Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-10 00:00:00

[PERSON] звернулася до Дергачівського районного суду Харківської області з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В підтвердження своїх позовних вимог позивач посилається на те, що вона є власницею житлового будинку, який розташований за адресою: [ADDRESS] , на підставі договорів дарування зареєстрованих в реєстрі за №5262 від 02.11.1988 року та №1-3058 від 01.09.1995 року. Згідно довідки № 1690 від 22.05.2019 виданої Дергачівською місцевою радою Харківської області в домоволодінні зареєстровані: [PERSON] , [INFO] (власник будинку); [PERSON] , [INFO] (син); [PERSON] , [INFO] (донька). Відповідач по справі - [PERSON] її рідний син, переїхав мешкати до дівчини та не проживає в житловому приміщенні понад рік без поважних причин, крім того не сплачує за комунальні послуги, не несе інших витрат по утриманню житлового приміщення, особистих речей в будинку не має, а тому позивач вимушена звернутись до суду з даною позовною заявою, оскільки відповідач створює перешкоди у здійсненні права користування і розпорядження своїм майном. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, в поданій до суду заяві позов підтримала повністю, просила позов задовольнити. Розгляд справи проводити без фіксації технічними засобами та в її відсутність, що суд вважає за можливе. В судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився, в поданій до суду заяві позовні вимоги визнав, не заперечував проти їх задоволення. Розгляд справи проводити без фіксації технічними засобами та в його відсутність, що суд вважає за можливе. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч.3, ч.4 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому ст.206 цього Кодексу. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вивчивши матеріали справи суд приходить висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом було встановлено, [PERSON] є власницею житлового будинку, який розташований за адресою: [ADDRESS] , на підставі договорів дарування зареєстрованих в реєстрі за №5262 від 02.11.1988 року та №1-3058 від 01.09.1995 року. Згідно довідки № 1690 від 22.05.2019 виданої Дергачівською місцевою радою Харківської області у вказаному домоволодінні зареєстровані: [PERSON] , [INFO] (власник будинку); [PERSON] , [INFO] (син); [PERSON] , [INFO] (донька). [PERSON] її рідний син, переїхав мешкати до дівчини та не проживає в житловому приміщенні понад один рік без поважних причин, крім того не сплачує за комунальні послуги, не несе інших витрат по утриманню житлового приміщення, особистих речей в будинку не має. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, припинення дії, яка порушує право, при цьому суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Згідно ч.1 ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Конституцією України та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 року відповідно до Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 до Конвенції», закріплено право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до Закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним. Згідно ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Статтею 72 ЖК України, встановлено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно ст.7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено на підставі рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням. Згідно ч.2 ст.405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено між ним і власником житла або законом. Оскільки, відповідач протягом тривалого часу без поважних причин не проживає у житловому будинку, розташованому за адресою: [ADDRESS] , то відповідно до ст.72 ЖК України він втратив право на користування цим житлом.

Outcome: approved