Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-26 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON] міської ради про визнання права на спадкове майно в порядку спадкування за законом, посилаючись на те, що 16 березня 2014 року помер її чоловік [PERSON] Після смерті чоловіка відкрилася спадщина на майно, у тому числі і на земельну ділянку, площею 0,0839 га (839 м2), призначену для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд у м. Самборі на вул. Стефаника, 8, Львівської області. До дня смерті [PERSON], позивачка спільно проживала разом із чоловіком, отже шляхом фактичного вступу в управління і володіння спадковим майном прийняла спадщину. При житті [PERSON] заповіту не складав, спадкоємцем першої черги за законом є його дружина, [PERSON], та діти, які відмовилися від прийняття спадщини. Як зазначає [PERSON], державний нотаріус прийняв заяву про прийняття спадщини, провів реєстрацію спадкової справи і розяснив, що перешкодою у видачі свідоцтва про право на спадщину на вищезгадану земельну ділянку, площею 0,0839 га (839 м2), є відсутність правовстановлюючого документа. Оскільки власник нерухомого майна, [PERSON], помер, то в даний час після його смерті позивачка немає можливості провести державну реєстрацію його речового права власності на земельну ділянку для оформлення спадщини. В судовому засіданні [PERSON] підтримала заявлені вимоги, посилаючись на обставини зазначені у позовній заяві. Представник відповідача [PERSON] міської ради, яка належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявився. Суд вважає за можливим провести розгляд справи у відсутності представника відповідача на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши наявні докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилося внаслідок його смерті. Згідно з ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Встановлено, що 16 березня 2014 року помер чоловік позивачки [PERSON] Після смерті чоловіка відкрилася спадщина на майно, у тому числі і на земельну ділянку, площею 0,0839 га (839 м2), призначену для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд у м. Самборі на вул. Стефаника, 8, Львівської області. З Державного акту на право приватної власності на землю від 21 грудня 1995 року відомо, що [PERSON] належала на праві власності земельна ділянка, загальною площею 0,2616 га, призначена для обслуговування жилого будинку, господарських будівель, ведення особистого підсобного господарства. 26 березня 2012 року [PERSON] зробив розподіл цієї земельної ділянки на три окремі земельні ділянки, площами 0,1616 га, 0,1594 га та 0,0839 га, що вбачається з плану розподілу меж. Земельну ділянку, площею 0,1616 га, [PERSON] подарував своїй дочці, [PERSON] Державний акт на право власності на земельну ділянку, площею 0,1594 га, призначену для ведення особистого селянського господарства, [PERSON] виготовив 28 грудня 2012 року, а на земельну ділянку, площею 0,0839 га, [PERSON] виготовив технічні документацію, однак при житті не отримав Державний акт на право власності на земельну ділянку, внаслідок чого [PERSON] не має можливості оформити своє право на спадкове майно на дану земельну ділянку у [PERSON] державній нотаріальній конторі. Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2007 року, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Після смерті [PERSON], позивачка подала у встановленому законом строк заяву про прийняття спадщини та шляхом фактичного вступу в управління і володіння спадковим майном прийняла спадщину. При житті [PERSON] заповіту не складав, спадкоємцем першої черги за законом є його дружина, [PERSON] та діти. [PERSON] та [PERSON], які є дітьми померлого [PERSON], відмовилися від прийняття спадщини. Інших спадкоємців немає. Вказані обставини підтверджуються копією свідоцтва про смерть [PERSON] (серія І-СГ № 350654), копією свідоцтва про право на спадщину за законом, копіями державних актів на право приватної власності на землю від 21 грудня 1995 року та серії ЯН № 486469 від 28 грудня 2012 року, копією технічної документації № 46-04-02-1055 від 27 березня 2012 року, копією паспорта [PERSON] копією свідоцтва про одруження [PERSON] та [PERSON], копіями заяв [PERSON] та [PERSON] про відмову від спадщини, копіями матеріалів спадкової справи. Із листа [PERSON] державної нотаріальної контори № 980/01-16 від 27 вересня 2017 року вбачається, що державний нотаріус не може видати позивачці свідоцтво про право на спадкове майно, оскільки правовстановлюючий документ на земельну ділянку, площею 0,0839 га, що розташована за адресою Львівська область, місто Самбір, вулиця Стефаника, земельна ділянка № 8, яка належала [PERSON], відсутній. За таких обставин суд приходить до висновку, що за [PERSON] необхідно визнати право на спадкове майно в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка [PERSON], який помер 16 березня 2014 року.

Outcome: approved