Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-22 00:00:00

[PERSON] звернулася до Джанкойського міськрайонного суду АР Крим з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивує наступним. Між нею та відповідачем 19.04.2008 року зареєстрований шлюб, від спільного сімейного життя мають двох малолітніх дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON]. [INFO]. Їх сім'я фактично розпалася. Основною причиною розпаду сім'ї є подружня зрада відповідача з приводу чого між ними постійно виникали сварки та скандали. Через відносини, що склалися між ними вони втратили почуття любові та поваги один до одного. Примирення між ними та подальше подружнє життя вважає неможливим. Просить розірвати шлюб, що зареєстрований з відповідачем [PERSON] Після розірвання шлюбу просить залишити їй шлюбне прізвище «[PERSON]». В судове засідання позивач не з'явилася, надала до суду письмову заяву, в якій просить справу розглянути в її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, наполягає на розірванні шлюбу. У разі неявки відповідача просить розглянути справу у заочному порядку. Зазначає, що сімейні відносини з відповідачем не підтримують з червня 2013 року, вважає, що сім'я розпалася через подружню зраду відповідача. Після розірвання шлюбу просить залишити їй шлюбне прізвище «[PERSON]». Відповідач у судове засідання не з'явився, повідомлений про дату, час та місце проведення судового засідання відповідно до вимог ч. 5 ст. 74 ЦПК України, заяви про відкладення судового засідання суду не надав. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд за згодою позивача, відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України ухвалює рішення при заочному вирішенні справи. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази, дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що між сторонами 19.04.2008 року зареєстрований шлюб відділом реєстрації актів цивільного стану Джанкойського міськрайонного управління юстиції Автономної Республіки Крим, Україна, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], актовий запис № 81 (арк.с.4). Подружжя від спільного сімейного життя мають двох малолітніх дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON]. [INFO], сімейних відносини не підтримують з червня 2013 року, позивач зазначає основною причиною розпаду сім'ї подружню зраду відповідача. Зазначені правовідносини сторін регулюються ст.ст. 18, 51, 56, 104, 105, 110, 112 Сімейного кодексу України. Відповідно до положень ст. 51 Конституції України, ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на добровільній згоді жінки та чоловіка, та примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно із положеннями п. 3 ч. 2 ст. 18, ст. 51, ч. 3 ст. 56, ч. 1 ст. 110 СК України, дружина і чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань, при цьому способом захисту сімейних прав та інтересів, у тому числі, є право на припинення шлюбних відносин шляхом пред'явлення до суду позову про розірвання шлюбу одним із подружжя. Згідно положень ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання подружжя неможливе й збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Приймаючи до уваги, що шлюб - це добровільний союз чоловіка та жінки, а позивач зберегти сім'ю не бажає, враховуючи відсутність обставин, що перешкоджають розірванню шлюбу, передбачених ч. 2 ст. 110 СК України, вважає за необхідне позов про розірвання шлюбу задовольнити. Згідно ст. 113 СК України - особа, яка змінила прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач просить залишити їй шлюбне прізвище «[PERSON]». На підставі вищенаведеного, ст. 51 Конституції України, ст.ст. 18, 51, 56, 104, 110, 112, 115 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved