Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-04 00:00:00

[PERSON] звернулася до Приморського районного суду м. Одеси з вищевказаним позовом та в останній редакції позовних вимог просила суд встановити факт її постійного проживання з громадянином Німеччини [PERSON] однією сім'єю з середини грудня 2005 року по 28 травня 2012 року, визнати однокімнатну квартиру [ADDRESS], житловою площею 23,7 кв.м. і загальною площею 78,6 кв.м., спільною сумісною власністю сторін та визнати за нею право власності на 2/3 вказаної квартири. В обґрунтування своїх вимог позивачка зазначала, що після знайомства з відповідачем на початку листопада 2005 року між ними склалися щирі стосунки, у зв'язку з чим вони вирішили об'єднати свій побут та створити сім'ю, що й зробили в грудні 2005 року: відповідач почав проживати разом з позивачкою, її сином [PERSON] та її матір'ю, [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. В подальшому сторони змінювали місце проживання, проживаючи то в орендованій квартирі в м. Одесі, то в м. Шостці. В 2007 році у сторін народилася спільна дитина. Після народження дитини сторони вирішили придбати на спільні кошти квартиру в м. Одесі для постійного проживання в ній, та, оскільки спільних коштів сторін для такого не вистачало, позивач позичила кошти в загальній сумі 35.000,00 доларів США, про що були складені відповідні розписки. Відповідач також приймав участь у придбанні квартири своїми грошами, які разом з грошами позивача передав особисто продавцю квартири. Питаннями, пов'язаними з пошуком та придбанням квартири займалась позивачка, вона ж діяла від імені відповідача при реєстрації права власності на придбану квартиру [ADDRESS] в органах реєстраційної служби України, та за власні кошти придбала меблі та побутову техніку у вказану квартиру. Також, позивач зазначила, що на теперішній час теплі сімейні стосунки зруйновано нерозумінням сторонами один одного, сварками та викриттям для позивача обставин приватного життя відповідача, а за такого, оскільки на думку позивачки подальше проживання сторін однією сім'єю неможливе, а згоди між сторонами щодо поділу сумісно нажитого ними майна не досягнуто Отже, [PERSON], з метою захисту своїх прав та інтересів малолітніх дітей, що перебувають на її утриманні, вимушена звертатися до суду з таким позовом про встановлення факту її проживання з відповідачем, визнання придбаної сторонами за спільні кошти квартири - спільною власністю сторін та її поділу. Обґрунтовуючи свої вимоги в частині розміру частки спірної квартири, право власності на яку позивач просить визнати за нею, остання посилається на положення ст. 368, ч.ч. 2, 3 ст. 372 ЦК України, та вважає, що спірна квартира є майном, набутим за спільні кошти їх, з відповідачем, родини, та при її поділі суд має відступити від презумпції рівності часток у праві спільної сумісної власності, оскільки на її утриманні перебуває їх спільна з відповідачем, малолітня, дитина - [PERSON], 2007 року народження, що має вади зору та потребує постійного та коштовного лікування, а відповідач відмовляється надавати будь-яку допомогу на утримання дитини та її лікування, не надає дозволу на реєстрацію дитини у їх спільній квартирі, що формально зареєстрована за відповідачем. Виходячи з викладених обставин, позивачка просила суд позов задовольнити в повному обсязі. В свою чергу, відповідач звернувся до суду з письмовими запереченнями проти позову та зустрічним позовом, в останній редакції вимог за яким просив суд про виселення тимчасових мешканців, якими вважає відповідача за зустрічним позовом та її сина [PERSON], з квартири [ADDRESS] без надання їм іншого житлового приміщення, та зобов'язання відповідача за зустрічним позовом [PERSON] усунути перешкоди у спілкуванні позивача за зустрічним позовом з його донькою - [PERSON] та визначити участь позивача за зустрічним позовом у вихованні спільної дитини, дозволивши періодичні та систематичні побачення з дитиною у кожен приїзд позивача за зустрічним позовом в Україну не менше 10 днів на 2 місяці, дозволити спільний відпочинок з донькою не менше ніж 2 рази на рік по 15 днів, зобов'язати відповідача за зустрічним позовом не чинити перешкод та надавати дозвіл на відвідування [PERSON] місць окремого проживання позивача за зустрічним позовом, з можливістю виїзду за кордон на відпочинок, визначити додаткове місце і час спілкування позивача за зустрічним позовом з [PERSON] В заперечення проти первісного позову та обґрунтування зустрічного позову позивач за зустрічним позовом зазначив, що спірна квартира придбана ним особисто, за його особисті та позичені у [PERSON] у 2009 році кошти, про що складена відповідна розписка, а тому він є одноосібним власником такої квартири, а позивачка за первинним позовом та її син - [PERSON] є тимчасовими мешканцями, яким відповідач за первинним позовом,

Outcome: partial