overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-17 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з завою про винесення додаткового рішення, посилаючись на наступні обставини. Рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 15 вересня 2016 року ухваленому у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу,\~\~ шлюб між сторонами було розірвано. Заявник прохає суд винести додаткове рішення, яким стягнути з відповідача на її користь судовий збір, сплачений нею у розмірі 551, 20 грн. Сторони в судове засідання не зявились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку. Із матеріалів справи вбачається, що суд при ухваленні рішення не вирішив питання про стягнення з відповідача на користь позивача судового збору у розмірі 551, 20 грн. у відповідності до ст. 88 ЦПК України. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-19 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з зазначеним вище позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 01.06.2007 року було зареєстровано шлюб між нею та відповідачем. Спільне життя у сторін останній час не склалося через непорозуміння та протиріччя в поглядах на сімейне життя, втрату поваги один до одного, вони фактично розірвали шлюбні стосунки з серпня 2012 року, не ведуть спільне господарство та не мають намірів поновлювати шлюб. Від шлюбу мають дочку - [PERSON], [INFO]. Спору щодо поділу майна, що є спільною сумісною власністю подружжя на даний час не мають. В судове засідання призначене на 20.03.2014 року сторони не з'явилися, подали до суду заяви в яких як позивач так і відповідач просили суд справу розглянути без їх участі; також, позивач просила позов задовольнити, з підстав наведених в ньому, а відповідач не заперечував проти задоволення позову та розірвання шлюбу. З'ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх наданими сторонами доказами, суд вважає необхідним позов задовольнити виходячи із наступного. Відповідно до ч.1 ст. 21 Сімейного кодексу України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Судом встановлено, що 01.06.2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Обухівського районного управління юстиції у Київській області, було зареєстровано шлюб між громадянами [PERSON] та [PERSON], про що в книзі реєстрації актів про одруження 01.06.2007 року зроблено актовий запис №124. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу було змінене з [PERSON] на [PERSON]. Дані обставина підтверджуються свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] виданого 01.06.2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Обухівського районного управління юстиції у Київській області. (а.с.4) Від спільного проживання сторони мають одну малолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Дана обставина підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 25.10.2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Обухівського районного управління юстиції у Київській області. (а.с.5). Відповідно до ч.1 ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. З'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини подання позову про розірвання шлюбу, взявши до уваги інші обставини життя подружжя наведені в позовній заяві, судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам одного з подружжя та їх малолітній дитині. На момент розгляду даного позову в суді, спору між сторонами щодо поділу спільного майна немає. Враховуючи те, що між позивачем та відповідачем тривалий час не підтримуються шлюбні стосунки, сторони не мають намір відновлювати сім'ю, суд приходить до висновку, що примирення між сторонами і збереження їх сім'ї виключається і шлюб між ними має бути розірваний. Враховуючи наведене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-14 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з зазначеним вище позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 13.01.2012 року було зареєстровано шлюб між нею та відповідачем. Через три місяці після укладення шлюбу відповідач поїхав і де він зараз проживає позивачу не відомо, їхнє спілкування припинилось, стосунки фактично припинилися, також сторони не ведуть спільне господарство та проживають окремо. В судове засідання позивачка не з'явилася, але надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримала та просила його задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату час та місце слухання справи був повідомлений належним чином. У відповідності до ст.