Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-14 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із зазначеною позовною заявою, посилаючись на те, що 19.11.2015 року на підставі рішення Гусятинського районного суду стала власником нежитлової будівлі в [ADDRESS], що розміщена на земельній ділянці ОСББ «Центральне, 1а» . З метою узаконення користування частиною земельної ділянки, на якій розташована вищевказана будівля між нею та ОСББ «Центральне, 1а» 03.12.2015 року укладено договір суперфіцію, відповідно до умов якого їй надано право проводити нове будівництво чи реконструкцію існуючого приміщення . Здобувши права здійснювати будівництво на чужій земельній ділянці (Суперфіцій) на весні цього року вона розпочала реконструкцію належного їй нежитлового приміщення під житловий будинок. Під час проведення будівельних робіт були дотримані архітектурні, будівельні, санітарні та екологічні норми, а з початку будівництва жодних заяв, претензій та скарг не надходило, що свідчить про відсутність факту порушення прав інших осіб цим будівництвом. Після завершення будівництва була проведена інвентаризація даного будинку, виготовлений технічний паспорт із яким вона звернулась до Хоростківської міської ради з заявою про видачу містобудівних умов та обмежень у використанні земельної ділянки для проведення реконструкції будинку та оформлення права власності, на що позивачу була дана відповідь, що у них немає правових підстав для опрацювання питання та запропоновано звернутись до вирішення цього питання до суду. З метою отримання будівельного паспорта вона звернулась до сектору містобудування та архітектури Гусятинської РДА, про те у видачі його також було відмовлено і аргументовано це тим, що дане будівництво індивідуального житлового будинку ведеться на земельній ділянці із цільовим призначенням для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку і для отримання будівельного паспорта потрібно міняти цільове призначення земельної ділянки. Враховуючи пропозиції відділу архітектури позивач звернулась до ОСББ «Центральне, 1а із заявою про вихід із складу членів ОСББ із своїм майном, проте, не отримала на це дозволу зборів членів ОСББ. Від позивача [PERSON] надійшла заява, в якій позивач позовні вимоги підтримала повністю, просила розгляд справи провести у відсутності позивача. Від відповідачів Хоростківської міської ради Гусятинського району Тернопільської області, Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Центральне, 1А» надійшли заяви про визнання позову, розгляд справи у відсутності відповідачів. Відповідно до ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з'явилися у судове засідання. Суд, дослідивши та оцінивши матеріали справи, прийнявши визнання позову відповідачами, оскільки це не буде суперечити закону і не порушуватиме прав сторін та свобод чи інтересів інших осіб, вважає, що позов доведений та обґрунтований і його необхідно задовольнити в повному обсязі. До такого висновку суд дійшов з наступного. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, виданим державним реєстратором Ропій Н.В., [PERSON] на підставі рішення Гусятинського районного суду від 19 листопада 2015 року являється власником нежитлової будівлі за адресою: [ADDRESS], загальною площею 49,6 кв.м. (а.с.12). Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, виданим державним реєстратором Сергеюк В.В., [PERSON] на підставі договору про право забудови земельної ділянки (договір суперфіцію) від 3.12.2015 року є правокористувачем земельної ділянки для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку, площею 0, 3067 га за адресою: [ADDRESS]. (а.с.10). Згідно технічного паспорта, виданого ФОП [PERSON] 04.11.2016 року, загальна площа житлового будинку по [ADDRESS] становить 395,1 кв.м. , житлова - 69,2 кв.м. (а.с.6-9). Відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 02.09.2015 року, індексний номер 43175480, ОСББ «Центральне 1А» належить на праві приватної власності земельна ділянка для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку, площею 0, 3067 га за адресою: [ADDRESS]. (а.с.13). Як вбачається з листа - відповіді Хоростківської міської ради від 2 листопада 2016 року № Б-37/64/020, [PERSON] відмовлено у видачі містобудівних умов та обмежень у використанні земельної ділянки по [ADDRESS] та рекомендовано звернутись до сектору містобудування та архітектури Гусятинської РДА. (а.с.11). Як слідує із змісту листа сектору містобудування та архітектури Гусятинської районної державної адміністрації від 14 листопада 2016 року № 267/101, сектор містобудування та архітектури розглянувши подані матеріали щодо видачі будівельного паспорту на будівництво житлового будинку в [ADDRESS], повідомив, що будівельний паспорт на будівництво індивідуального житлового будинку на даній земельній ділянці не може бути виданий, оскільки згідно витяг з Державною реєстру прав на нерухоме майно від 18.12.2015р щодо права користування - суперфіцію земельної ділянки (площею 0,0321га) в [ADDRESS] із цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування багатоквартирного житлового будинку не відповідає цільовому призначенню земельної ділянки відповідно ст.27 України «Про регулювання містобудівної діяльності». (а.