Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-09 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що сторони перебували у шлюбі, розірваному в 2002 році, від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який після розірвання шлюбу проживає з матір'ю. На даний час позивачка отримала запрошення від своєї сестри, яка проживає в Канаді, відправити дитину на літній відпочинок, однак в зв'язку з тим, що місце знаходження відповідача не відоме, реалізувати вищевказаний намір не може, оскільки відсутня нотаріальна згода батька дитини на тимчасовий виїзд сина за кордон. Відсутність згоди батька дитини на виїзд сина за кордон порушує права дитини на відпочинок та право вільно залишати територію України. В звязку з цим змушена звернутися до суду з позовом в якому просить суд надати [PERSON], [INFO] дозвіл на виїзд за кордон до держави Канада на відпочинок у період з 01 червня 2016 р. по 15 вересня 2016 р. без дозволу та супроводу його батька [PERSON] у супроводі бабусі [PERSON], або працівника авіакомпанії, якою буде здійснювати переліт [PERSON] на вибір матері дитини [PERSON] Позивачка до судового засідання надала заяву, в якій просила справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обємі, проти заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про причину не явки суду не повідомив, був належним чином повідомлений про день та час розгляду справи . Представник органу опіки і піклування в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, з заявами про наявність заперечень проти позову до суду не зверталась. Дослідивши матеріали справи судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини, що регулюються нормами сімейного законодавства. Встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірваний в 2002 році, від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який після розірвання шлюбу проживає з позивачкою. Позивачка постійно проживає та працює в Україні, сестра позивачки [PERSON] є резидентом Канади та відповідно до листа-запрошення запросила малолітнього [PERSON], який є її племінником, до себе у гості до держави Канада на відпочинок на період літніх канікул. Відповідно до ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до ч.1, 2 ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відповідно до п.1 ч.2 ст. 313 ЦК України фізична особа, яка не досягла чотирнадцяти років, має право пересуватися по території України лише за згодою батьків (усиновлювачів), опікунів та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. Згідно ч. 2 ст. 4 Закону України Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян [PERSON] проїзного документа дитини проводиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників батьків чи дітей у разі потреби самостійного виїзду неповнолітнього за кордон. За відсутності згоди одного із батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду. Згідно з п.4 Правил перетинання державного кордону громадянами України виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, у супроводі одного з батьків або у супроводі осіб, які уповноважені одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється без нотаріально посвідченої згоди другого з батьків, у разі пред'явлення оригіналів документів або їх нотаріально посвідчених копій - рішення суду про надання дозволу на виїзд за межі України громадянина, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Суд вважає, що вимога позивачки про надання дозволу на тимчасовий виїзд малолітнього сина за межі України з туристичною метою ґрунтується на законі, відповідає інтересам дитини, направлена на виконання батьківського обовязку, щодо виховання дитини, забезпечення піклування про її здоровя , фізичний , духовний та матеріальний розвиток. Задовольняючи позов, суд спрямовує своє рішення на захист інтересів дитини, враховує, що зміст інтересу дитини змінюється з її віком, значною мірою визначається її особистими потребами розвитку. Нехтування ними, здійснення права без урахування таких інтересів може тягнути за собою психологічне травмування дитини. За згодою позивача ухвалюється рішення при заочному розгляді відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України.

Outcome: approved