Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-19 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача про визнання його таким, що втратив право користування жилим приміщенням. Заявлені вимоги у позові [PERSON] обґрунтувала тим, що відповідач [PERSON] є її колишнім зятем. З її згоди був зареєстрований у належному їй житловому будинку в [ADDRESS] . Після розлучення із дочкою відповідач втратив статус члена сім`ї, тому в подальшому надавати йому житло вона наміру немає. Факт реєстрації відповідача у належному їй будинку створює незручності та перешкоди у можливості реалізувати своє право на отримання соціального захисту. Відповідач не бере жодної участі в утриманні житла, не сплачує комунальних платежів, разом з тим його формальна реєстрація впливає на можливість оформити субсидію на користування комунальними послугами. Оскільки відповідач не проживає в її господарстві вже більше двох років, вона надалі не бажає надавати йому житло для проживання, то він втратив право на користування цим житлом. Позивачка та її представник у судовому засіданні заявлений позов підтримали з викладених у позовній заяві підстав. Просили позов задовольнити. Відповідач, повідомлявся про дату, час і місце судового засідання у встановленому законом порядку, на розгляд справи не з`явився. У встановлений судом строк відзив не подав. Клопотання про розгляд справи без його участі від відповідача не надходило. В зв`язку з цим, у відповідності до положень ст.ст. 280, 281 ЦПК України, судом ухвалено провести розгляд справи у порядку заочного провадження. Заслухавши пояснення позивачки, свідків [PERSON] , [PERSON] , дослідивши письмові докази, подані у розпорядження суду, з`ясувавши фактичні обставини справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до статті 47 Конституції України кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Згідно зі статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. У відповідності до ст.405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності його без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Судом встановлено, що позивачка є власником домоволодіння в [ADDRESS] на [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом. Згідно довідки Солотвинської селищної ради від 16 січня 2019 року №99 у житловому будинку в [ADDRESS] , який належить позивачці зареєстровані дочка [PERSON] та зять [PERSON] .. Актом обстеження матеріально-побутових умов сім`ї від 16 січня 2019 року зафіксований факт реєстрації відповідача у житловому будинку по [ADDRESS] та відсутність його за місцем реєстрації на протязі тривалого часу. Допитані як свідки [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні підтвердили, що відповідач з лютого 2018 року в житловому будинку позивачки не проживає, створив іншу сім`ю та на даний час проживає у с. Дзвиняч Богородчанського району. Відповідно до встановлених даних, відповідач не проживає у господарстві позивачки більше року, а позивачка не бажає забезпечувати його житлом у власному будинку надалі. Таким чином судом встановлено, що [PERSON] втратив право користування цим житлом. На підставі викладеного, ст.405 ЦК України,

Outcome: approved