Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-05 00:00:00

[PERSON] звернулася до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON], в якому просить стягнути з відповідача суму заборгованості за договорами позики від 22.05.2013 року в розмірі248200,00 грн., від 22.08.2013 року в розмірі 248200,00 грн., а також від 25.04.2014 року в розмірі 248200,00 грн., та суму сплаченого судового збору за звернення до суду з позовною заявою майнового характеру у розмірі 6 890,00 грн. Свої вимоги обґрунтовує тим, що [PERSON] взяв у неї в борг грошові кошти на загальну суму 30000 (тридцять тисяч) доларів США, що підтверджується письмовими розписками від 22 травня 2013 року на суму 10000 (десять) тисяч доларів США, 22 серпня 2013 р. на суму 10000 (десять) тисяч доларів США та 25 квітня 2014 року на суму10000 (десять) тисяч доларів США. Відповідач зобов'язався, відповідно до вище вказаних розписок, повернути взяті в борг грошові кошти на її першу вимогу. Позивач неодноразово зверталась з усними вимогами про повернення коштів, а 01 квітня 2016 року позивачем на поштовий адрес відповідача була направлена письмова вимога про повернення грошових коштів по розписках від 22.05.2013 р., 22.08.2013 р., 25.04.2014 р. на загальну суму 30000 (тридцять тисяч) доларів США. Незважаючи на усні та письмові вимоги щодо повернення коштів, відповідач ухиляється від повернення суми боргу, чим порушив взяті на себе зобов'язання. Станом на день звернення до суду з позовом у еквіваленті загальна сума боргу складає 744600,00 (сімсот сорок чотири тисячі шістсот) грн., відповідно до офіційного курсу валют, розміщеного на офіційному сайті Національного банку України. У судове засідання позивач [PERSON] не прибула, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, надавши право представляти свої інтереси при розгляді вказаної цивільної справи своєму представнику [PERSON], яка діє на підставі відповідної нотаріально посвідченої довіреності. Представник позивача [PERSON] [PERSON] судовому засіданні підтримала в повному обсязі позовні вимоги [PERSON], з підстав на які остання посилається в своїй позовної заяві. Відповідач [PERSON] у судове засідання не прибув, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, з клопотанням про відкладення розгляду справи до суду не звернувся. При таких обставинах, суд враховуючи позицію представника позивача [PERSON] та наявність достатніх даних для вирішення спору, вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача [PERSON], на підставі ч. 1 ст. 224 ЦПК України, ухваливши рішення при заочному розгляді справи. Суд, вислухавши пояснення представника позивача та дослідивши матеріали справи вважає, що позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі за наступних підстав. Відповідно до вимог ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більш сторін, спрямована на становлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Згідно вимог ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначення умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до вимог ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно вимог ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно вимог ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно вимог ст.ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені законом або договором, зокрема припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору. Відповідно ст.ст.1046, 1047, 1049 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Договір позики укладається у письмовій формі, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику, грошові кошти, що були передані йому позикодавцем у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. У судовому засіданні встановлено, що між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] були укладені договори позики, відповідно до яких позивач передала у власність відповідача грошові кошти на загальну суму 30000 (тридцять тисяч) доларів США: 10000 (десять тисяч) доларів США - 22 травня 2013 р.; 10000 (десять тисяч) доларів США - 22 серпня 2013 р. і 10000 (десять тисяч) доларів США - 25 квітня 2014 р.. Відповідач зобов'язався повернути указані грошові кошти на першу вимогу позивача. На підтвердження укладених вище вказаних договорів та їхніх умов, відповідачем було представлено позивачу розписки про одержання ним грошових коштів від 22.05.2013 р. на суму 10000 доларів США, 22.08.2013 р. на суму 10000 доларів США, 25.04.2014 р. на суму 10000 доларів США, підписані ним власноручно та з зобов'язанням повернути борг на першу вимогу позивача. При таких обставинах в судовому засіданні з показань представника позивача та інших вищевказаних доказів вбачається, що між сторонами існували договірні відносини за договорами позики, з визначенням строку виконання боржником зобов'язання за першою вимогою позивача. Крім того, в судовому засіданні встановлено, що позивач 01.04.2016 року шляхом поштового відправлення, спрямував на ім'я відповідача вимогу, щодо виконання свого обов'язку повернути йому суму позики по розписках від 22.05.2013 р., 22.08.2013 р., 25.04.2014 р. на загальну суму 30000 (тридцять тисяч) доларів США у тридцяти денний строк від дня пред'явлення вимоги, що підтверджується дослідженою в судовому засіданні копією вказаної вимоги, а також фіскальним чеком поштового відділення. Вимога від 01.04.2016 р. повернулась позивачу відділенням поштового зв'язку № 129 ДП Укрпошта у зв'язку з закінченням терміну зберігання. Частиною першою статті 612 ЦК України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] належним чином свої зобов'язання не виконав, внаслідок чого у відповідача перед позивачем склалась заборгованість у розмірі 30000(тридцять тисяч) доларів США. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмету спору на власний розсуд. З урахуванням системного аналізу зазначених вище норм, матеріалів справи та враховуючи, що відповідач взяті на себе зобов'язання належним чином не виконує, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача боргу на загальну суму 30000(тридцять тисяч) доларів США. Крім того суд зазначає, що відповідно до частини першої статті 533 ЦК України грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Отже, гривня як національна валюта є єдиним законним платіжним засобом на території України. Разом із тим частина друга статті 533 ЦК України допускає, що сторони можуть визначити в грошовому зобов'язанні грошовий еквівалент в іноземній валюті. У такому разі сума, що підлягає сплаті за зобов'язанням, визначається в гривні за офіційним курсом Національного банку України. Згідно з частиною третьою статті 533 ЦК України використання іноземної валюти як засобу платежу при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається лише у випадку, передбаченому законом (частина друга статті 192 ЦК України). Аналіз зазначених норм права дає підстави для висновку про те, що незалежно від валюти боргу (тобто грошової одиниці, в якій обчислена сума зобов'язання), валютою платежу, тобто засобом погашення грошового зобов'язання і фактичного його виконання є національна валюта України - гривня. Таким чином з відповідача на користь позивача підлягає стягненню борг на загальну суму744 600 (сімсот сорок чотири тисячі шістсот) грн. 00 коп. (248 200 + 248 200 + 248 200): Заборгованість за договором позики від 22 травня 2013 р.: 10000 доларів США х 24,82 (курс НБУ за 1 долар США на день подання позовної заяви) = 248 200 грн. 00 коп. Заборгованість за договором позики від 22 серпня 2013 р.: 10000 доларів США х 24,82 (курс НБУ за 1 долар США на день подання позовної заяви) = 248 200 грн. 00 коп. Заборгованість за договором позики від 25 квітня 2014 р.: 10000 доларів США х 24,82 (курс НБУ за 1 долар США на день подання позовної заяви) = 248 200 грн. 00 коп. Позивач [PERSON], при зверненні до суду з вказаним позовом сплатила судовий збір в сумі 6890,00 (шість тисяч вісімсот дев'яносто) гривень, що підтверджується відповідним платіжним дорученнями. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати в сумі 6890,00 (шість тисяч вісімсот дев'яносто) гривень, оскільки стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного, ст.ст. 261, 526, 530-533, 610, 612, 615, 625-629, 1046, 1047, 1049 ЦК України,

Outcome: approved