Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-19 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свій позов обґрунтовує тим, що вони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 29.08.2003 року, який зареєстрований сільською радою Маяки Луцького району Волинської області, про що було зроблено відповідний актовий запис № 12. В шлюбі народився син [PERSON], [INFO]. Вказує, що протягом останнього часу сімейні стосунки між ними поступово погіршувались, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Кожен з них має різні погляди на життя та виховання дитини. За наведених обставин шлюб носить лише формальний характер, подальше його збереження, примирення з відповідачем неможливі. Покликаючись на викладені обставини, шлюб, укладений з відповідачем, просила розірвати. До початку розгляду справи позивач надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала, проти заочного розгляду справи не заперечила. Відповідач в судове засідання не з'явився будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив. У відповідності до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. З матеріалів справи судом встановлено, що шлюб між сторонами укладений 29.08.2003 року, який зареєстрований сільською радою Маяки Луцького району Волинської області, про що було зроблено відповідний актовий запис № 12, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданим повторно 16.09.2003 року (а.с.5). В шлюбі [INFO] народився син [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с.4). Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ст.55 СК України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Як вбачається зі змісту ч.3 та ч.4 ст.56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. В судовому засіданні встановлено, що сімейне життя між сторонами не склалося. Сімейних стосунків не підтримують, шлюб існує формально, з квітня 2012 року шлюбні відносини припинені. На основі наведеного та виходячи із вимог ст.112 СК України, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, що мають істотне значення, тому шлюб між ними слід розірвати. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої строни понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Однак, позивач просить стягнути з відповідача в її користь половину сплачених судових витрат в сумі 121,80 грн., тому вказану суму слід стягнути з відповідача в її користь.. На підставі ст.ст.104, 105, 110, 112 СК України,

Outcome: approved