Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-18 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом у якому поставила питання про відібрання та повернення їй дитини [PERSON], [INFO] від бабусі [PERSON] [PERSON] звернулась до суду з зустрічним позовом у якому поставила питання про визначення місця проживання її онуки [PERSON] з нею. Заявлені вимоги позивачка за первинним позовом [PERSON] в судовому засіданні мотивувала тим, що з серпня 2010 року по жовтень 2012 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] і [INFO] народила дочку [PERSON]. Після припинення шлюбних сосунків з [PERSON] повернулась проживати в господарство своєї матері [PERSON] в [ADDRESS]. 24 жовтня 2012 року зареєструвала другий шлюб з [PERSON] Оскільки власного житла у неї з другим чоловіком не було, змушені були жити у найманому житлі. На період облаштування побуту, за пропозицією матері [PERSON], дитина [PERSON] залишилась проживати в будинку останньої, але при цьому вона не припиняла щоденного догляду та виховання своєї дитини. [INFO] в другому шлюбі у неї народився син [PERSON], а [INFO] син [PERSON]. В даний час ними придбано власне житло, яке потребує ремонту, але до завершення ремонтних робіт, вони винаймають добротний житловий будинок. З часу, коли дочці [PERSON] виповнилось півтора року, вона намагалась забрати дитину проживати до себе. Однак мати відмовилась повертати дитину, спершу відтягуючи час, а згодом категорично заперечивши можливість її повернення. З серпня 2014 року вона взагалі перешкоджає можливості нормального спілкування з донькою, коли вона приходить до дитини, то мати провокує її на сварку, принижує її та її сім'ю, вигадуючи різні нісенітниці. Не бажаючи діяти самоуправно, вирішила звернутись до суду для вирішення існуючого спору. Вказала, що має природне право на виховання своєї доньки, і бажає щоб дитина виховувалась в її сім'ї разом з своїми молодшими братами. Теперішній чоловік підтримує її прагнення забрати доньку в свою сім'ю. Просила позов задовольнити. Представник позивачки [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що відповідачка маніпулює інтересами малолітньої дитини і діє при цьому з меркантильних інтересів, оскільки ніде не працює, ніяких доходів немає, а тому добивається оформлення на себе прав опікуна і отримання відповідної державної соціальної допомоги. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні позов [PERSON] не визнала. Підтримала заявлені в зустрічному позові вимоги про визначення місця проживання дитини [PERSON] з нею. Суду пояснила, що являється матір'ю [PERSON] та бабусею [PERSON], яка народжена її донькою в першому шлюбі. Вказала, що після припинення шлюбних стосунків з першим чоловіком донька повернулась проживати в її господарство разом з малолітньою [PERSON]. До дитини ставилась погано, не опікувалась нею. Вона змушена була сама возити дитину на вакцинації, займатись її лікуванням, коли та хворіла. Через деякий час дочка повторно вийшла заміж, зареєструвала шлюб з [PERSON] і залишила малолітню [PERSON] у неї. У другому шлюбі [PERSON] народила ще двох дітей і протягом останніх двох років практично не цікавилась дочкою, її умовами проживання. Кошти на потреби дитини давала лише після постійних нагадувань, хоч отримувала соціальну допомогу при народженні. Фактично усі витрати на утримання [PERSON], а також обов'язки по догляду за дитиною і її вихованням вона взяла на себе. У вересні 2014 року відповідачка виявила намір забрати дитину, внаслідок чого вчинила скандал з її матір'ю, а своєю бабусею. Крім того, під час однієї із зустрічей з дитиною відповідачка вдарила дитину, після чого дитина дістала психологічну травму. У зв'язку з цим змушена була звертатись з допомогою до психолога і проходити курс психологічної допомоги. Вважає, що дитина має залишитись проживати з нею, оскільки в її сім'ї має належні умови проживання. Вона та її батьки, в будинку яких вони проживають, створили для дитини спокійну атмосферу і комфорт. За таких обставин зміна звичного укладу життя буде суперечити інтересам дитини, негативно вплине на її психологічний стан. Дівчинка практично не знає своєї матері, а тим більше вітчима, немає з ними психологічного контакту, ніколи не спілкувалась зі своїми братами. Вважає, шо намір [PERSON] забрати до себе дитину