Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-13 00:00:00

[PERSON] звернулася до Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 25 листопада 2006 року між нею та [PERSON] було зареєстровано шлюб. У шлюбі було народжено дитину - [PERSON], [INFO]. З червня 2012 року сім'я розпалася і з того часу з відповідачем не підтримує шлюбних відносин, кожний живе сам по собі. Причиною розірвання шлюбних відносин позивач вважає те, що відповідач зловживає спиртними напоями, зраджує їй, та мешкає з іншою жінкою. Ніхто з них не вживає заходів для відновлення сім'ї, а тому сім'я розпалася остаточно, примиритися вони не зможуть. Спору про місце проживання дитини та про поділ майна не має. У зв'зку з чим позивач просила суд розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем. У судовому засіданні позивач підтримала позов та просила суд задовольнити позовні вимоги. Суду пояснила, що вже два роки вони не живуть разом. У кожного вже нові відносини. Дитина проживає з нею за їх домовленістю. Вже двічі подавали до суду позови про розірвання шлюбу, намагалися примиритися, проте все марно. Наполягала на тому, що примирення з відповідачем неможливе. Відповідач, позов визнав, проти задоволення позовних вимог не заперечував. Підтвердив, що з позивачем не проживають разом з червня 2012 року. Проти розірвання шлюбу не заперечував, оскільки збереження сім'ї не можливе. Суд, заслухавши пояснення позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступних висновків. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 25 листопада 2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану П'ятихатського районного управління юстиції Дніпропетровської області було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 126 (а.с. 4). Сторони мають спільну дитину - [PERSON], [INFO] (а.с.5). Судом встановлено, що сторони не проживають разом з червня 2012 року, стосунки не підтримують, не ведуть спільне господарство. Кожний з подружжя має інші відносини та не робить спроб для примирення. Причинами припинення шлюбних відносин є взаємне непорозуміння та небажання зберегти шлюб. Згідно з ч.2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Фактичні взаємини подружжя свідчать, що між сторонами остаточно припинено шлюбні відносини і їх неможливо відновити, отже збереження шлюбу неможливе та суперечило б інтересам подружжя. Отже, вимоги позивач про розірвання шлюбу, укладеного між нею та відповідачем є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Подружжя досягло згоди про те, що донька буде проживати разом з матір`ю. Спору про поділ майна подружжя не має. Також на виконання вимог ст. 115 Сімейного кодексу України, суд вважає за необхідне надіслати копію рішення суду після набрання ним законної сили органу державної реєстрації актів цивільного стану для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Оскільки від позивача не надійшло заяви про відновлення їй дошлюбного прізвища, суд,

Outcome: approved