Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-22 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з даною позовною заявою і в обгрунтування позовних вимог зазначила, що [INFO] помер її батько - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . Від імені [PERSON] за життя заповіт не посвідчувався. З заявою про прийняття спадщини після померлого [INFO] [PERSON] звернулася дочка спадкодавця- [PERSON] . Спадкова справа заведена 05.07.2018 року за № 233/2018. До складу спадкового майна входить право на земельну частку (пай) площею 4,4462 га, що знаходиться на території Свиридівської сільської ради Лохвицького району Полтавської області (землі сільськогосподарського призначення), яке [PERSON] отримав у спадок після смерті своєї матері - [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину від 28.08.2002 року, посвідченого державним нотаріусом Першої лохвицької державної нотаріальної контори (реєстровий номер 1293) і котре належало [PERSON] на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], виданого 30 грудня 1996 року Лохвицькою райдержадміністрацією та зареєстрованого у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) 30.10.1998 року за № 4689 (кадастровий номер земельної ділянки : 5322686200:00:001:0420). Постановою Першої лохвицької державної нотаріальної контори від 30.10.2018 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну частку (пай) після померлого [PERSON] , оскільки відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно. Таким чином, позивач просить суд визнати за нею в порядку спадкування за законом після померлого [INFO] [PERSON] право на земельну частку (пай) площею 4,4462 га, що знаходиться на території Свиридівської сільської ради Лохвицького району Полтавської області (землі сільськогосподарського призначення), яке [PERSON] отримав у спадок після смерті своєї матері - [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину від 28.08.2002 року, посвідченого державним нотаріусом Першої лохвицької державної нотаріальної контори (реєстровий номер 1293) і котре належало [PERSON] на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], виданого 30 грудня 1996 року Лохвицькою райдержадміністрацією та зареєстрованого у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) 30.10.1998 року за № 4689 (кадастровий номер земельної ділянки : 5322686200:00:001:0420). В судове засідання позивач не з`явилася, направивши до суду заяву про слухання справи без її участі, вимоги позову підтримує в повному обсязі. Відповідач, Свиридівська сільська рада Лохвицького району Полтавської області, в судове засідання не з`явилася, направивши до суду заяву, в якій вимоги позову визнає в повному обсязі та просить справу слухати без участі представника. Третя особа: нотаріус Першої лохвицької державної нотаріальної контори в судове засідання не з`явилася, направивши до суду заяву, в якій вимоги позову визнає в повному обсязі та просить справу розглядати без її участі. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. За відсутності учасників процесу розгляд цивільної справи здійснено в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Ознайомившись з матеріалами цивільної справи, дослідивши та давши оцінку доказам по справі суд приходить до наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованою Верховною Радою України 17.07.1997р., кожен при вирішенні питань щодо його цивільних прав і обов`язків або встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Суд зазначає, що Конвенція про захист прав і основоположних свобод людини є складовою частиною загальнонаціонального законодавства України. Згідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Як вбачається з письмових матеріалів справи, [INFO] помер батько позивача - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . Від імені [PERSON] за життя заповіт не посвідчувався. З заявою про прийняття спадщини після померлого [INFO] [PERSON] звернулася дочка спадкодавця- [PERSON] . Спадкова справа заведена 05.07.2018 року за № 233/2018. До складу спадкового майна входить право на земельну частку (пай) площею 4,4462 га, що знаходиться на території Свиридівської сільської ради Лохвицького району Полтавської області (землі сільськогосподарського призначення), яке [PERSON] отримав у спадок після смерті своєї матері - [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину від 28.08.2002 року, посвідченого державним нотаріусом Першої лохвицької державної нотаріальної контори (реєстровий номер 1293) і котре належало [PERSON] на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], виданого 30 грудня 1996 року Лохвицькою райдержадміністрацією та зареєстрованого у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) 30.10.1998 року за № 4689 (кадастровий номер земельної ділянки : 5322686200:00:001:0420). Постановою Першої лохвицької державної нотаріальної контори від 30.10.2018 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну частку (пай) після померлого [PERSON] , оскільки відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно. На запит суду, нотаріус Першої лохвицької державної нотаріальної контори, надала інформаційну довідку зі СР (заповіти/спадкові договори), інформаційну довідку зі СР (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину), відповідно до якої після смерті [INFO] [PERSON] з заявою про прийняття спадщини звернулася дочка спадкодавця- [PERSON] . Спадкова справа заведена 05.07.2018 року за № 233/2018. За приписами п.п. 10, 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» №7 відповідно до статті 1225 ЦК ( 435-15) право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. При вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Статтею 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власника земельних часток (паїв)» передбачено, що до осіб, які мають право на земельну частку (пай) відносяться громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом. Згідно ст. 2 цього Закону основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є: свідоцтво про право на спадщину; рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Згідно ст. 328 ЦК України громадянин набуває право власності на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення. Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя який пережив його. Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Суд визнає, що позовні вимоги позивача є законними та обґрунтованими, а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved