Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-02 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом і просить стягнути з відповідача на її користь: 6928 грн. 73 коп. заборгованості з заробітної плати за січень-травень 2013 року та за невикористані дні щорічної відпустки; середній заробіток за весь час затримки проведення повного розрахунку по день фактичного розрахунку за період з 01.06.2013 року по 01.09.2013 року, в сумі 6400 грн. 00 коп. та судові витрати по оплаті послуг адвоката в розмірі 300 грн. 00 коп. Свої вимоги мотивує тим, що вона згідно довідки Роменського міського парку культури і відпочинку ім. Т.Г. Шевченка №4 від 27.06.2013 року з 25.04.2012 року по 31.05.2013 року працювала за сумісництвом на посаді головного бухгалтера Міського парку культури та відпочинку ім. Т.Г. Шевченка в м. Ромни. Наказом №9 від 31.05.2013 року її звільнено з роботи за п.1 ст. 36 КЗпПУ (за згодою сторін) з 31.05.2013 року. Трудову книжку вона отримала в день звільнення 31.05.2013 року і на даний час не працює. Відповідач, порушуючи вимоги ст.ст. 47, 115-117 КЗпПУ в день її звільнення і до цього часу, не в повному обсязі виплатив їй заробітну плату, не провів повного розрахунку та не виплатив грошову компенсацію за всі невикористані дні щорічної відпустки. Так, згідно довідки про середню заробітну плату (дохід) для розрахунку виплат на випадок безробіття Міського парку культури і відпочинку ім.. Т.Г. Шевченка №4 від 30.05.2013 року, її щомісячна заробітна плата за період з січня по травень 2013 року включно становила 1600 грн., а середньоденна-58,66 грн.Так як відповідач не виплатив їй заробітну плату за січень-травень 2013 року в сумі 6900 грн., вона направила йому поштою відповідну письмову заяву про виплату заборгованості з заробітної плати або перерахувати зарплату на її рахунок в ПАТ КБ «ПриватБанк» [NUMBER], яку було ним отримано 03.07.2013 року. На початку липня 2013 року вона отримала від адміністрації Міського парку культури і відпочинку ім. Т.Г. Шевченка лист за вих. №6 від 04.07.2013 року, в якому зазначалося, що при першій можливості заборгованість по заробітній платі буде виплачена. Але до кінця липня 2013 року відповідач заборговану заробітну плату не виплатив. Згідно листа Територіальної інспекції з питань праці у Сумській області від 26.07.2013 року №18-С-547/06-009 за результатами проведеної працівниками інспекції перевірки Міського парку культури і відпочинку ім. Т.Г. Шевченка виявлені порушення вимог ст.116 КзППУ щодо виплати усіх сум, що належать працівнику від підприємства в день звільнення та встановлено, що на момент перевірки їй не виплачено розрахункові кошти в сумі 6928,73 грн., у тому числі і компенсація за 30 календарних днів невикористаної відпустки. Відповідач повинен виплатити їй середній заробіток за весь час затримки проведення повного розрахунку по день фактичного розрахунку за період з 01.06.2013 року по 01.09.2013 року, тобто за три місяці в сумі 4800 грн., з розрахунку середньомісячної заробітної плати в розмірі 1600 грн. (1600 грн. х 3 міс. = 4800 грн.). Тому звернулася до суду з вказаним позовом. В судовому засіданні позивач, представник позивача підтримали позовні вимоги, пояснили обставини, викладені в позові. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав, просив відмовити в його задоволенні і пояснив, що він працює директором Міського парку культури та відпочинку ім. Т.Г. Шевченка з 03.06.2013 року. Яка мається заборгованість по заробітній платі у позивача, визначити він не має можливості, поскільки ним було встановлено, що основним її місцем роботи було інше підприємство, а в парку культури вона працювала по сумісництву, але заробітна палата нараховувалася їй як за відпрацьований повний робочий день, що суперечить вимогам трудового законодавства. У зв'язку з цим він звернувся з відповідною заявою до правоохоронних органів щодо неправильного нарахування заробітної плати. По даному факту було порушено кримінальне провадження та ведеться досудове розслідування. Судом встановлено, що згідно Наказу № 3 директора Міського парку культури та відпочинку ім. Т.Г. Шевченка від 25.04.2012 року [PERSON] призначена на посаду головного бухгалтера на 0,5 ставки та 0,2 ставки інспектора по кадрам з 25.04.2012 року з окладом згідно штатного розкладу. (а.с.39) Згідно Наказу № 8 директора Міського парку культури та відпочинку ім. Т.Г. Шевченка від 04.05.2012 року головний бухгалтер [PERSON] переведена на 0,75 ставки та на 0,25 ставки інспектора по кадрам з окладом з 01.05.2012 року, з оплатою згідно штатного розпису.(а.с.40) Наказом директора Міського парку культури та відпочинку ім. Т.Г. Шевченка № 38 без дати від серпня 2012 року [PERSON] звільнена від виконання обов'язків інспектора по кадрам з 06.08.2012 року та переведена на ставку гол.бухгалтера згідно заяви.(а.с.42) 31.05.2013 року Наказом №9 від 31.05.2013 року позивач була звільнена, що стверджується довідкою №4 від 27.06.2013 року директора Міського парку культури та відпочинку ім. Т.Г. Шевченка.(а.с.8) Як встановлено судом, [PERSON] також одночасно працювала на посаді головного бухгалтера ТОВ «СОТ-ТРАНС-АВТО» до 17.06.2013 року, що стверджується копією трудової книжки. (а.с.92) Відповідно до ст.116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму. Згідно ст. 117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Як встановлено судом, існує спір про розмір сум, належних позивачу при звільненні. Взяти до уваги розмір суми заборгованості по заробітній платі, зазначений позивачем, у суду не має підстав, поскільки він нею визначений виходячи із листа Територіальної державної інспекції з питань праці у Сумській області. (а.с.12) Відповідний розрахунок вказаної суми заборгованості [PERSON] не надано. Сума заборгованості по заробітній платі, вказана позивачем, зазначена виходячи із оплати праці за повний робочий день. Однак, як встановлено судом, позивач в цей час також працювала в ТОВ «СОТ-ТРАНС-АВТО» повний робочий день. Представником відповідача не надано суду розрахунку суми заборгованості по заробітній платі через неможливість на даний час її визначення із зазначених вище підстав. Як встановлено судом, він звернувся з відповідною заявою до Роменського МВ УМВС України в Сумській області щодо порушення законодавства при нарахуванні заробітної плати [PERSON] (а.с.38). По факту підробки офіційних документів бухгалтером [PERSON] було порушено кримінальне провадження. (а.с.113) Вини відповідача в невиплаті позивачу належної суми при звільненні у строки, зазначені у ст. 116 КЗпП України, в ході судового розгляду справи не встановлено. Виходячи з викладеного, в задоволенні позову необхідно відмовити.

Outcome: dismissed