Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-03 00:00:00

[PERSON] звернулася до Автозаводського районного суду м. Кременчука з позовом до [PERSON] про стягнення грошових коштів. Позивач свої вимоги мотивувала тим, що 17.10.2006 року між нею та АКБ «Форум» було укладено договір поруки, відповідно до якого вона поручилася перед АКБ «Форум» за виконання [PERSON] зобов'язань за кредитним договором № 0117/06/19-КNe від 17.10.2006 року та зобов'язалася в повному обсязі в разі невиконання та/або порушення [PERSON] своїх зобов'язань перед кредитором погасити заборгованість по кредитному договору. Згідно судового наказу Автозаводського районного суду м. Кременчука № 2н-1359/08р. від 20.05.2008 року стягнуто з [PERSON], [PERSON], [PERSON] солідарно на користь АКБ «Форум» заборгованість за кредитним договором в сумі 29751,98 грн. Вказаний судовий наказ перебував на примусовому виконанні в Автозаводському ВДВС Кременчуцького МУЮ. На виконання даного судового наказу з її пенсії були проведенні відрахування за період з 01.05.2010 року по 28.02.2013 року. Оскільки вона як поручитель частково виконала зобов'язання за кредитним договором, до неї перейшло право кредитора у розмірі частини обов'язку виконаного нею. Посилаючись на вказані обставини, позивач просила суд стягнути з [PERSON] на її користь грошові кошти у розмірі 7860,85 грн., а також судовий збір та кошти за надання юридичної допомоги у сумі 3000 грн. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили задовольнити з підстав, викладених в позовній заяві. На обґрунтування розміру позовних вимог представник позивача зазначила, що ціну позову складають: кошти вирахувані з пенсії [PERSON] в розмірі 5370,01 грн. за період з 01.05.2010 року по 31.12.2012 року та 298,20 грн. за період з 01.01.2013 року по 28.02.2013 року; судові витрати, пов'язані зі сплатою судового збору та оплатою юридичних послуг. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог. Звертала увагу суду на те, що позивач не надала суду розрахунку позовних вимог. Надала суду заяву про застосування строку позовної давності, яку мотивувала тим, що по сумам, стягнутим за період з травня 2010 року по лютий 2011 року відбувся перебіг терміну позовної давності. Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані суду докази, приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог з наступних підстав. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 553 ЦК України визначено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Відповідно до ст.ст. 554, 556 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. Після виконання поручителем зобов'язання, забезпеченого порукою, кредитор повинен вручити йому документи, які підтверджують цей обов'язок боржника. До поручителя, який виконав зобов'язання, забезпечене порукою, переходять усі права кредитора у цьому зобов'язанні, в тому числі й ті, що забезпечували його виконання. До кожного з кількох поручителів, які виконали зобов'язання, забезпечене порукою, переходять права кредитора у розмірі частини обов'язку, що виконана ним. Судом достовірно встановлено, що 17.10.2006 року між АКБ «Форум» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 0117/06/19-КNe, згідно якого їй було надано кредит на споживчі цілі у сумі 35 000 грн. зі сплатою процентів у розмірі 26% , строком користування до 14.10.2008 року. В забезпечення виконання зобов'язань за вказаним кредитним договором 17.10.2006 року між АКБ «Форум» та [PERSON] було укладено договір поруки. Пунктами 1.1, 2.1 вказаного договору передбачено, що поручитель зобов'язується перед кредитором за виконання [PERSON] зобов'язань за кредитним договором № 0117/06/19-КNe від 17.10.2006 року. Поручитель зобов'язується в повному обсязі в разі невиконання та/або порушення боржником своїх зобов'язань перед кредитором погасити заборгованість по кредитному договору. 20.05.2008 року Автозаводським районним судом м. Кременчук було видано судовий наказ № 2н-1359/08р., згідно якого з [PERSON], [PERSON], [PERSON] стягнуто солідарно на користь АКБ «Форум» заборгованість за кредитним договором в розмірі 29751,98 грн. Ухвалою Автозаводського районного суду м. Кременчука від 15.11.2012 року скасовано вищевказаний судовий наказ. Судовий наказ № 2н-1359/08р., виданий Автозаводським районним судом м. Кременчука 20.05.2008 року перебував на примусовому виконанні в Автозаводському ВДВС Кременчуцького МУЮ. Вказане підтверджується копіями розпоряджень державного виконавця Кондратьєвої Т.М. щодо стягнення коштів з усіх видів заробітку(доходу) [PERSON] на виконання судового наказу № 2н-1359/08р. від 20.05.2008 року, постанови Автозаводського ВДВС Кременчуцького МУЮ від 08.04.2010 року про стягнення виконавчого збору, постанови Автозаводського ВДВС Кременчуцького МУЮ від 08.04.2010 року про стягнення витрат на проведення виконавчих дій. Згідно довідок, виданих Головним управлінням Пенсійного фонду України, про суми стягнень за період з 01.05.2010 року по 31.12.2012 року та за період з 01.01.2013 року по 28.02.2013 року, з пенсії [PERSON], було утримано грошові кошти в розмірі 5370,01 грн. та 377,72 грн. відповідно. Оригінали вказаних довідок були досліджені в судовому засіданні. За таких обставин, у зв'язку з примусовим виконанням судового наказу № 2н-1359/08р., виданого Автозаводським районним судом м. Кременчука 20.05.2008 року, з усіх видів заробітку (доходу) [PERSON] було утримано грошові кошти у розмірі 5747,73 грн. Вирішуючи заяву [PERSON] про застосування строку позовної давності суд виходив із наступного. Статтями 256, 257 ЦК України визначено, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно ст.ст. 261, 263 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Відповідно до ст. 267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту. Оскільки відрахування коштів з пенсії [PERSON] розпочалось у травні 2010 року, суд вважає, що про порушення своїх прав позивач довідалась саме в цей період. Враховуючи те, що позивачем не було надано суду заяву про поновлення строку звернення до суду, та не надано доказів на підтвердження підстав переривання перебігу строку позовної давності, з огляду на те, що з вказаним позовом [PERSON] звернулася до суду у 05.02.2014 року, суд вважає що позовні вимоги про стягнення коштів, які були утриманні з пенсії [PERSON] у зв'язку з примусовим виконанням судового наказу № 2н-1359/08р., виданого Автозаводським районним судом м. Кременчука 20.05.2008 року за період з травня 2010 року по січень 2011 року включно не підлягають задоволенню в зв'язку зі спливом строку позовної давності. З огляду на встановлені обставини справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню. Так, з [PERSON] на користь [PERSON] необхідно стягнути грошові кошти в розмірі 4354,29 грн. (5747,73 грн. (розмір утриманих грошових коштів з пенсії позивача) - 1393,44 грн. (утримані грошові кошти за період з травня 2010 року по січень 2011 року)). Частиною 1 статті 88 ЦПК України передбачено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Відповідно до ч. 1 ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать витрати на правову допомогу (п. 2 ч. 2 ст. 79 ЦПК України). Згідно з ч. 1 ст. 84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Згідно зазначеної норми склад та розмір витрат, пов'язаних з оплатою правової допомоги, входять до предмету доказування по справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов'язаних з наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки). Недопустимими є документи, які не відповідають встановленим вимогам. До складу витрат включаються лише фактично сплачені стороною витрати. Позивачем на підтвердження понесених витрат на правову допомогу не надано суду відповідних документів. Таким чином, відповідно до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати, пов'язані зі сплатою судового збору в розмірі 243,60 грн.

Outcome: partial