Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-28 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що [INFO] померла бабуся позивачки - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть № [NUMBER] від 10 грудня 2004 року. За життя спадкодавець - [PERSON] склала заповіт від 10 листопада 2000 року згідно якого заповіла [PERSON] все своє майно де б воно не було і з чого б не складалося. На день смерті спадкодавця - [PERSON] у житловому будинку по [ADDRESS] була зареєстрована, проживала та вступила у встановлений законом шести місячний строк в управління спадковим майном - [PERSON] . За життя [PERSON] , не оформила право власності на житловий будинок по [ADDRESS] . Згідно технічної документації до складу спадкового нерухомого майна по [ADDRESS] входять: житловий будинок літ. «А», загальною площею 64,6 кв.м., житлової площею - 30,3 кв.м., літня кухня - літ. «Б», сараї - літ. «В», «Г», «Д», «Е», «Є», убиральні - літ. «Ж», колодязя № 1, огорожі № 2-5 та вимощення - літ. «І». Просить суд, ухвалити рішення, яким визнати за [PERSON] , право власності на спадкове майно що знаходиться в [ADDRESS] . В судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилася, проте подала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує у повному обсязі і просить суд позов задовольнити. В судове засідання представник відповідача Карапчівської сільської ради Чернівецького району Чернівецької області не з`явився, проте сільська рада надала суду листа, в якому позовні вимоги визнає повністю і просить суд розглянути справу без участі їх представника. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч.1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Як вбачається із змісту ч.2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ч.2 ст.328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється, або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Як вбачається із ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно ч.1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за житія спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Отже, якщо спадкоємець будь - яким із перелічених у законі способів прийняв спадщину, а потім помер, то прийнята ним спадщини буде спадкуватися його спадкоємцями в окремій спадковій справі, що заводиться після нього як на особисте майно, так і на майно, яке він прийняв, але не оформив. Судом встановлено, що [INFO] померла бабуся позивачки - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть № [NUMBER] від 10 грудня 2004 року. За життя спадкодавець - [PERSON] склала заповіт від 10 листопада 2000 року згідно якого заповіла [PERSON] все своє майно де б воно не було і з чого б не складалося. На день смерті спадкодавця - [PERSON] у житловому будинку по [ADDRESS] була зареєстрована, проживала та вступила у встановлений законом шести місячний строк в управління спадковим майном - [PERSON] . За життя [PERSON] , не оформила право власності на житловий будинок по [ADDRESS] . Згідно технічної документації до складу спадкового нерухомого майна по [ADDRESS] входять: житловий будинок літ. «А», загальною площею 64,6 кв.м., житлової площею - 30,3 кв.м., літня кухня - літ. «Б», сараї - літ. «В», «Г», «Д», «Е», «Є», убиральні - літ. «Ж», колодязя № 1, огорожі № 2-5 та вимощення - літ. «І». Оформити спадкові права не має можливості у зв`язку із відсутністю правовстановлюючого документа. Вказані обставини підтверджуються дослідженими в судовому засіданні доказами. При таких обставинах, суд дійшов висновку, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження в судовому засіданні. На підставі викладеного, ст. ст. 319, 328, 346, 1216-1223,1258, 1268 ЦК України,

Outcome: approved