ст. 169, 224 ЦПК України судом було визнано можливим провести заочний розгляд справи у відсутності відповідача. З'ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх наданими сторонами доказами, суд вважає необхідним позов задовольнити виходячи із наступного. Судом встановлено, що 13.01.2012 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції у м. Києві, було зареєстровано шлюб між громадянами [PERSON] та [PERSON], про що в книзі реєстрації актів про одруження 13.01.2012 року зроблено актовий запис №16. Дана обставина підтверджуються свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] виданого 13.01.2012 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції у м. Києві. (а.с.6) Спільних дітей сторони не мають. З'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини подання позову про розірвання шлюбу, взявши до уваги інші обставини життя подружжя наведені в позовній заяві, судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам одного з подружжя. На момент розгляду даного позову в суді, спору між сторонами щодо поділу спільного майна немає. Враховуючи те, що між позивачем та відповідачем тривалий час не підтримуються шлюбні стосунки, сторони не мають намір відновлювати сім'ю, суд приходить до висновку, що примирення між сторонами і збереження їх сім'ї виключається і шлюб між ними має бути розірваний. Відповідно до положень ч.1 ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені останнім та документально підтверджені судові витрати у виді судового збору сплаченого при подачі позову в розмірі 114 гривень 70 копійок. Враховуючи наведене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-04 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з зазначеними позовними вимогами, які уточнивши, просить: збільшити розмір аліментів, що стягуються з [PERSON], на її користь на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], на підставі рішення Енергодарського міського суду Запорізької області від 13.01.2009 року; стягнути з відповідача на свою користь, аліменти на утримання неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO] у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісяця, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття, починаючи стягнення з 04.04.2017 року. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що з квітня 2016 року відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, у зв'язку з чим у неї склалось тяжке матеріальне становище. В судовому засіданні позивач уточнені позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач в судові засідання не зявлявся, про час, місце і дату слухання справи повідомлявся належним чином, що підтверджується відповідними відмітками на конвертах з поштовими повідомленнями (т. 1 а.с. 17, 23, 24, 35; т. 2 а.с. 17). Враховуючи вимоги ст.157 ЦПК України та інтереси дитини,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-02 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з зазначеним позовом 01.07.2016року, мотивуючи свої вимоги тим, що 08 грудня 2012 року вона з відповідачем уклала шлюб, який був зареєстрований у відділі ДРАЦС Кролевецького районного управління юстиції Сумської області за актовим записом №132. Вони від шлюбу мають доньку - [PERSON], [INFO]. 01.07.2016р. вона звернулася до Кролевецького районного суду з позовом про розірвання шлюбу. В даний час вони з відповідачем проживають окремо, спільний побут їх не пов'язує, спільного господарства та сімейного бюджету вони не ведуть. Донька проживає з нею, знаходиться на її утриманні. Вони не знайшли спільної мови в питанні утримання дитини, оскільки відповідач, надаючи матеріальну допомогу на утримання доньки, розмір цієї допомоги та періодичність надання визначає на власний розсуд, тому вона бажає, щоб аліменти були стягнуті за рішенням суду. Зараз вона не працює, перебуває на обліку в Кролевецькому РЦЗ. Дитина часто хворіє, перебуває на обліку в ЦРЛ, вона періодично виїздить в м. Київ на лікування дитини. Відповідач має стабільний дохід, працюючи в Кролевецькому відділенні поліції, розмір його заробітної плати складає близько 4000грн. З посиланням на положення ст.ст.180-183,141 СК України позивачка просить стягнути аліменти в розмірі 1/4 частини доходів відповідача з дотриманням положень СК України про їх мінімальний розмір. В судове засідання позивачка не з'явилася, надавши суду заяву з клопотанням про розгляд справи за її відсутності, зазначивши, що позовні вимоги підтримує (а.с.24). Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, надавши суду заяву, в якій просить справу розглядати за його відсутності (а.с.23), в заяві від 25.07.2016р. відповідач зазначив, що позов він визнає (а.