Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-06 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дітей. Зокрема, позивачка просить суд: розірвати шлюб, укладений між нею і [PERSON] та зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кузнецовського міського управління юстиції у Рівненській області 19 вересня 1998 року (відповідний актовий запис №210 від 19 вересня 1998 року), та стягнути з відповідача в її користь аліменти на утримання дітей: дочки - [PERSON] , [INFO] , і сина - [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/2 (одної другої) частки всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, починаючи з дня подання позову до досягнення старшою дитиною повноліття. Згідно з доводами, викладеними [PERSON] у позовній заяві, подружнє життя з відповідачем не склалося, спільне господарство та спільний бюджет вони не ведуть, хоча проживають разом. Як стверджує позивачка, подружнеє життя сторін існує лише формально, оскільки вони фактично припинили сімейно-шлюбні стосунки між собою. Між нею та чоловіком відсутнє будь-яке взаєморозуміння, вони мають протилежні погляди на шлюб, сім`ю та взаємні обов`язки. [PERSON] перестав її розуміти, тому сторони не підтримують моральну атмосферу в сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги та взаємодопомоги. За таких обставин, [PERSON] не вбачає за можливе зберегти вказаний шлюб, оскільки це суперечить її інтересам. Позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання утримання дітей: дочки - [PERSON] , [INFO] , і сина - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] обґрунтовує неналежним виконанням відповідачем покладеного на нього чинним законодавством обов`язку утримувати та піклуватися про своїх дітей. Згідно з доводами позивачки [PERSON] взагалі не надає коштів на утримання спільних дітей. Позивачка вказує про свою неспроможність самостійно утримувати дітей та забезпечувати їм належний матеріальний рівень проживання через недостатність отриманого нею доходу. Окрім цього, при визначенні розміру аліментів на утримання дітей, [PERSON] просить суд також врахувати, що [PERSON] працює в Кузнецовському міському комунальному підприємстві, отримує постійні заробітки, має задовільний стан здоров`я і інших утриманців, окрім спільних дітей, не має. Відповідач [PERSON] не надав суду відзив на вказану позовну заяву [PERSON] . Будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце судового розгляду справи, сторони у судове засідання не з`явилися. 03 вересня 2020 року [PERSON] подала в суд письмову заяву про зміну розміру позовних вимог. Зокрема, із врахуванням відсутності у відповідача офіційної роботи та отриманням ним мінливого доходу, позивачка просить суд стягнути із [PERSON] в її користь аліменти на утримання дітей: дочки - [PERSON] , [INFO] , і сина - [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 3000 (три тисячі) грн. щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку для кожної дитини, починаючи з дня подачі позову до досягнення дітьми повноліття. При цьому позивачка зазначила також про відсутність в неї постійного місця роботи та наявність підробітків за кордоном. 07 вересня 2020 року позивачка [PERSON] подала в суд письмову заяву, в якій зазначила, що вона повністю підтримує позовні вимоги, заявлені нею до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на дітей, з врахуванням зміни їх розміру та просить суд розглянути справу без її участі. На переконання позивачки, примирення сторін неможливе, так як причиною розірвання шлюбу є вживання відповідачем алкогольних напоїв та домашнє насильство. При цьому [PERSON] надала суду копію свідоцтва про народження дочки - [PERSON] , [INFO] , у підтвердження наявності обов`язку щодо її утримання у відповідача [PERSON] як батька цієї дитини. 07 вересня 2020 року від відповідача [PERSON] в суд надійшла письмова заява, зі змісту якої слідує, що відповідач повністю визнає позовні вимоги [PERSON] про розірвання шлюбу, вважає примирення сторін неможливим через вживання ним алкоголю і сімейні сварки, та не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання дітей: дочки - [PERSON] , [INFO] , і сина - [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 3000 (три тисячі) грн. щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку для кожної дитини, з дня подачі позову до досягнення дітьми повноліття. Окрім цього, відповідач просить суд розглянути дану справу без його участі та врахувати відсутність у нього на теперішній час постійного місця роботи і наявність нерегулярних, мінливих заробітків. Згідно з ч.2 ст.191 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Частиною 4 ст.206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що в даному випадку визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, тому підлягає прийняттю. За таких обставин, на підставі ч.2 ст.191, ч.4 ст.206 ЦПК України з врахуванням визнання позову відповідачем суд вважає за належне вирішити даний спір за наявними матеріалами справи. Враховуючи зазначені письмові заяви сторін від 07 вересня 2020 року, суд дослідив і оцінив у сукупності письмові докази, наявні в матеріалах справи, та прийшов до висновку, що позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дітей підлягає задоволенню в повному обсязі з врахуванням зміни розміру заявлених позовних вимог. Зазначений висновок суду ґрунтується на наступних встановлених обставинах і правових підставах. Із свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , повторно виданого Вараським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) 19 травня 2020 року, слідує, що [PERSON] і [PERSON] зареєстрували шлюб 19 вересня 1998 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Кузнецовського міського управління юстиції у Рівненській області, про що 19 вересня 1998 року складено відповідний актовий запис №210. У період цього шлюбу у сторін народилися діти: дочка - [PERSON] , [INFO] , яка на момент вирішення спору є неповнолітньою дитиною, і син - [PERSON] , [INFO] , який на момент вирішення спору є малолітньою дитиною. Наведені обставини підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим відділом реєстрації актів громадянського стану Кузнецовського міського управління юстиції Рівненської області (відповідний актовий запис №163 від 08 квітня 2003 року) і свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Кузнецовського міського управління юстиції Рівненської області 02 липня 2007 року (відповідний актовий запис №313 від 02 липня 2007 року). Зі змісту позову та письмових заяв сторін від 07 вересня 2020 року судом встановлено, що спільне життя між подружжям [PERSON] і [PERSON] не склалося через наявність в них протилежних поглядів на шлюб, сім`ю та взаємні обов`язки, а також через відсутність між ними взаєморозуміння та вживання відповідачем алкоголю, що зумовлює сімейні сварки. Сторони фактично не ведуть спільного господарства та спільного бюджету, хоча проживають за однією адресою. Примирення між подружжям не відбулося. Наведені обставини свідчать, що подальше спільне життя подружжя [PERSON] і [PERSON] та збереження їх шлюбу є неможливим, так як це суперечить інтересам обох сторін. Відновити сімейно-шлюбні стосунки і спільно проживати однією сім`єю сторони обопільно не бажають, тому за таких обставин їх шлюб не може бути збереженим. Отже, зазначені фактичні обставини доводять обґрунтованість позовних вимог [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Судом також встановлено, що відповідач неналежно виконує свої батьківські обов`язки щодо утримання дітей: дочки - [PERSON] , [INFO] , і сина - [PERSON] , [INFO] . За станом свого здоров`я [PERSON] є працездатним, постійного місця роботи немає, проте отримує нерегулярний, мінливий дохід та спроможний сплачувати аліменти на утримання дітей у твердій грошовій сумі в розмірі 3000 (три тисячі) грн. щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку для кожної дитини, з дня пред`явлення позову до досягнення дітьми повноліття. Вказані обставини, якими [PERSON] аргументує позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання дітей, [PERSON] не спростовані. Отже, наведені фактичні обставини вказують на обґрунтованість позовних вимог [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей з врахуванням зміни їх розміру. Згідно з ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 1, 4 ст.55 СК України передбачено, що дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік зобов`язані спільно дбати про матеріальне забезпечення сім`ї. Відповідно до ч.ч.3, 4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з ст.112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Частиною 2 ст.150 СК України визначено, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Слідуючи вимогам ч.ч.1, 2 ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ч.1 ст.184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Частиною 1 ст.191 СК України визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Наведені норми права, які підлягають застосуванню, вказують на наявність законних підстав з врахуванням встановлених фактичних обставин у даному випадку для прийняття судом в цій цивільній справі рішення про задоволення позову [PERSON] і [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дітей: дочки - [PERSON] , [INFO] , і сина - [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 3000 (три тисячі) грн. щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, з дня пред`явлення позову, тобто з 19 травня 2020 року, до досягнення дітьми повноліття. Враховуючи встановлені фактичні обставини, на підставі ч.1 ст.24, ч.ч.1, 4 ст.55, ч.ч.3, 4 ст.56, ч.2 ст.104, ч.3 ст.105, ч.1 ст.110, ст.ст.112, 180, ч.3 ст.181, ч.ч.1, 2 ст.182, ч.1 ст.184, ч.1 ст.191 СК України,

Outcome: approved