Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-15 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Посилається на те, що з відповідачем перебували в шлюбі, який розірвано згідно рішення Хустського районного суду від 22.05.2017 року. Від даного шлюбу у них народилася донька [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачем та перебуває на її утриманні. Відповідач не бере участі у матеріальному забезпеченні дитини, хоча виїздить на сезонні заробітки та отримує мінливий дохід, інших утриманців не має. Донька навчається у школі, на її утримання потрібні значні кошти. Просить суд стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання доньки [PERSON], [INFO] у розмірі 2000 грн. щомісячно до досягнення нею повноліття. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилася. Представником позивача згідно довіреності [PERSON] подано суду заяву, в якій вона просить провести розгляд справи у їхній з позивачем відсутності. Позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився. Про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що стверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Причини неявки суд не повідомив. У відповідності до ст. 224 ЦПК України, суд ухвалив постановити заочне рішення на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, з урахуванням заяви представника позивача про слухання справи у відсутності сторони позивача, неявки відповідача, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов [PERSON] підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного. В судовому засіданні судом встановлено, що з відповідачем перебували в шлюбі, який розірвано згідно рішення Хустського районного суду від 22.05.2017 року. Від шлюбу у сторін народилася донька [PERSON], [INFO], яка перебуває на утриманні позивача. Відповідач зобовязання по утриманню дитини належно не виконує, не бере участі в її утриманні. При розгляді даної справи з пояснень позивача встановлено, що відповідач є працездатним, виїздить на сезонні заробітки та отримує високий дохід, а тому на думку суду питання про розмір аліментів, що повинні стягуватися з відповідача слід вирішувати на підстав ст. 184 СК України. Відповідно до статей 3, 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, діючої на Україні з 27.09.1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей». Обовязок батьків щодо утримання своїх дітей, передбачений ч.2 ст.51 Конституції України є одним з головних конституційних обовязків. Такий обовязок послідовно визначений в сімейному законодавстві. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 7 ЗУ «Про державний бюджет України на 2017 рік» визначено прожитковий мінімум на одну особу: дітей віком від 6 до 18 років: з 1 травня - 1777 гривень, з 1 грудня - 1860 гривень. Враховуючи вищевикладене, а також те, що відповідач ухиляється від матеріального утримання своєї дитини, враховуючи матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище відповідача, який є працездатний, виїздить на сезонні заробітки та отримує мінливий дохід, однак місце його роботи та розмір доходу суду не відомий, суд приходить до висновку, що з [PERSON] слід щомісячно стягувати на користь позивача [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO] в розмірі 1200 гривень щомісячно до досягнення нею повноліття. Судові витрати по справі, підлягають до стягнення з відповідача відповідно до ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved