Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-12 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON] , в якому просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] . Позов обґрунтовано тим, що їй на праві спільної часткової власності належить квартира, що знаходиться за адресою [ADDRESS] , в якій зареєстрований відповідач. Відповідач не проживає у даній квартирі понад два роки, його речі та майно відсутні, він не бере участі в утриманні житла та не вносить плату за комунальні послуги. З цих підстав просить позов задовольнити. Ухвалою судді від 04 червня 2020 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено справу до розгляду. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовній вимоги підтримала з підстав викладених в позовній заяві, просила суд позов задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечила. Відповідач належним\~чином повідомлявся\~про час\~та місце\~судового розгляду,\~проте в\~судове засідання\~не з`явився,\~відзиву на\~позов не\~надав,\~тому,згідно\~з ч.\~4\~ст.\~223,\~ст.\~280\~ЦПК України, враховуючи відсутність заперечень позивача, суд ухвалив проводити заочний розгляд справи. Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, встановив такі обставини: [PERSON] на праві спільної часткової власності належить квартира [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло, виданим Тернопільським районним бюро технічної інвентаризації 23 липня 1996 року. Згідно довідки № 727 від 02 червня 2020 року, виданої Виконавчим комітетом Настасівської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, про те, що [PERSON] , 1991 р.н., проживає в [ADDRESS] [ADDRESS] і її сім`я складається: чоловік [PERSON] , 1985 р.н., син [PERSON] , 2008 р.н., син [PERSON] , 2010 р.н., батько [PERSON] , 1967 р.н., зареєстрований, але не проживає. Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 12 січня 2018 року, розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] . Згідно даних будинкової книги квартири [ADDRESS] , за даною адресою зареєстровані, зокрема відповідач [PERSON] . Відповідно до Акту складеного комісією в складі Настасівського сільського голови [PERSON] , депутата сільської ради [PERSON] , жительки села Настасів [PERSON] , жительки села Настісів [PERSON] про те, що [PERSON] , [INFO] , зареєстрований в [ADDRESS] , але більше двох років не проживає. Згідно довідки №1571 від 26.11.2019 року виданої Виконавчим комітетом Настасівської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, про те, що згідно акта опитування від 26.11.2019 року [PERSON] , [INFO] , зареєстрований в [ADDRESS] , але не проживає більше двох років. У відповідності до ч. 2 ст. 405 ЦК України, члени сім`ї власника, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом і втрачають це право, якщо відсутні в ньому без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом. Згідно абз. 2 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи, крім інших підстав, здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Відповідно до роз`яснень, даних в п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1985 року № 2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України», зі змінами та доповненнями, у справах про визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням необхідно з`ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені законом строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, з особами, що потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім`ї тощо) суд може продовжити пропущений строк. При цьому судом не здобуто жодних доказів про поважність причин не проживання відповідача у спірному житлі. Абзацом 3 п. 34 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку, залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (наприклад, статті 71, 72, 116, 156 ЖК УРСР; стаття 405 ЦК), а саме від вирішення однієї із таких вимог: про позбавлення права власності на жиле приміщення; про позбавлення права користування жилим приміщенням; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою. Таким чином, рішення суду про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, є підставою для зняття такої особи з реєстрації місця проживання. Тому, враховуючи те, що судом встановлено, що [PERSON] зареєстрований в квартирі [ADDRESS] , однак більше одного року за вказаною адресою не проживає, останнім не доведено поважності на обґрунтування власної відсутності в житлі, тому позов є підставним та підлягає до задоволення. Крім цього, відповідно до\~статті 141 ЦПК України\~з відповідача в користь позивача підлягають стягненню 840, 80 гривень понесених судових витрат із сплати судового збору. На підставі наведеного,

Outcome: approved