Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-06 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 8 вересня 2008 року Колківською селищною радою Маневицького району Волинської області було зареєстровано шлюб з відповідачем, актовий запис № 19. Від даного шлюбу вони мають четверо малолітніх дітей: доньок [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], синів [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося. Між ними відсутнє взаєморозуміння, вони втратили повагу одне до одного. З вини відповідача подальше спільне життя та збереження сімї стали неможливими. З лютого 2016 року вони проживають окремо, не підтримують шлюбно-сімейних відносин, спільного господарства не ведуть. Фактично їх сімя розпалася, шлюб збережений бути не може. Вважаючи, що їх сімя розпалась з вини відповідача, [PERSON] просила шлюб між ними розірвати, малолітніх дітей залишити у неї на проживанні. Представник позивача [PERSON] заявлені позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у поданій до суду заяві, вважає, що з вини відповідача подальше спільне життя та збереження сімї стали неможливими, шлюб позивача та відповідача носить лише формальний характер, а тому настоює на його розірванні. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, але подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився і не повідомив суд про причини неявки, хоча завчасно був повідомлений про час і місце слухання справи у встановленому законом порядку, що підтверджується відповідним поштовим повідомленням про отримання судової повістки. Заслухавши думку представника позивача, який не заперечує щодо розгляду справи у відсутності позивача та відповідача, враховуючи те, що в справі є достатньо доказів для вирішення її по суті, суд ухвалив розглядати справу у відсутності позивача [PERSON], відповідача [PERSON], ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення представника позивача, проаналізувавши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] проживають окремо, не підтримують шлюбно-сімейних відносин, спільного господарства не ведуть. Спору про їх місце проживання та місце проживання малолітніх дітей між ними немає. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, будучи впевненою, що їх сімя розпалась, відповідач байдуже поставився до заявленого позову, не подав до суду жодних заперечень на позовні вимоги, не зявився в судове засідання, будучи завчасно повідомленим про місце та час розгляду справи, та не повідомив про причини неявки. Наведені обставини дають суду підстави вважати, що сімя між даним подружжям розпалась і збережена бути не може, а тому шлюб між ним слід розірвати. Подальше збереження подружжям шлюбу є недоцільним, оскільки стосунки між ними істотно суперечать їх інтересам та інтересам малолітніх дітей. Виходячи із інтересів малолітніх дітей, беручи до уваги їх вік, суд вважає за доцільне залишити малолітніх дітей після розірвання шлюбу на проживанні у позивача [PERSON] За бажанням позивача після розірвання шлюбу їй слід залишити прізвище [PERSON]. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача [PERSON] підлягає стягненню на користь [PERSON] 551 гривень 20 копійок судового збору, сплаченого позивачем при поданні позову.

Outcome: approved