продиктований бажанням отримувати від держави соціальні пільги та матеріальні блага, а не інтересами дитини. Крім того, теперішній чоловік [PERSON] - [PERSON], на її думку може становити загрозу для дитини, оскільки у вересні 2011 року був позбавлений батьківських прав стосовно своєї рідної доньки. Причиною позбавлення батьківських прав стали в тому числі і його збочені сексуальні нахили. Тому, перебування в цій сім'ї дівчинки може становити загрозу її психологічному і фізичному здоров'ю. Батько дитини [PERSON] хоче, щоб дитина проживала у неї, а не з [PERSON], оскільки там має змогу безперешкодно відвідувати дитину. Просила визначити місце проживання дитини з нею. Представник [PERSON] - [PERSON] підтримала позицію своєї довірительки. Вказала, що в інтересах дитини буде залишити її проживати з бабусею [PERSON], яка створила для неї всі необхідні умови. Повернення дитини на проживання до матері може призвести до психологічного стресу, що може мати негативні наслідки для дитини. [PERSON] в судовому засіданні заявлений [PERSON] зустрічний позов визнав. Вказав, що вважає за необхідне, щоб дитина залишалась проживати з бабусею, де проживає останні два роки, оскільки [PERSON] не забезпечить дитині належних умов проживання і догляду та буде чинити перешкоди йому у можливості бачитись з дитиною. Представник органу опіки та піклування Мислінська Р.М. в судовому засіданні пояснила, що вперше до служби у справах дітей Богородчанської райдержадміністрації [PERSON] звернулась з приводу отримання консультації щодо можливості оформлення опікунства над онукою [PERSON]. До цього часу відомостей про дану сім'ю служба у справах дітей немала. Отримавши роз'яснення про відсутність правових підстав для оформлення опіки, [PERSON] стала піднімати питання про позбавлення батьківських прав [PERSON] щодо народженої нею в першому шлюбі дочки [PERSON]. З метою вивчення ситуації начальником служби у справах дітей було призначено бесіду з [PERSON] та [PERSON] під час якої з'ясовано, що [PERSON] не відмовляється від здійснення своїх батьківських обов'язків, однак [PERSON] чинить перешкоди у можливості матері забрати дитину під свою опіку та виховання. Сторонам було надано роз'яснення з цього приводу. Для з'ясування суті спірних правовідносин та перевірки обставин, які наводила [PERSON], як підстав для позбавлення [PERSON] батьківських прав, було створено комісію, яка вивчила умови проживання обох сімей, провела заходи до з'ясування обставин справи. Згодом, за дорученням суду, питання доцільності відібрання малолітньої [PERSON] у бабусі [PERSON] та передачу її на виховання матері [PERSON], як і можливості визначення місця проживання дитини з бабусею, було винесено на розгляд комісії з питань захисту прав дитини Богородчанської районної державної адміністрації. Членами комісії повторно було здійснено виїзд на місце для вивчення ситуації. Крім того, усі заінтересовані сторони - мати, батько дитини, бабуся та її представник, були викликані на засідання комісії і мали можливість дати пояснення і довести свою позицію. За рішенням комісії від 07.11.2014 року, яке було прийнято одноголосно, орган опіки та піклування зробив висновок про доцільність відібрання малолітньої [PERSON], [INFO] у бабусі [PERSON] та передачу її на виховання матері [PERSON] Заслухавши думку учасників процесу, свідків, дослідивши письмові докази, подані в розпорядження суду, з'ясувавши обставини справи, суд прийшов до висновку, що позов [PERSON] підлягає задоволенню, а у зустрічному позові [PERSON] слід відмовити. Відповідно до ст. 163 Сімейного кодексу України батьки мають переважне право перед іншими особами на те, щоб малолітня дитина проживала з ними. Батьки мають право вимагати відібрання малолітньої дитини від будь-якої особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду. Суд може відмовити у відібранні малолітньої дитини і переданні її батькам або одному з них, якщо буде встановлено, що це суперечить її інтересам. Відповідно до ст.6 Декларації прав дитини від 20.11.1959 року, дитина для повного і гармонійного розвитку особистості потребує любові та розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою своїх батьків чи у всякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної підтримки. Малолітня дитина не може бути розлучена з матір'ю, крім виключних випадків. З'ясувавши обставини справи, суд встановив, що внаслідок певних життєвих обставин позивачка [PERSON], після реєстрації другого шлюбу, за домовленістю зі [PERSON] залишила свою дочку від першого шлюбу [PERSON], [INFO] проживати з своєю матір'ю - бабусею дитини [PERSON] Разом з тим, позивачка не припиняла спілкування з дитиною, щоденно з нею бачилась, і брала участь у її вихованні та утриманні. Вказані обставини підтвердили в тому числі і свідки зі сторони відповідача, зокрема [PERSON] В другому шлюбі позивачка народила ще двох дітей, яких виховує і утримує разом з чоловіком. Відмова [PERSON] повернути [PERSON] дочку на виховання у її сім'ю не ґрунтується на законі. Судом не встановлено обставин, які би давали підстави відмовити у переданні дитини матері. Так посилання [PERSON] на те, що позивачка є поганою матір'ю, не забезпечує належних умов проживання своїм дітям, не дбає про їх інтереси, зловживає спиртним та недостойно поводиться не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні. Пояснення свідка [PERSON], який свідчив про те, що в сім'ї [PERSON] виникають постійні бійки та конфлікти на ґрунті зловживання спиртними напоями, суд вважає неправдивими і такими, що спрямовані на підтримання правових позицій своєї сестри [PERSON] Ні Солотвинська селищна рада, ні служба у справах дітей, яка досліджувала на місці обставини справи, такої інформації суду не подали. Посилання [PERSON] на те, що чоловік позивачки - [PERSON] може становити загрозу для дитини, оскільки був позбавлений батьківських прав стосовно власної дочки за вчинення насильницьких дій сексуального характеру щодо дитини, суд оцінює критично. Допитана свідок [PERSON] - колишня теща [PERSON] в судовому засіданні дійсно пояснила, що в першому шлюбі він був поганим чоловіком і батьком. Вказала, що мав місце випадок, коли він, на її думку, міг вчиняти дії сексуального характеру щодо своєї 2-річної дитини, через що дитина отримала психологічний стрес. Такі висновки ґрунтуються на домислах свідка. Допитана в судовому засіданні психолог [PERSON], яка консультувала тоді родичів [PERSON] засвідчили лише факт того, що дитина перенесла певний психологічний стрес і негативно реагувала на розпитування про батька. Однак причини, що призвели до такої реакції не відомі. Суд також відзначає, що такі дії, у разі їх вчинення мали би бути предметом роозгляду у межах кримінального провадження, однак жодних звернень до правоохоронних органів з цього приводу не було. Тому такі показання свідка могли бути продиктовані особистими неприязними стосунками між колишніми родичами. Відповідно до характеристики виданої священнослужителем - представником релігійної громади УГКЦ, [PERSON] є дяком храму Різдва Пресвятої Богородиці в смт.Солотвин, ніколи не виявляв поганої поведінки чи відношення до своїх обов'язків, є добрим чоловіком і батьком, дбає про інтереси сім'ї, характеризується позитивно. Свідок [PERSON], яка є практичним психологом, пояснила, що за зверненням [PERSON], консультувала її з малолітньою дитиною [PERSON] Відзначила відставання дитини у фізичному та психічному розвитку і замкнутість дитини. Вказала, що дитина прихильно ставиться до [PERSON] та її молодшої дочки [PERSON]. З представлених актів оцінки потреб дитини і обстеження умов проживання, встановлено, що [PERSON] здатна забезпечити нормальні умови проживання та виховання дітей. Сім'я має засоби до існування. Допитаний в суді [PERSON] вказав, що підтримує дружину у прагнення забрати в свою сім'ю на виховання дочку дружини від першого шлюбу [PERSON]. Він особисто, а також діти народжені в шлюбі, які є кровними братами [PERSON], позбавлені можливості спілкуватись з нею через позицію [PERSON], яка ізолювали дитину від них. Відповідно до висновку органу опіки та піклування відібрання малолітньої [PERSON] у бабусі та передача її на виховання матері [PERSON] є доцільним і буде відповідати інтересам дитини. Вказаний висновок після дослідження усіх доказів, поданих сторонами, представник органу опік та піклування підтримала в судовому засіданні. Виходячи з наведеного, суд вважає, що проживання [PERSON] з матір'ю буде відповідати інтересам дитини. Питання про судві витрати вирішити відповідно до ст. 88 ЦПК України. На підставі наведеного,

Outcome: approved