Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-24 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON], про розірвання шлюбу. У позові вказувала, що 07.10.2011 року у Коритнянській сільській раді, актова запис № 17, зареєструвала шлюб з відповідачем і прийняла його прізвище, її дошлюбне прізвище [PERSON]. У шлюбі, [INFO], народилася дочка [PERSON], яка проживає з нею. Посилалася на те, що з початку жили добре, будували майбутнє, виховували дитину, але останній час між ними почалися непорозуміння. Постійно виникали сварки, скандали, чоловік ображає її, принижує її людську гідність. Скандали проходять в присутності дитини, що негативно впливає на її виховання. Дитина хвора, їй потрібен спокій, а негаразди між ними погіршують її стан здоров'я. Просила чоловіка змінити свою поведінку, але він ніяких висновків для себе не робив. Чоловік у всьому слухав свою матір, а з її думкою не рахувався. Матеріально чоловік сім'ю не забезпечував. Бували випадки, що випивав та застосовував рукоприкладство, але вона терпіла, оскільки хотіла зберегти сім'ю. Вона зрозуміла, що у них ніколи не буде нормальної сім'ї, між ними втрачена любов та взаємоповага, у зв'язку з чим подальше сумісне життя і збереження сім'ї неможливе. З грудня 2014 року разом не проживають, стали чужими людьми один для одного, їх нічого не пов'язує крім дитини, їх сім'я існує формально. А тому прийшла до висновку, що надалі їх спільне життя неможливе, а збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Господарства разом не ведуть, спільного майна немає. Миритися не бажає. Просила розірвати шлюб між нею та [PERSON], що зареєстрований 07.10.2011 року у Коритнянській сільській ради, актовий запис №17 та після розірвання шлюбу відновити їй дошлюбне прізвище - [PERSON]. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, в адресованій суду заяві просила справу розглядати за її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю. Також просила після розірвання шлюбу залишити шлюбне прізвище [PERSON]. У судовому засіданні відповідач [PERSON] підтримав подане письмове заперечення проти позову, у якому зазначив, що викладені у позовній заяві обставини не зовсім відповідають дійсності, підтвердив, що з кінця 2014 року разом не проживають, спільне господарство не ведуть, шлюбні відносини між ними припинено, а тому проти розірвання шлюбу не заперечував та не просив надавати терміну на примирення. Представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні підтримав позицію відповідача. Суд, заслухавши відповідача [PERSON], його представника [PERSON], вивчивши та дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Судом установлено, що 07.10.2011 року [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] зареєстрували шлюб у виконавчому комітеті Коритненської сільської ради Вижницького району Чернівецької області, актовий запис №17, що підтверджується оригіналом свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] від 07.10.2011 року. Після реєстрації шлюбу [PERSON] прийняла прізвище [PERSON]. У шлюбі, [INFO], народилася дочка, [PERSON], що підтверджується копією повторного свідоцтва про її народження серія [NUMBER] від 31.10.2012 року, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Вижницького районного управління юстиції Чернівецької області. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» міститься роз'яснення про те, що проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Приписами ч.3 ст.10 та ч.ч.1, 4 ст.60 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином судом встановлено, що шлюб між сторонами існує формально, разом не проживають з грудня 2014 року, спільного господарства не ведуть, не підтримують сімейних стосунків, позивач на примирення не згідна, вона довела, а відповідач визнав, що подальше їх спільне життя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, їх сім'я розпалась остаточно, а тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Після розірвання шлюбу [PERSON] бажає надалі іменуватись шлюбним прізвищем. Це підтверджено дослідженими в суді належними доказами. Виходячи з наведеного, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. На підставі ст.ст.110, 112-114 СК України,

Outcome: approved