Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-15 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з даним позовом, в обґрунтування своїх позовних вимог зазначила, що 28.09.2015 року померла її мати [PERSON]. Позивач являється спадкоємцем за заповітом та належним чином прийняла спадщину. До складу спадкового майна входять земельні ділянки розміром 0,1154 га та 0,2941 га в с. Вирішальне, вул. З. Космодемянської, 9 Лохвицького району Полтавської області. При зверненні до державного нотаріуса Першої Лохвицької державної нотаріальної контори для оформлення своїх спадкових прав на земельні ділянки, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, так як відсутня державна реєстрація земельних ділянок. Тому позивач була змушена звернуться до суду, так як не має можливості нотаріально оформити своє право власності на земельну ділянку. В судове засідання позивачка не зявилася, направивши до суду заяву про слухання справи без її участі, вимоги позову підтримує в повному обємі. Відповідач - представник Вирішальненської сільської ради Лохвицького району Полтавської області в судове засідання не зявився, направивши до суду заяву, в якій вимоги позову визнає в повному обємі та просить справу слухати без участі представника. Третя особа - представник відділу Держгеокадастру в Лохвицькому районі в судове засідання не зявився, але надіслав клопотання про розгляд справи без його участі. Відповідно до ч. 4\~ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За відсутності учасників процесу розгляд цивільної справи здійснено в порядку ч. 2 ст. 197 ЦПК України без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Ознайомившись із матеріалами цивільної справи, дослідивши та давши оцінку доказам по справі суд приходить до наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованою Верховною радою України 17.07.1997р., кожен при вирішенні питань щодо його цивільних прав і обовязків або встановленні обґрунтованості будь якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Суд зазначає, що Конвенція про захист прав і основоположних свобод людини є складовою частиною загальнонаціонального законодавства України. Згідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Як убачається з письмових матеріалів справи 28.09.2015 року померла мати позивача [PERSON]. Померлою [PERSON] було складено заповіт, посвідчений 04.03.2014 року Вирішальненською сільською радою, за реєстром № 40 на житловий будинок та земельні ділянки розміром 0,2941 га, 0,1154 га в с. Вирішальне Лохвицького району на користь дочки - [PERSON], на земельну ділянку розміром 4,5658 га розташовану на території Вирішальненської сільської ради на користь дочки - [PERSON] (а.с.8). [PERSON] прийняла спадщину після померлої матері у відповідності до ст. 1269 ЦК України, подавши відповідну заяву до нотаріуса, 15.10.2015 року за поданою заявою заведена спадкова справа за №380/2015 року, 13.09.2016 року державним нотаріусом Першої Лохвицької державної нотаріальної контори були видані свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку розміром 4,5658 га розташованої на території Вирішальненської сільської ради Лохвицького району на користь дочки спадкодавця [PERSON] та на житловий будинок в с. Вирішальне Лохвицького району на користь [PERSON], що вбачається з відповіді завідуючої Першої Лохвицької ДНК № 1493/01-09 від 15.11.2017 року. При зверненні до Державного нотаріуса Першої Лохвицької державної нотаріальної контори для оформлення спадкових прав, нотаріусом було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, видачі свідоцтва про право на спадщину на зазначене майно, так як відсутня державна реєстрація земельних ділянок, що підтверджується поясненням нотаріуса №821/02-14 від 25.07.2016 року (а.с.9). Померла [PERSON], після смерті свого чоловіка [PERSON], отримала на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом виданого 10.11.2010 року державним нотаріусом Першої Лохвицької нотаріальної контори за реєстром № 2474 у приватну власність земельну ділянку площею 0,1154 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, яка розташована в с. Вирішальне, вул. З. Космодемянської, 9 та земельну ділянку площею 0,2941 га для ведення особистого селянського господарства, яка розташована в с. Вирішальне, вул. З. Космодемянської, 9 (а.с.10). Однак, за час свого життя померла [PERSON] не встигла здійснити державну реєстрацію права власності на зазначені земельні ділянки. За приписами п.п. 10, 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» №7 відповідно до\~статті 1225 ЦК\~(\~435-15) право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. При вирішенні спору про спадкування\~\~права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Згідно ст. 328 ЦК України громадянин набуває право власності на підставах, що не заборонені законом. Згідно ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення. Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину, або не прийняти її. Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Суд визнає, що позовні вимоги [PERSON] є законними та обґрунтованими, а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved