Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-02 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] , про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У позові вказувала, що 05.09.2009 року уклала шлюб з відповідачем. В шлюбі народилися діти: дочка - [PERSON] , [INFO] , син - [PERSON] , [INFO] , дочка - [PERSON] , [INFO] , які проживають з нею та знаходяться на її вихованні та утриманні. Посилалася на те, що їх спільне життя з відповідачем не склалося, по причині різних поглядів на життя, через що між ними дуже часто виникали сварки, свідком яких ставали їх діти. Відповідач більше чотирьох місяців проживає з іншою жінкою у с. Чорногузи. Протягом цього часу спільне господарство ними не ведеться, шлюбні стосунки фактично припинено. Вважає, що у подальшому їх спільне життя з відповідачем неможливе, а збереження шлюбу суперечить їх інтересам та інтересам їх дітей, а тому і збереження шлюбу є неможливим. Після розірвання шлюбу відповідач матиме можливість брати участь у вихованні дітей. На примирення не згідна. Просила: розірвати шлюб між нею та [PERSON] , [INFO] , що зареєстрований виконавчим комітетом Берегометської селищної ради Вижницького району Чернівецької області 05.09.2009 року, актовий запис №39; після розірвання шлюбу залишити їй дошлюбне прізвище [PERSON] ; стягувати з [PERSON] , [INFO] аліменти на її користь на утримання дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/2 заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (на кожну дитину), щомісяця, починаючи стягувати від дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дітьми повноліття; стягнути з відповідача на її користь судові витрати. У підготовче засідання позивач [PERSON] не з`явилася, належним чином повідомлена про дату, час та місце проведення підготовчого засідання про що є відомості в матеріалах справи. Подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю. У підготовче засідання відповідач [PERSON] не з`явився, належним чином повідомлений про дату, час та місце проведення підготовчого засідання, про що є відомості в матеріалах справи. Представник відповідача [PERSON] подав заяву про розгляд справи за їх відсутності. До початку підготовчого засідання відповідач надіслав відзив на позов, у якому щодо задоволення позовних вимог про розірвання шлюбу не заперечував, оскільки шлюбі відносини між ними припинені, спільно не проживають та не ведуть спільне господарство. Також не заперечує щодо вимоги про стягнення з нього аліментів на неповнолітніх дітей. Просив справу розглядати за його відсутності. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, врахувавши визнання позову відповідачем, дійшов висновку, що позов [PERSON] підлягає задоволенню в повному об`ємі з таких підстав. Судом установлено, що 05.09.2009 року [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] зареєстрували шлюб у виконавчому комітеті Берегометської селищної ради Вижницького району Чернівецької області, актовий запис №39, що підтверджується оригіналом свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] від 05.09.2009 року, виданим вказаним виконавчим комітетом. Після реєстрації шлюбу [PERSON] прийняла прізвище [PERSON] шлюбі у сторін народилося троє дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про їх народження серія [NUMBER] від 01.07.2010 року, серія [NUMBER] від 22.10.2012 року та серія [NUMBER] від 02.09.2015 року, виданих виконавчим комітетом Берегометської селищної ради Вижницького району Чернівецької області. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» міститься роз`яснення про те, що проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Суд дійшов висновку, що шлюб між сторонами існує формально, шлюбні відносини фактично припинено, разом не проживають протягом чотирьох місяців, спільного господарства не ведуть. Позивач довела, а відповідач визнав, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, їх сім`я розпалась остаточно, а тому позовна вимога про розірвання шлюбу обґрунтована та підлягає задоволенню. Відповідно до ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Після розірвання шлюбу позивач [PERSON] бажає надалі відновити дошлюбне прізвище [PERSON] . Також судом установлено, що неповнолітні діти - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] проживають з позивачем та знаходяться на її утриманні, про що свідчить довідка Берегометської селищної ради Вижницького району Чернівецької області №1822 від 23.04.2019 року. Відповідач позов визнав, а отже визнав, що належної допомоги на утримання дітей не надає. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 3 ст.181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. У статті 182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Відповідно до ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Таким чином судом установлено, що неповнолітні діти [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] проживають з позивачем та знаходяться на її матеріальному утриманні, відповідач допомоги у необхідному розмірі на їх утримання не надає. Позивач довела, а відповідач визнав, що аліменти він нікому не платить, на утриманні інших дітей чи непрацездатних батьків не має, є здоровим та працездатним чоловіком. Враховуючи зазначені вимоги закону, встановлені обставини та виходячи з засад справедливості та захисту прав неповнолітньої дитини, беручи до уваги вимоги ч.2 ст.182 СК України, суд дійшов висновку, що з [PERSON] необхідно стягувати аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/2 частки його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Виходячи з наведеного, суд вважає, що позовна вимога [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей підлягає обґрунтована та підлягає задоволенню. Також з відповідача підлягають стягненню в дохід держави та на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору відповідно до вимог п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України. На підставі ст.ст.110, 112-114, 180-182, 183, 191 СК України,

Outcome: approved