Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-14 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON] про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, після смерті свого чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] . Заявлені вимоги мотивує тим, що після смерті її чоловіка [PERSON] відкрилася спадщина на належне йому майно. Померлий чоловік залишив заповіт, яким заповів все своє майно [PERSON] . Рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 18.04.2019 р. вказаний заповіт визнано недійсним. До моменту наявності заповіту в силі у неї не було підстави для звертання з заявою про прийняття спадщини, оскільки не була спадкоємцем, а тому пропустила встановлений законом строк подання заяви. Крім того, на даний час вона проживає в с. Смиківці та не мала змоги вчасно приїхати та подати документи про прийняття спадщини, оскільки строк вже пропущений. Посилаючись на наведене, а також похилий вік та хронічні захворювання, поважність причин пропуску строку, просила задовольнити позов. В підготовчому судовому засіданні позивач та її представник адвокат Скиба В.М. позовні вимоги підтримали повністю та просили суд їх задоволити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав, щодо задоволення позову не заперечив. Не заперечує проти спадкування позивачкою майна після смерті свого чоловіка. Розглянувши матеріали справи, суд встановив такі факти: Позивач [PERSON] є дружиною [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] від 07.05.1971р. [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 12.07.2017 року. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належне йому майно, а саме на квартиру [ADDRESS] , що підтверджується технічним паспортом ТзОВ «Міське бюро технічної інвентаризації» від 05.03.2013р. Згідно рішення Тернопільського міськрайонного суду №607/14626/18 від 18.04.2019р., яке вступило в законну силу визнано недійсним заповіт складений 18.05.2016р. в с.Смиківці, Тернопільського району, Тернопільської області, [PERSON] в користь [PERSON] , посвідчений 18.05.2016 року [PERSON] , секретарем виконкому Смиківецької сільської ради, Тернопільського району, Тернопільської області , зареєстрований в реєстрі за №11. визнано недійсним. Таким чином, позивач [PERSON] є спадкоємцем за законом спадкового майна, проте, у встановлений законом шестимісячний строк вона не подала у нотаріальну контору заяву про прийняття спадщини, оскільки заповіт [PERSON] від 18.05.2016 року був оскаржений в судовому порядку. Відповідно до ч.1 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. За нормами ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно з вимогами ст.ст. 1269, 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Пленум Верховного Суду України в п. 24 Постанови № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснив, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. У резолютивній частині рішення суд повинен вказати відповідно певний період часу з моменту набрання судовим рішенням законної сили, протягом якого спадкоємець може подати заяву про прийняття спадщини, а не конкретну календарну дату, до якої спадкоємець може подати заяву про прийняття спадщини. Додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, не може перевищувати шестимісячного строку, встановленого статтею 1270 ЦК України для прийняття спадщини. На поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини позивач посилається на те, що, заповіт, складений [PERSON] від 18.05.2016 року був в силі, вона не була спадкоємцем, а тому в неї не було підстав для звертання з заявою про прийняття спадщини. Згодом вказаний заповіт був оскаржений в судовому порядку та рішенням суду був визнаний недійсним. Також, пояснила, що вона є особою похилого віку, а також має поганий стан здоров`я. Таким чином, судом встановлено та підтверджено наявними у справі доказами, що позивач пропустив встановлений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини після смерті чоловіка [PERSON] з поважних причин. У відповідності до частини третьої статті 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Враховуючи вищенаведені вимоги закону та приймаючи до увагу поважність причин пропуску позивачем строку для прийняття спадщини, те що відповідач визнав поважність причин пропуску [PERSON] строку прийняття спадщини, суд доходить переконання, що строк для прийняття спадщини позивачкою пропущено з поважних причин, а тому їй слід визначити додатковий строк для подання заяви у нотаріальну контору про прийняття спадщини, після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . При цьому, суд вважає, що достатнім для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини є трьохмісячний строк з дня набрання рішення законної сили, який необхідно встановити позивачу. Зважаючи на те, що [PERSON] оплачено судовий збір в розмірі 840,80 грн. та 420,40 грн., підлягало до сплати 840,80 грн., зайво сплачено 420,40 грн., які на па підставі її заяви, в силу пункту першого частини першої статті сьомої Закону України «Про судовий збір» підлягає поверненню.

Outcome: approved