Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-24 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON] , у якому просила стягнути з [PERSON] аліменти на її утримання в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду та до 11 червня 2025 року. В обґрунтування позову [PERSON] зазначила, що вона є дочкою відповідача [PERSON] . На даний час дочка сторін продовжує навчання та є студентом 1-го курсу, Тернопільського національного медичного університету імені І.Я. Горбачевського Міністерства охорони здоров`я України. Форма навчання денна. Термін навчання дочки до червня 2025 року. Після досягнення дочкою повноліття, відповідач в добровільному порядку допомоги на утримання дитини, яка продовжує навчання, не надає, дочка знаходиться повному на утриманні матері. Позивачка несе витрати на проїзд з місця навчання додому два рази протягом місяця, харчування, придбання необхідного одягу, придбання канцелярських товарів для навчання, медичних приналежностей. Позивачці відомо, що відповідач [PERSON] працює у Володимирецькому територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки, має постійний дохід та може утримувати дочку, яка продовжує навчання. Позивач [PERSON] будучи належним чином повідомлена про день, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилась, про причини неявки не повідомили. Забезпечила явку свого представника [PERSON] . В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала повністю, надала пояснення, які аналогічні за змістом до обставин, якими обґрунтований позов. В судове засідання відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленим, не з`явився, однак уповноважив на представництво своїх інтересів адвоката Басюка М.Ю. В судовому засіданні представник відповідача Басюк М.Ю. позовні вимоги визнав частково, вказав, що відповідач погоджується на сплату аліментів на утримання дочки [PERSON] у розмірі 1/6 частки його доходу, та пояснив що, позивачка [PERSON] користується пільгами, передбаченими Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». Зокрема, відповідно до ст. 12 цього Закону, держава забезпечує учасникам бойових дій та їх дітям, у тому числі дітям, які навчаються за денною формою навчання у закладах професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої освіти, - до закінчення такими дітьми закладів освіти, але не довше ніж до досягнення ними 23 років, державну цільову підтримку для здобуття професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої освіти у державних та комунальних закладах освіти. Заслухавши та проаналізувавши пояснення представника позивачки, представника відповідача, дослідивши інші докази, наявні в матеріалах справи, суд прийшов до висновку, що позов [PERSON] підлягає задоволенню частково. Підставами для такого висновку суду є наступне. Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 01 липня 2002 року відповідач [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] . Копією свідоцтва про зміну імені серії [NUMBER] від 25.07.2018 року підтверджується, що [PERSON] змінила прізвище на [PERSON] . Викладені обставини дають підстави суду для висновку про те, що відповідач [PERSON] є батьком позивачки [PERSON] і така обставина сторонами не оспорюється. Позивачка [PERSON] є студентом 1-го курсу, ММ-114 групи медичного факультету спеціальності «Медицина» Тернопільського національного медичного університету імені І.Я. Горбачевського Міністерства охорони здоров`я України. Навчання здійснюється на державній основі. Форма навчання денна. Закінчує навчання в червні 2025 року. Згідно із статтею 199 СК України, якщо повнолітня дочка, син продовжують навчатися і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умов, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідач не оспорює необхідність утримання повнолітньої дочки [PERSON] у період її навчання. Оспорюється лише розмір аліментів, які підлягають до стягнення, у зв`язку з цим, а також навчанням позивачки на денній формі навчання, яка обмежує можливість працевлаштуватись на повний робочий день та отримувати дохід, суд визнає наявність потреби позивачки в матеріальному утримання на період навчання. Відповідно до ст.200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Згідно ч.1 ст.182 СК України вбачається, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Отже, визначаючи розмір аліментів, який підлягає до стягнення з відповідача на користь позивача [PERSON] суд врахував наступне. Довідкою Тернопільського національного медичного університету імені І.Я. Горбачевського від 20.08.2020 року підтверджується, що у період з січня до червня 2020 року отримувала стипендію у розмірі 1 180 грн. щомісяця. Копіями рецепту на окуляри, а також копіями замовлень на окуляри за період з 2015 до 2019 року доводиться, що позивачка [PERSON] щороку замовляє окуляри вартість яких коливається від 290 грн до 1434 грн., отже у зв`язку з вадами зору позивачка несе витрати на медичні засоби. Також, суд враховує, що позивачка відповідно до ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» має права, зокрема, на соціальну стипендію, безоплатне забезпечення підручниками, безоплатного проживання у гуртожитку, та інших заходів, затверджених Кабінетом Міністрів України. Крім того, суд бере до уваги те, що довідкою про доходи відповідача [PERSON] від 06.08.2020 року підтверджується, що за період з квітня до липня 2020 року він отримав дохід на загальну суму 53 664,09 грн., а також те, що він користується правами та пільгами, передбаченими Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», що підтверджується копією посвідчення учасника бойових дій серії [NUMBER] від 07.08.2019 року. Суд не бере до уваги доводи представника відповідача Басюка М.Ю. про те, що на утриманні відповідача [PERSON] перебувають його батьки, оскільки на підтвердження цих обставин не подано жодного доказу. Подані відповідачем копії пенсійних посвідчень на ім`я [PERSON] , [PERSON] , копії епікрізів, медичних обстежень, а також аркушів з медичними записами, суд визнає неналежними доказами, оскільки вони не підтверджують обставин, які мали б значення для розгляду цієї справи. Враховуючи матеріальне становище обох сторін, стан їх здоров`я, суд приходить до висновку, що [PERSON] може утримувати дочку на період її навчання і вважає за можливе стягнути аліменти в розмірі 1/5 частини його заробітку до досягнення позивачем двадцяти трьох років тобто до [INFO] , оскільки навчання завершується пізніше.

Outcome: partial