overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-06 00:00:00

[PERSON] звернулася до Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 15 жовтня 2007 року між нею та [PERSON] було зареєстровано шлюб. У шлюбі було народжено сина - [PERSON], [INFO]. Наприкінці 2013 року з відповідачем припинено шлюбні відносини і з того часу вони не спілкуються. З того часу проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Спору про поділ майна не має. За спільною згодою син залишить проживати разом з позивачем. У зв'язку з чим позивач просила суд розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем. В судове засіданні сторони не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, подали заяви про розгляд справи без їх участі. Позивач у своїй заяві позов підтримала, просила суд не надавати час на примирення та відновити дівоче прізвище «[PERSON]». Відповідач в своїй заяві проти розірвання шлюбу не заперечував. Просив суд не надавати строк на примирення. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступних висновків. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 15 жовтня 2007 року виконавчим комітетом Ганнівської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 5 (а.с. 4). У шлюбі народжено сина - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] (а.с 5). Судом встановлено, що сторони не проживають разом, стосунки не підтримують, не ведуть спільне господарство. Причинами припинення шлюбних відносин є взаємне непорозуміння та взаємне небажання зберегти шлюб. Згідно з ч.2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Фактичні взаємини подружжя свідчать, що між сторонами остаточно припинено шлюбні відносини і їх неможливо відновити, отже збереження шлюбу неможливе та суперечило б інтересам подружжя. Отже, вимоги позивач про розірвання шлюбу, укладеного між нею та відповідачем є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Подружжя досягло згоди про те, що син буде проживати разом з матір`ю. Спору про поділ майна подружжя не має. Оскільки позивач просила суд відновити їй дошлюбне прізвище суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-12 00:00:00

[PERSON] звернулася до Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 18 вересня 2009 року було зареєстровано шлюб між нею [PERSON]. [INFO] року в них народилася донька - [PERSON]. Спільне життя з відповідачем не склалося, між ними постійно виникали конфлікти та непорозуміння. З квітня 2011 року шлюбні відносини фактично припинилися, з того часу спільне господарство вони не ведуть. Подальше збереження шлюбу буде суперечити її інтересам. На підставі вищевикладеного [PERSON] просила суд розірвати шлюб, укладений між нею та [PERSON] В судовому засіданні позивач позов підтримала та просила суд задовольнити позовні вимоги. Суду пояснила, що фактично з квітня 2010 року у них припинено шлюбі відносини, з того часу вони разом не проживають, не ведуть спільне господарство та взагалі не спілкуються. Подальше збереження шлюбу вважає не можливим та недоцільним. Спору про місце проживання дитини та про поділ майна не має. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, проти розірвання шлюбу не заперечував. Суду пояснив, що вони дійсно з квітня 2010 року не проживають разом, відносини не підтримують. Після того позивач народила ще двох дітей. Подальше збереження шлюбу відповідач вважає не можливе, просив суд не надавати час на примирення. Спору про місце проживання дитини та про поділ майна не має. Суд, заслухавши пояснення позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в сукупності, приходить до таких висновків. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 18 вересня 2009 року між [PERSON] та [PERSON] відділом реєстрації актів цивільного стану Верхньодніпровського районного управління юстиції Дніпропетровської області було зареєстровано шлюб, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний запис за № 111 та видано свідоцтво про укладення шлюбу (а.с. 2). Сторони мають спільну дитину - [PERSON], [INFO] (а.с.5). Причинами припинення шлюбних відносин є взаємне непорозуміння подружжя та небажання сторін зберегти шлюб. Таким чином, фактичні взаємини подружжя свідчать, що між сторонами остаточно припинено шлюбні відносини і їх неможливо відновити, отже збереження шлюбу неможливе та суперечило б інтересам подружжя. А тому вимоги позивач про розірвання шлюбу, укладеного між нею та відповідачем є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Спору про поділ майна та місце проживання дитини подружжя не має. Також на виконання вимог ст. 115 Сімейного кодексу України, суд вважає за необхідне надіслати копію рішення суду після набрання ним законної сили органу державної реєстрації актів цивільного стану для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Оскільки від позивача не надійшло заяви про відновлення їй дошлюбного прізвища, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-28 00:00:00

