overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-26 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду 30.01.2015 року із вказаним позовом, в якому зазначила, що вона та відповідач по справі є батьками, [PERSON], [INFO]. На даний час донька навчається у Криворізькому національному університеті на факультеті економіки підприємництва та права, на деній формі навчання. Термін навчання з 01.09.2011 року до 01.07.2015 рік. У зв'язку з продовженням навчання донька потребує матеріальної допомоги від свого батька, тому позивач просить стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки в розмірі ? частини з усіх видів доходів щомісяця на період навчання до 01.07.2015 року. Позивач та третя особа не з'явилася в судове засідання, надала суду заяву, в якій зазначила, що підтримує позов, та просить розглянути справу без її участі. Відповідач, належним чином повідомлений про розгляд справи, у судове засідання не з'явився, заяв не надав, причини його неявки суду не відомі. Оскільки про час і місце проведення судового засідання сторони були повідомлені належним чином, згідно поданих ними заяв про розгляд справи без їх участі, в зв'язку з цим, суд вважає, що судове засідання можливо провести без їх участі, на підставі наявних у справі матеріалів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ст.197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони по справі є батьками, [PERSON], [INFO]. (а.с. 3). На даний час донька навчається у Криворізькому національному університеті на факультеті економіки підприємництва та права, на деній формі навчання. Термін навчання з 01.09.2011 року до 01.07.2015 рік. (а.с. 5). Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язанні утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-11 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду 30.03.2015 року із вказаним позовом, в якому зазначила, що перебуває у шлюбі з відповідачем [PERSON] з 10.03.2001 року, який був зареєстрований відділом РАГС Центрально-Міського районного управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис за № 104. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина 2002 року народження. Сторони перестали підтримувати шлюбні відносини, кожен веде своє особисте життя. Сторони перестали вести спільне сімейне господарство, мешкають окремо, фактичне існування їх сім*ї припинилося. Поновлювати шлюбні відносини позивач не збирається, шлюб носить формальний характер. При таких обставинах позивач вважає, що їхня з відповідачем сім'я розпалася остаточно, вичерпала себе і примиренню не підлягає. Позивач в судове засідання не з'явилася, про час і місце його проведення була повідомлена судом належним чином, надала заяву, в якій зазначила, що позов підтримує, та просить суд розглянути справу без її участі, після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище [PERSON]. Відповідач у судове засідання не з'явивсь, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки в судове засідання заяв не надав, у зв'язку з чим, на підставі ст. 224 ЦПК України, за згодою позивача, судом проведено заочний розгляд справи. Оскільки судове засідання проводиться без участі сторін, суд вважає, що його можливо провести без фіксування технічними засобами, на підставі наявних у справі матеріалів, що буде відповідати вимогам ст.197 ЦПК України. Дослідивши докази наявні у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 10.03.2001 року, який був зареєстрований відділом РАГС Центрально-Міського районного управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис за № 104. (а.с. 5 - копія свідоцтва про шлюб). Таким чином, приймаючи до уваги те, що сторони не ведуть спільного господарства, проживають окремо і примирення між ними не можливе через припинення сімейно-шлюбних відносин, а також приймаючи до уваги вимоги ч.1 ст.24 СК України, відповідно до якої шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами належить розірвати. Згідно ст. 113 СК України, особа яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-23 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду 30.03.2015 року із вказаним позовом, в якому зазначила, що перебуває у шлюбі з відповідачем [PERSON] з 12.09.2008 року, який був зареєстрований Довгинцівським відділом РАЦС Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис за № 637. Від шлюбу сторони мають чотирьох неповнолітніх дітей, які проживають з позивачем. Сторони перестали підтримувати шлюбні відносини, кожен веде своє особисте життя. Сторони перестали вести спільне сімейне господарство, мешкають окремо, фактичне існування їх сім*ї припинилося. Поновлювати шлюбні відносини позивач не збирається, шлюб носить формальний характер. При таких обставинах позивач вважає, що їхня з відповідачем сімя розпалася остаточно, вичерпала себе і примиренню не підлягає. Позивач в судове засідання не зявилася, про час і місце його проведення була повідомлена судом належним чином, надала заяву, в якій зазначила, що позов підтримує, та просить суд розглянути справу без її участі, після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище [PERSON]. Відповідач у судове засідання не з'явивсь, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки в судове засідання заяв не надав, у зв'язку з чим, на підставі ст. 224 ЦПК України, за згодою позивача, судом проведено заочний розгляд справи. Оскільки судове засідання проводиться без участі сторін, суд вважає, що його можливо провести без фіксування технічними засобами, на підставі наявних у справі матеріалів, що буде відповідати вимогам ст.197 ЦПК України. Дослідивши докази наявні у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 12.09.2008 року, який був зареєстрований Довгинцівським відділом РАЦС Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис за № 637. (а.