Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-30 00:00:00

[PERSON] звернулася до Рубіжанського міського суду Луганської області з позовом до [PERSON] про усунення перешкод у здійсненні права користування житловим приміщенням, в якій позивач вказала, що вона є власником квартири [ADDRESS], на підставі договору купівлі-продажу від 03 вересня 2003 року. У зазначеній квартирі зареєстрований за місцем проживання - [PERSON], [INFO], який фактично не проживає у даній квартирі більше дев'яти років, не сплачує комунальні платежі, в квартирі немає його особистих речей і взагалі квартирою він не цікавиться. Факт реєстрації відповідача у квартирі перешкоджає позивачу у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном,тому позивач звернулася до суду з цим позовом за захистом своїх прав. Просить усунути перешкоди у користуванні житловим приміщенням шляхом визнання [PERSON], [INFO], таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою [ADDRESS] (а.с. 3-4). Ухвалою Рубіжанського міського суду Луганської області від 08.06.2018 прийнято дану позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у зазначеній цивільній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження (а.с. 16). В судове засідання позивач не з'явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримує, проти ухвалення заочного рішення не заперечує (а.с. 22). Відповідач у судове засідання не з'явився, про день, час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, причин неявки не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності та відзиву на позов не надав. Відповідачу були надіслані виклики в судове засідання за адресою, відповідно відомостей Виконавчого комітету Рубіжанської міської ради Луганської області, які були повернуті на адресу суду з позначкою «за закінченням встановленого строку збереження» (а.с. 30-40, 42-43). Відповідно до вимог ч. 6 ст. 128 ЦПК України судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур'єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи. Відповідно до ч. 1 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв'язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Враховуючи неявку в судове засідання належним чином повідомленого відповідача, відсутності заяви відповідача про розгляд справи без його участі, неповідомлення відповідача про причини неявки до суду, відсутність відзиву відповідача на позов та згоду позивача на ухвалення заочного рішення у справі, суд вважає за можливе розглядати цивільну справу у відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення по даній справі в порядку ст. ст. 280, 281 ЦПК України. Відповідно до ч. 3 ст. 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Суд, розглянувши цивільну справу в межах заявлених позовних вимог, об'єктивно оцінивши докази, які містяться в матеріалах справи дійшов до наступного. Судом встановлено, що позивач є власником квартири [ADDRESS] (копія договору купівлі-продажу квартири - а.с. 8-9). Згідно довідки Центру надання адміністративних послуг загального відділу Рубіжанської міської ради Луганської області № 13185 від 23.05.2018 у квартирі [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] - як власник, [PERSON] - як син власника та [PERSON] - як піднаймач (а.с. 10). З копії акту про встановлення фактичного місця проживання громадян за адресою: [ADDRESS], від 24.05.2018, вбачається, що зареєстрований у квартирі [PERSON], [INFO], з 2009 року по теперішній час за вказаною адресою не проживає, особисті речі відсутні (а.с. 11). Згідно із ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Способи захисту права власності передбачені нормами ст. ст. 16, 391 ЦК України. У відповідності до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Статтею 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналась 17 липня 1997 року відповідно до Закону від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, № 4, № 7 та № 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст.ст. 316, 317, 319, 321 ЦК України). Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Згідно зі ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Судом встановлено, що відповідач зареєстрований в спірній квартирі, але без поважних причин не проживає в ній більше дев'яти років, його особисті речі в квартирі відсутні, реєстрація відповідача у квартирі позивача позбавляє його права в повній мірі користуватися, володіти та розпоряджатися власним житлом, а тому є всі підстави для визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] до [PERSON] про усунення перешкод у здійсненні права користування житловим приміщеннямобґрунтований та підлягає задоволенню.

Outcome: approved