Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-03 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вище вказаною позовною заявою, в якій просила стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірми «Маяк» на її користь безпідставно збережені кошти у розмірі орендної плати за земельну ділянку за період з 2012 по 2018 роки включно в сумі 98 376 грн. 43 коп., за використання земельної ділянки сільськогосподарського призначення площею 3, 7150 га ріллі, яка знаходиться на Милорадівської сільської ради Котелевського району Полтавської області, кадастровий номер 5322283000:00:002:0339. В обгрунтування позовних вимог [PERSON] послалася на те, що на підставі розпаювання земель колекивної власності колишнього КСП «Зоря» (с. Милорадове, Котелевський район, Полтавська область), [PERSON] було виділено земельну ділянку, яка була посвідчена Державним актом на право власності на землю серії IV-ПЛ №006488 від 15 квітня 2002 року. Зазначила, що вона ( [PERSON] ) згідно рішення Котелевського районного суду Полтавської області від 05.05.2018 року, після померлої [PERSON] (спадкодавець), оформила право власності на його земельну ділянку сільськогосподарського призначення шляхом спадкування за законом, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №133686921 від 08.08.2018 року. На підставі розпорядження голови Котелевського РДА від 21.11.2012 року №482 «Про внесення змін до розпорядження голови РДА від 13.08.2012 №304» було затверджено список громадян, яким затверджено технічну документацію по корегуванню масивів №16-18, 23-26 і 29 проекту організації території земельних часток (паїв) в адміністративних межах Милорадівської сільської ради Котелевського району Полтавської області, де за [ADDRESS] земельної частки (паю) закріплена за [PERSON] площа земельної ділянки 3, 7150 га, та пізніше присвоєно кадастровий номер 5322283000:00:002:0351. З 2012 року лише відповідач використовував земельні ділянки сільськогосподарського призначення на території Милорадівської сільської ради Котелевського району Полтавської області, договори оренди по яким не мали державної реєстрації, тобто земельна частка (пай), яка належала раніше померлій [PERSON] площею 2, 82 га перебуває в оренді ТОВ «Агрофірма» «Маяк» як невитребуваний пай. Згідно зі ст. 13 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» (в редакції на день підписання розпорядження голови Котелевської РДА від 13.08.2012 №304) нерозподілені (невитребувані) земельні ділянки за рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради чи районної державної адміністрації можуть передаватися в оренду для використання за цільовим призначенням на строк до моменту отримання їх власниками державних актів на право власності на земельну ділянку, про що зазначається у договорі оренди земельної ділянки, а власники земельних часток (паїв) або їх спадкоємці, які не взяли участь у розподілі земельних ділянок, повідомляються про результати проведеного розподілу земельних ділянок у письмовій формі, якщо відоме їх місцезнаходження. Державний акт на право приватної власності на землю IV-ПЛ №006488 був виданий 15.04.2002 р. на підставі рішення виконавчого комітету Милорадівської сільської ради народних депутатів від 18.03.2002 року №35. А отже, вже термінологія «невитребуваний» не може відноситися до даної земельної ділянки. ТОВ «Агрофірма «Маяк» у незаконний спосіб у період із 2012 року по 2018 року включно використовувало спірну земельну ділянку без достатніх правових підстав і не сплачувала власникам за використання землі, що призвело до її збитків у вигляді упущеної вигоди. [PERSON] 12.11.2018 року укладено договір оренди землі на зазначену вище земельну ділянку з ТОВ «Зоря» у розмірі 14053, 78 грн. 31.12.2018 р. позивачем [PERSON] була направлена претензія до ТОВ «Агрофірма «Маяк» щодо врегулювання даного спору в досудовому порядку та обов`язку сплатити їй збитки у вигляді неотриманої вигоди та моральної шкоди в розмірі прирівняної долі на суму 98376 грн 43 коп., проте відповіді не отримала, а тому була позбавлена можливості отримувати дохід у вище вказаній сумі, як від здачі даної земельної ділянки в оренду, тоді як відповідач безпідставно зберігав ці кошти, тим самим збільшуючи вартість власного майна. З урахуванням наведеного та ст. ст. 22, 1166, 1212, 1214 ЦК України, просив стягнути безпідставно збережені кошти у розмірі орендної плати за земельну ділянку. У відкрите судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, про час, дату розгляду справи повідомлена належним чином. Представник позивача [PERSON] - [PERSON] у судове засідання не з`явився, надав письмову заяву про розгляд справи без участі, в якій просив справу розглянути без його участі, а позов задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача - ТОВ «Агрофірма «Маяк» Литвиненко А.А., у судове засідання не з`явилася, надала письмову заяву, в якій просила розгляд справи провести без її участі, проти задоволення позовних вимог заперечувала в повному обсязі. Представники третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Милорадівської сільської ради та Котелевської РДА Полтавської області у судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися в установленому законом порядку. Милорадівська сільська рада та Котелевська РДА Полтавської області надали до суду відповідні заяви в яких зазначено про розгляд справи за відсутності їх представників. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, приходить до переконання, що у задоволенні позову слід відмовити повністю, з наступних підстав. Установлено та не заперечується сторонами, що позивач [PERSON] є власником земельної ділянки площею 3, 7150 га, яка розташована на території Милорадівської сільської ради Котелевського району Полтавської області, що підтверджується світлокопіями рішення Котелевського районного суду Полтавської області від 05 травня 2018 року та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с. 7-8, 10). До переходу права власності до [PERSON] , в порядку спадкування, вище вказана земельна ділянка належала спадкоємцю [PERSON] . Із матеріалів справи також вбачається, що відповідно до змісту довідки сільського голови Милорадівської сільської ради Полтавської області № 128 від 25.02.2020 року, земельна частка (пай), яка належала померлій спадкодавцеві [PERSON] вбачається, що у 2002 році ТОВ «Агрофірма «Маяк» були виготовлені Державні акти на право приватної власності на земельні частки (паї). Ці земельні частки (паї) було виділено одним масивом та надано в оренду ТОВ «Агрофірма «Маяк». У цей масив була включена земельна ділянка, яка належала померлій [PERSON] . При цьому, станом на 15.06.2016 року дирекцією ТОВ «Агрофірма «Маяк» було надіслано виконавчому комітету список громадян, які припинили договірні відносини з ТОВ «Агрофірма «Маяк», де спадкоємці вищезгаданої громадянки не зазначались. При видачі довідки №431 від 09.08.2019 року на імя померлої [PERSON] , сільська рада керувалась фактом користування земельною ділянкою ТОВ «Агрофірма «Маяк» на території Милорадівської сільської ради (а.с. 121). ТОВ «Агрофірма «Маяк» дійсно орендувала землі, які розташовані на території Милорадівської сільської ради Полтавської області площею 478,58 га та 149,00 га, ріллі, відповідно до укладених договорів оренди землі від 20 квітня 2004 року та від 14 червня 2016 року, що підтверджується світлокопіями договорів оренди землі між Котелевською РДА та ТОВ «Агрофірма «Маяк», додатковою угодою до договору оренди землі від 20 квітня 2004 року, актом перенесення меж земельних ділянок наданих в оренду ТОВ «Агрофірма «Маяк», актом прийому-передачі земельної ділянки наданої в оренду ТОВ «Агрофірма «Маяк» (а.с. 61-70). Предметом регулювання глави 83 ЦК України є відносини, що виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права. Відповідно до частин першої та другої статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. У разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав договірний характер спірних правовідносин унеможливлює застосування до них судом положень глави 83 ЦК України. Згідно з частиною першою статті 1214 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе без достатньої правової підстави, зобов`язана відшкодувати всі доходи, які вона одержала або могла одержати від цього майна з часу, коли ця особа дізналася або могла дізнатися про володіння цим майном без достатньої правової підстави. З цього часу вона відповідає також за допущене нею погіршення майна. Відповідно до положень частини другої статті 1220, частини п`ятої статті 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини - дня смерті особи або дня, з якого вона оголошується померлою. Разом із тим, згідно зі статтею 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається на ім`я кожного з них із зазначенням імені та частки у спадщині інших спадкоємців. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (частина третя статті 1296 ЦК України). Відтак, спадкові права є майновим об`єктом цивільного права, оскільки вони надають спадкоємцям можливість успадкувати майно (прийняти спадщину), але право розпорядження нею виникає після оформлення успадкованого права власності у встановленому законом порядку. У частині другій статті 89 ЦПК України встановлено, що жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Відповідно до частини першої статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України). Згідно із положеннями частини третьої статті 12 та частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За змістом статті 1214 ЦК України особа, яка безпідставно набула майно або зберегла його у себе, зобов`язана відшкодувати всі доходи, які вона одержала або могла одержати від цього майна. Під доходом у даному випадку розуміються гроші або матеріальні цінності, одержувані вказаною особою внаслідок якої-небудь діяльності (виробничої, комерційної, посередницької тощо). При цьому слід враховувати реально отримані або можливі доходи, починаючи з моменту, коли боржник довідався або міг довідатися, що володіє майном без достатньої правової підстави. Аналізуючи матеріали справи, суд приходить до переконання, що у ТОВ «Агрофірма «Маяк» до часу оформлення позивачем спадкових прав у 2018 році була відсутня можливість довідатися, що він володіє майном без достатньої правової підстави. Зокрема, як вбачається із матеріалів справи, земельна частка (пай), яка належала померлій спадкодавцеві [PERSON] , площею 3,7150 га перебувала в оренді ТОВ «Агрофірма «Маяк» як невитребуваний пай. Право власності на успадковану земельну ділянку за позивачем [PERSON] визнано рішенням Котелевського районного суду Полтавської області від 05 травня 2018 року. Разом з цим з копії рішення Котелевського районного суду Полтавської області від 07 листопада 2017 року вбачається, що [PERSON] після смерті [INFO] звернулася до приватного нотаріуса про отримання свідоцтва про право на спадщину 02.06.2017 року та їй було відмовлено, в звязку з чим встановлено факт того, що вона прийняла спадщину померлої [INFO] , [PERSON] , шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном (а.с. 100). Крім того, між ТОВ «Агрофірма «Маяк» та Котелевською РДА були укладені договори оренди землі, які розташовані на території Милорадівської сільської ради Полтавської області площею 478,58 га та 149,00 га. Тобто, у відповідача ТОВ «Агрофірма «Маяк» була достатня правова підстава для користування земельною ділянкою (оренди). Щодо доводів позивача [PERSON] про те, що договори оренди не зареєстровані у встановленому законом порядку, а тому вони є нікчемними, неукладеними і відповідно не можуть підтверджувати правомірність користування земельною ділянкою, суд зазначає наступне. Із матеріалів справи вбачається, що договір оренди земельної ділянки від 03 березня 2004 року № 220 між ТОВ «Агрофірма «Маяк» та Котелевською РДА був зареєстрований у Котелевському відділі Полтавської філії ДЗК. Стосовно проведення реєстрації інших укладених договорів, то згідно до ст. 30 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» вбачається, що право оренди на нерозподілені (невитребувані) земельні ділянки, земельні ділянки колективної власності, надані в оренду органами державної влади, органами місцевого самоврядування в порядку, визначеному статтями 13, 14-1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», здійснюється без державної реєстрації права власності на такі земельні ділянки в Державному реєстрі прав. Державна реєстрація припинення права оренди на невитребувані (нерозподілені) земельні ділянки, земельні ділянки колективної власності, надані в оренду в порядку, визначеному статтями 13, 14-1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», проводиться без подання відповідної заяви заявниками одночасно з державною реєстрацією права власності на відповідну земельну ділянку. Згідно ч.ч.1,3 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. З урахуванням наведеного, даних про те, що з часу оформлення успадкованого права власності [PERSON] на земельну ділянку відповідач ТОВ «Агрофірма «Маяк» порушував права власника, не вбачається. Отже, суд приходить до висновку, що відсутності підстави для стягнення коштів із ТОВ «Агрофірма «Маяк» з підстав, передбачених статтями 1212, 1214 ЦК України, а тому у задоволенні позовних вимог слід відмовити повністю. Клопотання відповідача ТОВ «Агрофірма «Маяк» про застосування строків позовної давності не підлягає задоволенню, у зв`язку з необґрунтованістю позовних вимог позивача. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача.

Outcome: dismissed