Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-03 00:00:00

[PERSON] звернулася до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області з позовом до Військової частини [NUMBER] Національної гвардії Міністерства внутрішніх справ України про відшкодування моральної шкоди. В обґрунтування позовних вимог вона зазначила, що 10 квітня 2015 року [PERSON] , перебуваючи на території блокпосту 3 36 сектору «С», розташованого в смт. Врубівка Попаснянського району Луганської області, знаходячись у стані алкогольного сп`яніння, почав демонструвати заміну магазинів до автомату. Не переконавшись, що зброя знаходиться на запобіжнику, він здійснив дотик до спускового гачка, внаслідок чого пролунало два постріли в сторону солдата [PERSON] , від яких останній помер на місці події. Вироком Попаснянського районного суду Луганської області [PERSON] засуджено до позбавлення волі на строк 3 роки за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 414 КК України, дружину загиблого позивача [PERSON] визнано потерпілою. Виходячи з характеру скоєного злочину, глибини фізичних та душевних страждань [PERSON] та її неповнолітніх дітей, яких вони зазнали внаслідок смерті [PERSON] , позивач просить суд стягнути з Військової частини [NUMBER] Національної гвардії Міністерства внутрішніх справ України на її користь моральну шкоду у розмірі 100000 грн. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві. Представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти позовних вимог, посилаючись на відсутність вини у відповідача у заподіянні шкоди позивачу, оскільки вироком суду винним у скоєнні злочину, внаслідок якого було заподіяно шкоду, було визнано [PERSON] . Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. 10 квітня 2015 року, приблизно о 16 годині 40 хвилин, [PERSON] , перебуваючи на території блокпосту 3 36 сектору «С», розташованого в населеному пункті Врубівка Попаснянського району Луганської області, знаходячись у стані алкогольного сп`яніння, всупереч вимог ст.ст.\~11, 16, 37, 49, 127, 128 Статуту Внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст.\~1, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, не маючи на меті спричинення тілесних ушкоджень, грубо порушуючи правила поводження зі зброєю та вищевказані норми діючого законодавства України, почав демонструвати товаришам по службі заміну магазинів до автомату. При цьому не переконавшись, що зброя знаходиться на запобіжнику, він здійснив дотик до спускового гачка, внаслідок чого пролунало два постріли в сторону солдата [PERSON] , від яких останній помер на місці події. Вищезазначені обставини встановлено вироком Попаснянського районного суду Луганської області від 16 липня 2015 року (а.с. 12-13), яким [PERSON] засуджено до позбавлення волі на строк 3 роки за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 414 КК України, дружину загиблого\~ [PERSON] визнано потерпілою. Згідно ч. 4 ст. 61 Цивільного процесуального кодексу України, вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, обов`язковий для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. У відповідність до ч. 1 ст. 1172 Цивільного кодексу України, юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків. Відповідно до ч. 1 ст. 1168 Цивільного кодексу України, моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам, дітям, а також особам, які проживали з нею однією сім`єю. Згідно ч. 3 ст. 23 Цивільного кодексу України, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995\~року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Враховуючи вимоги розумності і справедливості, душевні страждання позивача у зв`язку з втратою чоловіка, неможливість відновлення попереднього стану, що існував до смерті [PERSON] , а також наявність вини відповідача на підставі ст. 1172 Цивільного кодексу України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача моральну шкоду у розмірі 100000\~грн. Посилання представника Військової частини [NUMBER] Національної гвардії Міністерства внутрішніх справ України на відсутність вини у заподіянні шкоди [PERSON] та неможливість застосування ст. 1172 ЦК України до вказаних правовідносин суд вважає безпідставними, оскільки засуджений [PERSON] проходив військову службу за мобілізацією у військовій частині, що встановлено вироком Попаснянського районного суду Луганської області від 16 липня 2015 року. З урахуванням вищевикладеного, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На підставі вищезазначеного та

Outcome: approved