Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-28 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із вказаним позовом. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [INFO] помер батько позивача [PERSON] , а [INFO] - мати [PERSON] , по смерті якої залишилося спадкове майно, а саме - житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що знаходяться по [ADDRESS] . 6 березня 2008 року від імені [PERSON] було посвідчено заповіт, яким все своє майно вона заповіла дочці [PERSON] . Позивач прийняла спадщину шляхом подачі заяви до нотаріальної контори у встановлений законом строк. Коли [PERSON] звернулася до нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право власності на спадкове майно, їй було відмовлено у зв`язку з відсутністю у спадкодавця правовстановлюючих документів про право власності на вказане спадкове майно. Зважаючи на викладене, позивач просила визнати за нею право власності на житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] . В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, подала до суду заяву з проханням проводити розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила задовольнити. Відповідач Колківська селищна рада Волинської області свого представника для участі в розгляді справи не направила, подали до суду заяву з проханням проводити розгляд справи у відсутності їх представника, позов визнають, щодо його задоволення не заперечують. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з цим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Інших заяв та клопотань під час підготовчого провадження від сторін не надходило. Відповідачем не було подано відзиву на позовну заяву. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачами. Дослідивши письмові докази у справі та проаналізувавши їх в сукупності, суд приходить наступних висновків. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] помер батько позивача [PERSON] , а [INFO] - мати [PERSON] , що підтверджується матеріалами справи (а.с. 6-9). Від імені [PERSON] 6 березня 2008 року було посвідчено заповіт Р № 195, згідно якого все своє майно вона заповіла дочці [PERSON] (а.с. 10). Із витягу з погосподарської книги № 862 від 15 червня 2021 року та довідки виконавчого комітету Колківської селищної ради Волинської області № 863 від 15 червня 2021 року вбачається, що по особовому рахунку № [NUMBER] будинок з надвірними будівлями і спорудами по [ADDRESS] належить [PERSON] , яка померла [INFO] . Спадкодавець до дня смерті була зареєстрована та постійно проживала за вказаною адресою одиноко (а.с. 11, 12). 11 березня 2019 року на житловий будинок [ADDRESS] бюро технічної інвентаризації виготовлено технічний паспорт (а.с. 13-15). За вимогами ч. 1 ст. 328, п. 11 ч. 1 ст. 346 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності припиняється у разі припинення юридичної особи чи смерті власника. Згідно зі ст. ст. 1216, 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців); спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1233 ЦК України встановлено, що заповіт є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1235, ч. 1 ст. 1236 цього ж Кодексу заповідач може призначати своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Заповідач має право охопити заповітом права та обов`язки, які йому належать на момент складання заповіту, а також ті права та обов`язки, які можуть йому належати в майбутньому. Частиною 1 ст. 1269 ЦК України унормовано, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Статтею 1270 Цивільного кодексу України унормовано, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Судом встановлено, що позивач прийняла спадщину шляхом подачі заяви до нотаріальної контори у визначений законом строк, проте постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 139/02-31 від 21 лютого 2021 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] , у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно, а саме - житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходяться по [ADDRESS] (а.с. 20). Відповідно до повідомлення Маневицької державної нотаріальної контори Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) № 752/01-16 від 31 серпня 2021 року, після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , заведена спадкова справа № 38 за 2018 рік. 07 лютого 2018 року з заявою про прийняття спадщини звернулась [PERSON] . Спадкова справа після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , не заводилась (а.с. 32-35). Згідно з ч. 3 ст. 1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Зважаючи на вищевикладене та беручи до уваги те, що [PERSON] прийняла спадщину у встановлений законом строк та спосіб, суд приходить висновку про доцільність визнання за позивачем права власності на вказане спадкове майно.

Outcome: approved