Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-15 00:00:00

[PERSON] звернулася до Рівненського міського суду Рівненської області з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. В обгрунтування позовних вимог вказує на те, що 10 жовтня 2003 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON] у Відділі реєстрації актів громадянського стану м. Рівне, про що зроблено актовий запис № 1503. Від шлюбу мають трьох дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, відмінністю поглядів на життя. Відповідач зловживає спиртними напоями та вчиняє сварки в присутності дітей. Вона з відповідачем шлюбних відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть. Вважає, що шлюбні відносини існують лише формально, подальше спільне життя як подружжя та збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам. Відповідач ухиляється від обов»язку утримувати своїх дітей, не піклується про їх здоров»я, фізичний та духовний розвиток. Відповідач має задовільний стан здоров»я, є працездатним, інших дітей, непрацездатної дружини, батьків чи інших осіб на його утриманні не має. Просить суд розірвати шлюб, стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі в розмірі по 1 300 гривень на кожну дитину щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду і до досягнення дітьми повноліття та стягнути з відповідача на її користь сплачений судовий збір. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю, просить їх задоволити. Відповідач позовні вимоги визнав частково. Просить суд розірвати шлюб, стягувати із нього на користь позивачки аліменти на утримання дітей в мінімальному розмірі. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали цивільної справи, суд дійшов до висновку, що позов обгрунтований, а позовні вимоги підлягають до задоволення частково з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони з 10 жовтня 2003 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії 1-ГЮ № 068619, виданим у Відділі реєстрації актів громадянського стану м. Рівне, про що зроблено актовий запис № 1503 (а.с. 4). Сторони від шлюбу мають трьох дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с. 5,6,7). Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд прийшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Сторони втратили один до одного почуття любові, довіри і поваги, не ведуть спільного господарства, отже шлюб існує формально. Статтею 141 СК України встановлено рівність батьків щодо прав та обов'язків по відношенню до дитини. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов»язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. За положенням ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, суд за заявою одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно ст. 182 СК України, п. 17 Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. При визначенні розміру аліментів суд виходить з фактичних обставин справи, а саме, що [PERSON] має відмінний стан здоров»я, займається підприємницькою діяльністю, стягнення по виконавчих документах з нього не проводяться, інших неповнолітніх дітей, непрацездатних батьків, повнолітніх дочки, сина немає. На підставі встановлених і наведених судом фактів, а також з метою недопущення погіршення матеріального становища\~ дитини\~ та одночасно відповідача, суд із урахуванням, положень ст. ст. 141, 180, 183 СК України, приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог, а саме про доцільність стягнення аліментів з відповідача на користь позивача на утримання дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі в розмірі по 1 000 (одна тисяча) гривень на кожну дитину щомісячно, починаючи з моменту подачі заяви до суду та до досягнення дітьми повноліття. Такий розмір аліментів суд вважає реально можливим для їх сплати відповідачем. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Згідно п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України Про судовий збір, від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Аналізуючи наведені норми, суд приходить до висновку, що судові витрати, щодо стягнення аліментів необхідно стягнути з відповідача в прибуток держави, а судові витрати в розмірі 640,00 грн. за позовну вимогу про розірвання шлюбу слід стягнути з відповідача на користь позивача. На підставі ст.ст. 110, 112, 141, 180-184, 191 Сімейного кодексу України, ст.ст. 10, 59, 60, 88, 208, 209, 213215, 218, 223, 294, 297 ЦПК України, суд,-

Outcome: approved