Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-13 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом до [PERSON] про визнання заповіту нікчемним та недійсним. В обґрунтування позовних вимог вказує, що 17 серпня 2017 року її мати [PERSON] склала заповіт, яким заповіла [PERSON] , квартиру, та яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , а також все, на що вона на момент смерті за законом матиме право. [INFO] [PERSON] померла. Вказує, що вона є спадкоємцем першої черги спадкування за законом, і в зазначений строк вона звернулася з заявою до приватного нотаріуса Трошиної С.А. про прийняття спадщини після смерті матері. Але, окрім неї, у вказаний строк до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після померлої [PERSON] звернулася і [PERSON] .. Вказує, що заповіт, який був посвідчений 17.08.2017 року на ім`я [PERSON] , є нікчемним та недійсним з моменту його посвідчення, оскільки на час складання заповіту [PERSON] хворіла на катаракту та главкому очей, що була спричинена прогресуючим захворюванням на цукровий діабет, який вплинув на захворювання зору, внаслідок якого станом на 17.08.2017 року взагалі нічого не бачила і не могла читати та без сторонньої допомоги не могла пересуватися, через хворобу ніг. В зв`язку з чим була позбавлена можливості ознайомитися із змістом заповіту та прочитати його, тоді посвідчення заповіту мало відбутися в присутності не менш, як двох свідків, але таких не було. Також вказує, що психічний стан заповідача, у момент складання заповіту, не дозволяв їй розуміти значення своїх дій і не розумно керувати ними. На цій підставі вважає, що заповіт складений та посвідчений посадовою особою органу місцевого самоврядування з порушенням вимог щодо його форми та закону є нікчемним та недійсним. Ухвалою Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 31жовтня 2019 року відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду за правилами загального позовного провадження з призначенням у справі підготовчого судового засідання з викликом сторін. Ухвалою Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 09 грудня 2019 року у справі призначено посмертну судово-медичну експертизу. На час проведення експертизи провадження у справі зупинено. Ухвалою Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 31 січня 2020 року на виконання клопотання експерта поновлено провадження у справі. Ухвалою Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 05 лютого 2020 року повторно направлено на виконання ухвалу про призначення судової експертизи від 09.12.2019 року та зупинено провадження у справі на час проведення судової експертизи. Ухвалою Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 01 грудня 2020 року поновлено провадження у справі. Ухвалою Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 23 грудня 2020 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду по суті. Ухвалою Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 05 лютого 2021 року задоволено клопотання представника позивача та замінено у справі первісного відповідача Василівську сільську раду Бобринецького району Кіровоградської області на належного відповідача Кетрисанівську сільську раду Кропивницького району Кіровоградської області. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, до суду заяв чи клопотань від неї не надійшло. Представник позивача - адвокат Артеменко С.Ю. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд позов задовольнити з підстав зазначених у позові. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про час та місце слухання справи повідомлена належним чином, до суду заяв, клопотань та відзиву від неї не надійшло. Представник відповідача, адвокат Пономарьов О.В. в судовому засіданні просив відмовити в задоволені позовних вимог в повному обсязі. Представник відповідача Кетрисанівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду повідомлений належним чином, що підтверджується розписками про вручення судової повістки від 09.02.2021 року (а.с.43 Том №2), від 04.03.2021 року (а.с.55 Том №2), від 01.04.2021 року (а.с.59 Том №2), від 06.05.2021 року та (а.с.94 Том №2). Від представника відповідача до суду не надійшло заяв, клопотань та відзиву. Третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, приватний нотаріус Бобринецького районного нотаріального округу Трошина С.А. в судове засідання не з`явилася, про час та місце слухання справи повідомлена належним чином. До суду надійшла заява, про неможливість прибути в судове засідання де просить розгляд справи провести за її відсутності (а.с.61). Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Суд, заслухавши пояснення учасників справи, показання свідків та дослідивши зібрані в судовому засіданні інші докази у їх сукупності вважає, що позов задоволенню не підлягає виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що17.08.2017 року [PERSON] склала заповіт, яким заповіла [PERSON] однокімнатну квартиру за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією заповіту, посвідченого секретарем виконавчого комітету Василівської сільської ради Бобринецького району Кіровоградської області [PERSON] 17.08.2017 року, зареєстрованого в реєстрі за №7 (а.