Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-13 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей: [PERSON] та [PERSON] до досягнення ними повноліття. Позивачка обґрунтовує позовні вимоги тим, що вона перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 02.09.2006 року. Під час шлюбу у сторін народилися двоє синів: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Рішенням Яремчанського міського суду від 01.12.2017 року шлюб між сторонами розірвано, неповнолітніх дітей залишено проживати з позивачкою і на даний час вони перебувають на її утриманні. До липня 2017 року позивачка отримувала соціальну допомогу малозабезпеченим сім'ям в розмірі 3 365 грн., а на даний момент перебуває у процесі пошуку роботи. Відповідач [PERSON] не приймає участі у вихованні та матеріальному утриманні дітей. Він працює експедитором на підприємстві UAB Transaibe Литва. На його утриманні та вихованні немає інших дітей. Тому позивачка просить стягнути з відповідача на її користь на утримання дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] аліменти в розмірі 1/3 частки його доходу (заробітку), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину щомісяця, до досягнення дітьми повноліття. Позивачка в судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі. Відповідач повідомлявся про час і місце судового розгляду, в судове засідання на виклик суду не з'явився, причини неявки не повідомив. 14.12.2017 року постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, заслухавши пояснення позивачки, вивчивши письмові докази та оцінивши досліджені докази в сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 02.09.2006 року, на даний час шлюб між сторонами розірвано. Згідно записів у копіях свідоцтв про народження (а.с.5, 6), сторони є батьками [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Поясненнями позивачки встановлено, що сторони проживають окремо, неповнолітні діти проживають з позивачкою та перебувають на її утриманні. Проживання дітей сторін з позивачкою також стверджується записами в акті обстеження матеріально-побутових умов (а.с.11) та довідці про склад сім'ї (а.с.12). Судом встановлено, що відповідач працює перевізником на підприємстві UAB Transaibe Литва, що стверджується копією повідомлення (а.с.9). Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст.18 Конвенції ООН «Про права дитини» держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. За приписами ч.2 ст.182 цього кодексу мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до положень ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідач такого обов'язку не виконує, тому кошти на утримання дітей присуджуються за рішенням суду. Відповідачем не надано суду доказів про його матеріальне становище та стан здоров'я. Проте, він є працездатною особою і спроможний платити аліменти на утримання дітей. Враховуючи матеріальне становище сторін та те, що обов'язок утримувати дітей є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька, розмір витрат на утримання дітей, виходячи з принципів розумності та справедливості, потреби дітей у розвитку, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити та стягувати з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання неповнолітніх дітей[PERSON] та [PERSON] у розмірі 1/3 частини його доходу (заробітку), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на одну дитину щомісяця, до досягнення дітьми повноліття. З відповідача слід стягнути не сплачений судовий збір у розмірі 640 гривень та 500 грн. витрат на правову допомогу, понесених позивачкою, відповідно до положень ст.88 ч.3 ЦПК України. На підставі ст.ст.180-184, 191 СК України та

Outcome: approved