Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-07 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з даним позовом, який мотивує тим, що 25.12.2003 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON] і проживала разом з ним до2015 року. від даного шлюбу у них народилося двоє дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] спільне життя з відповідачем не склалося із-за різних поглядів на життя та подружні стосунки, що призвело до значних непорозумінь. Шлюбні відносини між ними фактично припинені з серпня 2014 року. Подальше перебування у шлюбі та підтримання сімейних відносин є неможливим. Майнового спору та спору щодо проживання дитини між ними немає. Відповідач допомоги на утримання дітей не надає. [PERSON] в судове засідання не зявилася хоча про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Однак, [PERSON] надала суду заяву в якій просить розглянути справу без її участі, задоволивши поданий нею позов. [PERSON] в судове засідання не зявився хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Однак, [PERSON] надав суду заяву в якій просить розглянути справи без його участі. Позовні вимоги визнає та не заперечує проти задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає до задоволення з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, сторони уклали шлюб 25.12.2003 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Ужгородського міського управління юстиції Закарпатської області, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено запис № 924, що підтверджується долученим до матеріалів справи свідоцтвом про одруження серії 1-ФМ № 070594. Судом встановлено, що подружжя не підтримує шлюбно-сімейних відносин з серпня 2014 року і їх шлюб існує лише формально. Про даний факт свідчить зміст позовної заяви. Відповідно до ч.1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. З'ясувавши фактичні обставини справи, дійсні причини позову, враховуючи те, що сторони не підтримують шлюбно-сімейних відносин, суд у відповідності до ст.112 Сімейного Кодексу України вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них та інтересам їх неповнолітньої дитини, а тому згідно вимог ч.3 ст. 105 СК України даний шлюб слід розірвати. Частиною 2 статті 114 СК України визначено, що у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. У відповідності до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Позивачкою ставиться питання про стягнення з [PERSON] аліментів в розмірі 33% з усіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з дня предявлення позову і до досягнення дітьми повноліття. Згідно ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Як вбачається з позовної заяві відповідач [PERSON] є пенсіонером УМВС України в Закарпатській області і отримує пенсію. Беручи до уваги наведене та виходячи з вимог п.2 ч.1 ст.182 СК України, згідно якого при призначенні розміру аліментів суд враховує матеріальне становище платника аліментів, приходить до висновку, що з [PERSON] слід стягнути на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 з усіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з 28.07.2015 року і до їх повноліття.

Outcome: approved