Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-01 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON], про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей та дружини, до досягнення дитиною трирічного віку. В позові вказувала, що з 27.03.2010 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] З 01.01.2016 року з відповідачем припинили сімейно-шлюбні відносини, і ведення спільного господарства, і відповідач забрав свої речі та переїхав проживати до своїх батьків у м. Вашківці. Від шлюбу народилося двоє дітей дочка [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які знаходяться на її повному матеріальному утриманні. Відповідач працює майстром по «євроремонтах», їздить на заробітки за межі України, де виконує різноманітні роботи і його середньомісячний заробіток становить 3000,00-4000,00 грн., але цей дохід є не постійним та не регулярним, тому вважає за доцільне встановити аліменти в твердій фіксованій грошовій сумі. Незважаючи на це, відповідач не надає своїм дітям матеріальної допомоги. Вона в даний час не працює, здійснює догляд за малолітніми дітьми, інших доходів не має, і тому не має можливості повністю забезпечити утримання дітей, а соціальної допомоги в сумі 1300,00 грн., які вона отримує, не вистачає їм на проживання та харчування. Ніхто, крім відповідача, не має можливості надавати матеріальної допомоги на утримання дітей, тому змушена звернутися з даним позовом до суду. Інших виплат по виконавчих документах відповідач не проводить. Відповідач ухиляється від покладеного на нього ст.180 СК України обов'язку утримувати своїх дітей, що виявилося у тому, що він відмовляється добровільно надавати кошти на їх утримання, а саме: на придбання одягу, продуктів харчування, медикаментів тощо. Діти повністю знаходяться на її утриманні. Відповідач витрачає гроші на свої потреби, інтересами сім'ї не цікавиться. Також відповідач ухиляється від її утримання, чим порушує її права, передбачені ч.2, 4 ст.84 СК України. Просила стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], в твердій фіксовані сумі у розмірі по 700,00 грн. щомісячно на кожну дитину, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі даного позову і до досягнення дітьми повноліття, та на її утримання в розмірі 700,00 грн. щомісяця до досягнення дочкою [PERSON], [INFO] трирічного віку. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, будучи належно повідомленою про місце, день та годину слухання справи, в адресованій суду заяві просила справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримує повністю, щодо винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, будучи належно повідомленим про місце, день та годину слухання справи, причини неявки суду не повідомив. Оскільки позивач не заперечує проти винесення заочного рішення по справі, то суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, прийшов до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з таких підстав. Судом встановлено, що 27.03.2015 року [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] зареєстрували шлюб у виконавчому комітеті Виженської сільської ради Вижницького району Чернівецької області, актовий запис №01, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] від 27.03.2015 року, виданого виконавчим комітетом Виженської сільської ради Вижницького району Чернівецької області. Після реєстрації шлюбу [PERSON] прийняла прізвище [PERSON]. У сторін є двоє спільних дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про їх народження серія [NUMBER] від 04.06.2015 року, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вижницького районного управління юстиції Чернівецької області та серія [NUMBER] від 01.09.2015 року, виданого виконавчим комітетом Виженської сільської ради Вижницького району Чернівецької області. Неповнолітні діти - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] знаходяться на утриманні позивача, про що свідчить довідка виконавчого комітету Виженської сільської ради Вижницького району Чернівецької області №254 від 16.02.2016 року. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Стаття 184 ч.1 СК України передбачає, що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Частина 2 цієї ж статті вказує, що розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Таким чином судом встановлено, що неповнолітні діти [PERSON] та [PERSON] проживають з позивачем та знаходяться на її матеріальному утриманні, відповідач добровільно допомоги на їх утримання не надає. Позивачем доведено, що відповідач офіційно не працює, але є здоровим, працездатним чоловіком, інших дітей чи непрацездатних батьків не має, а тому вимога про стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітніх дітей у твердій грошовій сумі є обґрунтованою, але підлягає до часткового задоволення із стягненням з відповідача аліментів у межах прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років, встановленого ст.7 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2016 рік», та з урахуванням реальної можливості сплати аліментів відповідачем. Що стосується вимоги про стягнення з відповідача аліментів на утримання дружини до досягнення [PERSON] трирічного віку, то суд вважає, що з урахуванням вищевикладених обставин, вона підлягає до часткового задоволення, оскільки стягнення аліментів на утримання дружи у твердій грошовій сумі у розмірі 700,00 грн. буде у сукупності з аліментами на дітей, завідомо непосильним для відповідача. Відповідно до ч.2 ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ч.3 ст.84 СК України, право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Це підтверджено дослідженими в суді належними доказами. Виходячи з наведеного, суд вважає, що позов [PERSON] підлягає частковому задоволенню із стягненням з відповідача в дохід держави судового збору відповідно до вимог ч.3 ст.88 ЦПК України. На підставі ст.ст.84, 180-182, 184, 191 СК України,

Outcome: partial