Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-20 00:00:00

[PERSON] звернулася до Дергачівського районного суду Харківської області із позовом до [PERSON], третя особа - Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради, про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування вимог позивач посилається на те, що 15.08.2014 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, який був зареєстрований Ленінським Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис №451. [INFO] у них народилася донька - [PERSON], про що Ленінським Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції 28.11.2014р. було видано свідоцтво про народження серія [NUMBER]. 20.05.2016 шлюб зареєстрований між нею та відповідачем було розірвано на підставі рішення Ленінського районного суду м. Харкова. Як вказує позивач, починаючи з травня 2015 року і до теперішнього часу відповідач зустрічався з донькою лише двічі. Матеріальної допомоги на утримання дитини добровільно не надавав і не надає, у зв'язку з чим [PERSON] зверталась до суду з заявою про стягнення аліментів, що підтверджується рішенням суду від 14.07.2015 та відповідними постановами з виконавчої служби. Також, як зазначає позивач, відповідач ухиляється від виховання доньки, не піклується про її здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток, ухиляється від спілкування з нею. Відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків з виховання дитини, не цікавиться життям доньки, не відвідує її, аліменти не сплачує, має заборгованість станом на 01.06.2018 в сумі 33000 грн. Крім того позивач вказує, що з серпня 2016 року вона знаходилась у цивільному шлюбі з [PERSON] 30.03.2018 між ним було укладено шлюб, який був зареєстрований Холодногірським у м. Харкові Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис №109. Донька - [PERSON], мешкає разом з ними. [PERSON] постійно займається з донькою, гуляє разом, матеріально піклується, любить її як свою рідну дитину і має бажання її удочерити. В той же час, відповідач самоусунувся від виконання обов'язків по вихованню доньки, не піклувався та не піклується про неї та жодного разу не намагався зустрітися з донькою. З огляду на вищевикладені обставини, позивач вважає, що відповідач злісно ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по відношенню до своєї доньки, тому має бути позбавлений батьківських прав. У судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили їх задовольнити. Відповідач та його представник у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечували у повному обсязі пояснивши, що відповідач бажає приймати участі у вихованні дитини, просив суд не позбавляти його батьківських прав по відношенню до своєї доньки. Також відповідач вказав, що відсутні підстави для позбавлення його батьківських прав, оскільки він бажає брати участь у вихованні та піклуватися про свою доньку. На даний час, він сплатив частину заборгованості по аліментам, відвідував дитячий садок, який відвідує його донька. Крім того, зазначив, що лист від Департаменту служб у справах дітей він отримав без зазначення дати та часу, а коли з'явився за зазначеним місцем виклику, то вже було зроблено висновок про доцільність позбавлення його батьківських прав. Також, відповідача зазначив, що він звернувся з позовом до Ленінського районного суду м. Харкова про усунення перешкод щодо участі у вихованні та вільному спілкуванні з дитиною батьком якої він є. За вказаних обставин, просив у задоволенні позовних вимог відмовити. Надав суду письмовий відзив на позовну заяву. Директор Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради Малько О.П. просив розгляд справи проводити без участі їх представника та надав суду письмовий висновок щодо вирішення спору. Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Із матеріалів справи вбачається, що 15.08.2014 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, який зареєстрований Ленінським Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис №451. [INFO] народилася [PERSON], батьками якої є [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження, яке видано Ленінським Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції 28.11.2014 серія [NUMBER]. 20.05.2016 шлюб зареєстрований між [PERSON] та [PERSON] було розірвано на підставі рішення Ленінського районного суду м. Харкова. [PERSON] зверталась до суду з заявою про стягнення аліментів, що підтверджується: Рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 14.07.2015. яким стягнуто аліменти з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] у розмірі 500 грн. щомісячно до досягнення донькою повноліття; крім того стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на її утримання в розмірі 500 грн. щомісячно до досягнення донькою [PERSON] трьох років. На підставі вказаного рішення Ленінським районним судом м. Харкова 03.01.2018 були видані виконавчі листи по справі №642/4709/15-ц. Постановою державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Дергачівському та Золочівському районах Головного територіального управління юстиції Овчаренко Ю.В. від 30.01.2018 ВП №55662421 було відрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа №642/4709/15-ц виданого 03.01.2018 про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON], в розмірі 500 грн. щомісячно починаючи з 03.06.2015 до досягнення донькою повноліття. Заступником начальника Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Дергачівському та Золочівському районах Головного територіального управління юстиції Мєрємєря В.П. було виготовлено розрахунок боргу від 14.06.2018 №1512 по аліментах за виконавчим листом про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дитини [PERSON], на підставі якого у [PERSON] станом на 01.06.2018 наявна заборгованість в розмірі 18000 грн. Постановою державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Дергачівському та Золочівському районах Головного територіального управління юстиції Овчаренко Ю.В. від 06.02.2018 ВП №55662542 було відрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа №642/4709/15-ц виданого 03.01.2018 про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] в розмірі 500 грн. щомісячно починаючи з 03.06.2015 до досягнення дитиною трьох років. Державним виконавцем Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Дергачівському та Золочівському районах Головного територіального управління юстиції Овчаренко Ю.В. було виготовлено розрахунок боргу від 26.06.2018 №15721 по аліментах за виконавчим листом про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON], на її утримання аліментів до досягнення донькою трьох років, на підставі якого у [PERSON] станом на 01.06.2018 наявна заборгованість в розмірі 15000 грн. Матеріалами справи встановлено, що у зв'язку із реєстрацією шлюбу позивача із [PERSON], прізвище позивача із «[PERSON]» змінено на «[PERSON]», про що свідчить копія свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] Завідувачем Комунального закладу «Дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) №62 Харківської міської ради» Терновою О.М. надано довідку №16 від 31.05.2018 [PERSON] - матері вихованеці, у тому, що її донька [PERSON], [INFO] відвідує їх заклад з 01.09.2017 року по теперішній час. Батько дитини [PERSON] в КЗ «Дошкільний навчальний заклад (ясла-садок)№62 Харківської міської ради» не з'являвся та не підтримує зв'язок з вихователем. В житті дитини приймає участь мати, яка відвідує батьківські збори, постійно цікавиться вихованням своєї доньки в закладі та здійснює оплату за заклад дошкільної освіти. Крім того, головним лікарем КЗОЗ «Харківська міська дитяча клінічна лікарня №19» Ковалівською С.О. своїм листом від 30.05.2018 №01-07/45 повідомила, що дитина, [PERSON], [INFO], перебуває під наглядом лікаря педіатра дільничного з народження за адресою: [ADDRESS]. Вихованням, лікуванням дитини під час захворювання займається мати, [PERSON]. Відповідно до висновку Департаменту служб у справах дітей від 28.09.2018 №631 визнано за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] стосовно доньки [PERSON], [INFO]. Між тим згідно відзиву на позовну заяву [PERSON], вказав, що після ухвалення рішення про стягнення аліментів, між подружжям було укладено усну угоду про те, що відповідач буде надавати кошти добровільно, а позивач не буде звертатися до виконавчих органів щодо стягнення аліментів в примусовому порядку. Весь час відповідач особисто або шляхом переказу грошей на карту позивача передавав кошти на утримання доньки, але позивач звернулася до виконавчої служби та надала недостовірні відомості щодо заборгованості по сплаті аліментів, не вказавши, що [PERSON] добровільно виконував обов'язки та станом на 30.01.2018 фактично заборгованості немає. [PERSON] та [PERSON] регулярно спілкувалися за допомогою соціальних мереж та телефонних месенджерів з приводу грошових переказів та отримання позивачем грошей від відповідача на утримання дитини. Крім того про те, що донька почала відвідувати дитячий садок відповідач не знав. В позовній заяві [PERSON] стверджує, що з серпня 2016 року вона мешкала у цивільному шлюбі з [PERSON], але в період з 25 січня 2017 р. до 01 липня 2017 р. позивач та відповідач разом з їх спільною донькою мешкали разом в найманій квартирі за адресою [ADDRESS]. На підтвердження вказаного відповідач надав суду договір найму житлового приміщення від 25.01.2017, в якому зазначено, що відповідач буде мешкати в найманому житлі з дружиною ([PERSON]) та донькою ([PERSON]). Крім того відповідач надав квитанції (за період часу 2017-2018рр), відповідно до яких він сплачував на утримання доньки, [PERSON] грошові кошти. Вислухавши пояснення учасників справи, вивчивши надані докази, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] про позбавлення [PERSON] батьківських прав не підлягають задоволенню з наступних підстав. Як передбачено ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. За змістом ст. 12 та ст. 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до ч.1 та ч.3 ст.89 Цивільного процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до ст. 164 Сімейного Кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Суд, у відповідності до ч. 6 ст. 19 СК України не погоджується із висновком Департаменту служб у справах дітей від 28.09.2018 №631 про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] стосовно доньки [PERSON], [INFO], оскільки він є недостатньо обґрунтованим. Крім того, суд зазначає, що з наданих в судовому засіданні пояснень відповідача, він був позбавлений можливості скористатись своїм правом та надати пояснення стосовно доцільності позбавлення його батьківських прав, оскільки в повідомленні про виклик не було зазначено дати та часу коли необхідно прибути до Департаменту служб у справах дітей. За роз'ясненнями п.15 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30 березня 2007 р., позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Відповідно до п.18 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30 березня 2007 р. Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов'язків. Позивач не надав суду, а в судовому засіданні не встановлено достатніх доказів винної поведінки [PERSON] чи свідомого нехтування останнім своїми батьківськими обов'язками, жорстоко поводження з дитиною, чи зловживання відповідачем алкоголю або наркотиків, вдавання до будь-яких видів експлуатації дитини, примушувань її до жебракування та бродяжництва. Так, у судовому засіданні встановлено, що відповідач дійсно має заборгованість по не сплаті аліментів на утримання дитини, але такі дії пояснює тим, що між сторонами існувала усна угода та відповідач добровільно виконував обов'язки, щодо сплати аліментів, а на даний час позивач чинить перешкоди щодо побачень із донькою. Судом встановлено, що між сторонами склалися неприязні та напружені стосунки, що в деякій мірі перешкоджає відповідачу здійснювати свої батьківській обов'язки. Суд також зазначає, що відповідач дійсно не використав усіх, передбачених законодавством, засобів для можливості брати участь у вихованні доньки, однак такі дії не свідчать про свідоме ухилення від виконання своїх батьківських обов'язків, та не можуть бути підставою для позбавлення батьківських прав. Виходячи з викладеного, та враховуючи те, що позивачем не надано належних та допустимих доказів позовних вимог, а відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог, посилаючись на те, відповідач що має бажання спілкуватися та брати участь у вихованні дитини, суд приходить до висновку, що у задоволенні позовних вимог про позбавлення батьківських прав необхідно відмовити. На підставі викладеного, та

Outcome: dismissed