Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-08 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вищезазначеним позовом, який згодом уточнила та просить визнати за нею право власності на автомобіль марки ВАЗ-21063 та витребувати його з володіння відповідача [PERSON], також визнати за нею право власності на грошові вклади її батька [PERSON], що зберігаються в ТВБВ ПАТ «Державний ощадний банк України» в сумі 5017,10 гривень, 1120,35 гривень, 80,28 гривень, визнати за нею право власності на 285 штук простих іменних акцій ВАТ «Маркохім» та 128 штук простих іменних акцій ВАТ ІЗТПВ «ДУНАЙ-ПАК» та стягнути з відповідачів на її користь судові витрати, посилаючись на те, що [INFO] помер її батько [PERSON], вона є єдиною спадкоємицею першої черги за законом, заповіту батько не залишив. В передбачений законом термін вона звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, однак нотаріальною конторою їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину в зв'язку з відсутністю домової книги. Також було встановлено, що відповідачка [PERSON] незаконно передала автомобіль [PERSON], який передовірив його [PERSON], а той зняв автомобіль з обліку та на даний час його зареєстровано за відповідачем [PERSON], а тому, посилаючись на ст.ст.387,388 ЦК України, просить витребувати автомобіль з його володіння. Відповідачка [PERSON] надала до суду зустрічний позов, в якому просить відповідно до ст.1232 ЦК України стягнути з [PERSON] як зі спадкоємиці першої черги за законом на її користь 3392 гривні, які були витрачені нею на поховання спадкодавця [PERSON]. У судовому засіданні представник позивача за первісним позовом підтримала заявлені позовні вимоги, просила задовольнити позов та відмовити в задоволенні зустрічного позову в зв'язку з пропуском строку позовної давності. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні уточнені позовні вимоги [PERSON] залишив на розсуд суду, зустрічні позовні вимоги своєї довірительки підтримав та просив їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні первісних позовних вимог в частині визнання за [PERSON] права власності на автомобіль та витребування його з володіння [PERSON], в іншій частині задоволення позовних вимог залишив на розсуд суду, витрати просив стягнути пропорційно задоволених вимог та пояснив, що угода на ім'я [PERSON] була здійснена законно, всі угоди були оформлені через МРЕВ УДАІ, [PERSON] добросовісно придбав даний автомобіль та користується ним як добросовісний набувач, а отже підстав для застосування норм статті 388 ЦК України в даному випадку немає, до того ж Звенигородською міжрайонною прокуратурою Черкаської області було відмовлено в порушенні кримінальної справи відносно приватного нотаріуса [PERSON] Вислухавши пояснення представників сторін, розглянувши матеріали справи, суд вважає, що первісний позов підлягає частковому задоволенню, а в задоволенні зустрічного позову необхідно відмовити, виходячи з наступного. Статтями 387, 388 ЦК України передбачено, що власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. Відповідно до ч.4,5 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові; якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту. З матеріалів справи вбачається, що відповідно до довідки № 872 від 20 жовтня 2005 року, виданої Відділом РАЦС по м.Ізмаїл Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області [PERSON] помер [INFO], актовий запис № 1034 від 07 жовтня 2005 року. Після його смерті відкрилася спадщина на автомобіль марки ВАЗ-21063, який належав йому на підставі свідоцтва про реєстрацію ТЗ серії [NUMBER], грошові вклади в ТВБВ ПАТ «Державний ощадний банк України» в сумі 5017,10 гривень, 1120,35 гривень, 80,28 гривень, що підтверджується довідкою Територіального відокремленого безбалансового відділення № 10015/0456 філії Одеського обласного управління Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» № 39 від 02 квітня 2015 року, 285 штук простих іменних акцій ВАТ «Маркохім», що підтверджується довідкою ВАТ «Азовсталь» № 0118/1854 від 26 жовтня 2007 року, та 128 штук простих іменних акцій ВАТ ІЗТПВ «ДУНАЙ-ПАК», що вбачається з виписки з реєстру власників іменних цінних паперів про стан особистого рахунку № 28 від 16 травня 2008 року. [PERSON] заповіту не залишив, що вбачається з Витягу зі Спадкового реєстру № 8787409 від 06 березня 2007 року, наданого Ізмаїльською державною нотаріальною конторою, а тому спадкування згідно зі ст.1223 ЦК України здійснюється за законом. Відповідно до ч.1 ст.1258 спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Позивачка [PERSON] є дочкою померлого [PERSON], що підтверджено відповідним свідоцтвом про народження [PERSON] серії [NUMBER], виданого 24 березня 1969 року та свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER], виданого 08 лютого 2000 року Відділом РАГС виконкому Ізмаїльської міської ради Одеської області, відповідно до якого [PERSON] після укладення шлюбу змінила прізвище на «[PERSON]». Інших спадкоємців першої черги за законом немає. 