Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-19 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з заявою, в якій просить суд розірвати шлюб між нею та [PERSON], зареєстрований 22 липня 2006 року у Малоданилівській селищній раді Дергачівського району Харківської області, актовий запис 22; стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання неповнолітнього сина, [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В обґрунтування позовної заяви [PERSON] зазначила, що з [PERSON] вона перебуває в шлюбі, зареєстрованому 22 липня 2006 року у у Малоданилівській селищній раді Дергачівського району Харківської області, актовий запис 22, свідоцтво про шлюб серія І-ВЛ №025702. Від даного шлюбу у сторін неповнолітній син, [PERSON], [INFO]. Шлюбно-сімейні відносини були припинені з 01 січня 2018 року. \~Протягом шлюбу сімейні стосунки з чоловіком не склалися, часто виникали сварки, відсутнє порозуміння та довіра, в звязку з чим просить розірвати шлюб. Також позивач вказала, що на даний час дитина знаходяться на повному її утриманні, в звязку з чим просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини. Позивач у судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає, не заперечує проти розірвання шлюбу та стягнення з нього аліментів на у утримання неповнолітнього сина. Відповідно до ч.2\~ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч.3, ч.4\~ст.200 ЦПК України\~за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому\~ст. 206 цього Кодексу. Відповідно до ч.4\~ст.206 ЦПК України\~у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову з огляду на наступне. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано 22 липня 2006 року у Малоданилівській селищній раді Дергачівського району Харківської області, актовий запис 22, свідоцтво про шлюб серія І-ВЛ №025702. Від даного шлюбу у сторін є неповнолітній син, [PERSON], [INFO]. З матеріалів справи судом встановлено, що шлюбно-сімейні відносини між сторонами були припинені. \~За час спільного проживання між позивачем та відповідачем часто виникали сварки, що призвело до втрати почуттів поваги та любові один до одного, сторони подружніх стосунків не підтримують, разом не проживають. Відповідно до п.10\~постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»\~ проголошена\~Конституцією України\~охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому,що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.\~\~ Статтею 1 Сімейного Кодексу України передбачено, що\~побудова сімейних відносин відбувається на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємоповаги та підтримки. Згідно\~ст. 24 Сімейного Кодексу України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу жінки та чоловіка не допускається. Відповідно до ч. 3, 4\~ст. 56 Сімейного Кодексу України\~кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. На підставі \~ст.112 Сімейного Кодексу України\~суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам. Враховуючи, що сторони мають різні інтереси та погляди на життя, шлюбно-сімейні стосунки між сторонами припинені, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню. Згідно ч.2\~ст.114 Сімейного Кодексу України\~у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з п. 17 Постанови Пленуму ВСУ «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» 15.05.2006р.\~\~N3 за відсутності\~\~домовленості\~\~між\~\~батьками\~\~про\~ сплату аліментів\~\~на\~\~дитину\~\~той\~\~із\~\~них,\~\~з ким вона проживає,\~\~вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Від спільного проживання сторони мають неповнолітнього сина, [PERSON], [INFO], який на теперішній час мешкає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні, що підтверджується довідкою Прудянської селищної ради Дергачівського району Харківської області від 25.01.2018. Документально підтверджено, що [PERSON] є батьком неповнолітньої дитини, [PERSON], [INFO], в звязку з чим повинен виділяти кошти на утримання дитини (свідоцтво про народження серія 1-ВЛ №082393, виданого Малоданилівською селищною радою Дергачівського району Харківської області 09 липня 2007 року). Відповідно до ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. У відповідності до ст.181 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.1 ст.182 СК України при призначенні аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч.2 ст.182 СК України, мінімальний розмір аліментів на дитину не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У відповідності до ст.191 Сімейного Кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня\~\~пред'явлення позову, а оскільки позов було пред'явлено 31.01.2018\~\~року,\~\~то вони і мають бути присудженими з цього дня. При таких обставинах, суд приходить до висновку, що причини, які спонукали позивача наполягати на стягненні аліментів на утримання неповнолітньої дитини є обґрунтованими, а тому заявлений позов підлягає задоволенню. Згідно зі\~ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави належить стягнути судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 704 грн. 80 коп. за вимогу про стягнення аліментів, від якої позивач при поданні позову була звільнена.

Outcome: approved