Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-15 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON], про стягнення аліментів на неповнолітню дитину. У позові вказувала, що з [PERSON] перебувала в зареєстрованому шлюбі з 05.11.2010 року до 17.12.2014 року. За час подружнього життя у них 22.12.2010 року народився син - [PERSON] Посилалася на те, що після розірвання шлюбу з відповідачем не проживають разом і він припинив фінансово допомоги та утримувати дитину. Знаючи, що син потребує постійної батьківської уваги, допомоги, а також постійного піклування та догляду, відповідач фактично ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків. Дитина залишилась на її утриманні та вихованні і проживає з нею у будинку, який вона винаймає. Відповідач працює неофіційно та отримує нерегулярний і мінливий дохід, який повністю витрачає на свої потреби і не бере участі в утриманні та вихованні дитини на протязі тривалого часу, а дитина потребує щоденного догляду і матеріальної підтримки. Просила стягувати з [PERSON] аліменти на її користь на утримання сина [PERSON], [INFO] у розмірі 600,00 грн. щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, будучи належно повідомленою про місце, день та годину слухання справи, в адресованій суду заяві просила справу розглядати за її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, будучи належно повідомленим про місце, день та годину слухання справи, в адресованій суду заяві просив справу розглядати за його відсутності, позов визнає та згідний сплачувати аліменти у сумі 600,00 гривень. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, прийшов до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з таких підстав. Судом установлено, що [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] перебували у зареєстрованому шлюбі з 05.11.2010 року. Рішенням Вижницького районного суду Чернівецької області від 17.12.2014 року по цивільній справі №713/2270/14-ц (провадження №2/713/864/14) шлюб між ними розірвано, що підтверджується його копією. Вказане рішення набрало законної сили 29.12.2014 року, а тому встановлені ним обставини в силу положень ч.3 ст.61 ЦПК України не потребують доказуванню. У шлюбі, 22.12.2010 року народився син [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про його народження, серія 1-МИ №129910 від 21.01.2011 року, виданого виконавчим комітетом Берегометської селищної ради Вижницького району. Неповнолітня дитина [PERSON] проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні та вихованні, що підтверджується в суді належними доказами: довідкою виконавчого комітету Берегометської селищної ради Вижницького району Чернівецької області №3488 від 24.05.2016 року. Відповідач позов визнав, а отже визнав, що він офіційно не працює та належної допомоги на утримання дитини не надає, а тому вказані обставини відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України не потребують доказуванню. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Стаття 184 ч.1 СК України передбачає, що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Частина 2 цієї ж статті вказує, що розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Таким чином судом встановлено, що відповідач не надає матеріальної допомоги добровільно позивачу на утримання неповнолітньої дитини, офіційно не працює, є здоровим, працездатним чоловіком, на утриманні інших неповнолітніх дітей та непрацездатних батьків немає, а тому позов є обґрунтованим та підлягає до задоволення. Згідно ст.174 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Виходячи з наведеного, суд вважає, що позов підлягає до задоволення із стягненням з відповідача в дохід держави судового збору відповідно до вимог ч.3 ст.88 ЦПК України. На підставі ст.ст.180-182, 184, 191 СК України,

Outcome: approved