Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-21 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з заявою, в якій зазначає, що 11 березня 2001 року померла її рідна мати [PERSON], яка проживала в [INFO]. Після її смерті відкрилась спадщина на земельну частку (пай), розміром 5,45 в умовних кадастрових гектарах, яка перебуває у колективній власності КСП «Долинське», на території Долинської сільської ради Ананьївського району Одеської області, посвідчену сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ОД №0306624, виданого Ананьївською районною державною адміністрацією Одеської області 24 вересня 1997 року. Заповіту [PERSON] не залишила. Заявник, як спадкоємиця за законом першої черги звернулася 27 червня 2017 року до Ананьївської районної державної нотаріальної контори з приводу належного переоформлення спадкового майна, однак їй було відмовлено, в звязку з тим, що відсутні документи, які можуть підтвердити факт належності права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом серії ОД №0306624, виданого Ананьївською районною державною адміністрацією Одеської області 24 вересня 1997 року громадянці [PERSON], тому рекомендовано звернутись до суду (а.с.15). Позивач вказує, що після смерті матері через відсутність оригіналу сертифіката не мала змоги належним чином переоформити спадкове майно. Лише в травні 2017 року віднайшла загублений сертифікат на право на земельну частку (пай) та звернулася до нотаріальної контори, де їй було відмовлено в переоформленні спадкового майна через розбіжності в написанні прізвища матері в свідоцтві про смерть та правовстановлюючому документі на право на земельну частку (пай) та надано відповідний лист. За рішенням Київського районного суду м.Одеси від 07 лютого 2018 року встановлено факт належності покійній [PERSON] сертифікату на право на земельну частку пай серії ОД №0306624. В послідуючому позивач звернулася до нотаріальної контори з приводу переоформлення спадкового майна, однак як вона зазначає їй було відмовлено у звязку з пропуском шестимісячного строку для подачі заяви про прийняття спадщини, тому звернулася до суду з даним позовом та просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Позивач в судовому засіданні під час розгляду справи, доводи, викладені в позовній заяві підтримала в повному обсязі, позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Представник Долинської сільської ради ананьївського району Одеської області в судове засідання не зявився, однак сільська рада надала на адресу суду письмову заяву (а.с.42), відповідно до якої просять розглянути справу у відсутність їх представника, позовні вимоги позивача визнають та не заперечують проти їх задоволення. Суд, заслухавши позивача, взявши до уваги заяву відповідача, дослідивши матеріали, додані до позовної заяви, приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог позивача слід відмовити з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом установлено, що згідно копії паспорту позивач [PERSON], [INFO], уродженка с.Долинське Ананьївського району Одеської області та мешканка [ADDRESS] (а.с.5-6). Відповідно до свідоцтва про народження (а.с.7), виданого повторно 27 червня 2017 року Ананьївським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, [PERSON] народилася 02 січня 1948 року\~в с.Долинське Ананьївського району Одеської області та її батьками вказано [PERSON] та [PERSON]. Встановлено, що 05 жовтня 1966 року Другим Малиновським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції було зареєстровано шлюб громадян [PERSON] та [PERSON], за актовим записом №1247, внаслідок чого її прізвище було змінено на «Опря», який було розірвано, про що 17 червня 1987 року Іллічівським відділом ЗАГС м.Одеса складено відповідний актовий запис №309, про що свідчить копія витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища №00018790284 від 03 жовтня 2017 року (а.с.8). Відповідно до копії свідоцтва про смерть [PERSON] померла 11 березня 2001 року в с.Долинське Ананьївського району Одеської області (а.с.9). Встановлено також, що відповідно до копії сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ОД №0306624, що виданий Ананьївською районною державною адміністрацією Одеської області 24 вересня 1997 року на підставі рішення Ананьївської районної державної адміністрації від 06 вересня 1996 року №245 на імя [PERSON], яка на праві власності має земельну частку (пай), розміром 5,45 в умовних кадастрових гектарах, яка перебуває у колективній власності КСП «Долинське»» та розташована на території с.Долинське, Ананьївського району, Одеської області (а.с.10). Відповідно до копій довідок №269 та №270, виданих 29 травня 2017 року Долинською сільською радою Ананьївського району Одеської області, [PERSON] була зареєстрована та фактично мешкала в с.Долинське Ананьївського району Одеської області по день смерті 11 березня 2001 року, разом із чоловіком [PERSON] (а.с.11-12). Згідно копії рішення Київського районного суду м.Одеси №520/14846/17 від 07 лютого 2018 року, заяву [PERSON] про встановлення факту належності правовстановлюючого документу за участю заінтересованої особи Долинської сільської ради Ананьївського району Одеської області задоволено. Встановлено факт належності [PERSON], померлої 11 березня 2001 року правовстановлюючих документів, а саме сертифікату на право на земельну частку (пай), розміром 5,45 га, що перебуває у колективній власності кооперативу «Долинське» серії ОД №0306624, який виданий 24 вересня 1997 року [PERSON] ([PERSON]), на підставі рішення Ананьївської районної державної адміністрації Одеської області від 06.09.1996 року за №245 та зареєстрований 24.09.1997 року у книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №381 (а.с.13-14). Суд вважає, що позивачем не доведено наявність порушення її права, яке б підлягало судовому захисту, з огляду на наступне. Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За загальним правилом (частина 1 статті 13 ЦПК України), суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, кожна з яких, відповідно до частини 1 статті 81 ЦПК України повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Статтями 263, 264 ЦПК України, передбачено, що рішення повинно бути законним і обґрунтованим та відповідати на питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувались вимоги і заперечення, якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Так, відповідно до ст.ст.1217, 1220, 1221, 1268 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право на спадщину або має право не прийняти її. Для прийняття спадщини встановлюється строк в шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч.1\~ст.1269 ЦК України). Заява про прийняття спадщини подається до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини особисто. Відповідно до\~ст.1272 ЦК України\~визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого\~ст.1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Тобто, право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобов'язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Пункт 23\~Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування»\~зазначає про обов'язкову необхідність отримання позивачем відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину до звернення до суду. Необхідність відмови нотаріуса у видачі свідоцтва про право власності в порядку спадкування до звернення з позовом до суду обумовлена як необхідністю використання усіх засобів досудового врегулювання спадкового спору, так і тими обставинами, що нотаріус після заведення спадкової справи повинен отримати інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з реєстру прав власності на нерухоме майно та з єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна та обов'язково з'ясувати наявність спадкоємців, які мають право на обов'язкову частку у спадщині, перелік яких визначено у\~статті 1241 Цивільного кодексу України,\~і в разі їх наявності, залучити їх до спадкової справи. Проте, як вбачається з матеріалів справи постанова нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії не виносилась, будь-яких інших листів нотаріуса щодо пропущення шестимісячного терміну звернення до нотаріальної контори позивачем також суду не надано. Також не заслуговують на увагу суду доводи позивача, щодо поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, на які посилається позивач, мотивуючи пропуск строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] тим, що їй не було відомо про існування шестимісячного строку для прийняття спадщини. Відсутність у представника відповідача заперечень проти задоволення позову жодним чином не спростовує вказаних висновків суду. Згідно\~ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Відповідно до\~ст.76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Таким чином, в порушення вимог діючого законодавства, позивачем не надано достатніх та достовірних доказів для доведення тих обставин, на які він посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а саме позивачем не додано до матеріалів справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину або будь-яких інших листів нотаріуса щодо пропущення шестимісячного терміну звернення до нотаріальної контори. Разом з цим, судом в підготовчому засідання та в послідуючих судових засіданнях неодноразово розяснювались вимоги ст.ст.76, 81 ЦПК України та наголошувалось про те, що нею не надано будь-якого листа нотаріуса щодо пропущення нею шестимісячного терміну звернення до нотаріальної контори з відповідною заявою. Однак позивач в судовому засіданні повідомила, що їй зрозумілі розяснення, які надає суд, однак жодних додаткових документів надавати не бажає. За встановлених обставин, враховуючи, що відповідно до вимог\~ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених ними вимог, тому взявши до уваги вищезазначені обставини, підстави для задоволення позовних вимог [PERSON] про визначення їй додаткового строку для прийняття спадщини відсутні, у звязку з їх необґрунтованістю.

Outcome: dismissed