с.76). [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Саксаганським районним у місті Кривому Розі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області від 20.10.2018 року, відповідний актовий запис №1624 (а.с.84). Відповідно до інформації Бобринецької міської ради Кіровоградської області за №03-20/30/4 від 06.09.2019 року та копії будинкової книги, [PERSON] , була зареєстрована з 29.04.2014р. та проживала за адресою: [ADDRESS] (а.с.31-32, 82, том 1). Відповідно свідоцтва про народження [PERSON] , Серія [NUMBER] , виданого Бобринецьким районним бюро ЗАГС у Кіровоградській області, в графі мати значиться запис«[PERSON] » (а.с.27 том 1). 05 листопада 2018 року [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Бобринецького районного нотаріального округу Трошиної С.А. з заявою про прийняття спадщини після померлої матері [PERSON] (а.с.130, том №1). З копії витягу із Спадкового реєстру №53945683 від 05.11.2018 року та Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №58385865 від 19.11.2019 року встановлено, що приватним нотаріусом Бобринецького районного нотаріального округу Трошиною С.А. заведена спадкова справа №79/2018 до майна померлої [PERSON] за номером в спадковому реєстрі №63263867 (а.с.85,128, том №1). 20 лютого 2019 року [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Бобринецького районного нотаріального округу Трошиної С.А. з заявою про прийняття спадщини після померлої [PERSON] за заповітом, посвідченим Виконавчим комітетом Василівської сільської ради Бобринецького району Кіровоградської області 17 серпня 2017 року за реєстром №7 (а.с.136 (зворотна сторона), том 1). Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) за №58385943 від 19.11.2019 року встановлено наявність чинного заповіту [PERSON] , посвідченого 17.08.2017 року (а.с.126-127,том 1). З договорів про надання соціальних послуг №6 від 03.04.2017 року та від 03.04.2018 року, укладених між комунальною установою Територіального центру соціального обслуговування Бобринецької міської ради та [PERSON] , а також індивідуального плану надання соціальної послуги догляду за [PERSON] вдома від 03.04.2017 року встановлено, що останній надавалися технічні засоби для ходьби - палиця, також надавалися послуги у вигляді придбання продуктових товарів, доставка води та інше(а.с.86-87, 89-90, том 1). Згідно посвідчення серії [NUMBER] від 01.02.2001 року [PERSON] мала інвалідність 2-ї групи, що підтверджується довідкою МСЕК МОЗ України Серії МС №013369 від 07.12.2000 року в зв`язку із захворюванням на цукровий діабет другої стадії (а.с.30, том1). Згідно медичних документів обстеження та лікування [PERSON] із 2012 року по 2018 рік проходила лікування хвороби очей(33-71, том 1). В судовому засіданні допитана в якості свідка [PERSON] показала, що вона працювала секретарем Василівської сільської ради Бобринецького району Кіровоградської області і в 2016 році посвідчувала заповіт від імені [PERSON] на [PERSON] , яка являється прийомною донькою покійної. В 2017 році [PERSON] змінила свій заповіт та заповіла свою квартиру, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , своїй племінниці [PERSON]. Для складання заповіту до сільської ради [PERSON] приїхала на автомобілі, та сама, без сторонньої допомоги, зайшла до сільської ради, впізнала всіх працівників, бо всіх добре бачила. Вказує, що при складані заповіту [PERSON] самостійно прочитала зміст заповіту та власноручно поставила підпис на ньому, при цьому вона не мала очевидних вад зору. Також вказує, що [PERSON] дуже любила свою племінницю [PERSON] та добровільно забажала їй заповісти свою квартиру, оскільки власних дітей не мала, а позивачка її усиновлена дитина. В судовому засіданні допитана в якості свідка [PERSON] показала, що вона є двоюрідною сестрою позивача [PERSON] . Вказує, що між [PERSON] та [PERSON] були гарні відносини. За два місяці до смерті [PERSON] їй повідомила, що в неї є квартира в м. Кривий Ріг, яку вона заповідала доньці [PERSON] , а іншу квартиру у м. Бобринець заповідала [PERSON] .. В судовому засіданні допитана в якості свідка [PERSON] показала, що їй відомо, що в 2016 чи в 2017 році [PERSON] особисто їздила до Василівської сільської ради Бобринецького району Кіровоградської області для складання заповіту. Вказує, що в [PERSON] , приблизно за рік до смерті, точно сказати не може, був поганий стан, погіршився в тому числі й зір. В цей період вона ніде не ходила, могла вийти лише біля під`їзду посидіти і то за допомоги сусідів, даний факт їй відомо, оскільки вона, як сусідка відвідувала [PERSON] . У відповідності до вимог ст.