Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-14 00:00:00

[PERSON] звернулася до Рівненського міського суду із цивільним позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що після народження сина у 2012 році стосунки між ними погіршилися, між ними відсутнє взаєморозуміння. Вона, як дружина, та мама дитини всіма силами намагалася зберегти шлюб. Проте, з боку відповідача, жодних дій для збереження шлюбу не було. Він не піклується про створення нормальних сімейних стосунків, постійно влаштовує сімейні скандали, ображає її, не поважає як дружину, безвідповідально ставиться до своїх обов'язків, як чоловіка та батька. Вона, як мама, переживає за фізичний та емоційний стан своїх дітей. Відповідач постійно нехтує сімейними цінностями не розуміє та не хоче розуміти сутності проблем, які виникають у їхньої дитини, він не здатен підтримувати нормальну моральну атмосферу в сім'ї, піклуватися про побудову сімейних відносин, негативно відноситься до її доньки від першого шлюбу. Ведення між нею та відповідачем спільного господарства та сумісне проживання припинені. На її глибоке переконання немає сенсу і можливості підтримувати сімейні вілносини. Спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам її та дітей. Просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, після розірвання шлюбу дитину залишити на її виховання. До початку судового засідання відповідач подав заперечення, в яких вказав, що не погоджуюся з мотивами припинення шлюбу. У відносинах з позивачкою склалися різні погляди на сімейні відносини, погіршилося взаєморозуміння тощо. Можливо для збереження шлюбу та примирення ними не вичерпано всіх можливостей. Щодо зміни місця проживання дитини заперечує. Позивачка вважає, що розлучення дитини з мамою в ранньому віці негативно може вплинути на психічний стан та розвиток дитини. Однак, для дитини спілкування з своїм рідним батьком є не менше важливим. Їхній син з дня свого народження постійно проживав разом з ним, зареєстрований за місцем його проживання. В житловому будинку є всі належні житлові умови для проживання дитини. Поряд знаходиться дитячий садок. Позивач та представник позивача в судовому засіданні заявлені вимоги підтримали за мотивів, що викладені у позовній заяві, просили задовольнити повністю. В судовому засіданні відповідача позовні вимоги визнав повністю та не заперечив проти їх задоволення. Повно, всебічно та об'єктивно дослідивши матеріали справи, допитавши сторін та оцінивши в сукупності докази, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до вимог ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що сторони з 20 вересня 2011 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, зареєстрований виконавчим комітетом Германівської сільської ради Обухівського району Київської області, актовий запис № 2, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] від 20.09.2011 року. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Від спільного проживання в шлюбі сторони мають сина - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження, виданого виконавчим комітетом Германівської сільської ради Обухівського району Київської області серії [NUMBER] від 03.07.2012 року, актовий запис № 7. Обставин щодо вагітності позивачки на час розгляду даної справи суду ніким не повідомлено. Викладені позивачем обставини щодо фактичного припинення сторонами подружніх стосунків внаслідок конфліктних взаємовідносин з відповідачем та неможливості збереження сім'ї, що суперечать інтересам позивача та їх малолітнього сина, відповідачем не заперечені. Спору про майно між сторонами не заявлено. Враховуючи наведене, а також те, що сторони мають різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства, у зв'язку з чим сторони припинили між собою шлюбні стосунки, перестали вести спільне господарство, на даний час проживають окремо, суд рахує, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, являється порушенням її права на повагу до сімейного життя, що розцінюється судом як таке, що має істотне значення. Відповідно до вимог ч.1 ст.160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Згідно п.4 Договору про сплату аліментів на дитину від 14 травня 2015 року, який посвідчений приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрований в реєстрі за №148, батьки домовились, що до досягнення дитиною вісімнадцятирічного віку дитина буде проживати разом з матір'ю за адресою [ADDRESS]. Виходячи із вище наведеного суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. На підставі викладеного та

Outcome: approved