Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-05 00:00:00

[PERSON] звернулася до Марганецького міського суду з позовом до Територіальної громади м. Марганець в особі виконавчого комітету Марганецької міської ради про визнання права власності за заповітом. В позові посилається на те, що її батько - [PERSON], мати - [PERSON]. Вона єдина їхня донька, яка все життя зареєстрована та проживає фактично в їхнім житловому будинку [ADDRESS], який належить її батькам в рівних долях - по 1/2 частині. Після реєстрації шлюбу 25 квітня 1984 року її прізвище [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу [NUMBER] [INFO] помер її батько. Після його смерті від спадщини вона відмовилася на користь матері. Матір прийняла спадщину після смерті батька на 12 частину будинку [ADDRESS] 30 жовтня 1991 року, що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за законом АЕЕ № 634862. 22 лютого 1995 року її мати написала заповіт, який зареєстрований нотаріальною конторою м. Марганець за № 842, яким заповідала їй жилий будинок [ADDRESS] [INFO] померла її мати. У передбачений законом термін вона звернулася до приватного нотаріуса, де написала заяву про прийняття спадщини. Нотаріальною конторою заведена спадкова справа по її заяві. Коли приватний нотаріус почала вивчати документи для того, щоб видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом, то виявила, що серед цих документів відсутній оригінал свідоцтва про право на спадщину на 1/2 частину житлового будинку [ADDRESS] на ім'я її матері, зареєстрований державним нотаріусом 30 жовтня 1991 року. Є тільки дублікат посвідчений держаним нотаріусом Марганецької державної нотаріальної контори 23 листопада 2001 року, реєстр № 2026. Таким чином, видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом можна лише на 1/2 частину названого будинку в зв'язку з тим, що право власності - дублікат свідоцтва про право на спадщину не був зареєстрований у відповідних органах, які здійснюють реєстрацію цих прав. 28 квітня 2014 року державним нотаріусом видана постанова про відмову у вчиненні нотаріальних дій. Просить суд визнати за [PERSON] право власності за заповітом на 1/2 частину житлового будинку за адресою [ADDRESS] після смерті матері - [PERSON].. В судове засідання позивач та її представник не з'явилися, надали суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, позов підтримали у повному обсязі та просили його задовольнити. Представник Відповідача в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Вивчивши матеріали справи, суд вважає за необхідне позов задовольнити, виходячи з наступного: Судом встановлено, що батько позивачки - [PERSON], мати - [PERSON]. Позивач єдина донька, яка зареєстрована та проживає фактично в житловому будинку [ADDRESS], який належав її батькам в рівних долях - по 1/2 частині. Після реєстрації шлюбу 25 квітня 1984 року прізвище позивачки [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу [NUMBER] [INFO] її батько помер. Після його смерті від спадщини вона відмовилася на користь матері. Матір прийняла спадщину після смерті батька на 12 частину будинку [ADDRESS] 30 жовтня 1991 року, що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за законом АЕЕ № 634862 (а.с.8). 22 лютого 1995 року її мати написала заповіт, який зареєстрований нотаріальною конторою м. Марганець за № 842, яким заповідала позивачці жилий будинок [ADDRESS] (а.с.9). [INFO] померла її мати, що підтверджується копією свідоцтва про смерть [NUMBER] від 16 жовтня 2013 року (а.с.7). У передбачений законом термін позивач звернулася до приватного нотаріуса, де написала заяву про прийняття спадщини. Нотаріальною конторою заведена спадкова справа по її заяві. Після вивчення документів нотаріус виявила, що серед документів відсутній оригінал свідоцтва про право на спадщину на 1/2 частину житлового будинку [ADDRESS] на ім'я її матері, зареєстрований державним нотаріусом 30 жовтня 1991 року. Є тільки дублікат посвідчений держаним нотаріусом Марганецької державної нотаріальної контори 23 листопада 2001 року, реєстр № 2026. Таким чином, видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом можна лише на 1/2 частину названого будинку в зв'язку з тим, що право власності - дублікат свідоцтва про право на спадщину не був зареєстрований у відповідних органах, які здійснюють реєстрацію цих прав. 28 квітня 2014 року державним нотаріусом видана постанова про відмову у вчиненні нотаріальних дій. Статті 1216, 1218 ЦК України визначають поняття спадкування і склад спадщини, як перехід прав та обов'язків від фізичної особи яка померла, до інших осіб; до складу спадщини входять всі права і обов'язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1223 Цивільного кодексу України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до ст. 1233 Цивільного кодексу України Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до ст. 1234 Цивільного кодексу України Право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Відповідно до ст. 1236 Цивільного кодексу України Заповідач має право охопити заповітом права та обов'язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов'язки, які можуть йому належати у майбутньому. Заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини. [PERSON] має право на спадкування за заповітом на будинок розташований за адресою [ADDRESS], Дніпропетровської області. Позивач звернувся до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. В оформлені та видачі свідоцтва про права на спадщину позивачу було відмовлено, так як вона не надала нотаріусу правоустановлюючих документів на будинок [ADDRESS], а саме оригінал свідоцтва про право на спадщину на 1/2 частину житлового будинку [ADDRESS] на ім'я її матері, зареєстрований державним нотаріусом 30 жовтня 1991 року. Оскільки правовстановлюючі документи, а саме дублікат свідоцтва про право на спадщину на 1/2 частину житлового будинку [ADDRESS] на ім'я матері позивачки, зареєстрований державним нотаріусом 30 жовтня 1991 року - посвідчений держаним нотаріусом Марганецької державної нотаріальної контори 23 листопада 2001 року, реєстр № 2026, суд вважає за необхідне позов задовольнити.

Outcome: approved