Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-27 00:00:00

[PERSON] звернулася до Ленінського районного суду м. Запоріжжя з позовом до [PERSON] , [PERSON] про позбавлення їх батьківських прав відносно неповнолітньої [PERSON] [INFO] . В позові зазначила, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] , перебували у фактичних шлюбних відносинах, від яких в них народилася донька [PERSON] , [INFO] . 17.11.2010 року мати [PERSON] , покинула відповідача [PERSON] з дитиною та переїхала в інше місце проживання. Із зазначеного часу дитина знаходилась на утриманні позивача та її сина [PERSON] . У травні 2014 року відповідач [PERSON] пішов з дому та також покинув дитину, залишивши дочку на утриманні та вихованні позивачки. Наразі дитина постійно проживає з позивачем за адресою: [ADDRESS] , та повністю знаходиться на її утриманні та вихованні. Батьки [PERSON] та [PERSON] не виконують свої батьківські обов`язки з 2014 року, не спілкуються зі своєю дочкою та не проводять з нею вільний час. З 2014 року всі питання пов`язані з вихованням та утриманням онуки, вирішувались нею самостійно, без участі та підтримки відповідачів. Батьки дитини ухиляються від спілкування з дитиною в обсязі необхідному для її нормального самоусвідомлення та не надають їй доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяють засвоєнню нею загально визнаних норм моралі, відсутність інтересу до її внутрішнього світу, відсутність умов для отримання освіти Також позивачка просить стягнути аліменти з [PERSON] на користь особи чи установи, на утриманні якої буде знаходитися неповнолітня, у розмірі 1/4 частки, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку від усіх видів доходів відповідача щомісячно, починаючи із дня пред`явлення цього позову та стягнути аліменти з [PERSON] на користь особи чи установи, на утриманні якої буде знаходитися неповнолітня, у розмірі 1/4 частки, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку від усіх видів доходів відповідача щомісячно, починаючи із дня пред`явлення цього позову. В судовому засіданні позивачка та її представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі просили їх задовольнити. Відповідачі у судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили, письмових заперечень суду щодо позову не надали. Представник третьої особи: Органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Дніпровському району в судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] підтримали та надали письмовий Висновок Суд вважає можливим, за згодою позивача провести заочний розгляд справи на підставі матеріалів справи відповідно до ст.280 ЦПК України, за відсутності відповідачів. Розглянувши матеріали справи, заслухавши сторін, оцінивши всі докази у сукупності, суд приходить до наступних висновків. Згідно до ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Відповідно до ч. 1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. ст. 81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Відповідно до ст.150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; зобов`язані поважати дитину; передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Згідно зі ст.11 Закону України «Про охорону дитинства», сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Право дитини на отримання належного сімейного виховання виникає у неї з моменту народження. Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Судом встановлено, що батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про народження, Серія [NUMBER] видане 08.02.2007 року Ленінським ВРАЦС Запорізького міського управління юстиції, актовий запис№113. (а.с.17) [PERSON] , є матір`ю [PERSON] , [INFO] , що підтверджується Свідоцтвом про народження, Серія [NUMBER] від 04.01.1980 року. (а.с. 19) 17.11.2010 року відповідачка [PERSON] покинула малолітню дитину [PERSON] , [INFO] на відповідача [PERSON] та переїхала в інше місце проживання. Відповідно до довідки СУР Леніського РО ЗГУ ГУМС України в Запорізькій області від 01.12.2010 року, у відношенні [PERSON] , заведено матеріали ОРС «Розшук» № 60191001 від 26.11.2010 року. У травні 2014 року відповідач [PERSON] пішов з дому та також покинув малолітню дитину [PERSON] , [INFO] , залишивши доньку на утриманні та вихованні позивачки [PERSON] . Наказом Запорізької міської ради служби (управління) у справах дітей №703 від 11.09.2018 року, неповнолітня [PERSON] , [INFO] , взята на облік як дитина, яка опинилася у складних життєвих обставинах. (а.с.22) Відповідно до характеристики неповнолітня [PERSON] , навчається у 8-В класі ЗОШ № 29 м. Запоріжжя, проживає разом із бабусею, яка займається її розвитком. Батьки разом з дівчинкою не проживають її вихованням не займаються. (а.с.20) Неповнолітня [PERSON] , [INFO] проживає та зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради №оп-26/к-15536 від 02.10.2018 року.(а.с.26). Актом обстеження житлово-побутових та майнових умов дитини від 11.01.2021 року, [PERSON] [INFO] , перебуває на обліку ССД, як така що опинилась в складних життєвих обставинах та потребує забезпечення безоплатним харчуванням у навчальному закладі. На підставі ст.