Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-08 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що з 20.01.1990 року по 17.06.2009 рік з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають доньку - [PERSON] , [INFO] , яка мешкає разом з нею та знаходиться на її утриманні, оскільки навчається на денній формі навчання у ДВНЗ «Криворізький державний педагогічний університет » та не може працювати. Щомісяця дитині потрібні кошти на проїзд до місця навчання, на одяг, харчування та підручники, а також потрібні кошти на оплату її навчання. Відповідач працює та має достатній заробіток, інших утриманців не має, тому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] у розмірі 1 / 4 частини від усіх видів доходу, щомісячно, до досягнення донькою 23-річного віку. У відповідності до гл. 10 ст. 274 ЦПК України «у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються справи: 1) малозначні справи. Ч. 2 даної статті вказує, що «у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті. При вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: 1) ціну позову; 2) значення справи для сторін». Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України розгляд справи проводиться в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. При цьому у відповідності до ст. 279 ЦПК України «Розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Позивач [PERSON] звернувся до суду з заявою про розгляд справи за відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] до суду не з`явився, про слухання справи повідомлявся відповідно до ст. 128 ЦПК України. Третя особа [PERSON] до суду не з`явилася, раніше зверталася з заявою де просила позовні вимоги задовольнити. В порядку статті 280 ЦПК України, зі згоди представника позивача суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що позивач та відповідач є батьками [PERSON] , [INFO] (л.с. 9 - копія свідоцтва про народження). Позивач після розірвання шлюбу з відповідачем, змінила прізвище на « [PERSON] » у зв`язку з реєстрацією шлюбу з [PERSON] (а.с. 11 - копія свідоцтва про розірвання шлюбу, а.с. 12 - копія свідоцтва про шлюб). Згідно довідки про навчання, [PERSON] є студенткою магістратури Криворізького державного педагогічного університету денної форми навчання за держзамовленням, факультет психолого - педагогічний. Термін навчання по 31.12.2020 року. Згідно ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітня донька, син продовжує навчання, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умовою, якщо вони можуть надати матеріальну допомогу. Стаття 200 Сімейного кодексу України передбачає, що суд визначає розмір аліментів на повнолітню доньку, сина в твердій грошовій сумі або в долі від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 СК України. Крім того, при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків. Згідно зі ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; -2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Тобто однією з умов для задоволення позову є можливість платника надавати матеріальну допомогу. Разом з тим [PERSON] досягла 18 років, їй немає 23 років, вона навчається у вищезазначеному учбовому закладі, на денній формі навчання, у зв`язку з чим не в змозі офіційно працювати та отримувати доходи, слід вважати встановленим, що вона потребує матеріальної допомоги на її утримання на час навчання, до досягнення нею 23 років. Відповідач [PERSON] до суду не з`явився, будь-яких відомостей про свій стан здоров`я чи неможливість сплачувати аліменти на утримання доньки на період її навчання суду не наддав. Суд вважає, що батьки дитини повинні виконувати свої батьківські обов`язки сумлінно, дбати про здоров`я та матеріальний добробут дитини виходячи тільки з найкращих інтересів дитини. Найкращі інтереси дитини - це принцип зі сфери захисту прав дитини, що стосується прийняття рішень. В статті 3 Конвенції ООН про права дитини говориться: «В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини». В оцінці найкращих інтересів дитини необхідно дотримуватись балансу «всіх елементів, необхідних для прийняття рішення в конкретній ситуації для конкретної дитини або групи дітей». Отже, суд прийшов до висновку про наявність обов`язку відповідача [PERSON] піклуватися та матеріально забезпечувати свою повнолітню доньку [PERSON] , тобто сплачувати аліменти на її утримання на період навчання до досягнення донькою 23 років, тобто до [INFO] . Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, з огляду на те, що позивач при пред`явленні позову була звільнена від сплати судового збору, то на підставі ст. 5 Закону України «Про судовий збір», суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 768 грн. 40 коп. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved