSON], про що свідчить відповідне свідоцтво. Із пояснень позивача вбачається, що з 2 січня 2014 року сторони припинили спільне проживання як подружжя, шлюбних відносин не підтримують, підтримувати їх позивач не прагне, між ними виникають конфлікти через втрату взаєморозуміння і довіри один до одного, вживання відповідачем спиртних напоїв та самоусунення від забезпечення добробуту сім`ї. В силу ст.24 ч. 1 та ст. 56 ч. 3 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушення до припинення шлюбних відносин чи їх збереження не може мати місце. За таких обставин, з огляду на категоричне небажання позивача продовжувати проживати в шлюбі та досягнути примирення, суд приходить до висновку, що збереження шлюбу суперечить інтересам сторін та інтересам дитини, яка проживає разом із позивачем, а тому вбачає достатні підстави для розірвання шлюбу між ними. До стягнення з відповідача на користь позивача підлягає сплачений останньою та документально підтверджений судовий збір.

Outcome: approved