Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-13 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду в інтересах [PERSON]із позовом до [PERSON]про позбавлення батьківських прав, мотивуючи свої вимоги тим, що з 29 вересня 2009 року [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі, від якого [INFO] року у них народилась донька [PERSON]. Рішенням Генічеського районного суду Херсонської області від 29 січня 2014 року шлюб між ними розірвано. Сторони з цього часу проживають окремо, а дитина проживає з матір'ю та повністю знаходиться на її утриманні. Відповідач весь цей час життям доньки не цікавиться, не телефонує, не виявляє бажання спілкуватись з дитиною та приймати участь у її вихованні, тобто самоусунувся від виховання дитини, матеріальної допомоги дитині також не надає, присуджені судом аліменти не сплачує, внаслідок чого утворилась заборгованість у розмірі 14259, 08 грн.. Тому, просить суд позбавити відповідача батьківських прав щодо неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO]. В судовому засіданні представники позивача [PERSON] та [PERSON] вимоги позову підтримали, просять його задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні вимоги позову не визнав, пояснивши, що бажає спілкуватися з донькою, та проти позбавлення його батьківських прав. Щодо, надання матеріальної допомоги, зазначив, що має на утриманні малолітню дитину від другого шлюбу, тривалий час його дружина хворіла, та гроші йшли саме на лікування дружини та утримання неповнолітньої дитини, тому оскільки його заробіток був не значним, у нього не вистачало коштів для сплати аліментів. Просить не позбавляти його батьківських прав, відносно своєї доньки [PERSON], обіцяє виправитись. Представник служби у справах дітей Генічеської райдержадміністрації [PERSON] підтримує позовні вимоги, підтвердив що дійсно відповідач долею дитини не цікавиться, участі у вихованні дитини не приймає, має велику заборгованість по сплаті аліментів, матеріально дитині не допомагає, просить суд позбавити [PERSON] батьківських прав у відношенні його неповнолітньої доньки [PERSON] [INFO]. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини. Згідно свідоцтвапро народження серії [NUMBER] від 19 червня 2012 року, виданого виконавчим комітетом Щорсівської сільської ради Генічеського району, Херсонської області, у [PERSON] та [PERSON], [INFO] року народилась донька [PERSON] (а.с.10). Рішенням Генічеського районного суду Херсонської області від 29 січня 2014 року шлюб зареєстрований 26 вересня 2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Генічеського РУЮ між [PERSON] та [PERSON] розірвано, та стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON] у розмірі 350 грн. щомісячно, починаючи з 09 січня 2014 року та до досягнення дитиною повноліття (а.с.9). З довідки-розрахунку заборгованості за аліментами по виконавчому листу вбачається, що станом на 12 червня 2017 року за відповідачем по сплаті аліментів на утримання доньки [PERSON], утворилась заборгованість у сумі 14259, 68 грн., жодного платежу за весь цей час відповідач не перерахував (а.с.15-16). У судовому засіданні відповідач надав для огляду квитанцію, згідно якої лише після подання позову до суду, перерахував на користь позивачки аліменти у сумі 1000 грн. Позивач [PERSON], згідно довідок управління соціального захисту населення Генічеської РДА, перебуває на обліку, та їй відповідно до Постанови КМУ «Про затвердження Порядку призначення та виплати тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх не відоме» призначено тимчасову державну допомогу, для утримання дитини (а.с.18, 19, 20). Відповідно до характеристики виданої виконавчим комітетом Щорсівської сільської ради Генічеського району Херсонської області, вих. № 361 від 21 березня 2017 року, позивач [PERSON], за час проживання на території сільради зарекомендувала себе з позитивного боку, шкідливих звичок не має, розлучена, має на утриманні доньку (а.с.22). З довідки та характеристики на дитину - [PERSON], вбачається, що остання відвідує Щорсівський ясла/садок «Надія», в якому характеризується як добра, життєрадісна дитина, яка має добрий фізичний розвиток. Також зазначено, що дитина виховується у неповній сім'ї, проживає разом із матір'ю, яка повністю займається вихованням дитини (а.с.21, 23). Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов сім'ї за місцем фактичного проживання [PERSON] комісією в ході проведення інспектування складних життєвих обставин не виявлено, остання проживає разом з дитиною, у будинку в якому створені всі належні умови для проживання, дитина має окрему кімнату. Створені всі умови для виховання та розвитку дитини (а.с. 13); Згідно висновку Генічеської державної адміністрації Херсонської області від 13 вересня 2017 року [PERSON] доцільно позбавити батьківських прав відносно його неповнолітньої доньки: [PERSON], [INFO], оскільки він не піклується про її фізичний, духовний розвиток, не забезпечує належного харчування, медичного догляду, лікування, не спілкується з дитиною, тобто повністю самоусунувся від виховання дитини, крім цього [PERSON] не перешкоджала батьку у спілкуванні із донькою, не приховувала місце перебування дитини, але батько не виявляв бажання спілкуватись із дитиною. Відповідно до ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона чи він не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Відповідно до ст. 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до ст. 166 цього ж кодексу особа, позбавлена батьківських прав: втрачає особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обов'язків щодо її виховання; перестає бути законним представником дитини; втрачає права на пільги та державну допомогу, що надаються сім'ям з дітьми; не може бути усиновлювачем, опікуном та піклувальником; не може одержати в майбутньому тих майнових прав, пов'язаних із батьківством, які вона могла б мати у разі своєї непрацездатності (право на утримання від дитини, право на пенсію та відшкодування шкоди у разі втрати годувальника, право на спадкування); втрачає інші права, засновані на спорідненості з дитиною. Особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Таким чином, все вищевикладене, свідчить про те що, батько [PERSON] ухиляється від виконання своїх обов'язків, а саме: не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, підготовкою до самостійного життя, зокрема: не забезпечує необхідне харчування, медичний догляд, лікування неповнолітньої, що негативно впливає на її фізичний розвиток, не спілкується з донькою, та повністю самоусунувся від її виховання. Суду надано безспірні докази того, що відповідач злісно ухиляється від виконання своїх обов'язків щодо виховання доньки, тому суд приходить до висновку про необхідність позбавлення відповідача батьківських прав відносно його неповнолітньої доньки. Судові витрати відносяться за рахунок відповідача відповідно до ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного та п. 2 ст. 164 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved