Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-20 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із зазначеним позовом посилаючись на те, що з відповідачем [PERSON] вони перебували у зареєстрованому шлюбі з 09.03.2013 року по 17.12.2014 року. Від спільного проживання у подружжя є син [PERSON], [INFO], який перебуває на її утриманні. Відповідач офіційно ніде не працює, добровільно матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, хоча має можливість, адже час від часу підробляє тимчасовими заробітками. На даний час вона ніде не працює, має на утриманні ще одну дитину від попереднього шлюбу, і їй самій важко утримувати себе і двох дітей. Тому, просить суд стягувати з [PERSON] на її користь аліменти на утримання сина в твердій грошовій сумі по 1000 грн., але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подання заяви і до досягнення сином повноліття. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила задовольнити. Відповідач в судовому засіданні визнав позов частково, погодившись утримувати сина та сплачувати аліменти в розмірі по 1/3 частині від своїх доходів, мотивуючи тим, що він ніде не працює та має непостійний заробіток і уже сплачує аліменти своїй попередній дружині. Перевіривши матеріали справи суд прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно рішення Гусятинського районного суду Тернопільської області від 17 грудня 2014 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. (а.с. 5) Як вбачається із свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 09 жовтня 2013 року, у сторін по справі є син [PERSON], [INFO]. (а.с. 4). Згідно довідки №1735 виданої Васильковецькою сільською радою 03 грудня 2015 року, [PERSON] має на своєму утриманні сина [PERSON], [INFO]. (а.с. 3). Судом також встановлено, що починаючи з 07.12.2015 року і по теперішній час між позивачем та відповідачем не досягнуто домовленості щодо способів виконання обов'язку утримувати дитину. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує задовільний стан здоров'я дитини [PERSON], задовільний стан здоров'я платника аліментів, його матеріальне становище, те, що у нього не має на утриманні непрацездатних батьків та дружини, але є на утриманні інші діти, та відповідно до ст. 183 Сімейного кодексу України розмір аліментів може бути визначений у частці від заробітку (доходу) і відповідно до ст. 182 не може бути меншим 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача аліменти в розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня пред'явлення позову і до досягнення [PERSON] повноліття. Твердження [PERSON] про те, що відповідач може їй надавати аліменти на утримання дитини в розмірі по 1000 грн. не ґрунтуються на матеріалах справи. Також, відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави належить стягнути судовий збір. На підставі наведеного,

Outcome: partial