Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-04 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду 19 березня 2014 року з позовними вимогами про стягнення аліментів, вказавши, що з 21 січня 2005 року вона перебувала в шлюбі з відповідачем. Рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 28.02.2014 р. шлюб між ними розірвано. Від спільного проживання вони мають сина [PERSON], [INFO], який після розірвання шлюбу проживав разом з батьком за його місцем проживання, у вихідні та канікули вона забирала сина до себе. На теперішній час за їх спільною з відповідачем згодою син буде проживати з нею. Відповідач не надає їй матеріальної допомоги на утримання сина, угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто, тому вона просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі ? частини від його заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття сина. В судовому засіданні позивач [PERSON] на заявлених вимогах наполягала з підстав, викладених в позові, суду пояснила, що їх син проживає з матір'ю відповідача, на вихідних же вона забирає його до себе: з пятниці по неділю син проживає з нею. У відповідача інша родина і вона просила відповідача допомагати їй - сплачувати 1/2 частину за оренду квартири, оскільки вона має намір орендувати окреме житло для проживання там з дитиною. Квартиру вона знайшла, однак відповідач відмовився допомагати їй з оплатою оренди квартири, тому вона просить стягнути з нього аліменти. Відповідач [PERSON] позов не визнав, суду пояснив, що сина він утримує повністю сам, здійснював повністю оплату за дитячий садок, коли син його відвідував, утримував дитину, забезпечував одягом, та всім необхідним. Зараз, коли син пішов до школи, він продовжує його утримувати, сплачуючи необхідні витрати пов'язані зі школою та домашнім побутом. Вважає, що гроші позивачці необхідні лише для себе, а не на утримання дитини, а оскільки він повністю забезпечує сина самостійно, просить в задоволенні позову відмовити. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 21 січня 2005 року у Довгинцівському відділі реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровській області, актовий запис № 16 (а.с.5 - копія свідоцтва про шлюб), шлюб між ними розірвано. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], який зареєстрований з матір'ю ( а.с. 6 - копія свідоцтва про народження, а.с. 4 - копія довідки). Згідно наданих сторонами письмових доказів, малолітній [PERSON] проживає без реєстрації зі своїм батьком [PERSON] за адресою: [ADDRESS], з 2009 року по дату складання акту - 15 жовтня 2013 р. (а.с.9 -акт), на вихідних [PERSON] проживає зі своєю матір'ю [PERSON] (а.с.12). Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Згідно ст. 183 СК України розмір аліментів на утримання дитини визначається судом. Враховуючи, що відповідач [PERSON] здійснює повне утримання дитини, забезпечуючи сина всім необхідним, про що позивач не заперечувала, в судовому засіданні [PERSON] вказала, що кошти їй необхідні для оренди житла, суд вважає, що у позивача відсутні підстави для стягнення з відповідача аліментів на утримання сина відповідно до положень ст. 180 СК України. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed