Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-21 00:00:00

[PERSON] звернулася до Соснівського районного суду м. Черкаси з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів\~на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, посилаючись на те, що відповідач є її батьком.\~\~ На даний час вона є повнолітньою і навчається за кордоном у Вищій школі імені Лазарського (Варшава, Польща). Відповідно до довідки про зарахування іноземця на навчання період її навчання складає з 03.10.2016 року до 30.09.2019 року. Вартість навчання за 1 (один) семестр складає 1600,00 (одна тисяча шістсот) євро, що в гривневому еквіваленті\~ становить 45785,76 грн. Нею\~ було оплачено вартість першого року навчання, що підтверджується в офіційному запрошенні на навчання для неї від 11 травня 2016 року, а також відповідними квитанціями. Позивач навчається на стаціонарній формі навчання та не має змоги влаштуватись на роботу, щоб самостійно заробляти кошти. Для оплати навчання позивачу необхідно отримувати близько 7500,00 гривень щомісячно, не включаючи затрат на проживання та харчування. Відповідач є військовослужбовцем і має постійний сталий заробіток у звязку з чим на її думку має змогу надавати матеріальну допомогу. Просила суд стягнути з відповідача [PERSON] на її користь аліменти у розмірі 7500,00 грн. (сім тисяч пятсот гривень) щомісячно, але не менше, ніж 1/4 частина заробітку, починаючи з дати подання позову та до припинення навчання чи до досягнення нею двадцятитрьохрічного віку залежно від того, яка з цих обставин настане першою. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити. Відповідач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги не визнали та просили суд в позові відмовити, посилаючись на те, що надані позивачем документи не свідчать про те, що вона дійсно навчається, а також позивачем не доведена потреба в матеріальному забезпеченні. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами Сімейного Кодексу України: [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серія І-СР № 041221. Відповідно до ухвали апеляційного суду Черкаської області від 11 грудня 2008 року (справа № 22ц-2056/2008) з [PERSON] стягувалися аліменти на користь матері позивача [PERSON] на утримання дочки [PERSON] у розмірі 1/4 частина заробітку щомісячно, починаючи з 25 вересня 2008 року і до досягнення дитиною повноліття, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На даний час позивач [PERSON] є повнолітньою. Відповідно до довідки про зарахування іноземця на навчання, виданою 11.05.2016 року Вищою школою імені Лазарського (Варшава, вул. Свєрадовська, 43), [PERSON], номер залікової книжки 40357, народжена 14 липня 1998 року в м. Черкаси, громадянство України, документ що посвідчує особа: FВ 437841 виданий в Україні, залишається на навчання на період з 03.10.2016 року до 30.09.2019 року, стаціонарне навчання першого ступеня та продовжує навчання на 1 семестрі. Навчання розпочато: 03 жовтня 2016 року. Статтею 199 СК України визначено, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до ст.198 Сімейного кодексу України, батьки зобовязані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надати. Крім того, обов'язок по утриманню повнолітніх дочки, сина, які продовжують навчання, не є продовженням обов'язку по утриманню дитини до вісімнадцяти років. Це два самостійні обов'язки, які закріплені в різних главах Сімейного кодексу України. Вони мають власні підстави виникнення і припинення. Розмежування між ними, дійсно, є не досить явним, якщо дитина вирішила продовжити навчання відразу по закінченні загальноосвітнього навчального закладу. Якщо обов'язок по утриманню не виконується добровільно, стягнення аліментів на дочку, сина, які досягли повноліття, з підстав, передбачених статтями 198, 199 СК України, здійснюється у судовому порядку за позовною заявою (абз.4 п.15 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 p.). Відповідно до абз. 1 п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 р. обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Крім того, потреба в матеріальній допомозі має бути пов'язаною саме з навчанням. Згідно ч. 2 ст. 199 СК України, право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Крім того, згідно з ч. 1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Зазначена норма передбачає, що суд самостійно визначає розмір аліментів, який вважає необхідним призначити на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання при цьому суд повинен обовязково врахувати вимоги можливість надання такого утримання другим з батьків. При цьому при визначенні розміру аліментів на повнолітню дитину яка продовжує навчання, судом положення ч.2 ст.182 СК України - не застосовується, тому мінімальний розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина - законом не встановлюється. Відповідно до частини 1 статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 1 статті 60 ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідно до статті 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Згідно із ст. 179 ЦПК України, предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] дійсно навчається, що підтверджується запрошенням Вищої школи імені Лазарського, в якому зазначено що [PERSON] була прийнята на 1 рік навчання, навчання стаціонарне, першого ступеня, напрямок підготовки ВА в галузі Міжнародних відносин і Європеїстика (британський та польський ступені). Навчання розпочинається 03.10.2016 року і закінчується 30.09.2019 року. Також факт навчання підтверджується платіжними дорученнями, які знаходяться в матеріалах справи, та з яких вбачається, що кошти за навчання перераховувалися [PERSON] до Вищої школи імені Лазарського за адресою (Варшава, вул. Свєрадовська, 43). В звязку з навчанням позивач має право на отримання матеріальної допомоги у зв'язку з продовженням навчання і до досягнення нею 23 років, а обов'язок щодо надання вказаної допомоги поширюється на обох батьків, за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. [PERSON] не має джерел доходу. [PERSON], в судовому засіданні зазначав, що на його утриманні знаходиться мати пенсійного віку, яка потребує матеріальної допомоги, також на його утриманні знаходиться мати його дружини [PERSON], яка є пенсіонеркою та батько дружини [PERSON], який тяжко хворіє (онкологічне захворювання). Крім цього, він сам є учасником бойових дій, хворіє та потребує періодичного медичного лікування, що потребує матеріальних витрат. Однак, суд вважає, що наявність на утриманні відповідача вищевказаних осіб достовірно не підтверджує неспроможність відповідача надавати утримання повнолітній дочці на період її навчання. Посилання відповідача на те, що дочка є повнолітньою особою і повинна сама себе забезпечувати, суд не бере до уваги, оскільки це не звільняє відповідача від сплати аліментів на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання, відповідно до вимог ст.ст. 198, 199 СК України. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON], має постійне місце роботи, що підтверджується довідкою фінансово-економічного управління Служби безпеки України від 25.07.2017 року № 21/2/2-1126, тобто має такий стан здоровя, який дозволяє йому працювати, отримує регулярну заробітну плату в розмірі, який дозволяє йому надавати матеріальну допомогу дочці позивачу по справі, інших зобовязань матеріального характеру перед іншими особами не має, з чого суд робить висновок про те, що відповідач може та має можливість надавати позивачу матеріальну допомогу повязану з навчанням. Разом з тим, обовязок по утриманню повнолітньої доньки в період її навчання не може бути покладений виключно на матір дитини, оскільки вона має також незадовільний матеріальний стан, працевлаштована, проте отримує мінімальну заробітну плату у розмірі 3200 грн., що підтверджується довідкою ПП «Крупське» від 14.11.2017 року № 302. За змістом з ч. 1 ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 3 ст. 212 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. З урахуванням вимог статей 182, 200 СК України, суд прийшов до висновку, що донька потребує матеріальної допомоги батька, а батько може надавати матеріальну допомогу, однак враховуючи встановлені судом обставини щодо матеріального та сімейного становища відповідача, суд вважає, що розмір аліментів на навчання [PERSON] слід визначити\~в розмірі 1/8 частини від заробітку та доходів відповідача щомісячно. Згідно ч. 1\~ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від\~дня предявлення позову, тому стягнення необхідно проводити з 07 березня 2017 року. Відповідно до ст. 88 ЦПК України до стягнення з відповідача до спеціального фонду Державного бюджету України підлягає судовий збір в сумі 320 грн.

Outcome: approved