[PERSON] звернулася до Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 18 жовтня 2003 року між нею та [PERSON] було зареєстровано шлюб. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Протягом останніх років сімейне життя поступово погіршувалось, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Між подружжям постійно виникали сварки, а намагання зберегти шлюб ні до чого не призвели. Спору про поділ майна та місце проживання дитини не має. У звязку з цим позивач просила суд розірвати шлюб, укладений між нею та [PERSON]. В судовому засіданні позивач позов підтримала та просила суд задовольнити позовні вимоги. Суду пояснила, що вони проживають разом з відповідачем, проте останні три роки не підтримують відносини. Примирення не можливе, оскільки подальше спільне життя суперечить їх інтересам та інтересам дитини. Після шлюбу бажала б залишити прізвище «Пяник». Відповідач в судовому засіданні позов визнав, проти задоволення позовних вимог не заперечував. Вважає збереження шлюбу не можливим. Спору про місце проживання сина та про поділо майна не має. Суд, заслухавши пояснення позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, прийшов до таких висновків. Судом встановлені такі обставини та відповідні їм правовідносини. 18 жовтня 2003 року Пушкарівською сільською радою Верхньодніпровського району Дніпропетровської області було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], про що в Книзі реєстрації актів про одруження зроблено відповідний актовий запис за № 16 (а.с. 6). Подружжя має спільну дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.7). Сторони проживають разом, проте стосунки не підтримують, не ведуть спільне господарство. Причинами припинення шлюбних відносин є взаємне непорозуміння, відсутність спільних інтересів та взаємне небажання зберегти шлюб. Згідно з ч.2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Фактичні взаємини подружжя свідчать, що між сторонами остаточно припинено шлюбні відносини і їх неможливо відновити, отже збереження шлюбу неможливе та суперечило б інтересам подружжя. А тому вимоги позивача про розірвання шлюбу, укладеного між нею та відповідачем є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Спору про місце проживання дитини та поділ майна подружжя не має. Оскільки від позивача не надійшло заяви про відновлення їй дошлюбного прізвища, суд у відповідності до ст. 113 Сімейного кодексу України, вважає за можливе залишити їй прізвище «Пяник». Також на виконання вимог ст. 115 Сімейного кодексу України, суд вважає за необхідне надіслати копію рішення суду після набрання ним законної сили\~\~органу державної реєстрації актів цивільного стану для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-22 00:00:00

[PERSON] звернулася до Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 18 жовтня 2008 року між нею та [PERSON] було зареєстровано шлюб. У шлюбі було народжено доньку - [PERSON], [INFO]. З квітня 2013 року з відповідачем припинено шлюбні відносини і з того часу спільне господарство вони не ведуть, примирення не можливе. Спору про поділ майна не має. За спільною згодою донька залишить проживати разом з позивачем. У зв'язку з чим позивач просила суд розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем. У судовому засіданні позивач підтримала позов та просила суд задовольнити позовні вимоги, підтвердила обставини, викладені в позовній заяві. Наполягала на тому, що примирення з відповідачем неможливе. Після розірвання шлюбу бажала би залишити прізвище «[PERSON]». Відповідач, позов визнав, проти задоволення позовних вимог не заперечував. Підтвердив, що не проживає разом з позивачем з квітня 2013 року, спільне господарство не ведуть. Проти розірвання шлюбу не заперечував. Спору про поділ майна та місце проживання доньки не має. Суд, заслухавши пояснення позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступних висновків. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 18 жовтня 2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Верхньодніпровського районного управління юстиції Дніпропетровської області було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 142 (а.с. 3). У шлюбі народжено доньку - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER]. (а.с 4). Судом встановлено, що сторони не проживають разом, стосунки не підтримують, не ведуть спільне господарство. Причинами припинення шлюбних відносин є взаємне непорозуміння та взаємне небажання зберегти шлюб. Згідно з ч.2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Фактичні взаємини подружжя свідчать, що між сторонами остаточно припинено шлюбні відносини і їх неможливо відновити, отже збереження шлюбу неможливе та суперечило б інтересам подружжя. Отже, вимоги позивач про розірвання шлюбу, укладеного між нею та відповідачем є обгрунтовними та підлягають задоволенню. Подружжя досягло згоди про те, що донька буде проживати разом з матір`ю. Спору про поділ майна подружжя не має. Оскільки від позивача не надійшло заяви про відновлення їй дошлюбного прізвища суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-23 00:00:00

