Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-06 00:00:00

[PERSON] звернулася до Балтського районного суду Одеської область з позовом до [PERSON] про зміну способу стягнення аліментів та стягнення додаткових витрат на дитину. Свої вимоги позивач мотивує тим, що рішенням Балтського районного суду Одеської області від 11.06.2014 року з відповідача на її користь стягуються аліменти на утримання сина [PERSON], у твердій грошовій сумі 500 грн., починаючи з 20.05.2014 року і до досягненням ним повноліття. З моменту стягнення аліментів у 2014 році в розмірі 500 грн., значно змінилися обставини та витрати на дитину, а відтак й матеріальне становище позивачки: дитина хворіє та потребує постійного лікування, що підтверджується доданими до справи медичними документами, дитина відвідує навчальний заклад та спортивні секції, що потребує додаткових коштів, змінилося й само законодавство в частині мінімальних аліментів, які на сьогодні становлять 50% від прожиткового мінімуму. Тобто станом на сьогодні відповідач сплачує аліменти, що є меншими за мінімальні. Крім того, просила стягнути на свою користь 50 % понесених документально підтверджених додаткових витрати на дитину, що викликані особливими обставинами у сумі 14976,60 грн.: у звязку з хворобою (медичні послуги, товари) - 4606,60 грн., у звязку з розвитком здібностей дитини (плата за навчання, харчування у навчальному закладі, спортивна секція карате) 10976,60 грн., Тому позивач просить суд змінити спосіб стягнення аліментів, які відповідач сплачує за рішенням Балтського районного суду Одеської області від 11.06.2014 року та стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частки з усіх видів його доходів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Крім того, стягнути з відповідача на її користь додаткові витрати на дитину у розмірі 7488,30 грн. Позивач в судове засідання не зявилася, проте надала заяву, в якій просила розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду повідомлений належним чином, проте надав до суду відзив, в якому вказав, що позовні вимоги визнає, погоджується на підвищення аліментів на утримання сина до 50 % прожиткового мінімуму. Щодо стягнення на користь [PERSON] додаткових витрат на дитину у розмірі 7488,30 грн., просив суд надати йому шість місяців для виплати цих коштів, так як на даний час він ніде не працює, а лише має заробіток час від часу і допомагає обом батькам на лікування. Аліменти сплачує в строк без затримань, на прохання [PERSON] про грошову допомогу допомагає. Суд, ознайомившись із заявою позивача, відзивом відповідача, оцінивши докази, що є у справі, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Рішенням Балтського районного суду Одеської області від 11.06.2014 року з відповідача на користь позивача стягуються аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі по 500 грн. щомісячно, починаючи з 20.05.2014 року до досягнення сином повноліття, тобто до 02.10.2029 року. Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Станом на сьогодні, відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік», прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років становить 1944,00 грн. На даний час, прожитковий мінімум, як і прожитковий рівень споживчих цін, в порівнянні з 2014 роком, коли присуджувалися аліменти на утримання їхнього сина, значно виріс. На сьогодні розмір аліментів 500,00 гривень є надто мізерним і недостатнім для утримання дитини. Суд, враховуючи майновий стан позивача, суттєву зміну розміру прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, рівність обов'язку батьків щодо утримання дитини, вважає що є підстави для задоволення позовних вимог про зміну способу стягнення аліментів, проти стягнення яких відповідач не заперечуває. Крім того, позивач просить стягнути з позивача додаткові витрати у звязку з хворобою (медичні послуги, товари) та у звязку з розвитком здібностей дитини (плата за навчання, харчування у навчальному закладі, спортивна секція карате) у загальні сумі 7488,30 грн. Статтею 185 СК України передбачено, що той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. В правовій позиці Верховного Суду України, висловленій 24 лютого 2016 року у справі № 6-1296цс15, зазначено, що виходячи з аналізу ст. 185 СК України додаткові витрати присуджуються на дитину за наявності в одного з батьків, з яким проживає дитина, додаткових витрат, викликаних особливими обставинами, зокрема необхідністю в розвитку дитини за наявності в неї здібностей, талантів, у зв'язку з її хронічною хворобою, лікуванням, каліцтвом тощо. Наявність таких витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про стягнення додаткових витрат. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів на аліменти, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Кодексом. Таким чином, доведенню підлягає наявність у дитини хронічної хвороби та потребою в лікуванні і необхідності в розвитку здібностей дитини, що є особливими обставинами і є підставою для стягнення з іншого із батьків додаткових витрат. Суд звертає увагу на те, що в порядку ст. 185 СК України, позивачка, яка звертається до суду з вимогою про стягнення додаткових витрат на дитину повинна надати суду документальні докази фактично понесених або майбутніх витрат, їх розрахунки та їх документальне обґрунтування. Доказами, які підтверджують наявність особливих обставин, що призвели до додаткових витрат на дитину, можуть бути документи, які свідчать про витрати, в даному випадку, на лікування (проведення операцій тощо) і свідчать про необхідність стягнення додаткових витрат на дитину, розмір яких повинен обґрунтовуватись відповідними фінансовими документами (листами-призначеннями лікарів, чеків на придбання ліків, медичного приладдя, квитанцій про оплату звернення до консультацій лікарів тощо), довідками медичних закладів про вартість медичних послуг, витрат на лікування, рецептами лікарів, рахунками і квитанціями про оплату навчання. Таким чином, судом встановлено, що позивачем надано достатньо доказів (історія розвитку [PERSON] №28, квитанції про оплачу навчання, акти про надання медичних послуг, рахунки за обстеження у лабораторії, виписка з історії хвороби №18069 та чеку за придбання ліків) для стягнення з відповідача додаткових витрат у меншому розмірі ніж зазначила позивач, оскільки згідно квитанцій на розвиток здібностей дитини від 11.09.2017 року сплачено 400 грн., від 06.10.2017 року 500 грн., від 13.11.2017 року 500 грн.; від 04.12.2017 року 1200 грн., 07.12.2017 року 500 грн., від 08.12.2017 року - 570 грн., від 12.01.2018 року 1200 грн., 05.02.2018 року 1200 грн., від 12.03.2018 року 1200 грн. та 550 грн., від 16.04.2018 року 1200 грн. та 550 грн., від 19.04.2018 року 1200 грн., що у загальній сумі складає 10770 грн. На лікування згідно наданих квитанцій від 13.04.20118 року сплачено 178 грн., від 17.04.2018 року 938,61 грн., 102,10 грн., 308, 81 грн., 236,46 грн., від 23.04.2018 року 57,80 грн., згідно актів про надання медичних послуг від 06.11.2017 року сплачено 150, 92 грн., від 15.01.2018 року 336,93 грн., від 30.01.2018 року 643,82 грн., що у загальній сумі складає 3625,88 грн. Отже, позивачем на розвиток здібностей дитини сплачено 10770 грн., на лікування 3625,88 грн., що разом складає 14395,88 грн. Таким чином, суд вважає за необхідне частково задовольнити позовні вимоги у цій частині та стягнути з відповідача додаткові витрати у сумі 7197,94 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача в дохід держави суму судового збору у розмірі 704,80 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial