Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-05 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивує тим, що з відповідачем по справі позивачка зареєструвала шлюб 21 жовтня 2017 року, у виконавчому комітеті Лазещинської сільської ради Рахівського району Закарпатської області, за актовим записом № 17. За час спільного проживання у шлюбі у сторін діти не народжувалося. Із відповідачем по справі проживають окремо одне від одного за різними адресами упродовж останніх 7 місяців. Причинами розірвання шлюбу зазначає те, що ще під час спільного проживання чоловік часто вживав спиртні напої, на ґрунті чого виникали сварки, які переростали у бійку і чоловік застосовував до неї фізичну силу та наносив побої. Крім цього, відповідач не розумів та не хотів розуміти її як дружину, не надавав моральної та матеріальної підтримки. Зазначає, що на час подачі позовної заяви до суду вони проживають окремо, не ведуть спільного господарства, не мають спільного бюджету та не проживають разом як сім`я, у зв`язку з чим сімейні зв`язки між ними фактично втрачені У зв`язку з наведеним просить розірвати шлюб між нею та відповідачем і після розірвання шлюбу залишити їй прізвище [PERSON] , а також стягнути з відповідача судові витрати. Позивачка [PERSON] , у судове засідання не з`явилася, однак надала суду заяву, в якій просила дану справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить такі задовольнити. Відповідач, [PERSON] , в судове засідання повторно не з`явився. Про час день та місце судового засідання повідомлений належним чином про що свідчить розписка про отримання судового виклику, про причини своєї неявки суд не повідомив. Відзиву, письмових пояснень, відповідач суду не надав. Вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, суд дійшов до наступного висновку. Сторони зареєстрували шлюб 21 жовтня 2017 року, у виконавчому комітеті Лазещинської сільської ради Рахівського району Закарпатської області, за актовим записом № 17. Судом встановлено, що сторони фактично припинили спільне проживання і сімейне життя з поважної причини. На даний час спільно не проживають та не підтримують сімейних відносин. Так, згідно зі ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивачка наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. У відповідності до ч. 2 ст. 104, ч 3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання, за позовом одного з подружжя, на підставі рішення суду. Відповідно до ч. 3 ст. 109 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. З`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини припинення сімейних стосунків, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню, відповідно до ст. 112 СК України, оскільки встановлено, що причина розпаду подружніх відносин між сторонами є справжньою, глибинною. Шлюб між сторонами носить формальний характер, їх подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, яка наполягає на розірванні шлюбу, тому шлюб між сторонами слід розірвати. Відповідно до ч. 1 ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивачка [PERSON] , як особа, що змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, висловила бажання після розірвання шлюбу залишити їй прізвище [PERSON] , тому після розірвання шлюбу їй слід залишити вказане прізвище. В силу вимог ст. 115 Сімейного Кодексу України, рішення суду про розірвання шлюбу, після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення, для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Таким чином, копію рішення суду, після набрання ним законної сили, слід надіслати у відділ ДРАЦС Реєстраційної служби Рахівського районного управління юстиції Закарпатської області, для виконання. У відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки слід стягнути 768,40 грн. судового збору.

Outcome: approved