Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-06 00:00:00

[PERSON] звернулася до Автозаводського районного суду м.Кременчука з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. [PERSON] свої вимоги мотивувала тим, що вона фактично є власником 3/4 квартири [ADDRESS]. 1/4 частина даної квартири належить на праві власності її сину, [PERSON] У вищевказаній казаній квартирі значиться зареєстрованим її син, [PERSON] (після реєстрації шлюбу змінив прізвище на [PERSON]), однак з 2009 року фактично в ній не проживає, у добровільному порядку не бажає знятися з реєстрації. Плата за житло та комунальні послуги нараховується з урахування реєстрації у квартирі відповідача, хоча він не приймає участі в оплаті вказаних послуг. Вважає, що відповідач втратив право користування спірною квартирою і його реєстрація у даному житлі порушує її права, як власника щодо розпорядження майном. Посилаючись на вказані обставини, позивач просила суд визнати [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS]. Представник позивача [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила задовольнити з підстав, викладених в позовній заяві. Відповідач [PERSON] повторно не з'явився в судове засідання, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явився, направив суду клопотання про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив задовольнити. Третя особа УДМС України в Полтавській області в судове засідання не з'явилася, надала суду клопотання про розгляд справи без участі її представника. При постановленні рішення покладалася на розсуд суду. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані суду докази у їх сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Стаття 391 ЦК України передбачає, що власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 405 ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Статтею 3 СК України, передбачено, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Статтями 64, 156 ЖК України, передбачено, що до членів сім'ї власника будинку (квартири) належать дружина власника, їх діти і батьки. Членами сім'ї власника може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з власником і ведуть з ним спільне господарство. Члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. За згодою власника будинку (квартири) член його сім'ї вправі вселяти в займане ним жиле приміщення інших членів сім'ї. Якщо особи, перестали бути членами сім'ї власника, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов'язки, як власник та члени його сім'ї. Судом встановлено, що квартира [ADDRESS] [PERSON]., [PERSON], [PERSON], [PERSON] на праві спільної сумісної власності належала. Вказане підтверджується копією свідоцтва про право власності на житло, яке видане Управлінням житлово-комунального господарства виконавчого комітету Кременчуцької міської ради народних депутатів на підставі розпорядження № 6789 від 29.089.1996 року. 28.01.2009 року між співвласниками квартири був укладений договір, відповідно до якого вони домовились про поділ між собою квартири [ADDRESS], визначивши, що частка кожного з них складає 1/4. Крім того, [PERSON] (до укладення шлюбу [PERSON]) безоплатно передав у власність батька [PERSON] 1/4 частину квартири [ADDRESS], що підтверджується копією договору дарування серії ВМА № 881799 від 28.01.2009 року, посвідченого Прокопом О.Е., приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу. [INFO] помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER], яке видане Відділом реєстрації актів цивільного стану Мар'їнського районного управління юстиції Донецької області 29.07.2009 року, за актовим записом № 125. Відповідно до заповіту серії ВМС № 636007, посвідченого Прокопом О.Е., приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу, [PERSON] заповідав усе своє майно [PERSON] Згідно довідки ТОВ «Житлорембудсервіс» № 3081 від 19.11.2014 року, [PERSON], [INFO], зареєстрований у [ADDRESS]. Реєстрація відповідача у даній квартирі також підтверджується відомостями адресно-довідкового підрозділу УДМС, ГУДМС України в Полтавській області від 04.12.2014 року. 19.04.2004 року після реєстрації шлюбу [PERSON] змінив прізвище на «[PERSON]». Дана обставина підтверджується копією паспорта громадянина серії [NUMBER], виданого Автозаводським РВ КМУ УМВС України в Полтавській області 05.09.2006 року на ім'я [PERSON] [PERSON] за місцем реєстрації не проживає. Факт тривалого не проживання відповідача у вищевказаній квартирі підтверджується актом ТОВ «Житлорембудсерві» № 140-м від 18.11.2014 року, відповідно до якого свідки [PERSON], [PERSON]. підтвердили факт не проживання [PERSON] з лютого 2009 року по день складання акту за адресою: [ADDRESS] Таким чином, права позивача порушуються тим, що реєстрація [PERSON] у спірній квартирі тягне за собою підвищений розмір комунальних витрат, і створює перешкоди [PERSON] у користуванні та розпорядженні належним їй на праві власності майном. У зв'язку з цим, посилання позивача на ст.391 ЦК України, згідно якої власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним свого права користування та розпорядження, є обґрунтованим. Тому порушені права [PERSON], як власника квартири [ADDRESS] підлягають захисту. За таких обставин, враховуючи не проживання [PERSON] у спірній квартирі більше року, суд з огляду на положення ст. 405 ЦК України приходить до висновку, що останній втратив право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS]. Отже позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню.

Outcome: approved