с. 4 копія свідоцтва про шлюб). Таким чином, приймаючи до уваги те, що сторони не ведуть спільного господарства, проживають окремо і примирення між ними не можливе через припинення сімейно-шлюбних відносин, а також приймаючи до уваги вимоги ч.1 ст.24 СК України, відповідно до якої шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами належить розірвати. Згідно ст. 113 СК України, особа яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-26 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду 30.03.2015 року із вказаним позовом, в якому зазначила, що перебуває у шлюбі з відповідачем з 18.07.2009 року, який був зареєстрований Донецьким міським відділом РАЦС Донецької області, актовий запис № 552. Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO], що мешкають разом з позивачем. Сторони перестали підтримувати шлюбні відносини, кожен веде своє особисте життя. Сторони перестали вести спільне сімейне господарство, мешкають окремо, фактичне існування їх сім*ї припинилося. Поновлювати шлюбні відносини позивач не збирається, шлюб носить формальний характер. При таких обставинах позивач вважає, що їхня з відповідачем сімя розпалася остаточно, вичерпала себе і примиренню не підлягає. Позивач в судове засідання не зявилася, надала заяву, в якій зазначила, що позов підтримує, та просить суд розглянути справу без участі позивача, після розірвання шлюбу просила залишити прізвище [PERSON].. Відповідач в судове засідання не зявився, надав заяву в якій просит розглядати справу за його відсутності, проти позову не заперечував, позов визнав. Оскільки судове засідання проводиться без участі сторін, суд вважає, що його можливо провести без фіксування технічними засобами, на підставі наявних у справі матеріалів, що буде відповідати вимогам ст.197 ЦПК України. Дослідивши докази наявні у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 18.07.2009 року, який був зареєстрований Донецьким міським відділом РАЦС Донецької області, актовий запис № 552 (а.с. 7 копія свідоцтва про шлюб). Таким чином, приймаючи до уваги те, що сторони не ведуть спільного господарства, проживають окремо і примирення між ними не можливе через припинення сімейно-шлюбних відносин, а також приймаючи до уваги вимоги ч.1 ст.24 СК України, відповідно до якої шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами належить розірвати. Згідно ст. 113 СК України, особа яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-09 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду 30.03.2016 року з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з [PERSON] вона знаходиться у зареєстрованому шлюбі з 24 травня 1986 року, який зареєстровано Полтавською сільською радою Лозівського району Харківської області, актовий запис № 5. Від даного шлюбу неповнолітніх дітей немає. Подружні відносини між ними перервались з тої причини, що вони мають різні погляди на життя, втрачена пошана та довіра один до одного. При таких обставинах подальше збереження шлюбу не можливо. Спору про розподіл майна, що є спільною власністю подружжя немає. В звязку з викладеним позивач звернувся до суду і просить розірвати їх з відповідачем шлюб. Після розірвання шлюбу залишити їй прізвище [PERSON]. В судове засідання позивач не з»явилася, надала заяву, в якій прохала справу розглядати за її відсутності на задоволенні позовних вимог наполягала. У разі неявки відповідача до судового засідання прохала винести заочне рішення. Відповідач в судове засідання жодного разу не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, про що свідчить зворотне поштове повідомлення та довідка про доставку СМС( а.с.19,20).Причини неявки суду не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності та заперечень на позов він не надав. За таких обставин суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. У зв»язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч.2 ст.197 ЦПК України, суд розглянув цивільну справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису. Судом встановлені такі факти та відповідні правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 24.05.1986року, який зареєстровано Полтавською сільською радою, актовий запис №5, що підтверджується свідоцтвом про шлюб 11-ВЛ №475054,виданого Полтавською сільською радою Лозівського району Харківської області,24.05.1986 року (а.