Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-19 00:00:00

[PERSON] звернулася до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська із вказаним позовом та просить розірвати шлюб, в якому вона перебуває з відповідачем. Свої вимоги [PERSON] обґрунтовує тим, що з відповідачем вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з 30 липня 2011 року, від якого у них народилася донька [PERSON], [INFO]. Подружні стосунки між ними припинені з жовтня 2014 року через відсутність взаєморозуміння та різні погляди на сімейне життя. Спір про розподіл майна та виховання дитини між ними відсутній. На примирення вона не згодна, просила шлюб між ними розірвати. Сторони в судове засідання не з'явилися, але завчасно сповістили суд про неявку та можливість розгляду справи за їхньої відсутності. Позивачка надала письмову заяву, в якій просить позов задовольнити та шлюб розірвати, а справу розглянути без її участі. Відповідно до заяви та письмових пояснень відповідача, він також просить суд про розірвання шлюбу і не заперечує про вирішення справи без його участі. У відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. 30 липня 2011 року виконавчим комітетом Ювілейної селищної ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області між сторонами було зареєстровано шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис за № 60. Під час шлюбу в сторін народилася донька [PERSON], [INFO], яка наразі проживає із позивачкою, та про що між сторонами спору немає. Подружні стосунки між сторонами припинені з жовтня 2014 року через відсутність взаєморозуміння та різні погляди на сімейне життя, спільне господарство не ведеться. Спору про поділ майна сторони не мають, та поміж ними досягнуто згоду, що після розірвання шлюбу дитина й надалі залишатиметься проживати із матір'ю. Суд вважає, що подальше сумісне життя сторін та збереження сімї неможливо, їхній шлюб існує формально. Вимоги про зміну прізвищ сторонами не заявлено. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. З огляду на ч. 1 ст. 55 СК України дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби та взаємодопомоги. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що поміж сторонами відсутня згода щодо перебування у шлюбі, їхня сім'я розпалася та існує формально, а подальше спільне життя їхнього подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, інтересам дитини, а тому шлюб слід розірвати. Відповідно до статті 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved