Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-28 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до Карпилівської сільської ради Ківерцівського району Волинської області про визнання права власності на спадкове майно. Позивач свої вимоги обґрунтовує тим, що 15.11.2013 року помер її чоловік, [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина, до складу якої входить житловий будинок з надвірними господарськими будівлями і спорудами в с. Карпилівка по вул. Чапаєва, 5 Ківерцівського району Волинської області, який був побудований під час перебування їх шлюбі. Вона є єдиним спадкоємцем майна померлого, однак при зверненні до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтв про право на спадщину за законом їй було відмовлено, у звязку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно на імя спадкодавця. Тому, просить суд визнати за нею право власності на 1/2 частину житлового будинку з надвірними господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться в с. Карпилівка по вул. Чапаєва, 5 Ківерцівського району Волинської області, як частку в спільному майні подружжя, та на 1/2 вищевказаного майна в поряду спадкування за законом після смерті чоловіка, [PERSON], який помер 15.11.2013 року. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, від її представника [PERSON] до суду подана заява, згідно якої позовні вимоги вона підтримує та просить розгляд справи проводити у її відсутності /а.с. 20/. Представник відповідача від Карпилівської сільської ради Ківерцівського району Волинської області в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду був повідомлений належним чином, заяв чи заперечень на позов до суду не подав. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У зв'язку з цим, на підставі ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Суд ухвалив проводити заочний розгляд справи у відсутності відповідача в порядку ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши обставини справи та надані докази, суд дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про смерть серії І-ЕГ № 147948, актовий запис № 20, виданого 18.11.2013 року виконавчим комітетом Карпилівської сільської ради Ківерцівського району Волинської області Ківерцівського району Волинської області, [PERSON] помер 15.11.2013 року /а.с. 5/. Згідно довідки для оформлення спадщини № 115 від 20.01.2015 року та витягу з погосподарської книги № 3 за 2015 рік, виданих Карпилівською сільською радою Ківерцівського району Волинської області, житловий будинок з господарським будівлями і спорудами в с. Карпилівка по вул. Чапаєва, 5 Ківерцівського району Волинської області 1970 року побудови належить [PERSON] /а.с. 6-7/. Спадкоємець [PERSON] на момент смерті [PERSON] постійно проживала з ним у спадковому будинку і проживає там на даний час, що стверджується записами будинкової книги /а.с. 6, 11-12/. Статтею 368 ЦК України визначено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом, і як передбачає ч. 2 ст. 370 ЦК України, у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Відповідно до свідоцтва про одруження серії ІІ-АГ № 144516, актовий запис № 8, виданого Цуманською селищною радою Ківерцівського району Волинської області 03.03.1968 року, [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 03.03.1968 року /а.с. 10/. Таким чином майно, що рахується за померлим [PERSON] набуте під час шлюбу з [PERSON], тому належить їм на праві спільної сумісної власності, і відповідно розмір частки [PERSON] у ньому складає 1/2, а інша 1/2 частина майна підлягає спадкуванню після смерті [PERSON] Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємцями першої черги майна померлого [PERSON] є його дружина позивач [PERSON], яка прийняла спадщину шляхом подання відповідної заяви до нотаріальної контори. Інших спадкоємців судом не встановлено. Разом з тим, постановою нотаріуса Ківерцівської державної нотаріальної контори № 139/02-31 від 18.02.2015 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON], у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове нерухоме майно на ім'я спадкодавця /а.с. 13/. Відповідно до ст. 328 ЦК України, особи вправі набути право власності на підставах, що не заборонені законом і згідно зі ст. 392 ЦК України, можуть звертатись до суду з позовом про визнання права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності. Таким чином, оцінивши зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов слід задовольнити та визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частину житлового будинку з надвірними господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться в с. Карпилівка по вул. Чапаєва, 5 Ківерцівського району Волинської області, як частку в спільному майні подружжя, та на 1/2 вищевказаного майна в поряду спадкування за законом після смерті чоловіка, [PERSON], який помер 15.11.2013 року.

Outcome: approved