Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-18 00:00:00

[PERSON] звернулася до Приморського районного суду м. Одеси з вищевказаним позовом, в якому просила суд стягнути з [PERSON] матеріальну шкоду у розмірі 6865 грн. та моральну шкоду у розмірі 20.000,00 грн., 26.03.2014 року позивачка уточнила свої вимоги та просила суд визнати подію, що мала місце 24.07.2010 року за участю автомобілів „Ssang Yong Rexton» д/н [NUMBER] під керуванням [PERSON] та «Chevrolet Aveo» д/н [NUMBER] під керуванням [PERSON] страховим випадком, стягнути з Відкритого акціонерного товариства Національна акціонерна страхова компанія «ОРАНТА» 3.602,00 (три тисячі шістсот дві) гривні за шкоду заподіяну життю і здоров'ю та 3.262,00 (три тисячі двісті шістдесят дві) гривні за шкоду заподіяну майну у якості відшкодування матеріальної шкоди, стягнути з [PERSON] моральну шкоду у розмірі 20.000,00 (двадцять тисяч) гривень. Свої вимоги позивачка обґрунтовує наступним. 24.07.2010 року об 11.00 годині в місті Одесі на регульованому перехресті вулиць Балківська та Розкидайлівська трапилась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів „Ssang Yong Rexton» д/н [NUMBER] під керуванням [PERSON], який рухався по вулиці Розкидайлівській зі сторони вулиці Поштової у напрямку вулиці Косвенной (Непряма) з автомобілем «Chevrolet Aveo» д/н [NUMBER] під керуванням [PERSON] - чоловіка позивачки. В наслідок вказаної вище дорожньо-транспортної пригоди, [PERSON], пасажиру автомобілz «Chevrolet Aveo» д/н [NUMBER] були завдані ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми у формі струсу головного мозку з наявністю забиття голови, забій лівої вушної раковини, гематоми лівого стегна, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. За призначенням лікарів позивачка пройшла скорочений курс лікування і відповідно мала матеріальні витрати. Відповідно до вироку Приморського районного суду м. Одеси від 08.10.2012 року, [PERSON] було визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України. 05.03.2010 року [PERSON] отримав Поліс обов'язковою страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів та уклав договір добровільного страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів. Також, позивачка зазначила, що протиправними діями [PERSON] їй також була спричинена моральна шкода, яка полягає в хвилюваннях за життя чоловіка, відсутності коштів на його лікування, хвилюванні за малолітню доньку, за своїх батьків, бо це люди похилого віку. В судовому засіданні позивач уточнені позовні вимоги підтримала у повному обсязі, відповідач та його представник, представник Відкритого акціонерного товариства Національна акціонерна страхова компанія «ОРАНТА» заперечували проти задоволення позову, просили суд відмовити в його задоволенні, надали заперечення на позов, в яких зазначили наступне. Матеріальна та моральна шкода, яку позивач просить стягнути необґрунтовані та матеріалами справи не підтверджені, із заявою про визнання події, яка сталася 24.07.2010 року об 11.00 годині в місті Одесі на регульованому перехресті вулиць Балківська та Розкидайлівська, страховим випадком [PERSON] до страховика не зверталася. З'ясувавши обставини, якими сторони обґрунтовують свої вимоги та заперечення, та правовідносини сторін, що випливають з таких обставин, вислухавши учасників цивільного процесу, перевіривши їх доводи наявними в справі доказами, дослідивши матеріали справи, надавши їм правову оцінку, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає, виходячи з наступного. Судом встановлено, 24.07.2010 року об 11.00 годині в місті Одесі на регульованому перехресті вулиць Балківська та Розкидайлівська трапилась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів „Ssang Yong Rexton» д/н [NUMBER] під керуванням [PERSON], який рухався по вулиці Розкидайлівській зі сторони вулиці Поштової у напрямку вулиці Косвенной на заборонений сигнал світлофору з автомобілями „МАЗ 53366” д/н [NUMBER] та «Chevrolet Aveo» д/н [NUMBER] під керуванням [PERSON], які рухались по вулиці Балківській зі сторони вулиці Розкидайлівської у напрямку вулиці Маловського на зелений сигнал світлофору, після чого автомобіль „Ssang Yong Rexton» д/н [NUMBER] продовжив свій рух вперед по вулиці Розкидайлівській, виїхав на правий за ходом свого руху тротуар, де здійснив наїзд на перешкоду - дорожній знак. Після наїзду на дорожній знак, автомобіль „Ssang Yong Rexton» д/н [NUMBER] почав рух заднім ходом, виїхав па лівий по ходу свого руху тротуар по вулиці Розкидайлівській, де здійснив наїзд на стоячий автомобіль «Chevrolet Laceetti». Відповідно до вироку Приморського районного суду м. Одеси від 08.10.2012 року, який набрав чинності 25.12.2012 року, [PERSON] було визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України та у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 24.07.2010 року. Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України, вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили обов'язковий для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована у Відкритому акціонерному товаристві Національна акціонерна страхова компанія «ОРАНТА», поліс № ВЕ/1459152, строком на один рік, з 05.03.2010 року до 04.03.2010 року. Також, 05.03.2010 року [PERSON] уклав з АТ «НАСК «ОРАНТА» договір добровільного страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів серія ДЦВ № 0007600, строком на один рік, з 05.03.2010 року до 04.03.2010 року. Відповідно до ст. 35 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон), для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування. У цій заяві має міститися: а) найменування страховика, якому подається заява, або МТСБУ; б) прізвище, ім'я, по батькові (найменування) заявника, його місце проживання (фактичне та місце реєстрації) або місцезнаходження; в) зміст майнової вимоги заявника щодо відшкодування заподіяної шкоди та відомості (за наявності), що її підтверджують; г) інформація про вже здійснені взаєморозрахунки осіб, відповідальність яких застрахована, або інших осіб, відповідальних за заподіяну шкоду, та потерпілих; г) підпис заявника та дата подання заяви. До заяви додаються: а) паспорт громадянина, а в разі його відсутності інший документ, яким відповідно до законодавства України може посвідчуватися особа заявника, якщо заявником є фізична особа; б) документ, що посвідчує право заявника на отримання страхового відшкодування (довіреність, договір оренди, свідоцтво про право на спадщину), у разі якщо заявник не є потерпілим або його законним представником; в) довідка про присвоєння одержувачу коштів ідентифікаційного номера платника податку (за умови його присвоєння), якщо заявником є фізична особа; г) документ, що підтверджує право власності на пошкоджене майно на день скоєння дорожньо-транспортної пригоди, - у разі вимоги заявника про відшкодування шкоди, заподіяної майну. Відповідно до ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Статтею 22 п.22.1. Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон), у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Однак, позивачем вказана заява до АТ НАСК «ОРАНТА» не подавалася. Відповідно до ст. 1 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб. Згідно ч.1 ст.22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Частиною 1 ст. 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. В даному випадку, права позивача [PERSON] на отримання страхового відшкодування з боку АТ НАСК «ОРАНТА» не порушувались і не оспорювались, оскільки позивач в встановленому Законом порядку за виплатою страхового відшкодування не звертався. За таких обставин, відсутні підстави стягувати коштів у розмірі 6864,00 грн. з АТ НАСК «ОРАНТА» у примусовому порядку. Також Позивачка просять суд стягнути з [PERSON] на її користь моральну шкоду, яку вона оцінює у розмірі 20.000,00 гривень. Статтею 23 ЦК України встановлено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди. Відповідно до ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31 березня 1995 р. (далі - Постанова) під моральною шкодою слід розуміти витрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Крім того, пункт 4 Постанови передбачає, що у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно Позивачам, з яких міркувань вони виходили, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується. У відповідності до п. 9 Постанови, розмір відшкодування завданої моральної (немайнової) шкоди, суд визначає залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачам моральних і фізичних страждань, з урахуванням їх характеру і тривалості, стану здоров'я потерпілого, тяжкості завданої травми, наслідки тілесних ушкоджень, істотних вимушених змін у його життєвих стосунках. Допустимих та належних доказів завдання моральної шкоди позивачем суду надано не було. Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. На підставі ст. ст. 3-4, 6-8, 10-11, 15, 58-61, 109, 208-209, 212-215, 218, 294 ЦПК України, суд,-

Outcome: dismissed