Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-08 00:00:00

[PERSON] звернулася до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому зазначила, що 17.04.2015 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Сторони мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. Спільне сімейне життя з відповідачем не склалося з причини різних поглядів на спосіб життя та відсутності взаєморозуміння і довіря. Шлюбно-сімейні відносини припинені з 30 червня 2017 року. Спору щодо поділу спільного сумісного майна не має. Дитина після розірвання шлюбу залишається проживати із позивачем. В судове засідання позивач не зявилася, надала до суду письмову заяву, в якій просила розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримала. В судове засідання відповідач не зявився, про день, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, причин неявки не повідомив, заяви про розгляд справи без його участі до суду не надходило. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Позивач не заперечувала проти розгляду справи за відсутності відповідача. У звязку з наведеним, суд вважає можливим слухати справу за відсутністю відповідача, а матеріали, що є у справі, достатніми для цього. У звязку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. З матеріалів справи вбачається, що згідно з копією свідоцтва про шлюб серії І-ВЛ № 252511, виданого 17 квітня 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Сєвєродонецького міського управління юстиції у Луганської області, сторони 17 квітня 2015 року зареєстрували шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 144. Також, з матеріалів справи вбачається, що сторони мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. Ухвалою Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 09 листопада 2017 року сторонам надано строк для примирення тривалістю три місяці, тобто до 09 лютого 2018 року. В судовому засіданні 09 лютого 2018 року судом зясовано, що сторони не примирилися. З позовної заяви та доданих до неї матеріалів вбачається, що фактичні взаємовідносини подружжя припинені, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, адже з 30 червня 2017 року сторони разом не проживають, сумісного господарства не ведуть, відносин, які притаманні шлюбному союзу чоловіка та жінки, не підтримують. Неповнолітня дитина після розірвання шлюбу залишається проживати із позивачем. За таких обставин, виходячи із принципу добровільності шлюбу, суд вважає, що позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у відповідності до ст. 141 ЦПК України, суд враховує, що понесення позивачем судових витрат підтверджується квитанцією № 32 від 05.07.2017 року про сплату судового збору у сумі 640 грн. 00 коп. Разом з тим, позивач в письмовій заяві просила не стягувати з відповідача на її користь судові витрати, у звязку із чим суд вважає справедливим не стягувати з відповідача на користь позивача суму сплаченого судового збору в розмірі 640 грн. 00 коп.

Outcome: approved