с.19). Дослідивши зібрані по справі докази, суд вважає, що позов слід задовольнити. Судом встановлено: сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі (а. с. 5), справа про розірвання шлюбу перебуває в провадженні Кролевецького районного суду. Сторони мають доньку - [PERSON], [INFO] (а. с.6). Сторони проживають окремо, дитина проживає з матір'ю. Ця обставина сторонами не оспорюється. Звернення позивачки до суду грунтується на положеннях ст. 180 Сімейного кодексу України про те, що батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Оскільки сторони не дійшли згоди щодо способу виконання ними обов'язку щодо утримання доньки, звернення позивачки до суду є обгрунтованим з точки зору положень ч.3 ст. 181 СК України. Що стосується розміру аліментів, то суд вважає за доцільне визначити його в межах заявлених вимог, враховуючи думку сторін та той факт, що відповідач має постійне місце роботи та стабільну заробітну плату. У відповідності до ч.3 ст.88 ЦПК України суд стягує з відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп. Відповідно до ст.ст. 141,180-183,191 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-04 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з зазначеним позовом 02 квітня 2014 року, мотивуючи свої вимоги тим, що з 2007 року вона проживала однією сім'єю без реєстрації шлюбу з [PERSON]. [INFO] у них народився син [PERSON] 19 липня 2009 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб у відділі РАЦС Кролевецького районного управління юстиції за актовим записом № 56. Після реєстрації шлюбу вона залишила своє дошлюбне прізвище - [PERSON]. Вироком Кролевецького районного суду від 07.09.2009 року [PERSON] засуджено до 8 років позбавлення волі. Вважає, що збереження шлюбу між ними неможливе. Син проживає з нею і перебуває на її утриманні. Нею подана до суду позовна заява про стягнення аліментів. Спільне майно вони спробують поділити в добровільному порядку. Судові витрати позивачка просить залишити за нею. В судове засідання позивачка не з'явилася; від неї надійшла заява, в якій вона просить проводити попереднє судове засідання за її відсутності. В заяві вона також зазначає про згоду на прийняття рішення в попередньому судовому засіданні, позовні вимоги підтримує ( а. с.25). Від відповідача, який перебуває в місцях позбавлення волі, надійшла заява, в якій він зазначає про згоду на розгляд справи за його відсутності та згоду на розірвання шлюбу (а. с. 24). Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що є підстави для ухвалення судового рішення в попередньому судовому засіданні з задоволенням позову. Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому ст. 174 цього Кодексу. Ч. 4 ст. 174 ЦПК України передбачає, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Сторони зареєстрували шлюб 18 липня 2009 року у відділі РАЦС Кролевецького районного управління юстиції Сумської області за актовим записом № 56 (а. с.5). Сторони мають сина - [PERSON], [INFO] (а. с. 6), дитина проживає з позивачкою, яка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Зараз відповідач відбуває покарання в місцях позбавлення волі за вироком Кролевецького районного суду Сумської області від 07 вересня 2009 року (а. с. 7 - 10, 23). Відповідач визнав позов. За таких обставин визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права та інтереси сторін чи інших осіб, а тому підстави для неприйняття визнання відповідачем позову відсутні. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Визнання відповідачем позову є підставою для ухвалення рішення про задоволення позову. Відповідно до ст. ст. 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-26 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з зазначеним позовом 03.03.2015р., мотивуючи свої вимоги тим, що 07 вересня 2011р. у відділі ДРАЦС Кролевецького районного управління юстиції Сумської області вона зареєструвала шлюб з відповідачем за актовим записом № 112. Шлюб в обох перший. Від шлюбу мають доньку - [PERSON]. [INFO]. Спільне подружнє життя у них з відповідачем не склалося. На протязі останнього часу між ними немає взаємопорозуміння у веденні спільного господарства, вони втратили любов та повагу одне до одного. Відповідач ніде не працює, зловживає спиртними напоями, не допомагав у веденні господарства, у зв'язку з цим виникають сварки. Все це має місце в присутності дитини, що негативно впливає на її психічний стан. Шлюбні відносини між ними припинено в січні 2015року. В її інтересах і в інтересах їх дитини вона вважає за доцільне розірвати шлюб, який носить формальний характер, оскільки сім'я розпалася і примирення між ними неможливе. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги, просить розірвати шлюб з підстав, зазначених у позові, судові витрати просить стягнути з відповідача. При цьому пояснила, що примирення між ними неможливе, оскільки вона має фактичні шлюбні відносини з іншим чоловіком. Відповідач в судовому засіданні, не заперечуючи проти розірвання шлюбу, пояснив, що примирення між ним та позивачкою неможливе, оскільки у позивачки є інший чоловік, що, на його думку, і є причиною того, що сім'я розпалася, не заперечуючи частково і тих обставин, на які посилається позивачка. Сварки в сім'ї мали місце, однак він намагався зберегти сім'ю, а позивачка змінила до нього своє ставлення, що пов'язано, як він вважає, з тим, що вона порушувала подружню вірність. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши зібрані по справі докази, суд вважає, що є підстави для задоволення позову. Судом встановлено: сторони зареєстрували шлюб 07 вересня 2011року у відділі ДРАЦС Кролевецького районного управління юстиції за актовим записом № 112 (а. с. 8), від шлюбу вони мають доньку [PERSON], 2011р. народження (а. с. 7). Сторони припинили подружні стосунки в січні 2015 року, з цього часу проживають окремо і не мають наміру їх поновлювати. Сторони вважають, що сім'я розпалася і примирення між ними вже не буде. За таких обставин суд вважає, що звернення позивача до суду відповідає положенням ст. 110 Сімейного кодексу України, а, враховуючи положення ст. 112 СК України щодо підстав для розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що примирення між сторонами не буде, надавати строк для примирення відповідно до ст. 111 СК України недоцільно, і шлюб між сторонами слід розірвати. Позивачкою понесені судові витрати по сплаті судового збору 243,60грн. (а.с.2) та за надання правової допомоги в сумі 250грн. (а.с.9-13). Заперечення відповідача в частині позовних вимог про стягнення на користь позивача судових витрат не грунтуються на положеннях чинного законодавства. Сума судових витрат 493,60грн. підлягає стягненню відповідно до ч.1 ст. 88ЦПК України з відповідача на користь позивача Відповідно до ст. ст. 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-04 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з зазначеним позовом 03.12.2014року, мотивуючи свої вимоги тим, що з вересня 2010 року вона познайомилася з відповідачем та підтримувала з ним фактичні шлюбні відносини як за місцем його проживання в м.Конотоп так і в м. Кролевець та в м.Києві. По закінченню в 2011 році Київського економічного інституту менеджементу вони стали постійно проживати однією сім'єю в м. Конотоп, вели спільне господарство. [INFO] від фактичних шлюбних відносин у них народився син - [PERSON], батьком якого є відповідач. В кінці вересня2014року відповідач заявив, що не бажає зберегти сім'ю і в жовтні цього ж року зібрав її речі та перевіз в м. Кролевець в той час, коли вона знаходилася на стаціонарному лікуванні з дитиною в Конотопській ЦРЛ. Вона змушена переїхати проживати з дитиною в м. Кролевець, де і проживає на даний час. Син проживає з нею, знаходиться повністю на її вихованні та утриманні. Відповідач не бере участі в матеріальному забезпеченні дитини в добровільному порядку, запропонувавши їй звернутися до суду з відповідним позовом, що вона вона і змушена була зробити. Відповідач є приватним підприємцем, має значні доходи, його стан здоров'я задовільний; він не має інших утриманців. Вона перебуває на обліку в Кролевецькому районному центрі зайнятості. В порядку ст. 183 СК України вона просить стягнути аліменти з відповідача на її користь на сина [PERSON] у розмірі 1/4 частини всіх видів його доходу з дотриманням положень про мінімальний розмір аліментів, передбачений діючим законодавством. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги в повному обсязі з підстав, зазначених в позовній заяві, посилаючись при цьому на факт проживання сина з нею і відсутність матеріальної допомоги з боку відповідача. При цьому вона пояснила, що на теперішній час дитина відвідує дитячий садок, вихованням та матеріальним забезпеченням дитини займається лише вона. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився. 29 грудня 2014 року [PERSON] надав суду заяву, в якій просить справу за позовом [PERSON] про стягнення аліментів розглядати без його участі у зв'язку з зайнятістю по роботі. При цьому він жодним чином не висловив своєї думки по суті позову (а.с.26). Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши докази, що маються в справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони є батьками [PERSON], [INFO] (а.с. 5). Як встановлено в судовому засіданні дитина проживає разом з матір'ю, позивачкою у справі, в [ADDRESS] (а.с.6, 9). Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Враховуючи дані положення закону, суд вважає, що звернення позивачки до суду є обгрунтованим. Що стосується визначення розміру аліментів, то суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-18 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з зазначеним позовом 08.05.2014 року, мотивуючи свої вимоги тим, що 22 жовтня 2010 року у відділі ДРАЦС Кролевецького районного управління юстиції Сумської області вона зареєструвала шлюб з відповідачем за актовим записом №133. Від шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO]. За час перебування в шлюбі було втрачено любов та взаємоповагу, вони з відповідачем не мають спільних планів на майбутнє, кожен з них живе своїм життям. Вони вже тривалий час припинили шлюбні стосунки, проживають окремо. Вона має намір будувати спільне майбутнє з іншим чоловіком, а тому примирення з відповідачем не буде. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги, просить розірвати шлюб з підстав, зазначених у позові, судові витрати просить залишити за нею, після розірвання шлюбу просить залишити їй шлюбне прізвище - [PERSON]. Відповідач в судовому засіданні пояснив, що, на його думку, примирення між ним та позивачкою неможливе, оскільки їх спільне життя не склалося, тому на розірвання шлюбу він згоден. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши зібрані по справі докази, суд вважає, що є підстави для задоволення позову. Судом встановлено: сторони зареєстрували шлюб 22 жовтня 2010 року у відділі ДРАЦС Кролевецького районного управління юстиції Сумської області за актовим записом № 133 (а. с. 10), від шлюбу вони мають сина - [PERSON], [INFO] (а. с. 11). Сторони припинили подружні стосунки і не мають наміру їх поновлювати, вважаючи, що сім'я розпалася і примирення між ними вже не буде. Позивачка планує своє майбутнє з іншим чоловіком. За таких обставин суд приходить до висновку, що звернення позивачки до суду відповідає положенням ст. 110 Сімейного кодексу України, а, враховуючи положення ст. 112 СК України щодо підстав для розірвання шлюбу, суд вважає, що примирення між сторонами не буде, надавати строк для примирення відповідно до ст. 111 СК України недоцільно, і шлюб між сторонами слід розірвати. Відповідно до ст. ст. 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-08 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з зазначеним позовом 09.02.2016р., мотивуючи свої вимоги тим, що 08 серпня 1992 р. у відділі ЗАГС Кролевецької районної державної адміністрації вона зареєструвала шлюб з відповідачем за актовим записом № 128. ЇЇ дошлюбне прізвище - [PERSON]. Від шлюбу мають двох дітей, один з яких неповнолітній - [PERSON], [INFO]. За час перебування у шлюбі вони втратили любов та повагу одне до одного, зникло взаємопорозуміння, вони мають різні погляди на життя, на ведення спільного господарства. Шлюбні відносини між ними припинено в грудні 2015року, вони проживають окремо. Син проживає з нею. Подальше збереження шлюбу суперечитиме її інтересам та інтересам їх дитини, оскільки сім'я розпалася. Питання щодо поділу майна та про утримання дитини вони будуть намагатися вирішити в добровільному порядку. Надавати строк для примирення недоцільно, оскільки вони неодноразово припиняли подружні стосунки, потім, намагаючись зберегти сім'ю, поновлювали їх, однак зараз вона вважає примирення неможливим. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги, просить розірвати шлюб з підстав, зазначених у позові, судові витрати залишити за нею. Після розірвання шлюбу просить залишити шлюбне прізвище - [PERSON]. Відповідач в судовому засіданні, не заперечуючи проти розірвання шлюбу, пояснив, що, на його думку, примирення між ним та позивачем неможливе і, оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то він згоден. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши зібрані по справі докази, суд вважає, що є підстави для задоволення позову. Судом встановлено: сторони зареєстрували шлюб 08 серпня 1992 р. у відділі ЗАГС Кролевецької районної державної адміністрації за актовим записом № 128 (а. с. 6), від шлюбу вони мають сина - [PERSON], [INFO] (а. с. 7). Сторони припинили подружні стосунки в грудні 2015року, зараз проживають окремо і не мають наміру їх поновлювати. З пояснень сторін вбачається, що, на їх думку, сім'я розпалася і примирення між ними вже не буде. За таких обставин суд вважає, що звернення позивача до суду відповідає положенням ст. 110 Сімейного кодексу України, а, враховуючи положення ст. 112 СК України щодо підстав для розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що примирення між сторонами не буде, надавати строк для примирення відповідно до ст. 111 СК України недоцільно, і шлюб між сторонами слід розірвати. Враховуючи думку позивача, після розірвання шлюбу їй слід залишити шлюбне прізвище - [PERSON]. Відповідно до ст. ст. 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved