Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-20 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON], треті особи [PERSON], [PERSON] і, після уточнення позовних вимог, просить: ухвалити рішення, яким зобовязати [PERSON] усунути перешкоди у користуванні квартирою, що розташована за адресою [ADDRESS] шляхом її звільнення; стягнути з відповідача понесені судові витрати. В обґрунтування позову вказала, що вона, разом зі своїми доньками [PERSON] і [PERSON] є власницею квартири [ADDRESS] Дана квартира належить їм на праві спільної часткової власності (по 1/3 частки кожному) на підставі свідоцтва про право власності на житло, видане 21.08.1995 року органом приватизації радгоспу «Андріяшівський». В квартирі на даний час зареєстровані вона та її донька [PERSON], але остання фактично проживає постійно разом зі своєю сімєю в м.Суми. Причиною її звернення в суд стало те, що на даний час в її квартирі проти її волі проживає [PERSON], [INFO], з яким вона не повязана спільним побутом, не веде спільного господарства, не має взаємних прав та обовязків, кровне споріднення між ними відсутнє. Місце проживання [PERSON] зареєстроване за адресою [INFO] р. Крім того, відповідач з 04.10.1975 року перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] Тобто відповідач не доводиться їй ні чоловіком ні іншим членом сімї у розумінні ст. 3, ч.2 ст. 21, ст. 74 СК України, ч. 2 ст. 64 ЖК України. Не зважаючи на її постійні вимоги залишити її квартиру і не заважаючи їй користуватися належним їй майном відповідач продовжує всупереч її волі проживати у зазначеній квартирі, не зважаючи на те, що має інше зареєстроване місце проживання. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала позов і просила його задоволити. Суду пояснила, що відповідач став у неї жити десь з 1994 року. Вони певний час підтримували фактичні шлюбні стосунки, це тривало років 10, потім стосунки погіршилися. [PERSON] став мешкати в окремій кімнаті, перестав допомагати, залишає лише пенсію, інші кошти віддає сину. Вона власник 1/3 частини квартири, інші 2/3 належать її дочкам. Одна з доньок живе в Криму, а друга в м.Суми. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав і просив задоволити. Підтвердив обставини вказані в позовній заяві. Суду пояснив, що судові витрати підлягають стягненню з відповідача в розмірі судового збору та витрат на оплату правової допомоги в сумі 2000 грн. відповідно договору про надання правової допомоги, за участь представника у суді. Позивач є власником 1/3 частини квартири, інші частки належать її донькам. В суд звернулася лише позивач, але треті особи дочки позивача надали заяви в яких просять задоволити позов. Стосовно способу захисту права, позивач звернувся в суд з вимогою відповідно ст. 16 ЦК України. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позов не визнав і просив відмовити в його задоволенні. Суду пояснив, що живе з [PERSON] сімєю, за час проживання багато чого зробив в домоволодінні провів газ, поставив паркан та інше. Іншого місця проживання в нього немає. Третя особа [PERSON] в судове засідання не прибула, надала заяву про розгляд справи без її участі. Крім цього вказала, що проти задоволення позовних вимог не заперечувала. Третя особа [PERSON] в судове засідання не прибула, надала заяву про розгляд справи без її участі. Крім цього вказала, що проти задоволення позовних вимог не заперечувала. Допитана в якості свідка в судовому засіданні [PERSON] суду показала, що [PERSON] її рідна сестра. Вона знає [PERSON], стосунки з ним добрі. З початку [PERSON] з [PERSON] підтримували стосунки, а потім стали спільно проживати, але за останні 10 років стосунки між ними погіршилися. [PERSON] став мешкати в окремій кімнаті. Судом встановлено, що [ADDRESS] належить [PERSON] 1/3 частина, [PERSON] 1/3 частина, [PERSON] 1/3 частина. Вказана обставина підтверджена свідоцтвом про право власності на житло. [PERSON] 6 вересня 2013 року зареєструвала шлюб і після його реєстрації її прізвище - [PERSON]. [PERSON] 17 вересня 2004 року одружилася і після одруження її прізвище - [PERSON]. Вказані обставини підтверджені відповідними свідоцтвами. З довідки виконкому Андріяшівської сільради Роменського р Сумської обл. вбачається, що [PERSON] є жителем [INFO], і має склад сімї - [PERSON] (дочка). З договору про надання правової допомоги, який укладений 27 травня 2015 року між [PERSON] та ФОП [PERSON], вбачається, що виконавець взяв зобовязання надати правову допомогу представляючи інтереси замовника в суді та інших державних органах з питань усунення перешкод у користуванні майном, а саме житловим будинком за адресою [ADDRESS]. З акту від 25 червня 2015 року вбачається, що [PERSON] зареєстрований в [INFO], але фактично проживає за адресою [INFO]. Наведені факти свідчать, що між сторонами виник спір про право користування житлом і усунення перешкод в його реалізації. При вирішенні спору, з урахуванням принципу диспозитивності цивільного процесу, суд виходить з положень ст. ст. 16, 317, 391 ЦК України на які посилається позивач обгрунтовуючи позовні вимоги. Частина 1 статті 16 ЦК України передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. В частині другій ЦПК України визначені способи захисту цивільних прав та інтересів, крім цього вказано, що суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно ч.1 ст. 317 ЦК України передбачає, що власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користуватися та розпоряджатися своїм майном. Відповідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Зважаючи на характер спору, суд при його вирішенні, також застосовує норми ЖК України, а саме ч. 4 ст. 9 ЖК України, якою передбачено, що ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. В ч.2 ст. 64 ЖК України визначено, що до членів сімї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сімї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Згідно ч.4 ст. 156 ЖК України до членів сімї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу. Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. Судом встановлено, що співвласниками [ADDRESS] р. є [PERSON], [PERSON] і [PERSON], кожній з яких належить 1/3 частина вказаного майна. Виділ в натурі часток зі спільної часткової власності не проведено. Відповідач був членом сімї [PERSON], оскільки з 1994 року став проживати спільно з нею, певний час підтримували фактичні шлюбні стосунки і вели спільне господарство. За таких обставин суд не вбачає підстав для задоволення позову, оскільки позивач є власником 1/3 частки майна, про усунення перешкод в користуванні яким стоїть питання в позові, а відповідно може ставити питання лише щодо своєї частки. Проте, нерухоме майно між сторонами в натурі не поділено, порядок користування ним не встановлювався, в звязку з чим неможливо вирішити спір не зачіпаючи прав та законних інтересів інших співвласників майна, які з позовом про усунення перешкод в користування ним, не зверталися. Крім цього, покладення на відповідача загального обовязку усунути перешкоди в користуванні квартирою шляхом її звільнення не визначено ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів і не встановлено договором або законом.

Outcome: dismissed