Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-18 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вищевказаним позовом. Свої вимоги мотивує тим, що вона є співвласником квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується Свідоцтвом про право власності від 19 листопада 1997 року, виданим Симбірським КЕЧ району, згідно з яким квартира належить на праві приватної спільної власності в рівних частках гр. [PERSON] та членам його сім`ї: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим виконавчим комітетом Новокалинівської міської ради Самбірського району Львівської області, про що 20 лютого 2015 року зроблено відповідний актовий запис №3. З метою укласти договір купівлі-продажу 11.12.2020 року вона з сім`єю звернулася до приватного нотаріуса, де їх повідомили, що на квартиру накладено арешт. Підставою обтяження є кримінальна справа, 141-3198, 08.02.2011 року. 11.01.2020 року вона звернулася до слідчого відділу Головного управління Національної поліції України у Львівській області про надання належним чином завіреної копії постанови, згідно якої накладено арешт на майно. Листом Слідчого управління у Львівській області Головного управління Національної поліції України у Львівській області від 12.02.2021 року №Д-1/16/01-21 її повідомлено, що 16.10.2009 року Галицьким РВ ЛМУ УМВС України у Львівській області порушено кримінальну справу №141-3198 яка 30.06.2011 року в порядку ст. 232 КПК України (в редакції 1960 року) скерована до Галицького районного суду м. Львова. Заборона про накладення арешту на майно накладена на підставі постанови начальника ВСУ ГУМВС України у Львівській області Желізко В.Р. від 08.02.2011 року в ході розслідування кримінальної справи №141-3198 з тих підстав, що під час розслідування кримінальної справи [PERSON] (дівоче прізвище - [PERSON] ) та [PERSON] перебували у подружніх відносинах, а тому є об`єктом спільної сумісної власності. На даний час вказана кримінальна справа №141-3198 перебуває на стадії судового розгляду в Залізничному районному суді м. Львова під головуванням судді Палюх Н.М. Такий арешт вважає неправомірним, оскільки зазначена квартира належить на праві приватної спільної власності в рівних частках гр. [PERSON] та членам його сім`ї [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] з моменту видачі свідоцтва, тобто, з 19 листопада 1997 року, а відтак, до укладення шлюбу між нею та [PERSON] , тобто, до 02 червня 2007 року, про що Залізничним відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції зроблено відповідний актовий запис № 126 ( свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] ) Вказала, що в межах кримінальної справи, що слухається Залізничним районним судом м. Львова, жодних інших арештів чи заборон на проведення інших дій на її майно, зокрема, на вказану квартиру, не накладалося. Квартира не є, та не визнавалася речовим доказом у вказаній кримінальній справі. По справі вона ні підозрюваною, ні обвинуваченою (підсудною), ні цивільним позивачем чи відповідачем у даній кримінальній справі не була та не має жодного процесуального статусу, не є особою, що несе матеріальну відповідальність за дії підсудних. В неї відсутня будь-яка заборгованість перед бюджетом, жодних позовів податковими органами до неї не було пред`явлено. Оскільки вона є законним володільцем та розпорядником цієї квартири, то вважає, що є всі підстави для усунення перешкод у здійсненні права власності, а саме розпорядження квартирою, шляхом зняття арешту. Посилаючись на вказані обставини, просить суд усунути перешкоди у здійсненні права власності шляхом звільнення майна з під арешту нерухомого майна, зареєстрованого 25.02.2011 року за № 10878909 з квартири, що за адресою: [ADDRESS] , належної на праві приватної спільної власності [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , накладений постановою про накладення арешту на майно начальника ВСУ ГУМВС України у Львівській області Желізко В.Р. від 08.02.2011 року. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримала в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, просила задовольнити. 11.05.2021 року на адресу суду від ГУ НП у Львівській області від відповідача надійшов відзив на позов, в якому вони просять у задоволенні позовних вимог за позовом [PERSON] до Головного управління Національної поліції у Львівській області, треті особи [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про усунення перешкод у здійсненні права власності відмовити з тих підстав, що ГУМВС України у Львівській області і органи, що входять до сфери управління ГУМВС України у Львівській області та ГУНП у Львівській області є окремими суб`єктами владних повноважень, мають різні ідентифікаційні коди юридичних осіб. Представник відповідача Головного управління Національної поліції у Львівській області Лазорко І.І. в судовому засіданні заперечив проти задоволення позову, так як підставою для обтяження є кримінальна справа №141-3198, СУ ГУМВС України у Львівській області. Жодного відношення до вчинення даних дій ГУ НП у Львівській області не має. Треті особи [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в судове засідання не з`явилися, подали до суду заяви, в яких позови підтримали в повному обсязі, просили задовольнити. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав. Судом установлено,\~що 19\~листопада 1997\~року позивачу\~ [PERSON] та\~членам його\~сім`ї: [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] , а саме на квартиру [ADDRESS] . Згідно свідоцтва про смерть, виданого виконавчим комітетом Новокалинівської міської ради Самбірського району Львівської області 20 лютого 2015 року, убачається, що [PERSON] помер [INFO] . З метою відчужити дану квартиру за договором купівлі-продажу 11.12.2020 року [PERSON] зі своєю сім`єю звернулася до приватного нотаріуса для укладення договору купівлі-продажу квартири, де їх повідомили, що на квартиру накладено арешт. Підставою обтяження є кримінальна справа, №141-3198. 11.01.2020 року [PERSON] звернулася до слідчого відділу Головного управління Національної поліції України у Львівській області про надання належним чином завіреної копії постанови, згідно якої накладено арешт на майно. Із листа слідчого управління у Львівській області Головного управління Національної поліції України у Львівській області від 12.02.2021 року №Д-1/16/01-21 повідомлено, що відповідно до відповіді управління інформаційно-аналітичного забезпечення ГУНП у Львівській області встановлено, що 16.10.2009 року Галицьким РВ ЛМУ УМВС України у Львівській області порушено кримінальну справу №141-3198. 30.06.2011 року вказана кримінальна справа в порядку ст. 232 КПК України (в редакції 1960 року) скерована до Галицького районного суду м. Львова. 08 лютого 2011 року постановою начальника ВСУ ГУМВС України у Львівській області Желізко В.Р., в межах кримінального провадження №141-3198, накладено арешт на майно обвинуваченого [PERSON] та його дружини [PERSON] , де б таке не знаходилось. Постанова мотивована тим, що [PERSON] перебуває у шлюбі з [PERSON] . Статтею 60 Сімейного кодексу України передбачено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. 02 червня 2007 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб, про що Залізничним відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції зроблено відповідний актовий запис № 126, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Як убачається\~зі свідоцтва\~про право\~власності на\~квартиру від\~19.11.1997\~року,\~квартира [ADDRESS] ,\~належить на\~праві приватної\~спільної власності\~в рівних\~частках гр.\~ [PERSON] та\~членам його\~сім`ї [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] з\~моменту видачі\~свідоцтва,\~тобто з\~19\~листопада 1997\~року,\~а відтак\~до укладення\~шлюбу між\~ [PERSON] та\~ [PERSON] ,\~а відтак, [PERSON] є власником даної квартири, про що видано свідоцтво про право власності на квартиру 19 листопада 1997 року, тобто, ще до укладення шлюбу між [PERSON] та [PERSON] . У відповідності з положенням пункту 5 частини першої\~статті 3\~Цивільного кодексу\~України ,загальними засадами цивільного законодавства є: судовий захист цивільного права та інтересу. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання /стаття 15\~Цивільного кодексу України/. Відповідно до\~статті 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; За приписом частини першої\~статті 321 Цивільного кодексу України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно\~статті 386 Цивільного кодексу України, держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди. За правилами\~статті 391 Цивільного кодексу України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. За правилами\~статті 393 Цивільного кодексу України, правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується. Згідно з правовою позицією Верховного Суду України, викладених у постанові від 15 травня 2013 року, прийнятій за наслідками розгляду справи №6-26 цс-13, «право власності особи, яка не є учасником кримінального провадження, має захищатися шляхом звільнення цього майна з під арешту, тобто, законодавство про захист права власності поширюється на ці відносини». Водночас вимоги про звільнення майна з-під арешту, що ґрунтуються на праві власності на нього, виступають способом захисту зазначеного права (різновидом негаторного позову) і виникають з цивільних правовідносин, відповідно до частини першої\~статті 19 ЦПК України\~можуть бути вирішені судом цивільної юрисдикції. З урахуванням наведеного вище, вирішення цих вимог за правилами кримінального судочинства законом не передбачено». З огляду на вищевикладені положення Цивільного Закону та роз`яснення судової практики Великої Палати Верховного Суду щодо його застосування, позивач [PERSON] обґрунтовано звернулася до суду саме в порядку цивільного судочинства із позовом про усунення перешкод власнику в користуванні належним їй майном, а саме, квартирою [ADDRESS] , шляхом скасування арешту майна, накладеного 08 лютого 2011 року постановою начальника ВСУ ГУМВС України у Львівській області Желізко В.Р. За наведених вище обставин, позовні вимоги [PERSON] знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду і підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved