Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-11 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з заявою, в якій просить надати право на укладення шлюбу з [PERSON], обґрунтовуючи свої вимоги тим, що з 2013 року підтримує стосунки з [PERSON], мають намір створити повноцінну сім'ю та зареєструвати шлюбні відносини, на даний час вагітна, але, не досягла шлюбного віку, визначеного сімейним законодавством. В судовому засіданні [PERSON] заяву підтримала та пояснила, що з [PERSON] фактично створили сім'ю, разом проживають, ведуть спільне господарство, вона вагітна. Заінтересована особа [PERSON] не заперечує проти заяви, пояснив, що дійсно проживає з [PERSON], бажають створити сім'ю та народити дитину. Заінтересована особа: мати заявниці [PERSON] заперечує проти заяви. Заінтересована особа: батько заявниці [PERSON] не заперечує проти заяви. Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення заявниці, заінтересованих осіб, дослідивши письмові докази, суд вважає, що заява обґрунтована, виходячи з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] народилась [INFO] року, тобто, на момент розгляду справи має 16 років. Із копії довідки виданої Тетіївською центральною районною лікарнею 02.12.2014 року №362 встановлено, що [PERSON] вагітна, 25-26 неділь. Відповідно до ст.22 СК України, шлюбний вік для чоловіків та жінок встановлюється у вісімнадцять років. Особи, які бажають зареєструвати шлюб, мають досягти шлюбного віку на день реєстрації шлюбу. Відповідно до ст.23 СК України, право на шлюб мають особи, які досягли шлюбного віку. Особи, які бажають зареєструвати шлюб, мають досягти шлюбного віку на день реєстрації шлюбу. Відповідно до ч.3 ст.234 ЦПК України, у порядку окремого провадження розглядаються також справи про надання права на шлюб. Відповідно до роз'яснень п.2 Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», заява про надання особі, яка досягла чотирнадцяти років, права на шлюб (ст.23 СК України) повинна розглядатися судом в окремому провадженні. При цьому до участі в справі залучаються один або обоє батьків (усиновлювачів) неповнолітньої дитини, піклувальник, особа, з якою передбачається реєстрація шлюбу, а також інші заінтересовані особи. Заперечення батьків (піклувальників) щодо надання права на шлюб не є підставою для відмови в задоволенні заяви, оскільки головним критерієм для задоволення заяви про надання права на шлюб є встановлення судом факту про відповідність такого права інтересам заявника. Резолютивна частина рішення повинна відповідати вимогам ч.2 ст.23 СК України, згідно з якою суд надає право на шлюб, а також містити прізвище, ім'я та по батькові особи, право на шлюб з якою надається судом. Відповідно до ч. 1 ст.27 СК України, державна реєстрація шлюбу встановлена для забезпечення стабільності відносин між жінкою та чоловіком, охорони прав та інтересів подружжя, їхніх дітей, а також в інтересах держави та суспільства. Таким чином, виходячи з аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, враховуючи спільний намір заявниці та [PERSON] зареєструвати шлюб, створити повноцінну сім'ю, народити дитину, тому, суд вважає, що право на шлюб буде відповідати інтересам [PERSON] На підставі вищевикладеного, заява [PERSON] про надання права на шлюб підлягає задоволенню.

Outcome: approved