Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-26 00:00:00

[PERSON] звернулася до Комінтернівського районного суду Одеської області із заявою за участі заінтересованої особи Лиманського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ в Одеській області про встановлення юридичного факту реєстрації шлюбу її та [PERSON] , померлого [INFO] , зареєстрованого 10.01.1965 року у Лиманському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ в Одеській області, актовий запис №1. В судовому засіданні заявник [PERSON] підтримала вказану заяву, при цьому пояснила, що [INFO] помер її чоловік [PERSON] , після смерті якого залишилася спадщина. Заповіту [PERSON] не залишав, однак вона як дружина, є спадкоємцем першої черги за законом. Так, 10.01.1965р. у Лиманському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ в Одеській області вони із [PERSON] зареєстрували шлюб, про що їм видано свідоцтво про шлюб, в якому її ім`я записано як « [PERSON] », тоді як в паспорті громадянина України вказано « [PERSON] ». В теперішній час розбіжність в документах, що підтверджує ступінь родинних відносин, позбавляють її можливості оформити спадщину. Для вирішення питання у позасудовому порядку, вона зверталася до відділу ДРАЦС, однак їй було рекомендовано звернутися до суду з даного питання, що вона і зробила. В подальшому заявник надала заяву про розгляд справи за її відсутності (а.с.48). В судове засідання представник заінтересованої особи Лиманського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ в Одеській областіне з`явився, про дату, час та місце проведення судового засідання був сповіщений своєчасно, належним чином, однак начальник відділу Іванова Л.М. надала заяву про розгляд справи без присутності представника Лиманського РВДРАЦС ГТУЮ в Одеській області (а.с.44). Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, вислухавши пояснення заявника та свідків вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судовим розглядом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.8). Після його смерті заявник [PERSON] звернулася до державного нотаріуса Лиманської районної державної нотаріальної контори Одеської області Савицької О.В. з метою оформлення спадщини, однак листом №127/02-14 від 23.01.2019р. їй було рекомендовано надати докази родинних відносин зі спадкодавцем, оскільки в її паспорті громадянина України її ім`я зазначено як « [PERSON] », а в свідоцтві про шлюб із спадкодавцем « [PERSON] » (а.с.5). Дійсно, згідно копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого повторно 15.01.2019р. Лиманським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ в Одеській області, вбачається, що [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , зареєстрували шлюб 10.01.1965 року, про що 10.01.1965 року складено відповідний актовий запис №1 (а.с.7). Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 05.08.1945р., [PERSON] народилася [INFO] (а.с.9). Паспорт громадянина України серії [NUMBER] від 15.11.2016р., виданий на ім`я [PERSON] , [INFO] та в ньому міститься штамп про реєстрацію шлюбу із [PERSON] , 1942р. від 10.01.1965р. актовий запис №1 (а.с.20). Згідно відповіді відділу державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ в Одеській області від 29.01.2019р., [PERSON] рекомендовано звернутися до суду стосовно наявності вказаних розбіжностей (а.с.6). Будучи допитаними в судовому засіданні в якості свідків [PERSON] , яка є племінницею спадкодавця та [PERSON] , яка є племінницею заявника, підтвердили, що дійсно [PERSON] є дружиною [PERSON] , померлого [INFO] , а також те, що їм відомо про наявність розбіжності написання імені заявника в документах. Так, ст.293 ЦПК України визначено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення. Відповідно до роз`яснень, наданих в п.п.1, 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Відповідно до ч.1 ст.6 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» відділи державної реєстрації актів цивільного стану проводять державну реєстрацію народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті, вносять зміни до актових записів цивільного стану, поновлюють та анулюють їх; формують Державний реєстр актів цивільного стану громадян, ведуть його, зберігають архівний фонд; здійснюють відповідно до законодавства інші повноваження. Частинами 1, 2, 3 ст.9 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» передбачено, що державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті. Державна реєстрація актів цивільного стану проводиться шляхом складення актових записів цивільного стану. Актовий запис цивільного стану - це документ органу державної реєстрації актів цивільного стану, який містить персональні відомості про особу та підтверджує факт проведення державної реєстрації акта цивільного стану. Відповідно до ч.4 ст.6 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» органи державної реєстрації актів цивільного стану видають відповідні свідоцтва про державну реєстрацію актів цивільного стану. Відповідно до роз`яснень, викладених в п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суди можуть встановлювати факти реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, народження і смерті, якщо в органах РАГС не зберігся відповідний запис чи відмовлено в його відновленні або ж він може бути відновлений лише на підставі рішення суду про встановлення факту реєстрації акта громадського стану. Згідно ч.1 ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Таким чином, суд вважає, що вимоги є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню. Згідно ст.294 ЦПК України при ухваленні судом рішення у справах окремого провадження судові витрати не відшкодовуються.

Outcome: approved