Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-30 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з даним позовом, зважаючи на наступне. 12 липня 2013 року [PERSON] придбала у фізичної особи-підприємця [PERSON] шафу-ліжко з механізмом трансформації вартістю 19900,00 грн. 12 липня 2013 року [PERSON] здійснив доставку шафи-ліжка та його встановлення за адресою: [ADDRESS] . Шафу-ліжко було встановлено [PERSON] кріпильними елементами до цегляної стіни. 12 липня 2013 року позивач сплатив виконавцю залишок вартості шафи-ліжка - 8400,00 грн. В подальшому, а саме 28 листопада 2013 року шафа-ліжко зірвалася з кріплень на стіні впала на позивача та [PERSON] . [PERSON] було госпіталізовано, позивачу були завдані тілесні ушкодження. Крім того, було пошкоджено підлогу та меблі в квартирі [ADDRESS] . Позивачем було направлено [PERSON] вимогу про відшкодування завданих збитків, яку останній отримав 20 листопада 2014 року. Вже 26 листопада відповідач відмовив відшкодувати збитки. Проте, як свідчить висновок дільничного інспектора міліції Шевченківського РУ ГУ МВС України в м. Києві капітана міліції Приходько С.В. від 03.12.2013 р. [PERSON] погоджується на повернення коштів за пошкоджені меблі. Зважаючи на викладене, [PERSON] просить суд розірвати договір купівлі-продажу шафи-ліжка з механізмом трансформації вартістю 28300,00 грн., укладений 12 липня 2013 року між нею та фізичною особою-підприємцем [PERSON] ; стягнути з відповідача 1 на користь позивача: 28300,00 грн. - вартість шафи-ліжка, 7888,50 грн. - вартості матраців, 4045,00 грн. - вартості пуфу, 13238,00 грн. - вартості дивану; стягнути з відповідача 1 на користь позивача 100000,00 грн. - компенсації моральної шкоди та 10000,00 грн. - витрати на оплату правової допомоги. Провадження у даній справі було відкрито 16.01.2015 р., справу призначено до розгляду, запропоновано відповідачу [PERSON] у визначений строк подати письмові заперечення та посилання на докази, якими вони обґрунтовуються. 31.03.2015 р. за клопотанням представника відповідача до участі у справі залучено співвідповідача [PERSON] . 03.08.2015 р. за розпорядженням керівника апарату Шевченківського районного суду м. Києва за № 01-24-927 відповідно до п. 2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду у зв`язку із припиненням повноважень судді здійснено повторний автоматизований розподіл справи. 17.08.2016 року Шевченківським районним судом м. Києва ухвалено рішення яким відмовлено у задоволенні позву. 07.12.2016 р. Апеляційним судом м. Києва за результатами розгляду апеляційної скарги представника позивача [PERSON] останню залишено без задоволення рішення Шевченківського районного суду м. Києва залишено без змін. 10.05.2017 року колегією суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ частково задоволено касаційну скаргу представника [PERSON] . Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 17 серпня 2016 р. та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 07 грудня 2016 р. скасовано, справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції. 01.06.2017 р. здійснено автоматизований розподіл судової справи між суддями, визначено головуючого суддю. 02.06.2017 р. суддею Шевченківського районного суду м. Києва Юзьковою О.Л. справу прийнято до провадження та призначено її розгляд. Від представника відповідача [PERSON] надійшли заперечення на позов. Представником відповідача зазначено, що ФОП [PERSON] на підставі договору про надання послуг від 01.07.2013 р. доручив виконавцеві [PERSON] встановлення і монтаж меблів. Відповідно до умов договору, а саме його п.5.3 - виконавець несе повну відповідальність перед третіми особами за шкоду, завдану під час виконання замовлення. При цьому, з огляду на вимоги чинного законодавства необхідно дослідити на підставі наданих доказів6 чи має виготовлений ФОП [PERSON] диван-ліжко дефет в продукції.; який дефект існує і в чому він полягає; яка вартість дивана - ліжка і чим це підтверджується; чим підтверджується факт завдання шкоди та з наявності дефекту - чим підтверджується причинно - наслідковий зв`язок між дефектом меблях та шкодою. Наразі належних та допустимих доказів матеріали справи не містять. 30.10.2017 р. у зв`язку із повторною неявкою сторони позивача в судове засідання, позв [PERSON] залишено без розгляду. 17.01.2018 р. Апеляційним судом м. Києва в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 30.10.2017 р. скасовано, справу направлено для продовження розгляду до того ж суду. 01.02.2018 р. у зв`язку із набранням чинності змін до ЦПК України (в редакції від 03.10.2017 р.) Шевченківським районним судом м. Києва винесено ухвалу про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Заяв та клопотань з процесуальних питань, доказів, заяв по суті справи від сторін, їх представників не надходило. Під час розгляду справи, представник позивача підтримав заявлені вимоги, просив задовольнити. Представник відповідача [PERSON] заперечував щодо задоволення позову, просив відмовити у його задоволенні. [PERSON] в судове засідання не з`явився. Про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки не повідомив. В подальшому відповідно до приписів ст. 244 ЦПК України судом поновлено судовий розгляд. Представник позивача просив розглянути справу на підставі наявних доказів. Представник [PERSON] , [PERSON] для продовження розгляду справи 31.10.2019 року на з`явились. Так, дослідивши надані докази та доводи представників сторін, надавши їм належну оцінку, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не можуть бути задоволені, виходячи з наступного. Встановлено, і не оспорюється сторонами, що 20 червня 2013 року [PERSON] було зроблено замовлення на виготовлення шафи-ліжка з механізмом трансформації, що підтверджується нарядом-замовленням № 143 на виготовлення меблевої продукції . Також, і це підтверджується матеріалами справи, 01.07.2013 р. між Фізичною особою-підприємцем [PERSON] (замовник) та громадянином [PERSON] (виконавець) було укладено договір про надання послуг, відповідно до умов якого, замовник доручає, а виконавець бере на себе зобов`язання зі встановлення та монтажу меблів, виготовлених замовником, в обсязі та на умовах, передбачених цим договором. Відповідно до п. 2.2.1 договору, виконавець взяв на себе зобов`язання надавати послуги зі встановлення та монтажу меблів, згідно з стандартами та вимогами, які звичайно застосовуються до такого виду послуг, та відповідно до «Інструкції зі складання та монтажу меблів» (Додаток № 1) . Крім того, матеріали справи свідчать про те, що [PERSON] звернувся до [PERSON] з заявкою щодо встановлення та монтажу меблів за наряд-заказом № 143 від 26 червня 2013 року за адресою: [ADDRESS] . Час прибуття на адресу 12 липня 2013 року о 09:00 годині. Дану заявку відповідач [PERSON] отримав 10 липня 2013 року. Як вбачається з акту приймання - виконаних робіт від 12 липня 2013 року, [PERSON] здав, а ФОП [PERSON] прийняв послуги надані на виконання Договору про надання послуг від 01.07. 2013 р., а саме послуги з встановлення та монтажу меблів (диван-ліжка) за наряд-заказом № 143 від 20.06.2013 р. за адресою: [ADDRESS] .. Також 12.07.2013 р. між [PERSON] та позивачем [PERSON] (додаток до наряду-замовлення № 143) було підписано акт приймання виконаних робіт, чим засвідчено виготовлення та встановлення у відповідності з нарядом - замовленням виріб з дотриманням всіх вимог замовника та ескізів. Зі сторони замовника - позивача до комплектності меблів, якості виробів і робіт по установці претензій немає. Талон гарантійного обслуговування та інструкцію по експлуатації корпусних меблів замовник отримав . Разом з тим, як зазначено у позовній заяві, 28 листопада 2013 року шафа-ліжко зірвалася з кріплень на стіні та впала на позивача та [PERSON] . За висновком ДІМ Шевченківського РУ ГУМВС України в м. Києві від 03.12.2013 р. підстави для внесення до ЄРДР відомостей щодо події, яка відбулась 28.11.20133 р. за адресою [ADDRESS] о 0 го .30 хв. - падіння корпусного ліжка, відсутні. Відносини, які склалися між [PERSON] та ПП «[PERSON]» носять цивільно правовий характер З матеріалів справи вбачається, що представник позивача звертався до відповідача [PERSON] з вимогою від 03.11.2014 листопада 2014 року про відшкодування матеріальних збитків та компенсацію моральної шкоди . У відповідь [PERSON] 26.11.2014 р. зазначено, що вимога не підлягає задоволенню за відсутності жодних претензій до комплектації меблів та якості виробів та встановлення причин6и падіння шафи - ліжка. З огляду на спричинення збитків та моральної шкоди, позивач просить розірвати договір купівлі - продажу, стягнути вартість шафи - ліжка, матраців, вартість пуфу, вартість дивану та 100 000,00 грн. компенсації моральної шкоди. Так, приписами ч. 1 ст. 22 ЦК України визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, відповідно до ч. 2 ст. 22 ЦК України, є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). На підтвердження заявлених вимог позивачем подано Висновок № ЕД-1-1-80/14 будівельно-технічного експертного дослідження, який складено експертом ТОВ «Судова незалежна експертиза України» 29.04.2014 року, відповідно до якого - кріпильні елементи «Дюбель з ударним шурупом» та «Анкер рамний сталевий» для закріплення ліжка з механізмом трансформації підібрано та змонтовано у цегляну стіну приміщення квартири [ADDRESS] невірно. Витягування (вирив) кріпильних елементів зі стіни приміщення квартири [ADDRESS] та падіння ліжка спричинено невірним обранням виду кріпильного елементу, який не відповідає характеру дії навантаження, що прикладається, та недотриманням вимог і рекомендацій по виконанню робіт з монтажу; зокрема монтаж дюбелів та анкерів між цеглинами призвів до поступового збільшення необхідних для надійного закріплення отворів та відмови кріпильної системи. Крім того, як вбачається із тексту зазначеного висновку № ЕД-1-1-80/14 будівельно-технічного експертного дослідження від 29.04.2014 року, за результатами візуально-інструментального обстеження, а також

Outcome: dismissed