Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-11 00:00:00

[PERSON], звернулася в суд із позовною заявою до [PERSON] про позбавлення його батьківських прав по відношенню його сина [PERSON], [INFO]. На підставу своїх вимог посилається на те, що з серпня 2006 року до 07.07.2009 позивач перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON], в шлюбі в них народився син [PERSON]. Під час спільного подружнього життя відповідач не дбав про дружину та дитину, матеріально не забезпечував їх, після розірвання шлюбу позивач стверджує що відповідач тривалий час не виконує батьківських обов'язків по відношенню до свого сина, життям та здоров'ям дитини не цікавиться, матеріально не допомагає як батько взагалі не приймає участі у вихованні сина, що і змусило позивача звернутись з вказаною заявою. В судовому засіданні [PERSON] подав зустрічну позовну заяву до [PERSON] про створення умов для спілкування з дитиною. В судовому засіданні позивач та представник позивача підтримали заявлені позовні вимоги та просили позбавити [PERSON] батьківських прав, так як він не виконує своїх батьківських обовязків. Заперечили проти задоволення зустрічного позову. Відповідач в судовому засіданні просив позов задовольнити частково, а саме в частнині стягнення з нього аліментів - визнає, в частині позбавлення його батьківських прав - заперечує, зустрічний позов просив суд задовольнити повністю. Прокурор в судовому засіданні вважає позов підлягає частковому задоволенню, а саме в частині стягнення аліментів слід задовольнити, а в частині позбавлення батьківських прав - відмовити повністю. Зустрічний позов вважає слід задовольнити повністю. Свідок [PERSON], яка являється вчителем та класним керівником [PERSON], в судовому засіданні пояснила, що дитину до школи приводять [PERSON] та [PERSON], біологічного батька дитини свідок жодного разу не бачила та не знає. Свідок [PERSON], яка була вихователем в дитячому садку [PERSON], в судовому засіданні пояснила, що знає сім'ю [PERSON], родина благополучна, біологічного батька дитини [PERSON] ніколи не бачила та не знає. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що являється сусідкою сім'ї [PERSON], сім'я зарекомендувала себе з позитивної сторони; біологічного батька дитини свідок не знає та ніколи не бачила. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що являється знайомою сім'ї [PERSON], сім'я зарекомендувала себе з позитивної сторони; біологічного батька дитини свідок не знає та ніколи не бачила. Свідок [PERSON] являється чоловіком [PERSON], в судовому засіданні пояснив, що дитина повністю знаходиться на його утриманні, біологічний батько нічим не допомагає своєму синові. Свідок [PERSON], яка являється практичним психологом - методистом, в судовому засіданні пояснила, що психологічне обстеження [PERSON] проводилось на підставі звернення його матері [PERSON] для представлення в судовому засіданні, отже [PERSON] адекватний, інтелект дитини в нормі, мовлення змістове, чітке зрозуміле, при вербальному відтворенні подій, що стосуються біологічного батька стає невпевненим, напруженим. Представник служби у справах дітей Тальнівської райдержадміністрації в судовому засіданні позов підтримав повністю та просив суд його задовольнити. Вислухавши пояснення позивача, відповідача, свідків представника служби у справах дітей Тальнівської райдержадміністрації, прокурора дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що первинний позов підлягає частковому задоволенню, а зустрічний позов слід задовольнити повністю. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER]. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], [PERSON] та [PERSON] 09.11.2012 одружилися, прізвище дружини після реєстрації шлюбу [PERSON]. Згідно письмових пояснень [PERSON], [PERSON], [PERSON] які проживають по сусідству з [PERSON] та [PERSON], сім'я позитивно зарекомендувала себе в будинку, не зловживають спиртними напоями, батьки та діти завжди акуратні, охайні, у сім'ї стосунки міцні, доброзичливі, біологічного батька ніхто з сусідів не бачив і не знає. Згідно висновку органу опіки та піклування Тальнівської районної державної адміністрації, захищаючи інтереси дитини Тальнівська районна державна адміністрація, як орган опіки та піклування, вважає за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON], який народився [INFO]. Згідно довідки - характеристики директора ТОВ «ОВБ Алфінанц Україна» [PERSON], який працює на посаді фінансового консультанта ТОВ «ОВБ Алфінанц Україна» за період роботи зарекомендував себе позитивно, в колективі користується повагою та авторитетом, за характером спокійний та врівноважений, жодної скарги від керівництва та клієнтів не надходило. Під час розгляду справи було встановлено, що [PERSON] не брав участі у вихованні дитини через те, що його колишня дружина [PERSON] створювала перешкоди для спілкування біологічного батька з сином (просила не приїжджати до сина, повернула іграшку яка була передана [PERSON] в якості дарунку дитині). У відповідності до ч.1 ст.164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Отже, у ст. 164 СК України наведений вичерпний перелік підстав позбавлення батьківських прав, жодна з яких не знайшла свого підтвердження ані в судовому засіданні, ані в матеріалах справи. Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав. Таким чином, суд враховуючи те що на даний час відповідач працевлаштований, позитивно характеризуються за місцем роботи, висловив бажання брати участь у вихованні дитини та зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов'язків. Що стосується вимог про стягнення аліментів суд зазначає наступне. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Стаття 181 СК України передбачає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на 1 дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 цього Кодексу. Згідно ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. За таких обставин суд приходить до висновку, що позов в частині стягнення аліментів підлягає задоволенню, відповідач зобов'язаний сплачувати аліменти у розмірі 1/4 частки від усіх видів доходу, але не менш, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 12.08.2014. Згідно ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Згідно ст. 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Згідно ч.3 ст. 157 СК України той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Згідно ч.1, 2 ст. 159 СК України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. На підставі вищевикладеного суд вважає, що зустрічний позов [PERSON] про встановлення годин спілкування з дитиною підлягає задоволенню повністю. Враховуючи вищенаведене суд вважає за доцільне стягнути з відповідача на користь позивача за первісним позовом судові витрати в розмірі 243,60 грн., а також стягнути з позивача на користь відповідача за первинним позовом [PERSON] судові витрати в розмірі 243,60 грн. Враховуючи наведене,

Outcome: partial