22 лютого 2006 року позивачка [PERSON] звернулася до Ізмаїльської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після померлого [PERSON]. Письмовою відповіддю Ізмаїльської державної нотаріальної контори № 318 від 06 березня 2007 року позивачці було повідомлено про неможливість видати свідоцтво про право на спадщину за законом на грошові внески та інше майно, що залишилося після смерті померлого [INFO] [PERSON], оскільки неможливо перевірити місце відкриття спадщини та факт прийняття спадщини спадкоємцями в зв'язку з відсутністю будинкової книги та також було запропоновано звернутися до суду для вирішення питання про оформлення права власності на спадщину. В ході розгляду справи було встановлено, що 30 червня 2006 року приватним нотаріусом Звенигородського нотаріального округу [PERSON] була посвідчена довіреність та зареєстрована в реєстрі за № 1273, відповідно до якої [PERSON] уповноважив [PERSON] керувати та розпоряджатись належним йому автомобілем марки ВАЗ 21063 з правом продажу. Довіреністю, яка була посвідчена приватним нотаріусом Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області Апреленко Р.І. та зареєстрована в реєстрі за № 2448, [PERSON], який діяв від імені [PERSON] на підставі довіреності, посвідченої приватним нотаріусом Звенигородського нотаріального округу [PERSON] 30 червня 2006 року, реєстровий номер 1283, уповноважив [PERSON] керувати та розпоряджатися належним [PERSON] автомобілем марки ВАЗ 21063 з правом його продажу. З довідки РЕВ № 5 УДАІ ГУМВС України в Одеській області № 221 від 08 лютого 2008 року вбачається, що автомобіль марки ВАЗ 21063, д/н [NUMBER], який було зареєстровано на ім'я [PERSON], 11 серпня 2006 року було знято з обліку для реалізації на підставі довіреності серії ВСХ № 954264 від 13 липня 2006 року, посвідченої приватним нотаріусом Апреленко Р.І., та виданої на ім'я [PERSON]. 11 серпня 2006 року на підставі довідки-рахунку КІВ № 288430 вищевказаний автомобіль було зареєстровано за [PERSON], видано державний номер [NUMBER] та свідоцтво про реєстрацію серії [NUMBER]. Автомобіль знаходиться у володінні відповідача [PERSON] і на даний час. На окрему ухвалу суду від 15 березня 2011 року про прийняття правового рішення щодо дій приватного нотаріуса Звенигородського нотаріального округу [PERSON] постановами слідчого Звенигородської міжрайонної прокуратури від 18 квітня 2008 року та від 05 січня 2012 року було відмовлено в порушенні кримінальної справи відносно приватного нотаріуса [PERSON] за відсутності в її діях складу злочину. Враховуючи вищезазначене, оскільки позивачка [PERSON] у встановленому законом порядку після смерті свого батька [PERSON] подала заяву про прийняття спадщини, однак через відсутність будинкової книги не мала можливості оформити право власності на спадкове майно в нотаріальному порядку, інших спадкоємців за законом немає, а тому суд вважає позовні вимоги в частині визнання за позивачкою права власності на цінні папери та грошові вклади такими, що підлягають задоволенню. Щодо визнання за позивачкою права власності на спірний автомобіль та витребування його з володіння відповідача [PERSON], суд вважає за необхідне відмовити, оскільки відповідач [PERSON] придбав автомобіль за відплатним договором на законних підставах, є добросовісним набувачем та підстав для застосування в даному випадку положень ст.387,388 ЦК України та витребування з володіння [PERSON] автомобілю у суду немає. В задоволенні зустрічного позову суд вважає за необхідне відмовити, оскільки позивачка [PERSON] пропустила строк позовної давності, тому що позов про відшкодування витрат на поховання спадкодавця був поданий нею 11 лютого 2010 року, тобто майже через п'ять років після смерті спадкодавця, до того ж [PERSON] не вказала, з яких причин позовна давність була нею пропущена та поновити строк не просила. Зважаючи на те, що до відповідачки [PERSON] [PERSON] позовні вимоги не заявляє, а в задоволенні позовних вимог щодо визнання за позивачкою права власності на автомобіль та витребування його у [PERSON] суд відмовляє, а тому підстави для стягнення з відповідачів судових витрат відповідно до ст.88 ЦПК України на користь позивачки відсутні. На підставі викладеного,

Outcome: partial