Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-16 00:00:00

[PERSON] звернулася до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи тим, що 28.08.2007 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Івано-Франківського міського управління юстиції зареєструвала шлюб з відповідачем. В шлюбі у них народилося двоє дітей, син [PERSON] , [INFO] та донька [PERSON] , [INFO] . Причиною розірвання шлюбу є те, що кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім`ю. В наслідок цього вони втратили повагу та терпіння одне до одного. На грунті цього постійно виникали сварки та конфлікти, які впливали на психічний стан дітей. Починаючи з 2014 року спільне проживання припинено. Подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає, оскільки це суперечить інтересам кожного з них та інтересам. А тому просила шлюб розірвати та стягнути з відповідача судові витрати. Позивачка в судове засідання не з`явилася, представник позивачки подав заяву про розгляд справи без його участі та участі позивачки, позовні вимоги підтримав, просив задоволити (а.с.31). Відповідач в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, щодо задоволення позовних вимог не заперечив (а.с.29). Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Згідно свідоцтва про шлюб Серія [NUMBER] сторони 28.08.2007 року зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Івано-Франківського міського управління юстиції, про що складено відповідний актовий запис за №1430 (а.с.13). Від даного шлюбу у подружжя народилося двоє дітей, син [PERSON] , [INFO] та донька [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцта про народження Серія [NUMBER] та Серія [NUMBER] (а.с.4-5). Позивачка стверджує, що вони з відповідачем не підтримують сімейних стосунків, шлюб їх існує формально, позивачка миритися не бажає, тому такий шлюб зберігати не доцільно. Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. За приписами ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Як вбачається з ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до правової позиції Пленуму Верховного Суду України, викладеної в пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»: проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя». З огляду на викладене, суд прийшов до висновку, що оскільки, сторони не підтримують шлюбні відносини, їхній шлюб існує формально, а тому шлюб між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , зареєстрований 28.08.2007 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Івано-Франківського міського управління юстиції, про що складено відповідний актовий запис за №1430 слід розірвати. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення. Згідно вимог ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки, позовні вимоги підлягають до задоволення, то з відповідача слід стягнути на користь позивачки 908,00 грн. витрат по оплаті судового збору. На підставі наведеного, відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», ст. ст. 104, 110, 112 СК України,

Outcome: approved