Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-03 00:00:00

[PERSON] звернулася до Люботинського міського суду Харківської області з позовною заявою до [PERSON], [PERSON], третіх осіб [PERSON], відділу реєстрації фізичних осіб Люботинської міської ради про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим будинком. Позивач просить визнати [PERSON], [PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщенням, квартирою №5 в будинку №4 по вул. Будівельній в м. Люботин. Сторони були повідомлені про час та місце розгляду справи своєчасно та належним чином. Позивач позовні вимоги підтримала, просила справу розглядати без її участі. Відповідачі, належним чином повідомлені про дату, час, місце розгляду справи до суду не зявилися, про причини неявки суду не повідомили. Третя особа відділ державної реєстрації фізичних та юридичних осіб Люботинської міської ради була належним чином та своєчасно повідомлена про час та місце розгляду справи, направила лист до суду, в якому просила розглядати справу без участі представника. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані позивачем по справі докази, вислухавши свідка, вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, при цьому суд виходить з наступного. Судом встановлені такі факти, що підтверджуються наявними у справі доказами, та не оспорюються сторонами по справі, та відповідні їм правовідносини. Позивач [PERSON] є власником 1/2 частини квартири [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності на житло від 01 грудня 1998 року (а.с.6) Власником іншої ? частини квартири [ADDRESS] є [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину після смерті батька [PERSON], від 17 серпня 2015 року (а.с.5). Таким чином, суду достовірно відомо, що квартира, розташована за адресою: [ADDRESS] належить позивачу [PERSON] та третій особі [PERSON] Відповідачі [PERSON] та [PERSON] зареєстровані на теперішній час в квартирі, що підтверджується довідками [PERSON] України в Харківській області та довідкою Люботинської міської ради Харківської області (а.с. 21,22) Як вбачається з відповіді Люботинської міської ради Харківської області від 10 квітня 2017 року в квартирі [ADDRESS] відповідач [PERSON] зареєстрований з 09 серпня 2005 року, [PERSON] з 21 липня 2005 року. Відповідачі є рідною донькою та онуком позивачки та були зареєстровані в квартирі позивачки, вибули з квартири в 2006 році, але добровільно не виписалися. [PERSON] та [PERSON] не проживають в квартирі, належній [PERSON] та [PERSON], з 2007 року, належних їм особистих або будь-яких інших речей в будинку не має. Зазначене підтвердила свідок [PERSON], яка сторонам є сторонньою особою та не зацікавлена в результатах розгляду справи. Місце фактичного мешкання відповідачів позивачу не відоме. Згідно з ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння. користування та розпоряджання своїм майном. Як зазначено в ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Як вбачається з матеріалів справи, про те, що відповідач не проживає у зазначеному будинку свідчать відповіді від 07 квітня 2017 року Люботинського ВП Харківського ГУНП України в Харківській області та виконкому Люботинської міської ради Харківської області про відсутність звернень [PERSON] та [PERSON] в період з 01 січня 2014 року по теперішній час з заявами про порушення їх прав на проживання в квартирі № 5 в будинку №4 за адресою м. Люботин, вул. Будівельна. Крім того, Люботинським ВП Харківського ВП ГУНП України надано лист, в якому зазначено, що за адресою [ADDRESS] протягом останніх 4 місяців мешкає [PERSON] Із повідомлення українського державного підприємства поштового звязку «Укрпошта» Харківської дирекції центру поштового звязку №7 вбачається, що [PERSON] та [PERSON] не здійснювали передплату на періодичні видання, за адресою [ADDRESS] кореспонденцію за вказаною адресою на своє імя не отримують. Також до суду надійшла відповідь головного лікаря Люботинської центральної лікарні в якій зазначено, що відповідачі за місцем реєстрації за медичною допомогою, не зверталися. Оскільки відповідачі [PERSON] та [PERSON] не проживають в квартирі понад десять років безперервно без поважних причин, то суд знаходить позовні вимоги позивача такими, що підлягають задоволенню, оскільки вони обґрунтовані на законі і доказах, наданих суду. Статтею 41 Конституції України, ст.ст.316 - 321 ЦК України закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи безперешкодно користуватися свої майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном,на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були пов'язані з позбавленням володіння. Відповідно до ст.379 ЦК України об'єктом права власності особи може бути, зокрема, житло - житловий будинок, квартира. Права власника житлового будинку визначеніст.383 ЦК України та ст.150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Відповідно до ч.1ст.156 ЖК України з урахуванням положень ч.1 ст.405 ЦК України - члени сім'ї власника житлового будинку, які проживають разом з ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Оскільки відповідачі [PERSON] та [PERSON] проживали в квартирі розташованій за адресою [ADDRESS] як члени сім`ї власника, але добровільно залишили місце мешкання, а власники квартири на збереження реєстрації відповідачів за адресою: [ADDRESS] не погоджуються, тому через не проживання понад десять років відповідачів в спірній квартирі без поважних причин, [PERSON] та [PERSON] є такими особами, які втратила право користування житловим приміщенням. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України - член сім'ї власника житла втрачає право користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла. Все вище наведене свідчить про те, що відповідачі не проживає в житловому квартирі [ADDRESS] більше одного року, особисті речі відсутні. Відповідно до вимог ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цивільно-процесуальним кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. З матеріалів справи та з наданих суду позивачем доказів вбачається, що [PERSON] та [PERSON] утримуючи реєстрацію за адресою: [ADDRESS], який належить [PERSON] та [PERSON] порушує права останніх володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном, які гарантовані їм, як власникам вимогами чинного законодавства. Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно зі ст.ст. 10, 11 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Відповідно до ч. 3 ст. 10, ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Відповідачі по справі [PERSON] та [PERSON] не надали до суду доказів, які б свідчили про правомірність їх не проживання безперервно без поважних причин понад десять років за адресою: [ADDRESS] На підставі викладеного,

Outcome: approved