Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-07 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON], в якому просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим будинком [ADDRESS] Позов обґрунтовано тим, що їй на праві власності належить житловий будинок за адресою: [ADDRESS], в якому з 19 грудня 2006 року зареєстрований відповідач. Протягом останнього року відповідач не проживає у даному житловому будинку, його речі та майно відсутні, оплату за комунальні послуги не вносить, а тому втратив право на користування житлом. Ухвалою судді від 31 липня 2018 року відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Протокольною ухвалою суду від 21 вересня 2018 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду. В судовому засіданні позивач позов підтримала з підстав, викладених в ньому. Відповідач належним чином повідомлявся про час та місце судового розгляду, зокрема шляхом розміщення оголошення на офіційному сайті Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області, в судове засідання не з'явився, відзиву на позов не надав, тому, враховуючи відсутність заперечень позивача, суд ухвалив проводити заочний розгляд справи. Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, встановив такі обставини: З реєстраційного посвідчення, виданого 30 січня 2003 року Тернопільського районного госпрозрахункового бюро технічної інвентаризації встановлено, що [PERSON] є власником цілого житлового будинку з надвірними побудовами і спорудами [ADDRESS], на підставі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого Тернопільською районною держнотконторою 29 січня 2003 року за реєстровим № 139. Згідно довідки № 3171 від 19 липня 2018 року, виданої виконавчим комітетом Великоберезовицької селищної ради Тернопільського району Тернопільської області, встановлено, що [PERSON] зареєстрована і проживає по [ADDRESS], до складу її сім'ї входить також [PERSON] (племінник), який прийнятий на квартирний облік за даною адресою з 19 грудня 2006 року. Як установлено з будинкової книги для прописки громадян та відомостей Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України в Тернопільській області, [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] з 19 грудня 2006 року. Згідно актів Великоберезовицької селищної ради Тернопільського району Тернопільської області від 24 січня 2018 року, 23 березня 2018 року, 20 липня 2018 року, складеного комісією в складі: депутата селищної ради в присутності власника будинку [PERSON], на час перевірки встановлено, що [PERSON] не проживає за адресою: [ADDRESS] тривалий час. Зі слів власника будинку - [PERSON] племінник перебуває за межами України. Факт не проживання [PERSON] за вищевказаною адресою підтвердили і сусіди: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], які підписали вказані акти. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] суду пояснила, що вона є сусідкою [PERSON], інколи до неї заходить. Їй відомо, що племінник позивачки - [PERSON] проживав разом з нею, однак вже більше року там не проживає, а перебуває в Польщі. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] суду пояснила, що проживає по сусідству з позивачкою, заходила в гості до останньої. Більше двох років не бачила [PERSON]. Наскільки їй відомо, він поїхав за кордон. Допитана в судовому засіданні [PERSON] суду пояснила, що її син [PERSON] вже більше року перебуває за кордоном та не проживає в тітки. Він не проти виписатися від [PERSON] Вказала, що коли син повернеться з-за кордону, то вона зареєструє його у своєму житловому будинку. Відповідно до частини четвертої статті 156 ЖК УРСР до членів сім'ї власника відносяться особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу, а саме подружжя, їх діти і батьки. Членами сім'ї власника може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство. Відповідно до ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі його відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до роз'яснень, даних в п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1985 року № 2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України», зі змінами та доповненнями, у справах про визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені законом строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, з особами, що потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім'ї тощо) суд може продовжити пропущений строк. При цьому судом не здобуто жодних доказів про поважність причин непроживання відповідача у спірному будинку. Тому, враховуючи те, що судом встановлено, що [PERSON] зареєстрований в житловому будинку [ADDRESS], однак більше одного року за вказаною адресою не проживає, реєстрація в будинку призводить до додаткових фінансових витрат на оплату житлово-комунальних послуг [PERSON], а тому її право підлягає поновленню шляхом задоволення позову. Крім цього, відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідачів в користь позивача підлягають стягненню 704,80 гривень понесених судових витрат із сплати судового збору - по 704,80 гривень з кожного відповідача. На підставі наведеного,

Outcome: approved