Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-07 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з даним позовом, в обґрунтування якого вказала, що [INFO] помер її чоловік, [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина на майно, що належало [PERSON], в тому числі, на частку квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS]. Інших спадкоємців першої черги спадкування за законом, немає. Спадкодавцем було залишено заповіт, відповідно до змісту якого, він заповів належне йому майно відповідачці [PERSON]. В свою чергу, відповідачка прийняла спадщину шляхом подачі нотаріусу відповідної заяви. За ступенем родинних відносин, відповідачка є племінницею спадкодавця. Разом з тим, оскільки, на час відкриття спадщини, позивачка досягла пенсійного віку, вважає, що, як непрацездатна вдова, має право успадкувати половину частки, яка належала б їй у разі спадкування за законом. Позивачка прийняла спадщину шляхом подачі нотаріусу відповідної заяви. Але, через відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, яка міститься в постанові № 1633/02-31 від 11.07.2013 р., вона позбавлена можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за законом. Відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частину нерухомого майна, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] після [PERSON], який помер [INFO], нотаріус вмотивував тим, що зазначена квартира є об'єктом права спільної власності, але, в свідоцтві на право власності на житло № 9632, виданому підприємством по ремонту та експлуатації житлового фонду «Житловик» міста Маріуполя Донецької області 07 жовтня 1993 року, зазначена лише площа 18,28 кв.м., яка належала померлому у вказаній квартирі, без визначення розміру її ідеальної частки у спільній власності. Для вирішення цього питання та визначення розміру частки, що належала спадкодавцю у спільному майні, нотаріус рекомендував звернутися до суду. Просила визнати за нею право власності на 1/4 частину квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS], в порядку спадкування за законом після [PERSON], померлого [INFO]. Відповідно до заяви від 09 жовтня 2013 року, позивачка змінила позовні вимоги та просила визначити розміри ідеальних часток, що належать [PERSON] та [PERSON] у праві спільної власності на квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS]. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, підтримала вимоги, просила позов задовольнити. Не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, проти задоволення позову не заперечувала. Суд, дослідивши письмові матеріали, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку про те, що позов знайшов своє підтвердження представленими доказами і підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого 14 грудня 2012 року, [PERSON] помер [INFO]. Акт смерті зареєстровано Іллічівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області 14 грудня 2012 року за актовим записом № 1553. Згідно свідоцтва про одруження серії [NUMBER], 02 жовтня 1961 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, який зареєстровано Будинком одруження міста Жданова Сталінської області за актовим записом № 2088. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище [PERSON]. З цього суд дійшов висновку про те, що позивачка [PERSON] дійсно є дружиною спадкодавця [PERSON]. Згідно статті 1261 Цивільного кодексу України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Отже, позивачка дійсно є спадкоємцем першої черги спадкування за законом після [PERSON], який помер [INFO]. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 1633/02-31 від 11 липня 2013 року, відмовлено [PERSON] в видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частину нерухомого майна, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], та належить [PERSON], який помер [INFO]. У мотивувальній частині цієї постанови викладено наступне: «…В провадженні Третьої маріупольської державної нотаріальної контори відкрито спадкову справу № 130/2013 до майна померлого [INFO] [PERSON]. Спадкову справу заведено 28 лютого 2013 року. Спадкоємець за законом, [PERSON], дружина спадкодавця, спадщину прийняла шляхом подачі заяви відповідного змісту за вхід. № 261 від 28.02.2013 року. Спадкоємець за заповітом, [PERSON] спадщину прийняла шляхом подачі заяви відповідного змісту за вхід. № 742 від 30.05.2013р. На час смерті померлого [INFO] [PERSON] залишилося спадкове майно, яке складається з: частини жилої квартири за [ADDRESS], що складає 18,28 кв.м., та розташована за адресою: [ADDRESS], що належало спадкодавцю на підставі свідоцтва про право власності на житло за № 9632, виданого державним підприємством по ремонту та експлуатації житлофонду «Житловик» міста Маріуполя Донецької області 07.10.1993 року. Співвласником на частину вище названою квартири, що складає 18,28 кв.м., є дружина померлого, [PERSON] Але, з поданих спадкоємцем [PERSON] документів на квартиру за [ADDRESS], а саме: свідоцтва про право власності на житло за № 9632, виданого державним підприємством по ремонту та експлуатації житлофонду «Житловик» міста Маріуполя Донецької області 07.10.1993 року на ім'я [PERSON] та [PERSON], яка належить їм на праві спільної сумісної власності, вказані квадратні метри, а не частки кожного з співвласників житла. А, для видачі свідоцтва про право на спадщину за законом треба визначення часток кожного з них у праві власності на нерухоме майно…». Із свідоцтва про право власності на житло № 9632, виданого 07 жовтня 1993 року підприємством по ремонту та експлуатації житлового фонду «Житловик» міста Маріуполя Донецької області, вбачається, що квартира, за адресою: [ADDRESS] має загальну площу 36,56 кв.м. та належить на праві спільної власності [PERSON] - 18,28 кв.м. та [PERSON] - 18,28 кв.м.. Це свідоцтво зареєстровано міським комунальним підприємством «Маріупольське бюро технічної інвентаризації» 19 квітня 1994 року за реєстраційним номером 37978. Виходячи з загальної площі зазначеної квартири - 36,56 кв.м., а також з розміру площ у цій квартирі, що закріплені за [PERSON] та [PERSON] свідоцтвом про право власності на житло № 9632 - по 18,28 кв.м. за кожним, суд дійшов висновку про те, що квартира, за адресою: [ADDRESS] належить [PERSON] та [PERSON] в рівних частках, тобто по 1/2 частині кожному. Отже, до складу спадщини, що відкрилася після [PERSON], померлого [INFO], увійшла 1/2 частина квартири, за адресою: [ADDRESS].

Outcome: approved