overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-15 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вищевказаним позовом, в якому просить, у порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлої 16.05.2006 року, визнати за нею, [PERSON], право власності на гараж №154 в Конотопському кооперативі гаражів №2, розташованому в м.Конотопі по вул. Деповська №88. На обгрунтування вимог у заяві зазначено, що [PERSON] була її бабусею, зі смертю якої відкрилася спадщина, зокрема, й на спірний гараж. Своєчасно звернувшись до нотконтори вона отримала свідоцтво про право власності на безспірну частину спадщини до якої не ввійшов гараж, оскільки відсутні документи, що засвідчують право власності спадкодавця на вказане майно. Інших спадкоємців немає. [PERSON] подала клопотання про розгляд справи за її відсутності, вимоги підтримує (а.с.14). Відповідач [PERSON] міська рада не заперечує задоволенню вимог, розгляд справи просять проводити без їх представника, при винесенні рішення покладається на розсуд суду (а.с.24). Таке визнання позову не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача). Отже, на підставі ст.174 ч.4 ЦПК України, вимоги підлягають задоволенню, оскільки безумовно визнані відповідачем. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що вимоги підлягають задоволенню, оскільки безумовно визнані відповідачем. Право [PERSON] на отримання спадщини після смерті її бабусі [PERSON], своєчасне звернення до нотконтори із заявою про прийняття спадщини, відсутність інших спадкоємців, а також правомірне будівництво гаража №154 у Конотопському кооперативі гаражів №2, розташованому в м.Конотопі по вул. Деповській №88, повністю доводяться належними доказами. Згідно ст.1266 ЦК України внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-29 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вищевказаним позовом, в якому просить усунути перешкоди у здійсненні права власності на житловий будинок з господарчо-побутовими будівлями №77 по вул.Олександрівській в м.Конотопі шляхом виселення [PERSON] з вказаного житла. На обгрунтування вимог у позові зазначено, що цю нерухомість [PERSON] отримала у спадок після смерті батька [PERSON], померлого 09.12.1996 року. Раніше у будинку проживали її брат [PERSON] та його дружина, які також померли. На даний час у будинку проживає онука останньої [PERSON], хоча ніколи зареєстрована там не була. Добровільно відповідач виселитись не бажає, що і стало підставою для звернення до суду. [PERSON] подала клопотання про розгляд справи за її відсутності, вимоги підтримує і не заперечує винесенню заочного рішення суду (а.с.15). Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином (а.с.13), причини неявки не сповістив, заяви про відкладення розгляду справи не надходило. Оскільки позивач не заперечує заочному розгляду справи, про що зазначив у поданому клопотанні, справу можливо розглянути у відсутності сторін у порядку заочного провадження за наявними у справі доказами. Суд, дослідивши матеріали справи приходить до переконання, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно статей 317, 319 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. За приписом ст.391 ЦК власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. У статті 16 ЦК України визначені способи захисту цивільних прав та інтересів особи, зокрема щодо майнового права - припинення дії, яка порушує право. Із матеріалів справи вбачається, що [PERSON] на праві власності належить житловий будинок з господарчо-побутовими будівлями №77 по вул.Олександрівській в м.Конотопі (а.с.4-7). Раніше ця нерухомість належала [PERSON], який помер (а.с.14). На даний час у будинку без жодних правових підстав проживає [PERSON], яка навіть там не зареєстрована (а.с.9-10). Родинних відносин у відповідача ні з попереднім ні з теперішнім власником будинку не має, також [PERSON] ніколи не була членом їх сімей. Отже, використовуючи зазначену нерухомість для особистого проживання за відсутності будь-яких правових підстав [PERSON] створює перешкоди власнику у здійсненні права власності. З огляду на викладене право власності [PERSON] підлягає захисту шляхом припинення дії, яка порушує право, а саме виселення відповідача із будинку без надання іншого житлового приміщення. Крім того, на підставі ст.88 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню понесені позивачем судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в сумі 551 грн. 20 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-01 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вищевказаним позовом, в якому просить шлюб, зареєстрований 14 вересня 2007 року Відділом реєстрації актів цивільного станцу Рівненського міського управління юстиції, актовий запис№ 1655, між нею та відповідачем розірвати. В обгрунтування позову посилається на те, що стосунки з відповідачем не склались, вони втратили повагу один до одного, шлюбно-сімейні відносини припинили, примирення не бажає. Ухвалою суду від 17 вересня 2021 року відкрито провадження в справі та призначено судове засідання на 02 листопада 2021 року. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, не заперечував проти розірвання шлюбу. Заслухавши виступи учасників процесу, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, зясувавши повно і всебічно обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що 14 вересня 2007 року Відділом реєстрації актів цивільного станцу Рівненського міського управління юстиції, актовий запис№ 1655 між сторонами було зареєстровано шлюб, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Від шлюбу у сторін народилися діти: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що фактичні шлюбні відносини між сторонами припинились, суд дійшов до висновку, що збереження сім`ї та примирення між ними неможливе, позивач наполягає на розірванні шлюбу, що подальше спільне життя і збереження шлюбу між сторонами суперечило б інтересам позивача, тому його слід розірвати. Питання розподілу судових витрат позивачем не заявлено. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-03 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вищевказаним позовом, в якому просять встановити факт належності на праві власності [PERSON], померлому 24.01.2017 року, житлового будинку, розташованого в с. Селище Конотопського району по вул.Сеймовій, 48. А також визнати за нею права власності на вказану нерухомість в порядку спадкування за законом. На обгрунтування вимог у позові зазначено, що зі смертю [PERSON], який був її чоловіком, відкрилася спадщина, зокрема й на вказане домоволодіння. Проте, відсутність державної реєстрації права власності цієї нерухомості за спадкодавцем перешкоджає нотаріальному оформленню спадкових прав, що і стало підставою для звернення до суду. Представник позивача за договором Прокоп»єва М.А. подала клопотання про розгляд справи за її відсутності (а.с.21). Відповідач [PERSON] сільська рада Конотопського району просить розглядати справу без участі представника, задоволенню вимог не заперечують (а.с.18). Треті особи: -відділ з питань державної реєстрації Конотопської міської ради також просить розглянути справу без участі їх представника, при вирішенні питання покладаються на розсуд суду, про що подали відповідне клопотання (а.с.15). -приватний нотаріус [PERSON] у поданій заяві просить розглянути справу без її участі, задоволенню вимог не заперечує (а.с. 16). Таке визнання позову не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача). Суд вважає, що, з огляду на положення ч.4 ст.206 ЦПК України, вимоги підлягають задоволенню, оскільки безумовно визнані відповідачем. Згідно ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Належність спадкодавцю спірної нерухомості, право позивача на отримання її у спадок, своєчасне звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини повністю доводяться представленими доказами (а.с.4-11). Відповідно до ст.315 ч.2 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. За приписами ст.ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов?язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтями 1258, 1261 ЦК України передбачено право спадкування за законом, зокрема до першої черги спадкоємців віднесені діти та дружина спадкодавця.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-03 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вищевказаним позовом, в якому, уточнивши вимоги, просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування жилим приміщенням- квартирою № 224, розташованою за адресою: пр-т Будівельників, буд. 22, м. Енергодар, Запорізька область. Позовні вимоги позивач мотивував тим, що спірна квартира належить їй на підставі свідоцтва про право власності № 184 від 20.11.2000 року. У 2012 році на прохання її брата- Анпілогова О.О., вона зареєструвала останнього у квартирі. З травня 2014 року відповідач без поважної причини не проживає у квартирі, повністю припинив виконувати обов'язки члена сім'ї, передбачені ст. 64 ЖК України, пов'язані з утриманням, оплатою житлового приміщення та комунальних послуг, добровільно знятись з реєстрації за вищевказаною адресою не має наміру, особисті речі останнього в квартирі відсутні. У судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилася, надіслала заяву про розгляд справи у її відсутність, уточнені позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити, не заперечуючи проти постановлення заочного рішення (а.с. 24). Відповідач у судове засідання двічі не з'явився, про дату та час розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується копіями судових повісток (а.с. 14, 17), конвертом з поштовим повідомленням з відповідними відмітками (а.с. 18), копією аркуша газети з оголошенням про час та дату розгляду справи (а.с. 23), заперечень проти позову або будь-яких клопотань стосовно заявлених вимог до суду не надсилав. Враховуючи вимоги ст.157 ЦПК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-22 00:00:00

[PERSON]звернулася до суду з вищевказаним позовом до [PERSON], мотивуючи свої вимоги тим, що вони з відповідачем розірвали шлюб 11.06.1997 року. Від шлюбу вони мають сина [PERSON], [INFO]. Після розлучення син проживав з матірю, та на даний час навчається у Херсонському національному технічному університеті. Позивачка самостійно не може оплачувати навчання сина, тому змушена звернутися до суду, так як відповідач добровільно не допомагає. Просить стягнути з [PERSON] щомісячно 1000 гривень на її користь на утримання сина, починаючи з дня надання заяви до досягнення дитиною 23х років. Позивач у судовому засіданні позовпі дтримала, просила задовольнити. Відповідач у судовезасідання повторно не з*явився, про час і місце судового розгляду повідомлений належним чином, про причини своєї неявки не повідомив.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-06 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вищевказаним позовом до [PERSON] У позові просить визнати дійсним договір №3-1077 купівлі-продажу домоволодіння [ADDRESS], укладений 30.08.2002 між нею та відповідачем, посвідчений на товарній біржі «Ізумруд». В обгрунтування позовних вимог зазначає, що має намір відчужити вказану нерухомість, однак через відсутність нотаріального посвідчення договору позбавлена такої можливості. У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала у повному обсязі, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилась, причин неявки суду не сповістила, відзиву не надіслала, про дату, час і місце судового розгляду справи повідомлена належним чином. Оскільки наявна сукупність умов, передбачених ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 29.01.2003 року на товарній біржі «Изумруд» був посвідчений договір купівлі-продажу від 30.08.2002 року. За даним договором [PERSON] продала, а [PERSON] купила домоволодіння [ADDRESS]. Даний договір згідно ст. 15 ЗУ «Про товарну біржу», зареєстрований на товарній біржі в Книзі реєстрації біржових угод за № № 3-1077. Відповідно до п. 3 договору, продаж вчиняється за 1900 гривень, отриманих Продавцем до підписання даного договору. До правовідносин, які виникли між сторонами необхідно застосувати Цивільний кодекс Української РСР від 18.07.1963 року, оскільки взаємні права та обов'язки відповідно до правочину виникли в 2002-2003 році під час дії ЦК УРСР. Статтею 128 ЦК УРСР, право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором. Відповідно до ст.15 Закону України «Про товарну біржу» (в редакції, що діяла на час укладення договору), угода зареєстрована на біржі, не підлягає нотаріальному посвідченню і вважається укладеною з моменту її реєстрації на біржі. На підставі ст. 47 ЦК УРСР, якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається. Враховуючи, що всі зобов'язання по договору сторонами були виконані в повному обсязі, волевиявлення сторін було вільним, відповідало їх намірам та було спрямоване на реальне настання наслідків укладеної угоди, суд вважає можливим визнати даний правочин дійсним. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-27 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вищевказаним позовом, до Гремяцької сільської ради, мотивуючи його тим, що 23.11.2011року померла [PERSON]. Ще за життя 27.10.2004року вона склала заповіт в якому заповідала все своє майно їй, [PERSON] про існування заповіту вона дізналася після спливу 6-місців після смерті спадкодавця, тому вона пропустила строк на прийняття спадщини. Вважає вказану причину поважною і тому просить суд визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. [PERSON] в судове засідання не зявився, але подала до суду заяву в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі і просить їх задовольнити. Представник відповідача - Гремяцької сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області в судове засідання не зявився, але надав суду заяву в якій просить справу слухати у відсутності представника сільської ради, позовні вимоги визнає повністю. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.3\~ст.1272 ЦК України\~суд за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до\~ст. 1223 ЦК України\~право на спадкування мають особи, визначені в заповіті, а у разі відсутності заповіту - особи, визначені в\~статтях 1261-1265 цього Кодексу. [PERSON] померла 23.11.2011року в с. Гремяч Новгород-Сіверського району Чернігівської області, що підтверджується свідоцтвом про її смерть. За життя 04.04.2002 року [PERSON] склала заповіт в якому заповідала все своє майно [PERSON] Таким чином, судом встановлено, що позивач є спадкоємцем за заповітом відносно майна померлої [PERSON] [PERSON], пропустила строк звернення з заявою про прийняття спадщини, після смерті [PERSON], так як дізналася про існування заповіту після спливу 6-місців після смерті спадкодавця, тому вона змушена звернутися до суду. Відповідно до\~ ст.206 ЦПК України\~відповідач може визнати позов протягом всього часу судового розгляду. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як вбачається із заяви відповідача, поданої до суду, Гремяцькою сільською радою Новгород-Сіверського району Чернігівської області позовні вимоги [PERSON] визнає повністю. Вказане визнання позову не суперечить вимогам законодавства, не порушує прав та охоронюваних законом інтересів ні сторін по справі, ні інших осіб, а тому із зазначених підстав позов підлягає повному задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-28 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вищевказаним позовом, зазначивши наступне. 04.06.2011 року між нею та [PERSON] був укладений шлюб, від якого сторони мають доньку [PERSON], [INFO]. Відповідач допомоги на утримання дитини не надає, у звязку з чим у неї склалося тяжке матеріальне становище. Просить стягувати щомісячно з [PERSON] на свою користь аліменти на утримання дитини- Часовських Л.А., [INFO] в розмірі\~ 1/3 частини від усіх видів\~ доходу, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення нею\~ повноліття починаючи стягнення з дати звернення з позовом. В судове засідання сторони не зявилися. Позивачка [PERSON] через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи без її участі, просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі (а.с. 21). Відповідач [PERSON] також надіслав письмову заяву про розгляд справи у його відсутність, проти задоволення позову не заперечує, зазначив, що інших аліментних зобов'язань не має (а.с. 22). Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON] є батьком [PERSON] (а.с. 9). Відповідач допомоги на утримання доньки не надає, у звязку з чим у [PERSON] склалося тяжке матеріальне становище, оскільки остання несе витрати, повязані з утриманням дитини. Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН від 20 листопада 1989 pоку, батьки або інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Обов'язок батьків щодо утримання своїх дітей, передбачений ч. 2 ст. 51 Конституції України є одним з головних конституційних обов'язків. Такий обовязок послідовно визначений\~ в сімейному законодавстві. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення\~ нею повноліття. Відповідно до ст.183 СК України частка\~ заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Як зазначено в п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12.06.2009 року № 2 у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову. З огляду на вищевикладене, суд прийшов до переконання, що позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-04 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вищевказаним позовом, зазначивши наступне. 09.12.2006 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений шлюб, від якого сторони мають доньку [PERSON], [INFO]. На підставі рішення Енергодарського міського суду Запорізької області від 19.12.2016 року, шлюб між сторонами було розірвано. З листопада 2016 року відповідач допомоги на утримання дитини не надає, у звязку з чим у неї склалося тяжке матеріальне становище. Дитина має інвалідність першої групи підгрупа «А» через що потребує цілодобового догляду та спеціального лікування. Просить стягувати щомісячно з [PERSON] на свою корить аліменти на утримання дитини- Вдовіченко Є.В., [INFO] в розмірі\~ 1/4 частини від усіх видів\~ доходу, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення нею\~ повноліття починаючи стягнення з дати звернення з позовом. В судове засідання сторони не зявилися. Позивачка надала письмову заяву про розгляд справи без її участі з проханням позовні вимоги задовольнити в повному обсязі (а.с. 28). Відповідач [PERSON] надіслав письмову заяву про розгляд справи у його відсутність, проти задоволення позову не заперечує (а.с. 29). Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON] є батьком [PERSON] (а.с. 3). З листопада 2016 року відповідач допомоги на утримання доньки не надає, у звязку з чим у [PERSON] склалося тяжке матеріальне становище. Дитина має інвалідність першої групи підгрупа «А» через що потребує цілодобового догляду та спеціального лікування (а.с. 7, 8). Відповідач працює на ВП «Запорізька ТЕС» ПАТ «ДТЕК Дніпроенерго» та отримує стабільну заробітну плату, розмір якої склав за період з лютого 2016р. по січень 2017р. 126866,04грн. (а.с. 5). Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН від 20 листопада 1989 pоку, батьки або інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Обов'язок батьків щодо утримання своїх дітей, передбачений ч. 2 ст. 51 Конституції України є одним з головних конституційних обов'язків. Такий обовязок послідовно визначений\~ в сімейному законодавстві. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення\~ нею повноліття. Відповідно до ст.183 СК України частка\~ заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Як зазначено в п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12.06.2009 року № 2 у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову. З огляду на вищевикладене, суд прийшов до переконання, що позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved