Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-14 00:00:00

[PERSON] звернулася до Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. В обґрунтування позовних вимог\~\~позивач зазначає, що має з відповідачем спільну дитину [PERSON], [INFO], яка проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. В травні 2016 року вони не проживають разом з відповідачем і з того часу відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, участі у вихованні дитини не приймає. На підставі вищевикладеного позивач просила суд стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на дитину в твердій грошовій сумі 1500 грн. щомісяця, починаючи з дня звернення до суду до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивач позов підтримала та просила суд задовольнити заявлені вимоги з підстав, зазначених у позові. Суду пояснила, що вона інших дітей не має, не працює, оскільки знаходиться з дитиною. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, проти стягнення аліментів не заперечував, проте зауважив, що не має можливості сплачувати аліменти в розмірі 1500 грн., як просить позивач, а готов сплачувати аліменти у розмірі 500-600 грн. щомісяця. Суд, вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, прийшов до таких висновків. Судом встановлені такі обставини та відповідні їм правовідносини. Сторони мають спільну малолітню дитину доньку, [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.5). Дитина проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Вказану обставину в судовому засіданні сторони визнали, тому у відповідності до ч. 1 ст. 61 ЦПК України вона не підлягає доказуванню. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Оскільки відповідач є батьком малолітньої дитини, домовленості (договору) щодо сплати аліментів на дитину між сторонами у справі досягнуто не було, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення аліментів підлягають задоволенню. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я дитини, той факт, що дитина потребує утримання, та те, що відповідач не надав суду доказів про наявність у нього інших дітей, непрацездатних батьків та про проведення з нього стягнень на утримання зазначених осіб, а також ту обставину, що відповідач ніде офіційно не працює, а тому має нерегулярний, мінливий дохід. Згідно з ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 184 Сімейного кодексу України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. За таких обставин, суд прийшов до висновку про те, що є підстави для задоволення заявлених позовних вимог та стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини в твердій грошовій сумі. При визначені розміру аліментів, суд приймає до уваги, що Законом України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» від 25 грудня 2015 року\~визначено прожитковий мінімум на дитину віком до 6 років 1228 грн. (з грудня 2016 року 1355 грн.). Виходячи з того, що обовязок утримувати дитину до досягнення нею повноліття мають виконувати двоє батьків, як мати так і батько, суд приходить до висновку, що визначений законом прожитковий мінімум на дитину відповідного віку, необхідний для нормального розвитку дитини, мають забезпечувати обоє батьків. У звязку з чим суд приходить до висновку, що розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, в цьому випадку необхідно визначити як половину від прожиткового мінімуму на дитину віком до 6 років - у розмірі 700 грн. до досягнення дитиною повноліття. А тому позов підлягає частковому задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Вирішуючи при ухваленні рішення питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд бере до уваги, що згідно з п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір»\~\~ позивача було звільнено від сплати судового збору при зверненні до суду, тому\~\~відповідно до ч. 3 ст. 88\~\~Цивільного процесуального кодексу України судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави. Згідно п.1 ч.1 ст. 367 Цивільного процесуального кодексу України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial