Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-18 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що вона з відповідачем зареєструвала шлюб 06 листопада 2008 року у виконавчому комітеті Грушівської сільської ради Тячівського району Закарпатської області, про що було зроблено актовий запис № 43. Від шлюбу у сторін дітей не народилося. Причиною розпаду шлюбних відносин стало те, що сторони не зійшлися характерами та поглядами на життя, через що у подружжя постійно виникали сварки та непорозуміння, відповідач не поважав її як дружину, безвідповідально ставився то своїх сімейних обов'язків, матеріально не забезпечував сім'ю. Сумісне проживання стало нестерпним. Сторони разом не проживають один рік. Вона має намір створити іншу сім'ю. Відповідач через органи ДРАЦСу розірвати шлюб не згідний. Враховуючи наведене, просить суд винести рішення, яким шлюб між нею та відповідачем - розірвати. Позивачка [PERSON], в судове засідання не з'явилася. Однак, у позовній заяві просить суд розглядати справу без її участі у зв'язку із виїздом за межі області. Позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON], в судове засідання жодного разу не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Про причини своєї неявки суд не повідомляв, заперечень на позов не подавав. Суд, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані докази, прийшов до наступного висновку. Сторони зареєстрували шлюб, 06 листопада 2008 року у Грушівській сільській раді Тячівського району Закарпатської області, про що зроблено актовий запис № 43. Від шлюбу у сторін дітей не народилося. Суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини припинення сімейних стосунків, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню у відповідності зі ст. 112 СК України, оскільки встановлено, що причина розпаду подружніх відносин між сторонами є справжньою, глибинною. Подружжя фактично припинило спільне проживання і сімейне життя з поважної причини. Встановлено, що сторони близько одного року спільно не проживають. У даний час шлюб носить формальний характер, оскільки сторони не підтримують шлюбні відносини, подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, яка наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач в жодне судове засідання не з'явився, тому позицію останнього з приводу розірвання шлюбу суду з'ясувати не вдалося можливим. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки, розгляд справи судом здійснювався у відсутності позивачки, а у позовній заяві питання з приводу залишення їй шлюбного чи дошлюбного прізвища після розірвання шлюбу не ставилося, тому суд не має можливості вирішити питання зміни прізвища позивачки. В силу вимог ст. 115 Сімейного Кодексу України, рішення суду про розірвання шлюбу, після набранням ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення, для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та про ставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Таким чином, копію даного рішення суду, після набрання ним законної сили, слід надіслати у відділ ДРАЦСу Реєстраційної служби Рахівського районного управління юстиції Закарпатської області, для виконання. Питання про відшкодування судових витрат позивачкою не ставилося. На підставі викладеного,

Outcome: approved