Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-02 00:00:00

[PERSON] звернулася до Люботинського міського суду Харківської області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] зазначила, що від шлюбу з відповідачем має малолітню доньку [PERSON], 09 березня 2012 року. Відповідач мешкає окремо, з часу розірвання шлюбу та до грудня 2016 року добровільно надавав кошти на утримання доньки, але в подальшому виплати припинилися. В звязку з викладеним, з урахуванням уточнень, [PERSON] просить стягнути на її користь на утримання доньки [PERSON], [INFO] аліменти з [PERSON] в розмірі 1000 грн. щомісяця, починаючи з дня предявлення позову 16 березня 2017 року і до досягнення дитиною повноліття. Сторони були повідомлені про час та місце розгляду справи своєчасно та належним чином, в судове засідання не зявилися. Позивачка направила до суду заяву, в якій зазначила, що підтримує свої позовні вимоги про стягнення аліментів в розмірі 1000 грн. щомісяця до досягнення дитиною повноліття, просить розглядати справу без її участі. Відповідач по справі [PERSON] в судове засідання не зявився, направив до суду заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги про стягнення аліментів в розмірі 1000 грн. щомісяця визнає в повному обсязі та просить розглядати справу без його участі. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити у відсутності сторін по справі, які були належним чином та своєчасно повідомлені про час і місце розгляду справи. Відповідно до вимог ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, враховуючи думку сторін по справі, дослідивши матеріали справи та оцінивши зібрані докази по справі, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню повністю, виходячи з наступного. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини, що не оспорюють ся сторонами по справі. Сторони зареєстрували шлюб 18 вересня 2010 року, який розірвано на підставі Люботинського міського суду Харківської області від 06 вересня 2016 року (а.с.3). Від спільного проживання та в період шлюбу у позивачки з відповідачем народилася донька [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Люботинського міського управління юстиції Харківської області, актовий запис № 70 від 20 березня 2012 року (а.с.4). Батьком малолітньої дитини записано відповідача [PERSON], який на даний час мешкає окремо. Дитина проживає разом з матірю та знаходиться на її утриманні. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Якщо вони ухиляються від цих зобов'язань, аліменти на їх утримання стягуються у судовому порядку. Згідно ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Вибір способу сплати аліментів залежить від конкретних обставин справи, зокрема від того, чи є заробіток (доход) платника аліментів стабільним, який характер має його дохід (натуральна чи грошова форма), який порядок сплати є найбільш зручним для одержання аліментів, тощо. При виборі способу сплати аліментів суд повинен виходити із того, щоб інтереси дитини були найбільш захищеними. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд, за заявою платника або одержувача, може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до Закону. Згідно зі ст.ст. 10, 11 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Відповідно до ч. 3 ст. 10, ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідач позовні вимоги визнав повністю та погодився сплачувати аліменти у вказаному розмірі. Оскільки, зазначені обставини сторонами визнані та не оспорюються, суд відповідно до вимог ст. 61 ЦПК України вважає їх встановленими та такими, що не підлягають доказуванню. Відповідно до Конвенції ООН про права дитини, прийнятої резолюцією 44/25 Генеральної Асамблеї ООН від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року), держави учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави учасниці вживають усіх необхідних заходів щодо забезпечення відновлення утримання дитини батьками або іншими особами, які відповідають за дитину як всередині держави - учасниці, так і за кордоном. Праву дитини на утримання відповідає обовязок батьків надавати таке утримання. Відповідно до ст. 51 Конституції України батьки зобовязані утримувати дітей до їх повноліття. Конституційний обовязок батьків щодо утримання дітей закріплено також у ст. 180 СК України. З огляду на наведене, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню повністю. При цьому суд бере до уваги стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище відповідача. В звязку з тим, що позивачка звільнена від сплати судових витрат при поданні позову до суду, то суд стягує з відповідача по справі [PERSON], на підставі ч. 2 ст. 79, ч. 2 ст. 88 ЦПК України судовий збір у розмірі 640 грн.

Outcome: approved