[PERSON] звернулася до Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 19 липня 1997 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб. Від шлюбу мають доньку - [PERSON], [INFO], яка проживає разом з позивачем та знаходиться на повному її утриманні. Одруження з відповідачем виявилось невдалим, вони мають різні погляди на життя, чоловік постійно ставиться до неї з неповагою, вчиняє сварки, почав зловживати алкоголем, тому позивач прийняла рішення про необхідність розірвання шлюбу. З квітня 2014 року шлюбні відносини припинилися і вони проживають окремо один від одного. За їх спільною згодою донька залишилась проживати разом з позивачем. Вважає, що подальше спільне життя з відповідачем не можливе та суперечить її інтересам та інтересам дитини. В судове засідання сторони не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, кожний окремо подав заяву про розгляд справи без їх участі. Позивач позовні вимоги підтримала. Відповідач позов визнав, проти розірвання шлюбу не заперечував. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до наступних висновків. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 19 липня 1997 року між [PERSON] та [PERSON] виконавчим комітетом Верхівцевської міської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області було зареєстровано шлюб, про що складено відповідний актовий запис за № 42 (а.с. 4). Сторони мають спільну дитину - [PERSON], [INFO] (а.с.5). Сторони разом не проживають з квітня 2014 року, стосунки не підтримують, не ведуть спільне господарство. Причинами припинення шлюбних відносин є взаємне непорозуміння подружжя та небажання сторін зберегти шлюб. Таким чином, фактичні взаємини подружжя свідчать, що між сторонами остаточно припинено шлюбні відносини і їх неможливо відновити, отже збереження шлюбу неможливе та суперечило б інтересам подружжя. А тому вимоги позивача про розірвання шлюбу, укладеного між нею та відповідачем є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Спору про поділ майна та місце проживання дитини подружжя не має. Оскільки від позивача не надійшло заяви про відновлення їй дошлюбного прізвища, суд у відповідності до ст.. 113 Сімейного кодексу України вважає за необхідне залишити їй прізвище «[PERSON]». Також на виконання вимог ст. 115 Сімейного кодексу України, суд вважає за необхідне надіслати копію рішення суду після набрання ним законної сили органу державної реєстрації актів цивільного стану для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Вирішуючи при ухваленні рішення питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд бере до уваги, що при зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. (а.с.1), який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-05 00:00:00

[PERSON] звернулася до Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 19 листопада 2011 року між нею та [PERSON] було зареєстровано шлюб. Сторони мають спільну дитину - [PERSON], [INFO]. З моменту реєстрації шлюбу між позивачем та відповідачем почали виникати сварки з приводу взаємного непорозуміння в сім'ї. Відповідач не приділяє належної уваги їй та дитині, не займається вихованням дитини. З січня 2014 року проживають з відповідачем окремо, спільне господарство не ведуть. Всі намагання зберегти сім'ю виявилися безрезультатними. На примирення з відповідачем позивач не згодна. У зв'язку з чим позивач просила суд розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем. У судовому засіданні позивач підтримала позов та просила суд задовольнити позовні вимоги, підтвердила обставини, викладені в позовній заяві. Наполягала на тому, що примирення з відповідачем неможливе. Після розірвання шлюбу бажала би залишити прізвище «[PERSON]». Відповідач, позов визнав, проти задоволення позовних вимог не заперечував. Підтвердив, що не проживає разом з позивачем з січня 2014 року, спільне господарство не ведуть. Проти розірвання шлюбу не заперечував. Спору про поділ майна та місце проживання доньки не має. Суд, заслухавши пояснення позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступних висновків. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 19 листопада 2011 року виконавчим комітетом Верхівцевської міської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 66 (а.с. 4). У шлюбі народжено доньку - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] (а.с 5). Судом встановлено, що сторони не проживають разом з січня 2014 року, стосунки не підтримують, не ведуть спільне господарство. Причинами припинення шлюбних відносин є взаємне непорозуміння та взаємне небажання зберегти шлюб. Згідно з ч.2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Фактичні взаємини подружжя свідчать, що між сторонами остаточно припинено шлюбні відносини і їх неможливо відновити, отже збереження шлюбу неможливе та суперечило б інтересам подружжя. Отже, вимоги позивача про розірвання шлюбу, укладеного між нею та відповідачем є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Подружжя досягло згоди про те, що донька буде проживати разом з матір`ю. Спору про поділ майна подружжя не має. Оскільки від позивача не надійшло заяви про відновлення їй дошлюбного прізвища суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-05 00:00:00

