Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-07 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON] , просить, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, стягувати з відповідача в її користь аліменти на утримання їх доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 5500 гривень, з урахуванням індексації, щомісячно, починаючи з дати подання позову і до повноліття дитини. Позов мотивовано тим, що з відповідачем наявний спір щодо надання ним допомоги в утриманні доньки. Звертає увагу суду, що в доньки [PERSON] виявлені захворювання, які потребують лікування та догляду, вона ходить на додаткові заняття. Зауважує, що не працює, оскільки не має на кого залишити доньку. Їй відомо, що колишній чоловік працює за кордоном та отримує пристойну заробітну плату, а тому має можливість платити аліменти в такому розмірі. Від відповідача надійшов відзив на позов, в якому останній погоджується сплачувати аліменти в розмірі 3000 гривень, а розмір аліментів 5500 гривень вважає завищеним. Зауважує, що його дохід в місяць за вирахуванням податків та зборів становить 1214,46 злотих, тобто трохи більше 8679 грн. Добові є компенсацією витрат водія під час перебування у відрядженнях. Крім того, в нього є обов`язок допомагати своїй непрацездатній матері. Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 25 вересня 2020 року відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області суд ухвалив звернутися до компетентного органу республіки Польща із судовим дорученням та зупинити провадження у справі. Провадження по справі поновлено ухвалою суду від 15 лютого 2021 року. Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Позняка В.М. від 25 березня 2021 року на підставі протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22 березня 2021 року прийнято справу до свого провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 13 липня 2021 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду. В судовому засіданні позивачка та її представник позов підтримали, Представник відповідача не заперечив в задоволенні позову в частині стягнення аліментів в розмірі 3000 гривень. Розглянувши справу судом досліджено такі докази та встановлено такі обставини. Сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 03 березня 2011р. який розірвано рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області 22 квітня 2020 р. у справі №607/29607/19. В цьому шлюбі народилася дочка [PERSON] , [INFO] , що підтверджую свідоцтвом про народження, серія [NUMBER] , від 01 листопада 2012 р., виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції у Тернопільській області, актовий запис №2584. Згідно довідки ОСББ «Новий світ,77» від 24.06.2020 року позивачка проживає з дочкою [PERSON] разом з матір`ю [PERSON] (власник), 1964 року народження, в квартирі [ADDRESS] . Відповідно до медичної документації наданої позивачкою (консультативна карта від 25.06.2020 року, карта хворого, від 03.07.2020 року, реабілітаційна карта оздоровлення), [PERSON] має захворювання жовчовивідних шляхів, порушення постави, потребує спостереження лікаря, дієти, ЛФК, масажі, планові водолікування, тощо. Також, як видно із консультативного висновку МЦ «Клініка Стахіва» за результатами огляду від 09.03.2021 року, 31.03.2021 року та 08.06.2021 року в [PERSON] встановлено діагноз Гіпертрофія н/глоткового мигдалика ІІІ ступеня, супутні захворювання - вазомоторний реніт, медикаментозна форма. Як видно з довідки КЗ ТМР «Школа народних ремесел» від 24 червня 2020 року №18, [PERSON] навчається в гуртку «декоративний розпис та малярство» з 15 вересня 2018 року. Згідно інформації державної прикордонної служби України від 03.12.2020 року [PERSON] за період з 01.01.2019 року по 02.12.2020 року виїжджав за кордон з 18.01.2019 року по 21.04.2019 року, з 30.08.2019 року по 16.12.2019 року, з 09.02.2020 року по 16.07.2020 року, та з 28.09.2020 року - виїзд. Згідно довідки «Hegelmann Transporte Sp. z.o.o.» від 13.01.2021 року в місті Ченстохові, республіка Польща, [PERSON] , який проживає в [ADDRESS] ідентифікаційний номер [NUMBER] працює водієм у фірмі з 21 січня 2019 року за строковим трудовим договором до 05.10.2021 року, середній розмір його заробітку становить 1636, 78 злотих, після вирахування податків та внесків на соціальне страхування - 1214,46 злотих. Наявні відомості про перебування у неоплачуваних відпустках в січні, травні, червні, липні, серпні вересні та грудні 2019 року та січні, лютому, серпні та вересні 2020 року. В жовтні, листопаді та грудні 2020 року [PERSON] отримував заробіток в розмірі по 2631 Злотих, після відрахування податків та зборів - 1940,62 грн, а в січні 2021 року - 3215,68 злотих, після відрахування податків та зборів - 2349,15 злотих. Також, згідно заяви «Hegelmann Transporte Sp. z.o.o.» від 24.02.2021 року, на рахунок [PERSON] за період квітень 2019 року - січень 2021 року здійснювалися грошові перекази на загальну суму 13218 Євро добових. Матір`ю відповідача є [PERSON] , яка є пенсіонером та за період з 01.01.2020 року по 31.12.202 року отримала 29883,16 грн. пенсії. В 2019 року лікувалася в стаціонарі з діагнозом гострий міліарний панкреатит, потребувала оперативного втручання в плановому порядку. Згідно квитанцій ПАТ «КБ «ПРИВАТБАНК» [PERSON] перерахував [PERSON] на її картковий рахунок 9045,23 грн. 29.03.2021 року, 9045,23 грн. 19.05.2021 року та 9045,23 грн. 14.06.2021 року. Відповідно до інформаційних довідок №265554648 від 13.07.2021 року від 13.07.2021 року та №265588525 віл 13.07.2021 року з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, [PERSON] є власником Ѕ частини земельної ділянки площею 2 га, кадастровий номер 6121283800:01:001:1237 на підставі договору купівлі продажу від 18.01.2019 року, земельної ділянки площею 0,08 га кадастровий номер 6125287800:01:001:0841. Надавши оцінку доказам в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, зважаючи на таке. Згідно статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Повнолітні діти зобов`язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків. Відповідно до вимог частин першої та другої ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 p., яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 p. та набула чинності для України 27 вересня 1991 p., держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до частини першої ст.3 Конвенції, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Положеннями статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В силу вимог статті 182 СК суд, при визначенні розміру аліментів, враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Зважаючи на матеріальне становище платника аліментів, його вік, відсутність інших утриманців, те, що він офіційно працює за кордоном, його заробіток за останній місяць становить 3215,68 злотих, після відрахування податків та зборів - 2349,15 злотих, крім того, отримує в середньому більше 600 Євро в місяць добових, майновий стан позивача, який має у власності дві земельних ділянки, одну з яких, (1/2 частину з 2 га) придбав в 2019 році, майновий стан відповідачки, яка не працює, доглядає за дочкою, стан здоров`я доньки, а тому суд доходить переконання, що аліменти на утримання неповнолітньої слід визначити в твердій грошовій сумі в розмірі 4600 гривень щомісячно, але не менше половини прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з 09 вересня 2021 року та до досягнення дитиною повноліття. На думку суду, менший розмір аліментів, не буде достатнім для належного виховання та утримання доньки та забезпечення її рівня життя, необхідного для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Позивачкою не надано доказів, які б свідчили про можливість відповідачем надавати утримання в розмір 5500 гривень щомісяця. Тому в цій частині в задоволенні позову слід відмовити. На підставі статті 141 ЦПК України, з відповідача слід стягнути в користь держави судовий збір за позовні вимоги про стягнення аліментів. Крім того, згідно квитанції від 08.07.2021 року [PERSON] оплатила за переклад документів з польської мови 650 грн., які слід стягнути з відповідача в користь позивача. Відповідно до пункту першого частини першої статті 430 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць слід допустити до негайного виконання.

Outcome: partial