с. 10). Подружні відносини між сторонами перервались з тої причини, що вони мають різні погляди на життя, втрачена повага та довіра один до одного. При таких обставинах подальше збереження їхнього шлюбу стало неможливим. Від вказаного шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Питання про розподіл майна, що є спільною власністю подружжя вирішать добровільно. Викладене підтверджується матеріалами справи. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки зберегти їх сім'ю на майбутнє неможливо, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-14 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду 30.04.2014 року із вказаним позовом, в якому зазначила, що перебуває у шлюбі з відповідачем з 19.08.2011 року, який був зареєстрований Довгинцівським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, актовий запис за № 365. Від шлюбу сторони дітей не мають. Сторони перестали підтримувати шлюбні відносини з вересня 2013 року, кожен веде своє особисте життя. Сторони перестали вести спільне сімейне господарство, мешкають окремо, фактичне існування їх сім*ї припинилося. Поновлювати шлюбні відносини позивач не збирається, шлюб носить формальний характер. При таких обставинах позивач вважає, що їхня з відповідачем сім'я розпалася остаточно, вичерпала себе і примиренню не підлягає. Позивач в судове засідання не з'явилася, про час і місце його проведення була повідомлена судом належним чином, надала заяву, в якій зазначила, що наполягає на позові та просить суд розглянути справу без її участі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце його проведення був повідомлений належним чином, надав заяву, в якій зазначив, що позов визнає та не заперечує проти задоволення позову. Оскільки судове засідання проводиться без участі сторін, суд вважає, що його можливо провести без фіксування технічними засобами, на підставі наявних у справі матеріалів, що буде відповідати вимогам ст.197 ЦПК України. Дослідивши докази наявні у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 19.08.2011 року, який був зареєстрований Довгинцівським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, актовий запис за № 365. (а.с.3 - копія свідоцтва про шлюб). Таким чином, приймаючи до уваги те, що сторони не ведуть спільного господарства, проживають окремо і примирення між ними не можливе через припинення сімейно-шлюбних відносин, а також приймаючи до уваги вимоги ч.1 ст.24 СК України, відповідно до якої шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами належить розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-18 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду 30.07.2014 року із вказаним позовом, в якому зазначила, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 27.10.1912 року, який був зареєстрований Довгинцівським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області актовий запис за № 570. Від шлюбу сторони дітей не мають. Сторони перестали підтримувати шлюбні відносини, кожен веде своє особисте життя. Сторони перестали вести спільне сімейне господарство, мешкають окремо з червня 2014 року , фактичне існування їх сім*ї припинилося. Поновлювати шлюбні відносини позивач не збирається, шлюб носить формальний характер. При таких обставинах позивач вважає, що їхня з відповідачем сім'я розпалася остаточно, вичерпала себе і примиренню не підлягає. Позивач надала заяву, в якій зазначила, що позов підтримує, та просить суд розглянути справу без участі позивача, просила відновити їй дошлюбне прізвище [PERSON]. Відповідач надав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позову не заперечував, позов визнав. Оскільки судове засідання проводиться без участі сторін, суд вважає, що його можливо провести без фіксування технічними засобами, на підставі наявних у справі матеріалів, що буде відповідати вимогам ст.197 ЦПК України. Дослідивши докази наявні у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 27.10.1912 року, який був зареєстрований Довгинцівським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області актовий запис за № 570. (а.с. 4 - копія свідоцтва про шлюб). Таким чином, приймаючи до уваги те, що сторони не ведуть спільного господарства, проживають окремо і примирення між ними не можливе через припинення сімейно-шлюбних відносин, а також приймаючи до уваги вимоги ч.1 ст.24 СК України, відповідно до якої шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами належить розірвати. Згідно ст. 113 СК України, особа яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-08 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду 30.07.2014 року із вказаним позовом, в якому зазначила, що перебуває у шлюбі з відповідачем з 16.09.2005 року, який був зареєстрований Дзержинським відділом РАЦС Криворізького МУЮ у Дніпропетровській області , актовий запис за № 503. Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO]. Сторони перестали підтримувати шлюбні відносини, кожен веде своє особисте життя. Сторони перестали вести спільне сімейне господарство, мешкають окремо, фактичне існування їх сім*ї припинилося. Поновлювати шлюбні відносини позивач не збирається, шлюб носить формальний характер. При таких обставинах позивач вважає, що їхня з відповідачем сім'я розпалася остаточно, вичерпала себе і примиренню не підлягає. Позивач в судове засідання не з'явилася, про час і місце його проведення була повідомлена судом належним чином, надала заяву, в якій зазначила, що позов підтримує, та просить суд розглянути справу без її участі, після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище [PERSON]. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце його проведення був повідомлений належним чином, надав заяву, в якій зазначив, що позов визнає, не заперечує проти його задоволення, та просить суд розглянути справу без його участі. Оскільки судове засідання проводиться без участі сторін, суд вважає, що його можливо провести без фіксування технічними засобами, на підставі наявних у справі матеріалів, що буде відповідати вимогам ст.197 ЦПК України. Дослідивши докази наявні у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 16.09.2005 року, який був зареєстрований Дзержинським відділом РАЦС Криворізького МУЮ у Дніпропетровській області , актовий запис за № 503. (а.с. 5 - копія свідоцтва про шлюб). Таким чином, приймаючи до уваги те, що сторони не ведуть спільного господарства, проживають окремо і примирення між ними не можливе через припинення сімейно-шлюбних відносин, а також приймаючи до уваги вимоги ч.1 ст.24 СК України, відповідно до якої шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами належить розірвати. Згідно ст. 113 СК України, особа яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-23 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду 30.10.2014 року із вказаним позовом, в якому зазначила, що вона та відповідач по справі [PERSON] є батьками [PERSON] [INFO]. На даний час син навчається у Криворізькому Гірничо-Металургійному ліцеї № 37 , на другому курсі денної форми навчання. Термін навчання з 01.09.2014 року до 01.07.2016 рік. У зв'язку з продовженням навчання син позивача потребує матеріальної допомоги від свого батька , тому позивач просить стягнути з відповідача аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі ? частини з усіх видів доходів щомісяця на період навчання . В судовому засіданні позивач та третя особа позовні вимоги підтримали, дали пояснення відповідно позову та просили його задовольнити. Відповідач позовні вимоги визнав, не заперечував проти задоволення позовних вимог. Дослідивши матеріали справи, вислухавши сторони та третю особу, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач та відповідач по справі є батьками [PERSON] [INFO]. (а.с. 4). На даний час син навчається у Криворізькому Гірничо-Металургійному ліцеї № 37 , на другому курсі денної форми навчання. Термін навчання з 01.09.2014 року до 01.07.2016 рік. (а.с. 5). Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язанні утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-11 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду 31.03.2015 року із вказаним позовом, в якому зазначила, що перебуває у шлюбі з відповідачем з 25.03.2000 року, який був зареєстрований відділом РАГС виконкому Дзержинської районної ради м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, актовий запис за № 97. Від шлюбу сторони мають сина [INFO], що мешкають разом з позивачем. Сторони перестали підтримувати шлюбні відносини, кожен веде своє особисте життя. Сторони перестали вести спільне сімейне господарство, мешкають окремо, фактичне існування їх сім*ї припинилося. Поновлювати шлюбні відносини позивач не збирається, шлюб носить формальний характер. При таких обставинах позивач вважає, що їхня з відповідачем сім'я розпалася остаточно, вичерпала себе і примиренню не підлягає. Позивач в судове засідання не з'явилася, надала заяву, в якій зазначила, що позов підтримує, та просить суд розглянути справу без участі позивача. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище [PERSON]. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти позовних вимог не заперечував, позов визнав. Оскільки судове засідання проводиться без участі сторін, суд вважає, що його можливо провести без фіксування технічними засобами, на підставі наявних у справі матеріалів, що буде відповідати вимогам ст.197 ЦПК України. Дослідивши докази наявні у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 25.03.2000 року, який був зареєстрований відділом РАГС виконкому Дзержинської районної ради м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, актовий запис за № 97 (а.с. 3 - копія свідоцтва про шлюб). Дошлюбне прізвище позивача було [PERSON], як вбачається з свідоцтва про шлюб сторін. Таким чином, приймаючи до уваги те, що сторони не ведуть спільного господарства, проживають окремо і примирення між ними не можливе через припинення сімейно-шлюбних відносин, а також приймаючи до уваги вимоги ч.1 ст.24 СК України, відповідно до якої шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами належить розірвати. Згідно ст. 113 СК України, особа яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі викладеного,

Outcome: approved