Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-27 00:00:00

[PERSON] звернулася до Сєвєродонецького міського суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дружини , з якою проживає дитина віком до 3 років, мотивуючи вимоги тим , що з 15.02.2014р. сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають дитину доньку [PERSON], 07.08.2014р.н., яка мешкає з позивачкою та перебуває на її утриманні. Позивачка [PERSON] перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Відповідач [PERSON] добровільно не надає матеріальну допомогу на утримання неповнолітньої дитини та її утримання , тому позивачка звернулась до суду з позовом і просить стягнути з відповідача аліменти на її утримання у розмірі 1/6 частини всіх видів його заробітку, щомісячно, починаючи від дня предявлення позову, до досягнення дитиною 3-х років. Позивачка [PERSON] у судове засідання не зявилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, надала до суду заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала, проти заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки до суду не повідомив. У звязку з неявкою у судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України не здійснювалось. Оскільки позивачка [PERSON] в поданій до суду заяві не заперечувала проти ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, судом 28.07.2016р. на підставі ст.ст.224, 225 ЦПК України було винесено ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи , суд вважає , що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно із ч. 1 ст. 224 ЦПК України , у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно ст.84 СК України, дружина , з якою проживає дитина , має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною 3-х років. З матеріалів справи видно , що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 15.02.2014р. сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають дитину доньку [PERSON], 07.08.2014р.н., яка мешкає з позивачкою та перебуває на її утриманні. Позивачка [PERSON] перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Відповідач [PERSON] добровільно не надає матеріальну допомогу на утримання неповнолітньої дитини та її утримання , тому позивачка звернулась до суду з позовом і просить стягнути з відповідача аліменти на її утримання у розмірі 1/6 частини всіх видів його заробітку, щомісячно, починаючи від дня предявлення позову, до досягнення дитиною 3-х років. Таким чином, суд вважає, що обставини викладені позивачкою [PERSON] в обґрунтування позову знайшли своє підтвердження в матеріалах справи, а отже суд приходить до висновку про необхідність стягнення з [PERSON] на користь позивачки [PERSON] аліменти на її утримання у розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, починаючи від дня предявлення позову з 05.02.2016р. і до досягнення дитиною 3-х років. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Оскільки позивачку [PERSON] звільнено від сплати судового збору, то судовий збір у розмірі 551,20грн. підлягає стягненню з відповідача [PERSON] в дохід держави.

Outcome: approved