ст. 164, 165 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Рішення суду про позбавлення батьківських прав після набрання ним законної сили суд надсилає органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем реєстрації народження дитини. Право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до висновку районної адміністрації Запорізької міської ради по Дніпровському району №17.02/01-27/585 від 17.05.2021 про позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] , орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Дніпровському району прийшов до висновку, беручи до уваги, що батько та мати неналежним чином виконують свої батьківські обов`язки по відношенню до неповнолітньої доньки, права і інтереси якої повинні бути захищені у встановленому законом порядку, з метою захисту прав та інтересів дитини, вважати за можливе позбавлення батьківських прав гр. [PERSON] , гр. [PERSON] відносно неповнолітньої [PERSON] , [INFO] . Згідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення поновлення батьківських прав», ухилення від виконання батьківських обов`язків має місце тоді, коли батьки не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання, не спілкуються з дитиною в обсязі необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Частиною 8 ст.7 СК України передбачено, що регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Згідно ст. 12 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, Держави-учасниці забезпечують дитині, здатній сформулювати власні погляди, право вільно висловлювати ці погляди з усіх питань, що торкаються дитини, причому поглядам дитини приділяється належна увага згідно з її віком і зрілістю. З цією метою дитині, зокрема, надається можливість бути заслуханою в ході будь-якого судового чи адміністративного розгляду, що торкається дитини, безпосередньо або через представника чи відповідний орган у порядку, передбаченому процесуальними нормами національного законодавства. Закріплення цього права підкреслює, що дитина є особистістю, з якою слід рахуватись, особливо при вирішенні питань, які безпосередньо її стосуються. За таких обставин суд вважає встановленим, що [PERSON] та [PERSON] свідомо ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , що згідно з п.2 ч.1 ст.164 Сімейного кодексу України є підставою для позбавлення їх батьківських прав. Таким чином, з`ясувавши обставини справи та давши належну оцінку зібраним у справі доказам, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] про позбавлення батьківських прав підлягають задоволенню. Згідно з ч.2, 3 ст.166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідност.182 СК України при призначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2395 гривень, з 1 липня - 2510 гривень, з 1 грудня - 2618 гривень. У відповідності до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. Суд вважає, що відповідачі, незважаючи на позбавлення їх батьківських прав, зобов`язані утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття, у зв`язку з чим суд вважає необхідним стягнути з відповідачів аліменти на утримання дитини за рішенням суду. Визначаючи розмір аліментів, які підлягають стягненню на утримання неповнолітньої дитини, [PERSON] , [INFO] , суд відповідно до ст.182 СК України враховує вік дитини, те, що дитина матеріально не забезпечена, наразі дитина проживає та перебуває на вихованні у бабусі [PERSON] , а відповідачі працездатного віку, про свій матеріальний стан, наявність аліментних зобов`язань перед іншими особами та свій незадовільний стан здоров`я не повідомили суд. Виходячи з принципу розумності та справедливості, з метою дотримання прав дитини, забезпечуючи надійний захист інтересів дитини та отримання нею надійного стабільного матеріального утримання, суд вважає необхідним стягнути з [PERSON] , на користь особи чи установи, на утриманні якої буде знаходитися неповнолітня дитина, у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходів) відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи із дня пред`явлення позову, 01.02.2021 року і до повноліття дитини, та стягнути з [PERSON] на користь особи чи установи, на утриманні якої буде знаходитися неповнолітня дитина, у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходів) відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи із дня пред`явлення позову, 01.02.2021 року і до повноліття дитини. На думку суду, такий розмір аліментів відповідає інтересам дитини та необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального її розвитку, не поставить в скрутне матеріальне становище відповідачів, відповідає загальним засадам сімейних відносин - справедливості, розумності, моральності. Статтею 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову Згідно п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Таким чином, з`ясувавши обставини справи та давши належну оцінку зібраним у справі доказам, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. Відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідачів на користь держави підлягає стягненню судовий збір., оскільки позивача звільнено від сплати судового збору при зверненні до суду з позовом про стягнення аліментів.

Outcome: approved