[PERSON] звернулася до Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 1 листопада 2014 року між нею та [PERSON] було зареєстровано шлюб. Спільних дітей вони не мають. Приблизно з березня 2015 року з відповідачем припинено шлюбні відносини та вони мешкають окремо. Подальше збереження шлюбу позивач вважає недоцільним, це суперечить її інтересам, примирення вважає неможливим. Добровільно розірвати шлюб через органи РАЦС чоловік не бажає у зв'язку з чим позивач просила суд розірвати шлюб, укладений між нею та [PERSON] В судовому засіданні позивач позов підтримала та просила суд задовольнити заявлені позовні вимоги, підтвердила обставини, викладені в позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав, проти розірвання шлюбу заперечував, вважає, що збереження шлюбу можливе, проте позивач цього не хоче. Шлюбні відносини припинено з січня 2016 року. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, прийшов до таких висновків. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 1 листопада 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Верхньодніпровського районного управління юстиції у Дніпропетровській області було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], про що зроблено відповідний актовий запис за № 119 та видано свідоцтво про шлюб (а.с. 4). Спільних дітей подружжя не має. Судом встановлено, що сторони не проживають разом з січня 2016 року, з того часу стосунки не підтримують та не ведуть спільне господарство. Причинами припинення шлюбних відносин є взаємне непорозуміння та небажання позивача зберегти шлюб. Суд надавав подружжю час на примирення, проте після спливу часу на примирення позивач від позову не відмовилася та наполягала на розірванні шлюбу. Згідно з ч.2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Фактичні взаємини подружжя свідчать, що між сторонами остаточно припинено шлюбні відносини і їх неможливо відновити, отже збереження шлюбу неможливе та суперечило б інтересам подружжя. При цьому суд звертає увагу на положення ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України, згідно з якими шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. У зв'язку з чим суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу буде суперечити принципу добровільності шлюбу, оскільки позивач цього не бажає. А тому вимоги позивача про розірвання шлюбу, укладеного між нею та відповідачем є обґярунтованими та підлягають задоволенню. Спору про поділ майна подружжя не має. Враховуючи те, що від позивача не надійшло заяви про відновлення їй дошлюбного прізвища, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-18 00:00:00

[PERSON] звернулася до Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 21 серпня 2009 року між ним та [PERSON] було зареєстровано шлюб. Від шлюбу мають доньку - [PERSON], [INFO]. Продовж останніх трьох років сімейне життя між ними поступово погіршувалось, що призвело до припинення шлюбних відносин. Спільне життя не склалося у зв'язку з постійними суперечками, які виникали на ґрунті розбіжностей у поглядах на деякі аспекти сімейного життя. Спору про місце проживання дитини та поділ спільного майна подружжя не має. Примирення вважає неможливим, а тому позивач просив суд розірвати шлюб, укладений між ним та [PERSON]. В судове засідання сторони не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, подали заяви про розгляд справи без їх участі. Відповідач позов визнала, просила суд не надавати час на примирення, а також просила суд відновити їй дошлюбне прізвище. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до наступних висновків. Судом встановлені такі обставини та відповідні їм правовідносини. 21 серпня 2009 року між [PERSON] та [PERSON] виконкомом Ганнівської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області було зареєстровано шлюб, про що складено відповідний актовий запис за № 3 (а.с. 4). Подружжя має спільну дитину - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.5). Сторони разом не проживають, стосунки не підтримують, не ведуть спільне господарство. Причинами припинення шлюбних відносин є взаємне непорозуміння подружжя та небажання сторін зберегти шлюб. Таким чином, фактичні взаємини подружжя свідчать, що між сторонами остаточно припинено шлюбні відносини і їх неможливо відновити, отже збереження шлюбу неможливе та суперечило б інтересам подружжя. А тому вимоги позивач про розірвання шлюбу, укладеного між ним та відповідачем є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Спору про місце проживання дитини та поділ майна подружжя не має. Також на виконання вимог ст. 115 Сімейного кодексу України, суд вважає за необхідне надіслати копію рішення суду після набрання ним законної сили органу державної реєстрації актів цивільного стану для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Враховуючи те, що від відповідача надійшла заява про відновлення їй дошлюбного прізвища, суд,

Outcome: approved