Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-05 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» (далі ПАТ «ВіЕйБі Банк») про захист порушеного права споживача і визнання зобовязань припиненими. З врахуванням поданих в ході розгляду справи заперечень на відзив, додаткових заперечень, позовні вимоги мотивує тим, що 07.03.2008 року між нею та ПАТ «ВіЕйБі Банк» було укладено кредитний договір №08/08-А/КД, відповідно до якого вона отримала кредит в розмірі 102000 грн. на придбання автотранспортного засобу марки Volkswagen Polo GP 1,4 AT, зі сплатою 15% річних та терміном повернення до 06.03.2015 року. В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором між [PERSON] та банком 07.03.2008 року був укладений договір застави автотранспортного засобу. У звязку з порушенням строків виконання кредитних зобовязань ПАТ «ВіЕйБі Банк» достроково звернувся до суду про стягнення заборгованості за кредитним договором №08/08-А/КД від 07.03.2008 року. Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 12.03.2012 року вирішено стягнути солідарно з [PERSON] та поручителів [PERSON], [PERSON] кредитну заборгованість в розмірі 46141,72 грн. та 12 грн. комісії. Вказує, що нею проводились платежі, і відповідно до довідки відповідача від 25.02.2014 року №15/82, станом на 11.02.2014 року заборгованість по кредиту становила 5500 грн. Крім того, рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 12.04.2017 року стягнуто заборгованість за кредитним договором №08/08-А/КД від 07.03.2018 року в розмірі 15058,36 грн., в тому числі 10019,56 грн. відсотків та 5038,80 грн. комісії за РО, а також судовий збір. Зазначає, що нею повністю виконане в добровільному порядку вказане рішення суду, та відповідачем не заперечуються обставини погашення заборгованості. Таким чином, вважає, що, у звязку з відсутністю з боку відповідача на момент виконання судового рішення жодних вимог та обґрунтованої заборгованості основне зобовязання припинилось внаслідок його виконання. З посиланням\~на вимоги\~ст.ст.\~593,\~599\~ЦК України,\~Закону України\~«Про захист\~прав споживачів» позивач просить суд визнати зобовязання за кредитним договором №08/08-А/КД від 07 березня 2008 року припиненими. Від відповідача\~надійшов відзив на позовну заяву, заперечення на відповідь на відзив, в яких зазначається, що позивач у 2016 році вже зверталася з аналогічним позовом та рішенням суду, яке набрало законної сили, їй було відмовлено у задоволенні позовних вимог. Крім того, станом на 05.05.2018 року заборгованість за кредитним договором №08/08-А/КД від 07 березня 2008 року згідно розрахунку заборгованості складає 27218,43 грн., а відтак зобовязання позивача не можна вважати припиненим. Просить відмовити в задоволені позовних вимог в повному обсязі. Ухвалою суду від 05 квітня 2018 року відкрито загальне позовне провадження у даній справі, призначено підготовче засідання у справі на 08.05.2018 року на 12 год. 00 хв. Ухвалою суду від 19 червня 2018 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 14.08.2018 року на 11 год. 00 хв. Представник позивача до судового засідання подав клопотання про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не зявився, хоча належним чином повідомлявся про день, час та місце розгляду справи. На адресу суду неодноразово надходили клопотання про відкладення розгляду справи для забезпечення участі представника ПАТ «ВіЕйБі Банк», однак, поважності причин неможливості прибути в судові засідання відповідачем не надано. Суд вважає слухати справу у відсутності відповідача по наявним у справі доказам. Дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Частиною першою статті 526\~ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтями 598, 599 ЦК України, передбачено, що зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. За змістом статті 1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1\~глави 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. За частиною першою статті 1049\~ЦК України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Судом встановлено, що 07.03.2008 року між [PERSON] та ПАТ «ВіЕйБі Банк» було укладено кредитний договір №08/08-А/КД, відповідно до якого [PERSON] отримала кредит в розмірі 102000 грн. на придбання автотранспортного засобу марки Volkswagen Polo GP 1,4 AT, зі сплатою 15% річних та терміном повернення до 06.03.2015 року (а.с.10-17). Відповідно до п.п. 2.7.1., 2.7.2. кредитного договору, банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобовязань в цілому, або у визначеній частині у випадку невиконання позичальником та/або поручителем своїх боргових та інших зобовязань за цим договором та/або умов договору застави/договору поуки. При цьому, виконання боргових зобовязань повинно бути проведено позичальником та/або поручителем протягом 7 (семи) робочих днів з дати отримання позичальником вимоги про дострокове виконання боргових зобовязань в цілому, або у визначеній частині (а.с. 13). Судом встановлено, що ПАТ «ВіЕйБі Банк» у 2012 році відповідно до вимог ч.2 ст.1050 ЦК України звернувся до суду із позовом про дострокове повернення кредиту та стягнення усієї заборгованості. Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 12.03.2012 року, яке набрало законної сили (далі рішення суду від 12.03.2012 року), вирішено стягнути солідарно з [PERSON] та поручителів [PERSON], [PERSON] в користь ПАТ «ВіЕйБі Банк» кредитну заборгованість в розмірі 46141,72 грн. та 12 грн. комісії (а.с. 19-21). Отже, такими діями ПАТ «ВіЕйБі Банк», як кредитор у зобов'язанні, на власний розсуд змінив умови основного зобов'язання щодо строку дії договору, періодичності платежів, порядку сплати процентів за користування кредитом. Із матеріалів справи вбачається, що станом на 11.02.2014 року борг [PERSON] становив 5500 грн. (а.с.18), отже, боржник погасив значну частину боргу, визначеного рішенням суду від 12.03.2012 року. Крім того, рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 12.04.2017 року, яке набрало законної сили (далі рішення суду від 12.04.2017 року), стягнуто солідарно з [PERSON] та поручителів [PERSON], [PERSON] в користь ПАТ «ВіЕйБі Банк» заборгованість за кредитним договором №08/08-А/КД від 07.03.2008 року в розмірі 15058,36 грн., в тому числі 10019,56 грн. відсотків та 5038,80 грн. комісії за РО, а також судовий збір (а.с. 22-25). Вказаним рішенням суду встановлено наявність дійсної заборгованості відповідача у розмірі 15058,36 грн. з врахуванням заборгованості, визначеної рішенням суду від 12.03.2012 року (а.с.23). Із матеріалів справи вбачається, що [PERSON] добровільно було сплачено заборгованість та судові витрати, встановлені судовим рішенням від 14.02.2017 року в розмірі 16437 грн. (а.с. 29-30). Отже, звернення з позовом про дострокове стягнення кредиту незалежно від способу такого стягнення змінює порядок, умови і строк дії кредитного договору. На час звернення з таким позовом вважається, що настав строк виконання договору в повному обсязі. Рішення суду про стягнення заборгованості чи звернення стягнення на заставлене майно засвідчує такі зміни. Право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється у разі пред'явлення до позичальника вимог згідно з частиною другою\~статті 1050 ЦК України. Якщо за рішенням про звернення стягнення на предмет застави заборгованість за кредитним договором указана в такому рішенні у повному обсязі, кредитор має право на отримання гарантій належного виконання зобов'язання відповідно до частини другої статті 625 ЦК України, а не у вигляді стягнення процентів. Зазначена правова позиція також викладена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 04.07.2018 року, справі № 310/11534/13-ц. Однак, із наданого відповідачем розрахунку заборгованості за кредитним договором вбачається, що відповідач продовжує нараховувати [PERSON] заборгованість за кредитом, відсотками, комісією РРО, загальний розмір якої визначено в сумі 27218,43 грн., незважаючи на фактичне погашення позивачем своєї заборгованості за рішенням суду від 12.04.2017 року (а.с. 86-88). За таких обставин суд вважає, що відповідач неправомірно продовжує нараховувати проценти та комісію за вищевказаним кредитним договором, оскільки, наявність вищевказаних судових рішень про дострокове задоволення вимог кредитора щодо всієї суми заборгованості, які фактично виконані позивачем, не є підставою для нарахування таких процентів. Кредитор після прийняття судом рішення щодо дострокового стягнення суми боргу по кредитному договору, має право на отримання гарантій належного виконання зобовязання відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України За таких обставин, враховуючи що позивачем в повному обсязі сплачено борг, визначений рішенням суду від 14.02.2017 року, суд прийшов до висновку, що позов слід задовольнити, визнати зобовязання позивача за кредитним договором припиненими, у звязку з його фактичним виконанням. Посилання відповідача на наявність судових рішень, якими відмовлено позивачу у її позові про припинення зобов'язання (а.с.41-54), не спростовують вищевикладених висновків суду, оскільки, зазначений спір мав місце до ухвалення Луцьким міськрайонним судом рішення від 14.02.2017 року, яким визначено суму боргу, яку позивач повністю погасила в добровільному порядку у липні-грудні 2017 року. У зв`язку з тим, що позивач звільнена від сплати судового збору на підставі ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів», тому судовий збір в сумі 704,80 грн. слід стягнути з відповідача на користь держави. Із матеріалів справи вбачається, що 02.04.2018 року позивач уклала договір про надання юридичних послуг з адвокатом [PERSON], за умовами договору винагорода виконавця за даним договором встановлюється сторонами в сумі 4000 грн., а прийом-передача наданих послуг здійснюється на підставі акту виконаних робіт (п.п.2.1., 3.1. договору) (а.с. 26-28). Однак, до матеріалів справи не додано документально підтверджених витрат [PERSON] на професійну правничу допомогу, акту прийому передачі наданих послуг, а тому вимога позивача про стягнення з відповідача таких витрат не підлягає до задоволення.

Outcome: approved