Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-19 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з заявою, в якій просила постановити рішення, яким встановити юридичний факт, що Кайль ( шлюбне прізвище [PERSON] ) [PERSON], [INFO] народилася у м. Лепель, Республіка Білорусь, де батьками вказані: [PERSON] - батько та [PERSON] - мати, з зазначенням їх національності: батька - німець та матері - українка. В судовому засіданні заявниця пояснила, що вона виховувалась та виховувала своїх дітей відповідно до німецьких традицій, сповідає римо-католицьку віру, підтримує стосунки зі своїми родичами - німцями, які проживають на території Росії та в Німеччині, святкує німецькі свята та вважаю себе німкенею. [PERSON], її діти та внучки також є членами Черкаської міської громадської організації «Центр німецької культури». [PERSON] продовжує вивчати німецьку мову та культуру, приймає посильну участь у всіх заходах центру німецької культури:німецькі свята, фестивалі, дні пам'яті та ін. У зв'язку з тим, що тривалий час вона проживала за документом, який отриманий поза моєю волею і є фіктивним на прізвище «Іщенко», потім за цим прізвищем та національністю - українка укладала шлюб, потім отримала новий паспорт на прізвище вже - [PERSON] , в якому не зазначено моєї національності, виникла необхідність встановлення юридичного факту, що моїм батьком є [PERSON] німець, тому у листопаді 2014 року вона звернулась з письмовою заявою до ДРАЦС по м. Черкаси реєстраційної служби Черкаського міського управління юстиції про поновлення актового запису про народження, складеного 1 грудня 1937 року Лепельським бюро ЗАГС Вітебської області Республіки Білорусь відносно [PERSON], а саме факту народження Кайль ( шлюбне прізвище [PERSON] ) [PERSON], [INFO] у м. Лепель, Республіка Білорусь, де батьками вказані: [PERSON] - батько та [PERSON] - мати, з зазначенням національності батька - німець та матері - українка. Проте, 10 лютого 2015 року отримала висновок про відмову у поновлені актового запису про народження у зв'язку з тим, що відсутній зв'язок між [PERSON] та [PERSON]. Шлюб укладався нею під прізвищем «Іщенко» [PERSON] з зазначенням національності «українка», але це не відповідає дійсності, так як ґрунтувалось на фіктивному свідоцтві про народження, оскільки її матір отримала його з причин приховування її національності і її батька тому, що на той час усі німці - громадяни [PERSON] Союзу були репресовані і притягнуті до вимушеної праці в умовах обмеження волі (робочі колонії НКВД). Вважає дану відмову незаконною, тому, що нею були надані всі документи про те, що вона народилась 19 листопада 1937 року у м. Лепель, Республіка Білорусь і її батьками є [PERSON] та [PERSON], а також документ, які підтверджують їх національність. Просила суд заяву задовольнити. Мій рідний батько [PERSON] після війни постійно мешкав у м.Копейськ, Челябінської області, Російської Федерації та помер 17 квітня 2003 року. За життя його вона та її сім'я спілкувались з ним та її рідними сестрами та братом, які постійно проживали з ним у м. Копейськ, Челябінською області, Російської Федерації, вони постійно визнавали і визнають мене рідною старшою сестрою по батьку, про що є їх письмове свідчення, а також листи батька протягом його життя, фотографії до мене та наші з ним спільні фотографії, коли я їздила у гості до них і коли він приїжджав до нас у м. Черкаси. Представник зацікавленої особи в судове засідання не зявився. До початку судового засідання надав заяву , що не заперечує проти задоволення заявлених вимог. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п.1.5. Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 12 січня 2011 року № 96/5, заяви про внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання приймаються відділами державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, визначеними Правилами. Згідно п. 2.6 Правил разом із заявою про внесення змін до актового запису цивільного стану заявником подаються: свідоцтва про державну реєстрацію актів цивільного стану, у яких зазначені неправильні, неповні, відомості або відомості, які підлягають зміні, інші документи, необхідні для розгляду заяви та вирішення питання по суті. У відповідності до вимог ст. 300 ЦК України, кожна особа має право на збереження своєї національної, культурної, релігійної, мовної самобутності, а також на правильний вибір форм та способів прояву своєї індивідуальності, якщо вони не заборонені законом та не суперечать моральним засадам суспільства. Згідно до ст. 11 Закону України « Про національні меншини в Україні » громадяни України мають право вільно обирати та відновлювати національність. Згідно до ст. 22 Закону України « Про державну реєстрацію актів цивільного стану » внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації-актів цивільного стану за наявності достатніх підстав. Згідно зі ст. З Рамкової конвенції Ради Європи про захист національних меншин (ратифікована Законом України № 703/97- ВР від 9.12.1997 року ) кожна особа, яка належить до національної меншини, має право вільно вирішувати, вважатися такою, і таке рішення або здійснення прав у зв'язку з ним не повинно зашкоджувати такій особі. Відповідно до абзацу 4 пункту 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами справ про встановлення неправильності запису в актах громадянського стану» № 12 від 8 липня 1995 року питання щодо встановлення неправильності в актовому записі про народження, зокрема щодо доповнення відомостей про національність та громадянство батьків, суд вирішує на підставі письмових ( архівних матеріалів; відомостей, які містяться в паспорті; довідок з місця роботи, навчання, проживання, військових, профспілкових, інших посвідчень тощо) та інших доказів, що з достовірністю підтверджують заявлену вимогу. Пунктом 3 цієї ж постанови передбачено, що у разі відмови органом РАЦС внести зміни до актів громадянського стану, заяви з цього приводу підлягають розгляду в судовому порядку. Чинним законодавством України не передбачений порядок зміни чи встановлення факту реєстрації національності відділами РАЦС, в позасудовому порядку визнати неправильність чи неповноту запису в акті громадянського стану неможливо. Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України, суд вправі встановити інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження № 280498 про народження [PERSON], 19 листопада 1937 року, де батьками зазначено [PERSON] та [PERSON], який видано м. Лепель, Республіка Білорусь, Лепельським бюро ЗАГС . За даними архівної довідки Міністерства оборони Російської Федерації від 6 лютого 2014 року, в довоєнній особистій справі старшого лейтенанта [PERSON], [INFO], уродженця [INFO] АРСР Німців Поволжжя, у графі «національність» вказано « німець » , у графі « сімейний стан » вказано: «дружина [PERSON], [INFO], с. Пляковка, Кам'янського району, Київської області; дочка [PERSON], [INFO]», підстава ЦА МО РФ особиста справа інвентарний № 199524. Крім того, з архівної довідки № В/530 від 24.02.2015 року Державного архіву Житомирської області вбачається у книзі реєстрації актових записів про шлюб по м. Новоград - Волинській за 1936 рік зазначено, що [PERSON] «так у документі, текст російською мовою», 27 років, німець, та [PERSON] «так у документі , текст російською мовою», 22 років, українка, зареєстрували шлюб 6 вересня 1936 року. Запис реєстрації № 323, Прізвище після одруження: чоловік - Кайль, дружина - [PERSON]. Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян відділу державної реєстрації актів цивільного стану по місту Черкаси реєстраційної служби Черкаського міського управління юстиції № 13936028 від 27 травня 2014 року актовий запис про народження [PERSON] Андріївни ЯЩ № 293437, виданого 26 травня 1950 року Яроватською сільською радою Кам'янського району, Кіровоградської області, де батьками зазначено [PERSON] та [PERSON] - відсутній, що підтверджує саме його фіктивність. Мати заявниці, [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] 26 серпня 1949 року, про що видане Яроватською сільською радою Кам'янського району Кіровоградської області свідоцтво про шлюб ЯР № 362595. Таким чином, [PERSON] ніяким чином не може бути батьком заявниці, тому що вона народилась у 1937 році у місті Лепель, Республіки Біларусь., а шлюб між матірю та вітчимом був зареєстрований у 1949 році. 20 листопада 1959 року «Іщенко» [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] та отримала свідоцтво про укладання шлюбу серія І-УР № 254108, про що складено актовий запис № 47 від 20 листопада 1959 року виконавчим комітетом Райгородської сільської ради Кам'янського району, Черкаської області. Крім того, свідок [PERSON], яка була допитана в судовому засіданні, суду пояснила, що вона є рідною дочкою заявниці, яка ще в її дитинстві розповіла їй, про те, що її рідний дід, тобто материн рідний батько , за національністю німець, його звали [PERSON], який після війни проживав у Росії. ЇЇ Бабуся цей факт при своєму житті підтверджувала та розповідала, що вони з маминим батьком розлучилися та після війни вона одружилася вдруге з [PERSON], а у свідоцтві про народження мами, яке було зроблено фіктивно вказано її національність українка, з метою, щоб приховати справжню національність тому, що на той час усі німці - громадяни [PERSON] Союзу були репресовані і притягнуті до вимушеної праці в умовах обмеження волі (робочі колонії НКВД). Протягом усього життя, після того, як знайшли одне одного, мама з її рідним батьком та його дітьми від другого шлюбу спілкувалися, їздили в гості друг до друга. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що знає [PERSON] більше тридцяти років, вони подруги. Протягом свого життя подруга розповідала їй, що її батько [PERSON] після війни проживав у Росії, в Челябінській області. [PERSON] з ним спілкувалися, їздили один до одного в гості, постійно листувалися. Коли її батьки розлучилися , мати [PERSON] одружилася вдруге з [PERSON], а у свідоцтві про її народження було вказано її національність українка, з метою, щоб приховати справжню національність тому, що на той час усі німці - громадяни [PERSON] Союзу були репресовані і притягнуті до вимушеної праці в умовах обмеження волі. За таких обставин, у суду є всі обєктивні підстави встановити факт, що має юридичне значення про народження «Кайль» (шлюбне прізвище «Возна») [PERSON], [INFO] у м. Лепель, Республіка Білорусь, де батьками вказані: [PERSON] - батько та [PERSON] - мати, з зазначенням національності батька - німець та матері - українка, що обєктивно підтверджується матеріалами справи, що дає підстави суду винести рішення, яким задовольнити вимоги заяви. Факт, про встановлення якого просить заявниця, має юридичне значення, оскільки підтверджує її дійсну національність, як це передбачено ст. 11 Закону України «Про національні меншини в Україні». На підставі викладеного,

Outcome: approved