Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-07 00:00:00

[PERSON] звернулася до Бердянського міськрайонного суду Запорізької області із позовом про розірвання шлюбу з [PERSON] , який був зареєстрований 12 серпня 2011 року. Від шлюбу мають сина [PERSON] , 2010 р.н., який проживає з матір`ю. В заяві посилається на те, що причиною розірвання шлюбу є суперечності між подружжям, відсутність взаєморозуміння, постійні сварки, втрата почуття любові та взаємоповаги, фактичні шлюбні відносини припинені з 2017 року. Вважає, що подальше спільне проживання і збереження шлюбу є неможливим. Просить шлюб розірвати. Позивач у підготовче судове засідання не з`явилася. Подала заяву про розгляд справи в підготовчому судовому засіданні за її відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач у підготовче судове засідання не з`явився. Подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнає. Не заперечує проти ухвалення судового рішення в підготовчому судовому засіданні. За таких підстав, суд розглядає справу за відсутності позивача і відповідача, без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в заочному порядку, за наявними матеріалами. Відповідно до ч.3,4 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому ст.ст.206, 207 цього Кодексу. Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, який зареєстрований 12.08.2011 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Бердянську Бердянського міськрайонного управління юстиції Запорізької області, актовий запис №356. Спору про поділ майна не має. Спір щодо утримання дітей відсутній. Причиною розірвання шлюбу стали втрата почуття любові та взаємоповаги, відсутність взаєморозуміння, припинення шлюбних відносин з 2017 року. Обоє прийшли до висновку, що подальше спільне проживання і збереження шлюбу є неможливими. Відповідно до ст. 112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Зважаючи на встановлені в судовому засіданні обставини, суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам подружжя і їх неповнолітній дитині, а тому шлюб необхідно розірвати. Згідно із ч.1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Згідно квитанції №0.0.1384465452.1 від 18.06.2019, позивачем [PERSON] при подачі позову було сплачено 768,40 гривень судового збору, отже з державного бюджету підлягає поверненню 384,20 гривень.

Outcome: approved