Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-09 00:00:00

[PERSON] звернулася до Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області із позовною заявою до Територіальної громади сіл Конищів, Знаменівка та Ягідне в особі Конищівської сільської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. В обґрунтування заявлених вимог позивач вказала, що 14 червня 2012 року помер її дядько [PERSON], який був зареєстрований та проживав в [INFO]. Після його смерті відкрилася спадщина на земельну ділянку площею 1,7597 га., на території Конищівської сільської ради. Вона є єдиним спадкоємцем за законом, однак із обєктивних причин пропустила строк для прийняття спадщини, у звязку з чим нотаріус не може прийняти від неї заяву про прийняття спадщини. Оскільки іншого способу захисту своїх прав позивач не має, тому звернулася до суду з даним позовом. Просила надати їй додатковий строк, в три місяці, для подання заяви в нотаріальну контору про прийняття спадщини. Ухвалою від 12.09.2018 позовну заяву було прийнято до розгляду судом та відкрито провадження у справі. Її розгляд вирішено проводити за правилами загального позовного провадження. Позивач в підготовче засідання не зявилася, в позовній заяві просила справу розглянути у її відсутності (а.с.3). Відповідач копію ухвали від 12.09.2018 та доданих до неї матеріалів отримав 16.09.2018, відзиву до суду не направив. Його представник в судове засідання не зявився, надіслав заяву про розгляд\~справи у\~його відсутності,\~позов визнав\~у повному\~обсязі(а.с. 26-27). Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно з ч.ч. 3-4 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи зазначені вище положення, а також те, що сторони скористались своїм правом, врегульованим ч. 3 ст. 211 ЦПК України, заявляти клопотання про розгляд справи за їх відсутності, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному підготовчому засіданні на підставі доказів наявних у справі. Вивчивши та дослідивши\~ матеріали справи, давши оцінку зібраним доказам, суд приходить до висновку про задоволення позову з таких підстав. Судом встановлено, що 14 червня 2012 року в с. Конищів Мурованокуриловецького району Вінницької області помер [PERSON] (а.с.7). Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, яке складається із земельної ділянки площею 1,7597 га, що розташована на території Конищівської сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області (Державний акт серії ВН №010744 від 21.01.2005 року (а.с. 15). Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб -спадкоємців. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. (ст. 1223 ЦК України). Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Племінники спадкодавця спадкують ту частину спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові (сестрі, братові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини (ч.3 ст.1266 ЦК України). Свідоцтвом про народження позивача (а.с.11), свідоцтвом про укладення шлюбу (а.с. 12), свідоцтвами про народження [PERSON] та [PERSON]Г (а.с.9,10), свідоцтвом про смерть [PERSON] (а.с.8) та довідкою виконавчого комітету Конищівської сільської ради №615 від 18.06.2018 (а.с. 13), стверджується, що позивач є єдиною спадкоємицею за законом після смерті [PERSON] Інші спадкоємці, як за законом так і за заповітом відсутні. [PERSON] на день смерті був зареєстрований один за адресою: Вінницька область, Мурованокуриловецький район, с. Конищів, вул. О.Ковальського, буд.22. (а.с.13). З інформаційної довідки зі Спадкового реєстру №51631764 від 19.04.2018 вбачається, що спадкова справа щодо майна померлого 14 червня 2012 року [PERSON] не заводилась (а.с.19). Державним нотаріусом 18.04.2018 позивачу відмовлено в прийнятті її заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON], в звязку з пропуском нею строку для її прийняття (а.с. 16). За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини; спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою; для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Згідно з положеннями ст. 1269 ЦК України (в редакції чинній на час відкриття спадщини 14.06.2012), спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Згідно із ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними. Як слідує із позовної заяви, позивач пропустила встановлений законом шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, оскільки на день смерті фактично проживали разом з спадкодавцем без реєстрації, здійснювала за ним догляд, а тому вважала, що прийняли спадщину. Суд вважає, що вказані позивачем причини пропуску строку звернення до нотаріуса є поважними, а тому враховуючи те, що відповідач позов визнав повністю, будь-чиї права чи законні інтереси рішенням суду порушені не будуть, [PERSON] можна визначити додатковий строк для звернення в нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON], терміном три місяці з дня вступу рішення в законну силу. Відповідно до ч. 1 п.п. 2, 5, 6 ст. 3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є: неприпустимість позбавлення права власності, крім випадків, встановлених Конституцією України та законом; судовий захист цивільного права та інтересу; справедливість, добросовісність та розумність. Щодо вирішення питання про судові витрати, суд виходить з наступного. Позивачем при зверненні до суду з даним позовом було сплачено судовий збір в сумі 705 грн (а.с. 1). Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Разом з тим, позивачем не заявлялося жодних клопотань про повернення половини сплаченого нею судового збору, у звязку з визнанням відповідачем позову. Доказів понесення будь-яких витрат відповідачем при розгляді даної справи суду надано не було.

Outcome: approved