Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-10 00:00:00

[PERSON] звернулася до Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що з 24 жовтня 2009 року перебуває у шлюбі з [PERSON]. Мають з відповідачем спільну дитину - [PERSON], [INFO]. Позивач пішов з сім'ї і тепер вони проживають окремо. Дитина залишилась проживати разом з нею. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, добровільно сплачувати аліменти відмовляється. У зв'язку з чим позивач просила суд стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання сина в розмірі ? частини від усіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня подання заяви та до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивач позов підтримала та просила суд задовольнити позовні вимоги, підтвердила обставини, викладені в позовні заяві. Суду пояснила, що шлюб між нею та відповідачем не розірвано, проте з жовтня 2013 року вони проживають окремо. В неї на утриманні також є старший син, [INFO]. Вона працює приватним підприємцем. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, проти задоволення позовних вимог не заперечував. Пояснив, що працює офіційно, отримує стабільну заробітну плату. Підтвердив, що матеріальну допомогу на утримання дитини надає нерегулярно. Інших дітей, непрацездатних батьків на утриманні не має. Хронічних захворювань не має. Суд, заслухавши сторони, вивчивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, прийшов до наступних висновків. Судом встановлено, що сторони мають спільну неповнолітню дитину - сина, [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] (а.с.5). Дитина проживає разом з позивачем, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Верхньодніпровської міської ради від 27 січня 2014 року (а.с.6). Відповідач офіційно працевлаштований, має стабільну заробітну плату. Матеріальну допомогу надає не систематично. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Оскільки відповідач є батьком неповнолітньої дитини, домовленості (договору) щодо сплати аліментів на утримання дитини між сторонами у справі, досягнуто не було, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення аліментів підлягають задоволенню. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини та сторін, той факт, що дитина мешкає разом із позивачем та потребує утримання, та те, що відповідач не надав суду доказів про наявність у нього інших дітей, непрацездатних батьків та про проведення з нього стягнень на утримання зазначених осіб. Відповідно до ч.2 ст. 182 Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 Сімейного кодексу України. За таких обставин, суд прийшов до висновку про те, що вбачаються підстави для задоволення заявлених позовних вимог та стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до повноліття дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Вирішуючи при ухваленні рішення питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд бере до уваги, що згідно з п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивача було звільнено від сплати судового збору при зверненні до суду, тому відповідно до ч. 3 ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави у розмірі 243 грн. 60 коп. Згідно п.1 ч.1 ст. 367 Цивільного процесуального кодексу України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved