Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-11 00:00:00

[PERSON] звернулася до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовною заявою до Сєвєродонецької міської військово - цивільної адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області, Військово - цивільної адміністрації у місті Сєвєродонецьк Луганської області про встановлення факту проживання однією сім`єю та визнання права власності на спадкове майно, мотивуючи вимоги тим, що квартира [ADDRESS] на праві спільної сумісної власності належала [PERSON] , [PERSON] [PERSON] та [PERSON] були чоловіком та дружиною. Вони разом мешкали у цій квартирі. До них часто приходили у гості діти [PERSON] від першого шлюбу - [PERSON] та [PERSON] . [INFO] [PERSON] померла. Після її смерті залишилася спадщина, а саме 1/2 частка квартири [ADDRESS] , яка належала померлій. Після смерті [PERSON] із заявами про прийняття спадщини до нотаріуса звернулися її чоловік - [PERSON] та її мати - [PERSON] [PERSON] залишається мешкати у квартирі [ADDRESS] та через деякий час у [PERSON] (його тещі) погіршився стан здоров`я та він забрав її до себе. Потім у 2013р. У дочки [PERSON] - [PERSON] відбуваються сімейні негаразди і вона приїхала до батька на постійне місце проживання. Таким чином з грудня 2013р. [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] стали проживати разом за адресою: [ADDRESS] . Вони мешкали однією родиною, вели спільне господарство, допомагали один одному, піклувалися один про одного, у них був не тільки спільний побут, а ще і бюджет. [INFO] . [PERSON] помер. Організацією похорон [PERSON] займалися саме [PERSON] та [PERSON] . Після смерті [PERSON] залишилася спадщина, а саме 3/8 частки квартири [ADDRESS] , яка належала померлому. Після смерті [PERSON] із заявами про прийняття спадщини до приватного нотаріуса звернулися його діти - [PERSON] та [PERSON] , які отримали свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру [ADDRESS] по 3/4 частки кожному. Після смерті [PERSON] в квартирі [ADDRESS] залишилися проживати [PERSON] та [PERSON] . Вони мешкали однією родиною, вели спільне господарство, у них був спільний побут та бюджет. [INFO] [PERSON] померла. Організацією похорон [PERSON] займалася [PERSON] . Після смерті [PERSON] залишилася спадщина, а саме 1/4 частка квартири [ADDRESS] , яка належала її померлій дочці [PERSON] , спадщину вона прийняла шляхом подачі у встановлений строк заяви про прийняття спадщини, але свідоцтво про право на спадкування за законом так при житті і не отримала. [PERSON] та [PERSON] мешкали разом з грудня 2013 року по 11.12.2019 року - день смерті [PERSON] , вони спільно вели господарство, спільні доходи витрачалися на їх спільні потреби, вони піклувалися один про одного, в будь-якій життєвій ситуації морально та матеріально підтримували один одного, мали взаємні права та обов`язки, можливо сказати, що були однією сім`єю, вони були як бабуся та онука. Встановлення факту проживання однією сім`єю необхідно [PERSON] для того, щоб належним чином оформити правовстановлюючі документи по спадщині, що залишилася після [PERSON] . Інших спадкоємців у [PERSON] та родичів, які б прийняли спадщину не має. [PERSON] є єдиною спадкоємицею майна померлої за законом. У жовтні 2020р. Позивач вдруге звернулася до нотаріуса з питанням отримання свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті баби. Проте нотаріусом було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, з причин відсутності доказів на підтвердження родинного зв`язку між [PERSON] та [PERSON] , або доказів на підтвердження їх проживання однією сім`єю не менше п`яти років до відкриття спадщини. Тому, [PERSON] звернулася до суду з позовом і просить суд встановити факт того, що [PERSON] та [PERSON] у період з грудня 2013 року по [INFO] (день смерті [PERSON] ) проживали однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини; визнати за [PERSON] , як спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] , право власності на спадкове майно, а саме на 1/4 частку квартири [ADDRESS] , загальною площею 48,1кв.м., житловою площею 27,5кв.м. Позивач [PERSON] у вступному слові обставини, викладені в обґрунтування позову підтримала, додатково пояснила, що її батько [PERSON] перебував у шлюбі з [PERSON] , це був другий шлюб батька. Вона дуже добре спілкувалася з [PERSON] , дуже часто була у них в гостях, вони разом відпочивали. Батькові та [PERSON] належала на праві власності квартира за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] та [PERSON] разом мешкали у цій квартирі. [INFO] [PERSON] померла. Після її смерті залишилася спадщина, а саме 1/2 частка цієї квартири. Спадщину після [PERSON] прийняли її батько [PERSON] та її мати [PERSON] , вони подали заяви до Першої нотаріальної контори. Батько [PERSON] залишився мешкати у вказаній квартирі, а через деякий час у матері його померлої дружини, його тещі - [PERSON] погіршився стан здоров`я та він забирав її до себе. Вона особисто допомагала батькові перевезти [PERSON] , ходила до лікарів за призначеннями. У них усіх були дуже гарні стосунки. Десь наприкінці 2013р. у неї трапилися деякі сімейні негаразди, батько їй допоміг та вона переїхала до батька на постійне місце проживання. Таким чином з грудня 2013р. [PERSON] , її батько [PERSON] та баба [PERSON] стали проживати разом за адресою: [ADDRESS] . Вони мешкали однією родиною, вели спільне господарство, допомагали один одному по господарству, піклувалися один про одного, та у них був не тільки спільний побут, а ще і бюджет. [INFO] її батько [PERSON] помер. Організацією похорон батька займалася вона та їй допомагала баба [PERSON] . Після смерті батька залишилася спадщина, а саме 3/8 частки від квартири [ADDRESS] . Спадщину після батька прийняли та офіційно оформили вона та її рідний брат [PERSON] . У квартирі по [ADDRESS] після смерті батька залишилася проживати вона разом з бабою [PERSON] . Вони продовжили мешкати однією родиною, вести спільне господарство. Вона допомагала бабі, піклувалася про неї, у них був спільний побут та бюджет. [INFO] баба померла. Організацією її похорон займалася вона. Після смерті баби залишилася спадщина, а саме 1/4 частка від квартири по [ADDRESS] . Баба прийняла спадщину після своєї померлої дочки, подала заяву до нотаріуса, але офіційно документи не оформила та не отримала свідоцтво про право на спадщину. Вона та баба [PERSON] мешкали разом в одній квартирі з грудня 2013 року по [INFO] - день смерті останньої, спільно вели господарство, спільні доходи витрачалися на спільні потреби, вона піклувалася про бабу, вони мали взаємні права та обов`язки, були однією сім`єю, як баба та онука. Інших родичів (спадкоємців) у баби не має, її дочка померла ще у 2004 році, тому вона є єдиною спадкоємицею майна померлої. Спадщину після баби вона прийняла шляхом подачі до нотаріуса заяви про прийняття спадщини. Однак нотаріус прийняв документи, вивчив їх та відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, видав відмову та запропонував за вирішенням цього питання звернутися до суду. Представник відповідача [PERSON] у судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, не заперечувала проти задоволення позовних вимог. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що в період з 2010 року по 2020 рік він мешкав у квартирі [ADDRESS] з [PERSON] . Йому відомо, що у квартирі №20 спочатку мешкав сам [PERSON] , потім з ним стала проживати баба [PERSON] , а десь перед війною приблизно 2013-2014 роках до них переїхала мешкати [PERSON] . Він зі своєю співмешканкою практично відразу почали спілкуватися з [PERSON] , здружилися, ходили у гості один до одного. Йому відомо, що дядько [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] мешкали однією родиною, вели вони спільне господарство, допомагали один одному по господарству, піклувалися один про одного. Десь на початку 2019 року помер дядько [PERSON] ( [PERSON] ), а наприкінці 2019 року померла баба - [PERSON] . Організацією похорон батька та баби займалася [PERSON] , вона і ховала рідних і розносила поминальні пакунки. Йому відомо, що у [PERSON] є рідний брат [PERSON] , але він не мешкав з ними, лише інколи приходив у гості. У [PERSON] інших родичів крім [PERSON] та дядька [PERSON] не було, ні вона про це ніколи не казала, ні [PERSON] , ні хто до них не приходив. Підтвердив, що Факт того, що у квартирі за адресою: [ADDRESS] у період часу з 2013 року по кінець 2019 року мешкали однією сім`єю [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Вислухавши пояснення позивача, свідка, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що згідно копії свідоцтва про право власності на житло від 12.08.1996р., виданого Сектором приватизації житла міськвиконкому, згідно із розпорядженням (наказом) від 01.08.1996р. №1378, квартира, розташована за адресою: [ADDRESS] належала на праві спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] . Право власності зареєстроване від 30.09.1996р. З копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 09.09.2004 року, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Сєвєродонецького міського управління юстиції Луганської області видно, що [INFO] [PERSON] померла, про що зроблено запис №1069. Після смерті [PERSON] із заявами про прийняття спадщини до Першої Свродонецької державної нотаріальної контори звернулися [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копіями заяв №с/с 591/964 від 02.10.2004 року та №с/с 591/1326 від 14.12.2004 року. Згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого повторно 20.08.2019 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Лутугинському району та місту Сєвєродонецьк ГТУЮ у Луганській області, [PERSON] помер [INFO] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається з 3/4 часток квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS] . Із заявами про прийняття спадщини після померлого [PERSON] до нотаріальної контори звернулися дочка [PERSON] та син [PERSON] , які отримали свідоцтва про право на спадщину за законом серії НОР 764537 та серії НОР 764536 від 19.08.2020 року. З копій витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 19.08.2020 року вбачається, що 3/4 частки від квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS] належать на праві приватної спільної часткової власності [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 12.12.2019 року, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Лутугинському району та місту Сєвєродонецьк ГТУЮ у Луганській області, [PERSON] померла [INFO] , про що складено відповідний актовий запис №1028. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається з 1/4 частки квартири за адресою: [ADDRESS] . З копії листа №323/01-16 від 08.10.2020р. видно, що приватним нотаріусом Сєвєродонецького міського нотаріального округу Луганської області Малаховим С.О. повідомлено [PERSON] про те, що під час звернення її спадкодавця до нотаріуса, спадщина ним була прийнята шляхом подачі заяви про прийняття спадщини після померлого власника частки квартири в [ADDRESS] , у встановлений законом строк, але відсутні докази підтвердження факту родинних зв`язків [PERSON] зі спадкодавцем [PERSON] . Згідно листа приватного нотаріуса Сєвєродонецького міського нотаріального округу Луганської області Малахова С.О. від 30.03.2021 року, щодо померлої [INFO] [PERSON] ніхто зі спадкоємців за спадщиною не звертався, спадкову справу не заведено. Оцінюючи обґрунтованість позовних вимог, суд враховує наступне. Згідно статті 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Статтею 321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно зі ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до положень ст.ст. 1216-1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно вимог ч. 1, 5 ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно з ч.1 ст.1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. З цієї норми випливає, що прийняття спадщини має важливе практичне значення: з ним пов`язана можливість оформлення права власності на спадкове майно шляхом видачі нотаріусом правовстановлюючого документа - свідоцтва про право на спадщину та реєстрації, у випадках, визначених законом, прав на неї. Відповідно до ст. 1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. В п.21 Постанови Пленуму ВСУ №7 від 30.05.2008 року зазначено, при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позивач [PERSON] проживала з [PERSON] однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, що встановлено в судовому засіданні з пояснень позивача, а також свідка. Виходячи з цього, суд вважає можливим встановити факт проживання [PERSON] зі спадкодавцем [PERSON] однією сім`єю у період з грудня 2013р. по 11.12.2019р. (день смерті [PERSON] ), тобто більше п`яти років до часу відкриття спадщини. З повідомлення приватного нотаріуса Сєвєродонецького міського нотаріального округу Луганської області Малахова С.О. встановлено, що спадкова справа після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] в Спадковому реєстрі не зареєстрована, до нотаріуса з метою отримання свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] ніхто не звертався. Таким чином, з матеріалів справи, судом встановлено, що [PERSON] є спадкоємцем четвертої черги. Враховуючи відсутність інших спадкоємців, які б прийняли спадщину після померлої [PERSON] , суд приходить до висновку, що обставини, викладені [PERSON] в обґрунтування позову знайшли своє підтвердження в матеріалах справи, а отже позов [PERSON] до Сєвєродонецької міської військово - цивільної адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області, Військово - цивільної адміністрації у місті Сєвєродонецьк Луганської області про встановлення факту проживання однією сім`єю та визнання права власності на спадкове майно, підлягає задоволенню.

Outcome: approved