Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-08 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу мотивуючи тим, що вони одружилися 16 липня 2009 року, зареєструвавши шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Богородчанського районного управління юстиції Івано-Франківської області, актовий запис № 43. В шлюбі у них народилося двоє дітей: [INFO] - син [PERSON] , [INFO] - син [PERSON] , які проживають з нею. Спільне сімейне життя не склалося через відсутність порозуміння, розбіжність у поглядах на сімейні відносини та обов`язки. З квітня 2015 року припинили спільне проживання. Вважає, що подальше спільне життя та збереження шлюбу є неможливим, тому перебування у зареєстрованому шлюбі, який існує формально, суперечить її інтересам. Ухвалою від 04 березня 2020 року відкрито провадження у справі, розгляд справи постановлено проводити в порядку спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Позивач подала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просить розгляд справи здійснювати у її відсутності та шлюб розірвати. Зазначила, що примирення між нею та відповідачем неможливе. Відповідач подав суду заяву, в якій заявлений до нього позов визнав та не заперечує проти його задоволення, оскільки шлюб носить формальний характер і примирення між ними неможливе. Просить здійснювати розгляд справи у його відсутності. Відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності та взаємозв`язку, встановивши наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини, суд прийшов до висновку, що позов слід задовольнити. Судом встановлено, що сторони одружилися 16 липня 2009 року, зареєструвавши шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Богородчанського районного управління юстиції Івано-Франківської області, актовий запис № 43. В шлюбі у них народилося двоє дітей: син [PERSON] , [INFO] та син [PERSON] , [INFO] . Діти проживають з матір`ю. Спільне життя не склалося через відсутність порозуміння, розбіжність у поглядах на сімейні відносини та обов`язки. Сторони разом не проживають з квітня 2015 року, подружні відносини припинені, спільне господарство не ведеться. Примирення між сторонами неможливе, шлюб існує формально. Відповідно до ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. В ст.7 СК України зазначено, що сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. Згідно ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до вимог ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Згідно ч. 3 ч. 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З огляду на встановлені судом обставини справи, а також норми, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов до висновку про підставність позовних вимог позивача щодо розірвання шлюбу, оскільки сторони разом не проживають та не підтримують сімейно-шлюбних стосунків. Обов`язки чоловіка та дружини зі спільного піклування про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги припинені. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За таких умов подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача та моральним засадам суспільства, що має істотне значення. На підставі ст.ст. 110,112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved