Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-09 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини: [PERSON], [INFO], з урахуванням поданої заяви про збільшення позовних вимог в розмірі - 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позов мотивує тим, що 16.04.2005 року, вона з [PERSON], зареєстрували шлюб у міському відділі реєстрації актів цивільного стану, актовий запис № 580. Рішенням Шевченківського районного суду м. Львова №466/4533/13-ц від 18.07.2013 року їхній шлюб було розірвано. Від спільного подружнього життя є донька - [PERSON], [INFO]. Дитина проживає з нею і знаходиться на повному її утриманню. Відповідач проживає окремо, участі в утриманні та вихованні дитини не бере, належної матеріальної допомоги добровільно не надає, таким чином самоусунувся від виконання батьківського обов'язку. Покликається на те, що їй самотужки важко забезпечувати дитину, всім необхідним. Звертає увагу суду на те, що незважаючи на те, що відповідач будучи працездатною особою, може отримувати заробіток, проте добровільно не бажає надавати належну допомогу на утримання дитини. Позивач та її представник в судовому засіданні позов підтримали в повному обсязі та просили суд стягнути з відповідача - [PERSON], аліменти на її користь на утримання дитини в розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач в судове засідання з'явився та пояснив, що позов визнає повністю і не заперечує проти стягнення аліментів у розмірі зазначеному в заяві. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності суд вважає, що позов слід задовольнити. Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини, батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до положення статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відтак, обов'язок утримувати дитину - це моральне і найважливіше правове зобов'язання батьків. Обов'язок утримувати дітей виникає з моменту їх народження і зберігається до досягнення ними повноліття. Згідно з ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоровя та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів;3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до п.2 ч.2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Зі змісту положень принципу 6 Декларації прав дитини проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН від 20 листопада 1959 року - дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння, вона повинна зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Як вбачається із копії свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 16.04.2005 р., [PERSON], та [PERSON], 16.04.2005 року зареєстрували шлюб в міському відділі реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції про що зроблено відповідний актовий запис № 580 (а.с. 4). Згідно Рішення Шевченківського районного суду м. Львова №466/4533/13-ц від 18.07.2013 року їхній шлюб було розірвано. Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 14.07.2005 року батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON] (а.с.3). Таким чином, судом встановлено, що між сторонами відсутня домовленість про сплату аліментів на дітей, відповідач проживає окремо від позивача і дитини, не надає їм матеріального утримання. Тому, суд вважає, що відповідач неналежним чином виконує обов'язки з утримання дитини - [PERSON], [INFO]. Отже, оцінивши в сукупності представлені у справі докази, суд дійшов висновку що вимоги позивача є підставними, оскільки дитина проживає разом з позивачем, відповідач не надає їй матеріального утримання, чим ухиляється від виконання обов'язку по утриманню. Враховуючи вік дітей, їх стан здоров'я, матеріальний стан відповідача, який не працює, однак відсутні перешкоди для його працевлаштування, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову про стягнення аліментів в розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, оскільки обов'язок утримувати дітей є рівною мірою обов'язком, як матері так і батька. У відповідності до ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір.

Outcome: approved