Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-05 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON], третя особа без самостійних вимог - служба у справах дітей Луцької міської ради про позбавлення батьківських прав і стягнення аліментів. Свій позов мотивує тим, що згідно рішення Луцького міськрайонного суду від 04.04.2012 року шлюб укладений з відповідачем 23.09.2003 року було розірвано. Від цього шлюбу виховує дочку [PERSON], [INFO]. Вказує, що з 2011 року відповідач з дочкою перестав спілкуватися, цікавитися її життям та здоров'ям, не піклувався про її фізичний та духовний розвиток, не надавав кошти на матеріальне утримання. Крім того, вироком Луцького міськрайонного суду від 20.05.2015 року [PERSON] визнано виним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого п. 4, 9, 13 ч. 2 ст. 115 КК України та призначено покарання у виді довічного позбавлення волі. На даний час відповідач відбуває покарання у Івано-Франківській установі виконання покарань управління ДПтС України у Івано-Франківській області №12. Покликаючись на викладені обставини, просить суд позбавити [PERSON] батьківських прав щодо малолітньої доньки [PERSON], [INFO] та стягнути на її користь аліменти на утримання дочки в розмірі 1000 грн. щомісячно до досягнення [PERSON] повноліття. Представник позивача надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, просила позов задовольнити, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Представник третьої особи подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, вважає за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав щодо [PERSON]. Відповідач відбуває покарання у виді довічного позбавлення волі, однак повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, про що свідчать матеріали справи. Заяв, клопотань, заперечень проти позову від останнього не надходило. У відповідності до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який на підставі рішення Луцького міськрайонного суду від 04.04.2012 року було розірвано (а.с.9). В шлюбі народилася дочка [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 15.06.2006 року (а.с.7). З матеріалів справи, судом встановлено що з 2011 року [PERSON] з дочкою [PERSON] не спілкувався, не цікавився її життям та здоров'ям, не піклувався про її фізичний та духовний розвиток, не надавав кошти на матеріальне утримання, що підтверджується, зокрема, довідкою КЗ «ЛНВК №26» (а.с. 26) Крім того, до висновку про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] прийшла Луцька міська рада, що підтверджується висновком Служби у справах дітей № 182 від 26.07.2017 року та рішенням виконавчого комітету Луцької міської ради №458-1 від 02.08.2016 року (а.с. 50-51). Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ч. 1 ст. 151 СК України батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Статтею 153 СК України передбачено, що мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли це право обмежене законом. Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України батько може бути позбавлений судом батьківських прав, якщо він ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Пленум Верховного Суду України в п.п. 15 та 16 постанови від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз'яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками. Відповідач, будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився та не подав письмових заперечень щодо викладених у позовній заяві доводів, тим самим не спростував жодну із викладених у ній обставин. Таким чином, судом встановлений факт ухилення від виконання батьківських обов'язків відповідачем, що є підставою відповідно до ст. 164 СК України для позбавлення його батьківських прав. Згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України аліменти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ч.1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліменти у твердій грошовій сумі. Визначаючи розмір стягуваних аліментів, суд враховує матеріальне становище позивачки та відповідача. Суд вважає, що [PERSON] спроможний надавати матеріальну допомогу малолітній дочні в розмірі - по 1000 грн. щомісячно, до досягнення нею повноліття.

Outcome: approved