Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-08 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до Мигівської сільської ради Вижницького району Чернівецької області, [PERSON], [PERSON], про визнання права власності на спадкове майно. В позові вказувала, що [INFO] померла її мати, [PERSON] Після її смерті залишилася спадщина у вигляді житлового будинку з надвірними будівлями та господарськими спорудами, що розташований в [ADDRESS]. Посилалася на те, що вона, як спадкоємець за законом першої черги своєчасно прийняла спадщину, оскільки постійно проживала разом із спадкодавцем на день її смерті. Крім неї спадкоємцями першої черги за законом є її сестра - [PERSON] та брат - [PERSON], які відмовились від спадщини на її користь. Зазначала, що звернулася до державного нотаріуса Вижницької державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину за законом де була заведена спадкова справа №202/2014 року. Однак нотаріус своєю постановою від 15.08.2014 року відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок, у зв'язку з відсутністю належним чином оформлених правовстановлюючих документів, що підтверджують право власності на дане майно. Підстав оскаржувати дану постанову немає, оскільки [PERSON] за життя не зареєструвала у встановленому порядку свій будинок і свідоцтво про право власності на нього не отримала. Просила визнати за нею право власності на спадкове майно, а саме на житловий будинок з надвірними будівлями та господарськими спорудами, що розташований в [ADDRESS], який належав [PERSON] Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, будучи належно повідомленою про місце, день та годину слухання справи, в адресованих суду заявах вона та її представник [PERSON] просили справу розглядати без їх участі, позовні вимоги підтримують повністю. Представник відповідача - Мигівської сільської ради Вижницького району Чернівецької області в судове засідання не з'явився, будучи належно повідомленим про місце, день та годину слухання справи, в адресованій суду заяві просив справу розглядати у їх відсутності, проти задоволення позову не заперечує. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явилися, будучи належно повідомленими про місце, день та годину слухання справи, в адресованих суду заявах просили справу розглядати за їх відсутності, позов визнають в повному обсязі. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON], що підтверджується копією повторного свідоцтва про смерть серія [NUMBER] від 08.08.2014 року, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вижницького районного управління юстиції у Чернівецькій області. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої входить: житловий будинок 1955 року побудови з належними до нього господарськими будівлями і спорудами, що розташований по [ADDRESS], загальною вартістю 55835,00 грн., що підтверджується копією технічного паспорту інвентарний №6/315, виготовленого станом на 12.08.2014 року КП «Вижницьке РБТІ» та довідкою виконавчого комітету Мигівської сільської ради Вижницького району Чернівецької області №06 від 12.01.2015 року. Позивач є дочкою [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про її народження, серія [NUMBER] від 27.07.1964 року, виданого виконавчим комітетом Мигівської сільської ради Вижницького району Чернівецької області та копією рішення Вижницького районного суду Чернівецької області від 02.10.2013 року по цивільній справі №713/2166/13-ц. Позивач [PERSON], як спадкоємець за законом першої черги після смерті [PERSON] фактично прийняла спадщину, оскільки була зареєстрована та проживала з нею на час її смерті, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Мигівської сільської ради Вижницького району Чернівецької області №06 від 12.01.2015 року. Також спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON] є її діти [PERSON] та [PERSON], які пропустили строк для прийняття спадщини, спадщину не прийняли і на спадкове майно не претендують, що підтверджується їх заявами, які містяться в матеріалах спадкової справи №202/2014, заведеної 15.08.2014 року державним нотаріусом Вижницької державної нотаріальної контори до майна померлої [INFO] [PERSON] Інших спадкоємців та осіб, які б мали право на обов'язкову частку у спадщині немає. Постановою державного нотаріуса Вижницької державної нотаріальної контори Чернівецької області Олійник Ю.М. про відмову у вчиненні нотаріальної дії №748/02-31 від 15.08.2014 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок [ADDRESS], що належав [PERSON] у зв'язку з тим, що нею не були надані належним чином оформлені документи, що посвідчують право власності спадкодавця на дане майно. Відповідно до п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У п.1 Інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» зазначено, що при вирішенні спорів про спадкування, спадщина по яких відкрилася і була прийнята до 01.01.2004 року, не допускається застосування судами норм ЦК 2003 року, а застосуванню підлягають норми законодавства чинного на час відкриття спадщини, зокрема ЦК УРСР. Відповідно до п.1 ч.4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності, а тому суд вважає, що оскільки на час відкриття спадщини діяв Цивільний кодекс Української РСР в редакції 1963 року, то при вирішенні питання про визнання права власності на спадкове майно після смерті [PERSON] слід керуватись саме його положеннями. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Згідно ч.1 ст.524 ЦК УРСР 1963 року спадкування здійснюється за законом і за заповітом. Відповідно до ч.2 вказаної статті спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Відповідно до ст.548 ЦК УРСР 1963 року, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до ч.1, 2 ст.549 ЦК УРСР 1963 року, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Згідно ст.174 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи зазначені вимоги закону, а також з урахуванням наведених вище досліджених судом доказів, суд вважає, що житловий будинок з належними до нього господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що розташований в [ADDRESS] належав [PERSON], позивач прийняла спадщину після її смерті, а тому її позовна вимога про визнання права власності на спадкового майна в порядку спадкування за законом після смерті матері, [PERSON], є обґрунтованою і підлягає до задоволення. На підставі ст.ст.524, 548, 549 ЦК УРСР 1963 року, ст.ст.16, 328 ЦК України,

Outcome: approved