Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-05 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом, в якому просить стягнути аліменти з [PERSON] на утримання повнолітнього сина. Позов мотивовано тим, що сторони по справі є батьками [PERSON], [INFO], який досяг повноліття та навчається у Новокаховському вищому професійному училищі № 16, перебуває на неповному державному забезпеченні. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання сина, який потребує такої допомоги, не надає, тому позивачка вимушена звернутися до суду з даною позовною заявою. Просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] у розмірі 1500 грн. щомісяця, починаючи стягнення від дня предявлення позову і на весь період навчання сина, та не більше, ніж до досягнення ним двадцяти трьох років. У судовому засідання позивач та її представник на позовних вимогах наполягали з підстав, викладених у позовній заяві, просили позов задовольнити. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково. Пояснив, що не має постійної роботи, але отримує орендну плату за земельний пай, тому періодично дає сину по 100-200 грн. Згоден надавати матеріальну допомогу сину, але вважає вимоги позивачки завищеними. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що в свідоцтві про народження [PERSON], [INFO], відповідач вказаний батьком (а.с. 3). [PERSON] досяг повноліття 27.02.2017 року, з 05.06.2016 року навчається в Новокаховському вищому професійному училищі на денній формі навчання, перебуває на неповному державному утриманні. Термін навчання - до 30.06.2018 року (а.с.5). Відповідно до ч. 1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. У п.20 постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розяснено, що обовязок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно\~ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у\~статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Статтею 182 СК України\~передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує:стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] має працездатний вік, за станом здоровя йому не встановлено обмежень чи протипоказань у трудовій діяльності, але на даний час він не працює без поважних причин, на обліку в Каховському міськрайонному центрі зайнятості не перебуває, інших дітей та непрацездатних осіб на утриманні не має, отримує орендну плату за земельний пай у розмірі 7000 грн. на рік. Позивачка [PERSON] працює сторожем у ПП «Агрофірма «Гаван», отримує заробітну плату у розмірі 3200,00 грн. (а.с.35). [PERSON] перебуває на неповному державному утриманні, отримує стипендію у розмірі 500,00 грн. на місяць. Вказану обставину сторони не оспорюють. Витрати по оплаті навчання сина несе позивачка (а.с.37). Грошових коштів у сумі 100-200 грн. на місяць, які відповідач добровільно надавав сину, вочевидь недостатньо для задоволення потреб [PERSON], повязаних з оплатою навчання, проходженням виробничої практики, придбанням підручників, проїздом до навчального закладу та проживання за місцем його знаходження. Враховуючи вищезазначені обставини, суд вважає доцільним задовольнити позов частково та стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання повнолітньої дитини у розмірі 650,00 грн. щомісяця, починаючи з\~\~ 19 вересня 2017\~ року і до закінчення [PERSON] навчання 30 червня 2018 року. Судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: partial