ст. 1233, 1235 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Згідно зі статтями 1247, 1248 ЦК України до форми заповіту встановлюються загальні вимоги, а саме заповіт складається у письмовій формі, із зазначенням місця та часу його складання, заповіт має бути особисто підписаний заповідачем. Якщо особа не може особисто підписати заповіт, він підписується відповідно до частини четвертої статті 207 цього Кодексу. Згідно з частиною першої статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Статтею 204 ЦК України закріплена презумпція правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована. Частиною першою статті 203 ЦК України передбачено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі (частина третя статті 203 ЦК України). Загальні підстави недійсності правочину визначені статтею 215 ЦК України. Так, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Заповіт має бути посвідчений нотаріусом або іншими посадовими, службовими особами, визначеними у статтях 1251, 1252 цього Кодексу. Нотаріус може на прохання особи записати заповіт з її слів власноручно або за допомогою загальноприйнятих технічних засобів. У цьому разі заповіт має бути вголос прочитаний заповідачем і підписаний ним. Якщо заповідач через фізичні вади не може сам прочитати заповіт, посвідчення заповіту має відбуватися при свідках. Якщо у населеному пункті немає нотаріуса, заповіт, крім секретного, може бути посвідчений уповноваженою на це посадовою, службовою особою відповідного органу місцевого самоврядування (ст.1251 ЦК України). Частиною другою статті 1257 ЦК України передбачено, що за позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі. Відповідно до частини першої статті 225 ЦК України правочин, який дієздатна фізична особа вчинила в момент, коли вона не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними, може бути визнаний судом недійсним за позовом цієї особи, а в разі її смерті - за позовом інших осіб, чиї цивільні права або інтереси порушені. З висновку експерта № 17 (посмертної судово-медичної експертизи) КЗ «Кіровоградське обласне бюро судово-медичної експертизи» від 17.03.20р. вбачається, що за результатами вивчення та аналізуючи медичну документацію даних про стан зору [PERSON] , враховуючи гостроту зору лівого ока 0,15, яка не корегується, оцінка гостроти зору цього ока вблизі не визначалася, наявність набряку макули лівого ока, що впливає на гостроту зору, відсутність зору правого ока, не дозволяє говорити, чи була, чи не була здатна [PERSON] розрізняти букви, цифри та текст друкованого заповіту та прочитати заповіт на відстані витягнутої руки без окулярів та інших збільшувальних приладів. Питання про усвідомлення своїх дій та керування ними, негативний вплив лікарських препаратів, які були призначені [PERSON] з метою лікування хвороби очей та цукрового діабету не входить в компетенцію комісії судово-медичних експертів (а.с.247-250, том 1). При цьому, сторони не заявляли до суду клопотань про проведення повторної чи додаткової судово-медичної експертизи, чи про призначення судово-психіатричної експертизи. Згідно змісту статей 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи. Поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 89 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Аналізуючи та досліджуючи надані учасниками докази у справі, та витребувані судом у передбачений законом спосіб, суд не встановив невідповідність заповіту, складеного [PERSON] на користь [PERSON] та посвідченого 17 серпня 2017 року секретарем Виконавчого комітету Василівської сільської ради Бобринецького району Кіровоградської області за №7, вимогам закону щодо його форми та посвідчення. Доводи сторони позивача про те, що заповідач [PERSON] в момент складення заповіту мала такі вади зору та здоров`я, що унеможливили її особисту присутність у Василівській сільській раді на момент його складення та унеможливили прочитання заповіту не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні належними та допустимими доказами, як і не знайшов свого підтвердження факт того, що психічний стан заповідача, у момент складання заповіту, не дозволяв їй розуміти значення своїх дій і не розумно керувати ними, оскільки відсутні належні та допустимі докази цього, суд виходить із презумпції психічного здоров`я [PERSON] , суть якої полягає в тому, що кожна особа вважається такою, яка не має психічного розладу, доки наявність такого розладу не буде встановлено на підставах та в порядку, передбачених ЗУ «Про психіатричну допомогу» та іншими законами України. Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного суду від 18.02.2021 року у справі №727/9908/17-ц. Також суд встановив, що волевиявлення заповідача [PERSON] , у момент складення оскаржуваного заповіту, було вільним і відповідало її волі, вона самостійно прочитала та підписал а складений нею заповіт на користь відповідачки, що не дає підстав суду дійти висновку, про можливість застосування наслідків, передбачених у частині 2 статті 1257 ЦК України, ці обставини підтвердили допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] .. На підстави викладених вище обставин, суд вважає необґрунтованими вимоги позивача про визнання заповіту [PERSON] , посвідченого 17 серпня 2017 року секретарем Виконавчого комітету Василівської сільської ради Бобринецького району Кіровоградської області за №7 , недійсним. Оскільки судом не встановлено невідповідності оскаржуваного заповіту нормам закону, тому відсутні правові підстави для визнання заповіту нікчемним. Окрім того, такий спосіб захисту прав не є належним, оскільки у разі встановлення судом факту нікчемності правочину він є недійсним у силу закону (постанова Верховного Суду від 09 січня 2019 року у справі №759/2328/16-ц, постанова Великої Палати Верховного Суду від 04 червня 2019 року у справі № 916/3156/17). За таких обставин, позовні вимоги про визнання заповіту нікчемним та недійсним не підлягають задоволенню, тому суд відмовляє позивачу у задоволенні позову у повному обсязі. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed