Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-18 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON] , треті особи Служба у справах неповнолітніх та дітей Тернопільської міської ради, Управління державної реєстрації Тернопільської міської ради, [PERSON] про надання дозволу на зняття з реєстрації малолітнього сина [PERSON] , який проживає по [ADDRESS] без згоди батька, та надати дозвіл на реєстрацію місця проживання дитини за адресою [ADDRESS] без згоди батька [PERSON] . В обґрунтування вимог зазначає, що сторони від шлюбу мають спільну дитину, сина [PERSON] , 2009 р.н.. Після розірвання шлюбу син залишився проживати разом з позивакою, і має зареєстроване місце проживання по [ADDRESS] ). Поряд з тим, у зв`язку з приватизацією, мати позивачки [PERSON] , за договором купівлі продажу від 25.04.2012 року, викупила в ТОВ Тернопільбуд кімнату 66 в гуртожитку по [ADDRESS] , і позивачка з дитиною маючи місце реєстрації проживання з [ADDRESS] , фактично проживає за тією ж адресою , однак уже в кімнаті з конкретно визначеним номером 66. Оскільки на перереєстрацію місця проживання дитини необхідна згода батька дитини, з яким у позивачки напружені стосунки, [PERSON] просить Суд задовольнити позов. Після отримання в судовому засіданні 27.11.2019 року, особистих пояснень представника Управління державної реєстрації Тернопільської міської ради щодо процедури державної реєстрації дитини у звязку із зміною статусу будівлі, котра є ідентичною ч.6 пп 6 п.18 Правил реєстрації місця проживання, затверджених постановою КМУ № 207, представник [PERSON] подав заяву про зміну предмета позову і остаточно просить Суд захистити цивільне право у спосіб визначення місця проживання дитини, [PERSON] , з позивачкою, за адресою її реєстрації проживання [ADDRESS] . Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позові підтримує Відповідач в судове засідання в судове засідання не з`явився, хоча своєчасно був повідомлений про час і місце судового розгляду, заперечень на позов не подав, про причини неявки суд не повідомив, а, відтак, за зазначених обставин, суд приходить до висновку про можливість заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення в порядку ст. 280 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів. Направив в суд клопотання про закриття провадження у справі на первісну позовну заяву, до зміни предмета позову. В задоволенні клопотання про закриття провадження, усною ухвалою в судовому засіданні 19.12.2019 року відмовлено, оскільки мотивація відповідачем щодо закриття провадження, була наведена щодо первісних позовних вимог, ще до прийняття судом заяви про зміну предмета позову 27.11.2019 року. Треті особи не з`явилися в судове засідання 19.12.2019 року, не повідомили про причину неявки, заперечень щодо позову не висловили. Розглянувши матеріали справи Суд встановив наступні обставини [PERSON] в період з «28» лютого 2009 року по «04» липня 2012 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] . Від шлюбу у сторін набродився один син [PERSON] , [INFO] .. Сімейні стосунки між Позивачем та Відповідачем не склались, у зв`язку з чим згідно рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області по справі № 1915/7266/2012 від «04» липня 2012 року шлюб було розірвано, про що «12» вересня 2012 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області зроблено відповідний актовий запис. З моменту\~розірвання шлюбу\~Позивачка з\~малолітнім сином\~постійно проживає\~та зареєстрована\~за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідками № 384 та № 385 від 01.04.2019 року видані ДП «Фаворит2». Поряд з тим, у зв`язку з приватизацією, мати позивачки [PERSON] , за договором купівлі продажу від 25.04.2012 року, викупила в ТОВ Тернопільбуд кімнату 66 в гуртожитку по [ADDRESS] , і позивачка з дитиною маючи місце реєстрації проживання з [ADDRESS] , фактично проживає за тією ж адресою , однак уже в кімнаті з конкретно визначеним номером 66. Як пояснив в судовому засіданні представник позивача, його довірителька разом з сином має намір конкретизувати місце реєстрації шляхом зняття з реєстрації з (гуртожитку) з одночасною реєстрацією в приватизованому відокремленому житлі за адресою: [ADDRESS] , яке належить матері позивача на праві приватної власності. Позивач зверталася у відділ реєстрації проживання осіб Тернопільської міської ради щодо зняття з реєстрації та реєстрації свого малолітнього сина за місцем їх фактичного проживання, однак головним спеціалістом Відділу в усній формі було роз`яснено, така реєстрація здійснюється за згодою батька дитини. З метою досудового врегулювання спору, «09» липня 2018 року Позивач у письмовій формі зверталася до Відповідача задля отримання дозволу на зняття з реєстрації та реєстрацію дитини за місцем їхнього проживання, однак відповіді від Відповідача не отримала, у зв`язку із чим змушена звернутись до суду за захистом порушеного права. Частиною 2\~статті 15 Цивільного кодексу України\~передбачено, що кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ч. 1\~ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною другою цієї статті визначено способи захисту цивільних прав та інтересів. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до\~ст. 20 Цивільного кодексу України, право на захист особа здійснює на свій розсуд. Відповідно до ст. З Конвенції «Про права дитини», схваленої резолюцією 44-сесії Генеральної Асамблеї ООН 44/25 від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Постановою BP України від 27 лютого 1991 року №789-ХІІ, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Основним законом, який визначає охорону дитинства в Україні як стратегічний загальнонаціональний пріоритет, і з метою забезпечення реалізації прав дитини на життя, охорону здоров`я, освіту, соціальний захист та всебічний розвиток встановлює основні засади державної політики у цій сфері, є Закон України «Про охорону дитинства», норми якого узгоджуються із вищеназваними положеннями Конвенції «Про права дитини» та, на переконання суду, не можуть тлумачитися звужено. Після отримання в судовому засіданні 27.11.2019 року, особистих пояснень представника Управління державної реєстрації Тернопільської міської ради щодо процедури державної реєстрації дитини у звязку із зміною статусу будівлі, котра є ідентичною ч.6 пп 6 п.18 Правил реєстрації місця проживання, затверджених постановою КМУ № 207, представник [PERSON] подав заяву про зміну предмета позову і остаточно просить Суд захистити цивільне право у спосіб визначення місця проживання дитини, [PERSON] , з позивачкою, за адресою її реєстрації проживання [ADDRESS] . Отже згідно ч.6 пп 6 п.18 Правил реєстрації місця проживання, затверджених постановою КМУ № 207, у разі реєстрації місця проживання батьків за різними адресами місце проживання дитини, яка не досягла 14 років, реєструється разом з одним із батьків за письмовою згодою другого з батьків у присутності особи, яка приймає заяву, або на підставі засвідченої в установленому порядку письмової згоди другого з батьків (крім випадків, коли місце проживання дитини визначено відповідним рішенням суду або рішенням органу опіки та піклування). Іншої процедури документарної зміни місця реєстрації проживання у звязку із зміною статусу будівлі, законодавством України не передбачено. Частинами четвертою та п`ятою статті 19\~СК України передбачено обов`язкову участь органу опіки та піклування при розгляді судом спорів щодо визначення місця проживання дитини. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Разом з тим характер спірних правовідносин сторін спору дозволяє Суду зробити висновок, що має місце не «класична» ситуація, коли між батькам існує спір щодо визначення місця проживання дитини, котрий підлягає до вирішення згідно ст.161 СК України, адже з моменту\~розірвання шлюбу\~Позивачка з\~малолітнім сином\~постійно проживає\~та зареєстрована\~за адресою: [ADDRESS] . Натомість має місце законодавча неврегульованість питання реєстрації місця проживання дитини, за відсутності згоди одного з батьків, без зміни фактичного місця проживання, у зв`язку із зміною нумерації та статусу будівлі. Згідно ст. 8 ЦК України, якщо цивільні відносини не врегульовані цим Кодексом, іншими актами цивільного законодавства або договором, вони регулюються тими правовими нормами цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, що регулюють подібні за змістом цивільні відносини (аналогія закону). 2. У разі неможливості використати аналогію закону для регулювання цивільних відносин вони регулюються відповідно до загальних засад цивільного законодавства (аналогія права). Системний аналіз наданих сторонами доказів та висловлених аргументів, дозволяє суду зробити висновок підставність позову після зміни предмету, оскільки у жоден інший спосіб право дитини змінити зареєстроване місце проживання з одним з батьків, не може бути захищеним інакше, як визначення місця реєстрації проживання за рішенням Суду.

Outcome: approved