Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-26 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з даним позовом, який обґрунтовує тим, що з 22.01.2013р. працює на посаді головного фахівця з кадрової роботи в установі відповідача. Наказом від 15.09.2016р. її притягнуто до дисциплінарної відповідальності за порушення п.п.102-104 Інструкції з діловодства Установи, у вигляді догани, а 31.10.2016р. оголошено нову догану наказом відповідача №135-ОС. Вважаючи ці накази про притягнення до дисциплінарної відповідальності протиправними, просить суд їх скасувати. Незгода вмотивована тим, що заяви працівників установи [PERSON] та [PERSON] разом з резолюцією т.в.о. директора установи [PERSON] про надання відпусток від 13.09.2016р. були передані працівником [PERSON] до відділу кадрів після 17 години, тобто після закінчення робочого часу і в позивача не було можливості ознайомити працівників з цим наказом. Наступного дня приблизно о 9-30 документи, а саме накази по особовому складу за 2016р., журнал реєстрації наказів за 2016р., накази про відпустки за 2016р., накази про відрядження та журнал реєстрації наказів про відрядження за 2016р., на прохання завідуючої загальним сектором [PERSON] були передані їй позивачкою, а з 14.09.2016р. вказані працівники вже знаходилися у відпустці тому не могли бути ознайомлені під розпис позивачем з цим наказом. Станом на 19.09.2016р. документи до відділу кадрів не було повернуто з невідомих причин, після чого позивачу стало відомо про існування оспорюваного наказу. Після цього директор установи запропонував позивачці написати заяву про звільнення за власним бажанням, а після відмови, 31.10.2016р. позивачці оголошено нову догану наказом №135-ОС, а доступ до робочого місця заблоковано. Представник позивача позов підтримала, просила його задовольнити. Представник відповідача до суду не явився, повідомлявся належним чином про час та місце слухання справи, подав заяву про слухання справи у його відсутність, заперечував проти задоволення позову. Представником відповідача подано до суду письмовий відзив, у якому зазначив, що при оформленні наказу від 13.09.2016р. [PERSON] не дотримані та порушені вимоги п.п.102 та 161 Типової інструкції з діловодства.п.2.1 та 2.2 Посадової інструкції головного фахівця з кадрової роботи, а тому вважає що стягнення накладено на неї правомірно відповідно до вимог ст.147 КЗпП України. Щодо позовних вимог про скасування наказу №135-ОС від 31.10.2016р. заперечень не надав. Суд дослідивши письмові матеріали справи, встановив наступне. Судом встановлено, що Наказом директора установи відповідача [PERSON] №96-ОС від 15.09.2016р. позивачу оголошено догану, за те, що за результатами розгляду Службової записки завідуючого загальним відділом установи відповідача [PERSON] від 14.09.2016р. встановлено порушення головним фахівцем з кадрової роботи [PERSON] нормативних актів України у сфері діловодства та посадової інструкції з кадрової роботи. Згідно цього ж наказу, 13.09.2016р. в.о.директора установи відповідача [PERSON] підписаний наказ №58-В про надання відпусток без збереження заробітної плати [PERSON] та [PERSON] Станом на 14.09.2016р. наказ [PERSON] не зареєстрований в Журналі реєстрації наказів про відпустки, а працівники [PERSON] та [PERSON] з наказом не ознайомлені, на роботі відсутні. Оскаржуваний Наказ вмотивований невиконанням позивачем п.п.2.1,2.2 Посадової інструкції головного фахівця з кадрової роботи, п.161-162 Типової інструкції з діловодства. За вказане порушення позивачу оголошено догану. З вказаним Наказом позивач ознайомлена 16.09.2016р. Згідно зі ст. 14-1\~КЗпП України\~дисциплінарні стягнення застосовуються органом, якому надано право прийняття на роботу (обрання, затвердження і призначення на посаду) даного працівника. Згідно\~ст. 147 КЗпП України, дисциплінарне стягнення може бути застосоване до працівника лише у випадку порушення ним трудової дисципліни. Відповідно до\~ст.148 КЗпП України\~дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку. Відповідно до\~ст. 149 КЗпП України\~передбачено, що до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку. Враховуючи встановлені судом обставини справи та викладені норми чинного законодавства України, суд не вбачає підстав для визнання неправомірним та скасування наказу про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності. Відповідно до ч. 1\~ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених\~статтею 61 цього Кодексу. Відповідно до ст.150 КЗпП України дисциплінарне стягнення може бути оскаржене працівником у порядку, встановленому чинним законодавством. Згідно п.2.1 -2.2 Посадової інструкції головного фахівця з кадрової роботи установи відповідача, завданнями та обовязками фахівця є ведення та оформлення документації в межах своєї компетенції та ведення прийому на роботу, переміщення по роботі, звільнення працівників, обробка кадрової документації і складання звітів. Згідно Інструкції з діловодства в установі відповідача від 3.03.2014р., зокрема п.103, під час ознайомлення з наказом згаданими у ньому особами на першому примірнику наказу чи на спеціальному бланку проставляються їх підписи із зазначенням дати ознайомлення. Відповідно до п.161 Типової інструкції з діловодства, п.162 Інструкції з діловодства в установі відповідача, реєстрація документів полягає у веденні запису облікових даних про документ за встановленою реєстраційною формою. В матеріалах справи відсутні, а сторона відповідача не надала суду доказів того, що наказ №58-В від 13.09.2016р. позивач отримала саме 13.09.2016р. під час робочого дня тобто до 17 години, а тому порушень вищевказаних Інструкцій судом не вбачається, а отже оскаржуваний наказ від 15.09.2016р. підлягає скасуванню. Щодо оскаржуваного Наказу №135-ОС від 31.10.2016р. винесеним директором установи [PERSON] суд зазначає наступне. Згідно цього наказу за результатами проведеної перевірки документів кадрової роботи встановлений випадок порушення головним фахівцем з кадрової роботи [PERSON] пункту 3 Постанови КМУ від 27.04.1993р. №301 та пункту 2.7 Посадової інструкції головного фахівця з кадрової роботи установи відповідача. При виконанні наказу від 19.09.2016р. №34-ОД встановлений факт відсутності у кадровій службі трудових книжок [PERSON], [PERSON] та [PERSON], що відображено в акту прийому-передачі від 19.09.2016р. За вказане порушення позивачу оголошено догану. Враховуючи, що позивач заперечує наявність порушення п.2.7 її Посадової інструкції, а стороною відповідача не надано заперечень на позов в частині визнання протиправним та скасування наказу №135-ОС від 31.10.2016р., суд вважає що оскаржуваний наказ винесено безпідставно, а тому він підлягає скасуванню. Враховуючи вищенаведене,

Outcome: approved