с.4). Згідно протоколу № 7 загальних зборів ОСББ «Центральне, 1А», загальні збори відмовили [PERSON] у наданні згоди на вихід із членів з своїм майном, оскільки це призведе до понесення матеріальних витрат інших членів ОСББ. (а.с.5). Відповідно до звіту та технічного висновку про проведення технічного обстеження реконструйованої нежитлової будівлі під індивідуальний (садибний) житловий будинок ФОП [PERSON] від 05.12.2016 року, за результатами проведення технічного обстеження об'єкта реконструйованої нежитлової будівлі під індивідуальний (садибний) житловий будинок, загальною площею - 398,0 кв.м, в т.ч. житловою площею -69,2 кв.м , допоміжною площею - 325,9 кв.м. і площею літніх приміщень - 2,9 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS], замовник - [PERSON], встановлено можливість його надійної та безпечної експлуатації, а також відповідність реконструйованого об'єкта вимогам державних будівельних норм, нормативних актів з пожежної безпеки та санітарно-гігієнічним вимогам. Судом встановлено, що у позивача внаслідок зазначених об'єктивних причин склалися перешкоди, які не дають йому можливості отримати правовстановлюючі документа на зазначене новостворене майно та зареєструвати власність. Сторонами у справі вказані обставини, які встановлені не заперечуються і вони підтверджуються належними та допустимими доказами, що є у матеріалах справи. Крім того, стороною відповідача визнано позов і таке визнання не суперечить вимогам закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Згідно до ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому кодексом, звернутися до суду з захистом своїх порушених, оспорюваних чи невизнаних прав, свобод чи інтересів. Із статті 328 Цивільного кодексу України слідує, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Згідно ст. 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Згідно положень ст. 376 ЦК України , житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. На вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Згідно роз'яснень постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 № 6 «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)» позов про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно на чужій земельній ділянці може бути пред'явлено до органу державної влади або органу місцевого самоврядування та власника (користувача) земельної ділянки у випадку забудови на земельній ділянці, яка належить до державної чи комунальної власності або фізичній чи юридичній особі. На підставі частини третьої статті 376 ЦК суд може задовольнити позов про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно на земельній ділянці, що не надавалася у власність чи користування особі, яка збудувала його, якщо їй у встановленому законом порядку було передано земельну ділянку у власність або надано у користування під уже збудоване нерухоме майно відповідно до її цільового призначення, та за умови, що будівництво велося з додержанням архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил згідно із законодавством, містобудівною та проектною документацією, а також у разі, якщо ці обставини були предметом розгляду компетентного державного органу (частина третя статті 375 ЦК). При цьому суд має враховувати, що відсутність заперечень власника проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила самочинне будівництво, чи визнання такого позову має бути обґрунтовано відповідними доказами, що підтверджують право на вчинення таких процесуальних дій, зокрема, договорами купівлі продажу земельної ділянки, оренди, міни. При доведенні визначених нею умов суд може визнати право власності на самочинно збудоване майно також за особою, яка його збудувала, якщо після закінчення будівництва земельну ділянку цій особі було передано у власність або надано у користування, або з власником земельної ділянки, на якій розміщено майно, укладено договір суперфіцію (частина перша статті 413 ЦК) відповідно до її цільового призначення. Перевіривши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що іншого способу реалізувати своє право на переобладнане новостворене приміщення в позивача немає, обставини справи визнані стороною відповідача та доводяться відповідними доказами. Суд також вважає доведеними обставини, на які позивач посилаються як на підставу своїх позовних вимог, а також те, що визнання права власності за позивачем на нерухоме майно не порушує права інших осіб. На підставі викладеного, позов [PERSON] про визнання права власності на нерухоме майно підлягає до задоволення.Судові витрати покласти на позивача.

Outcome: approved