Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-29 00:00:00

[PERSON] звернулася до Вінницького районного суду Вінницької області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на наступне. 06 листопада 2005 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем у виконавчому комітеті Якушинецької сільської ради Вінницького району Вінницької області, актовий запис № 29. [INFO] у них народилася донька [PERSON], яка проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. Сімейне життя у них не склалось, оскільки відповідач не дбає про сім'ю, зловживає спиртними напоями. Влітку 2012 року вони припинили шлюбні відносини і вона з донькою почала проживати у своєї матері. Оскільки чоловік обіцяв змінити своє відношення до неї, вона повернулась до відповідача, але це не принесло позитивних результатів і в липні 2013 року вони знову припинили шлюбні відносини, проживають окремо. Шлюб існує формально, подальше збереження шлюбу не можливе. Позивач просить шлюб між нею та відповідачем, який зареєстрований 06 листопада 2005 року у виконавчому комітеті Якушинецької сільської ради Вінницького району Вінницької області, актовий запис № 29 - розірвати. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, проте надала до суду заяву в якій зазначила, що позов підтримує в повному обсязі та просить його задовольнити, оскільки примирення з відповідачем не відбулось. Справу просить розглядати у її відсутність. Після розірвання шлюбу просить залишити прізвище «[PERSON]». Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, однак подав до суду заяву в якій зазначив, що не заперечує проти задоволення позову, оскільки примирення з позивачем не відбулось, просить справу розглянути у його відсутність. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, врахувавши думку сторін, викладену у письмових заявах, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судоми встановлено, що 06 листопада 2005 року сторони зареєстрували шлюб у виконавчому комітеті Якушинецької сільської ради Вінницького району Вінницької області, актовий запис № 29, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, серії [NUMBER] від 08.10.2013 року, виданого повторно (а.с.3). Після укладення шлюбу позивач змінила своє дошлюбне прізвище «[PERSON]» на «[PERSON]». Від шлюбу сторони мають доньку - [PERSON], [INFO] що підтверджується копією свідоцтва про народження, серії [NUMBER] від 30.05.2006 року (а.с. 4). Сімейне життя у сторін не склалось, оскільки відповідач не дбає про сім'ю, зловживає спиртними напоями, припинили шлюбні відносини з липня 2013 року. Шлюб існує лише формально, подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливе, оскільки суперечить інтересам сторін. Ухвалою суду від 30.10.2013 року сторонам було надано строк на примирення три місяці з метою зберегти сім'ю, однак у вказаний строк сторони не примирились, позивач наполягає на розірванні шлюбу. Встановленим в суді фактам відповідають сімейні правовідносини, які регулюються Сімейним кодексом України. Згідно з ч. 3 ст. 109 Сімейного кодексу України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Відповідно до ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно з ч. 3 ст. 109 Сімейного кодексу України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Згідно з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечили б інтересам одного із них, що має істотне значення. Статтею 113 Сімейного кодексу України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. З'ясувавши фактичні взаємовідносини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, те, що позивач не бажає підтримувати подружні стосунки з відповідачем, відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу, а також те, що у строк наданий судом, сторони не примирились, суд вважає, що спільне життя подружжя та подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, що має істотне значення, тому шлюб необхідно розірвати. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому з відповідача слід стягнути на користь позивача 114 грн. 70 коп. судового збору. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved