Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-14 00:00:00

[PERSON], звернулася в суд із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Свої вимоги заявниця мотивує тим, що 05 травня 1996 року помер її чоловік [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина на 1/3 частину квартири за №58 в будинку №6 по вул. Героїв Майдану (колишня Леніна) в м. Козятині. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину, виданого 03 грудня 1996 року державним нотаріусом Козятинської державної нотаріальної контори, зареєстрованого в реєстрі за №2-2453, спадкоємцями померлого є заявниця дружина померлого, син [PERSON] та донька [PERSON]. 13 червня 1959 року між заявницею та [PERSON] було укладено шлюб, після чого було змінено її дівоче прізвище з «Якубовська» на «Кесарчук». У свідоцтві про право на спадщину за законом від 03 грудня 1996 року помилково зазначено її дівоче прізвище «Якубовська». Ця розбіжність в написанні прізвища заявниці в правовстановлюючому документі на квартиру позбавляють її права розпорядження своєю часткою квартири, тому вона змушена звертатися до суду із заявою про встановлення факту належності їй правовстановлюючого документу. В судове засідання заявниця не зявилася, подала суду заяву в якій підтримала заявлені вимоги і просить справу розглянути у її відсутності. Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не з'явився, проте надав суду заяву, в якій просить справу слухати у його відсутність, заявлені вимоги визнав. Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не з'явилася, проте надала суду заяву, в якій просить справу слухати у її відсутність, заявлені вимоги визнала. Оскільки, визнання поданої заяви заінтересованими особами не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про одруження, 13.06.1959 року заявниця уклала шлюб з [PERSON] і після одруження прийняла прізвище чоловіка «Кесарчук» (а.с.8). На це прізвище видавався паспорт (а.с.9). Рішенням суду від 01.08.2018 встановлено факт належності заявниці свідоцтва про право власності на житло, виданого 17 лютого 1996 року Козятинською дистанцією цивільних споруд, квартиру під номером 58 в будинку під номером 6 по вулиці Леніна (нинішня [PERSON]) в м. Козятині на ім'я [PERSON], [PERSON] та [PERSON] (а.с.4,7). В свідоцтві про право на спадщину за законом, виданого 03 грудня 1996 року державним нотаріусом Козятинської державної нотаріальної контори, зареєстрованого в реєстрі за №2-2453, помилково зазначено її дівоче прізвище «Якубовська», а не «Кесарчук» (а.с.5). Ця розбіжність в написанні прізвища заявниці в правовстановлюючому документі на квартиру позбавляють її права розпорядження належною їй часткою квартири, тому заявниця змушена звертатися до суду із заявою про встановлення факту належності їй правовстановлюючого документу. Те, що в свідоцтві про право власності на житло, виданого 17 лютого 1996 року Козятинською дистанцією цивільних споруд, та в свідоцтві про право на спадщину за законом, виданого 03 грудня 1996 року державним нотаріусом Козятинської державної нотаріальної контори, зареєстрованого в реєстрі за №2-2453, належать заявниці доводиться доказами дослідженими судом. У всіх правовстановлюючих документах співпадають ім'я та по батькові заявниці. Досліджені докази дають суду підстави задовольнити подану заяву в повному обсязі. Правовідносини, які склались між сторонами регулюються ст. 315 ч. 1 п. 1 ЦПК України, відповідно до якої, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, імям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Outcome: approved