overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-01 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з заявою, в якій просить визнати [PERSON] недієздатною, обґрунтовуючи заявлені вимоги тим, що її дочка є інвалідом з дитинства з діагнозом «дитячий церебральний параліч», на даний час їй виповнилося 18 років і необхідно їй призначити опікуна, так як вона не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, просить опікуном признати заявника [PERSON]. В судове засідання заявник не зявився попередньо надавши заяву про розгляд справи без її участі на позовних вимогах наполягає, просить їх задовольнити в повному обсязі. Представник зацікавленої особи органу опіки та піклування Полтавської РДА в судове засідання не зявилися, надавши суду заяву про розгляд справи без їх участі, не заперечили проти задоволення заяви. Представник зацікавленої особи органу опіки та піклування Ковалівської сільської ради Полтавського району в судове засідання не зявилися, надавши суду заяву про розгляд справи без їх участі, не заперечили проти задоволення заяви та надали подання про призначення опікуном недієздатної [PERSON] її мати [PERSON] . Враховуючи подані заяви, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч.1 ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Згідно ч.1 ст.60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опіку за поданням органу опіки та піклування. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що [PERSON] є інвалідом з дитинства з діагнозом «дитячий церебральний параліч» (а.с.- 8). Відповідно до висновків акту судово-психіатричної експертизи № 555 від 20.10.2015 р, [PERSON], [INFO], виявляє ознаки стійкого психічного розладу у вигляді важкої розумової відсталості. Ступінь вродженого недоумства у [PERSON], є таким, що позбавляє її здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. На засіданні опікунської ради Ковалівської сільської ради Полтавського району від 30.06.2011 року прийнято рішення у разі визнання [PERSON] недієздатною, призначити опікуном над нею її матір [PERSON] Згідно свідоцтва про народження [PERSON] її матірю є [PERSON] (а.с.- 7). Відповідно свідоцтва про одруження [PERSON] 07.10.2000 р. уклала шлюб з [PERSON], , її прізвище після одруження [PERSON] (а.с. - 10). Враховуючи вищезазначене, за даних обставин, суд вважає, що вимоги є обґрунтованими, доведеними в судовому засіданні та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-08 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з заявою в якій просить визнати [PERSON] недієздатною та встановити над нею опіку та призначити її опікуном. Свої вимоги заявник мотивує тим, що [PERSON], є її рідною сестрою та є інвалідом 2 групи з дитинства по причині психічного захворювання: психічні розлади, що характеризуються погіршенням сприйняття реальності, розумовою відсталістю та значною соціальною дисфункцією, в звязку з чим вона потребує постійного нагляду і догляду та встановлення над нею опіки. В судовому засіданні заявник підтримала заяву, надала рішення виконавчого комітету Павлівської сільської ради та подання опікунської ради від 19.04.2016 року, просила визнати недієздатною [PERSON], встановити над нею опіку та призначити її опікуном. Представник органу опіки та піклування в особі голови опікунської ради при виконавчому комітеті Павлівської сільської ради [PERSON], в судовому засіданні підтримала заяву [PERSON], вважає доцільним призначити [PERSON] опікуном над [PERSON]. Суд, вислухавши заявника, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного: Відповідно до п.1 ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Відповідно до п.1 ст. 41 ЦК України над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка. Опіку і опікуна, у разі визнання фізичної особи недієздатною, на підставі ст. 58, п. 1 ст. 60 ЦК України встановлює суд за поданням органу опіки та піклування. Судом встановлено що заявник [PERSON] є рідною сестрою [PERSON], що підтверджується їхніми свідоцтвами про народження та свідоцтвом про укладення шлюбу заявника. Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта №364 від 11.05.2016 року у [PERSON] на даний час спостерігаються ознаки стійкого хронічного психіатричного розладу в формі помірної розумової відсталості, на даний час за своїм психічним станом вона не здана усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Відповідно до рішення Виконавчого комітету Павлівської сільської ради Богодухівського району №21 від 19 квітня 2016 а також відповідно до подання Голови опікунської ради при виконавчому комітеті №02-22/160 від 19 квітня 2016 року, вважається за доцільне призначити [PERSON] опікуном над її сестрою [PERSON]. На підставі викладеного, враховуючи особу заявника, психічний стан [PERSON], наявність між ними родинних відносин,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-02 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з заявою, в якій просить визнати безвісно відсутнім [PERSON], так як в місці його постійного проживання, в с. Хрестище, Красноградського району, Харківської області, більше року немає відомостей про його перебування. В судовому засіданні вона заяву підримала і пояснила, що [PERSON] вона дала згоду зареєструвати як власник будинку, який розташований за адресою: [ADDRESS] на прохання його батьків в 2008 році. З 01.01.2009 року у неї немає ніяких відомостей про місце його перебування , з с. Хрестище його сім'я виїхала в невідому напрямку, реєстрація [PERSON] порушує її права на вільне користування та розпорядження будинком. Представник заявника, адвокат [PERSON] також просив заяву заловольнити з підстав, передбачених ч.1, ст. 43 ЦК України. Представник заінтересованої особи, Хасанова Х.Х. не заперечувала проти задоволення заяви. Суд, вислухавши вказаних осіб, свідків, дослідивши письмові докази, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Стаття 43 ЦК України передбачає, що фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. У разі неможливості встановити день одержання останніх відомостей про місце перебування особи початок її безвісної відсутності вважається перше число місяця, що йде за тим, у якому були одержані такі відомості, а в разі неможливості встановити цей місяць перше січня наступного року. Із показань заявника, свідків [PERSON], [PERSON] витікає, що [PERSON] не мешкає в селі Хрестище, Красноградського району, Харківської області декілька років, можливо із січня 2009 року, його сім'я виїхала в невідому напрямку, їх місцезнаходження їм невідомо. Договором купівлі продажу жилого будинку від 23.04.2003 року, який розташований в [ADDRESS] підтверджується, що заявник дійсно є його власником ( а.с. 6). Таким чином, судом встановлено, що про [PERSON], з 01.01.2009 року відсутні відомості про його місце перебування в місці його реєстрації, тобто постійного проживання, а тому його необхідно визнати безвісно відсутнім. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-18 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з заявою, в якій просить визнати безвісно відсутнім свого чоловіка [PERSON], в якому зазначила, що з 21.08.1999 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з [PERSON], однак з 2002 року подружні стосунки не підтримує, а з 24.04.2014 року не має відомостей про його місце знаходження, за заявою його матері він знаходиться в розшуку. В судове засідання [PERSON] не з'явилась, звернулась до суду з заявою про розгляд справи за її відсутністю, заяву підтримала. Визнання [PERSON] безвістно відсутнім необхідно заявниці для оформлення розірвання шлюбу. Представники заінтересованих осіб: орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Хортицькому району, Хортицький відділ ДРАЦС ЗМУЮ Запорізького міського управління юстиції у судове засідання не зявились, причину неявки суду не повідомили, про слухання справи повідомлені належним чином, звернулись до суду з заявами про слухання справи за їх відсутністю. Суд вважає заяву такою, що підлягає задоволенню, з наступних підстав. У відповідності до ст. 43 ЦК України, фізична особа може бути визнання судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання Згідно довідки Хортицького РВ ЗМУ УМВС України в Запорізькій області від 19.10.2015 р. [PERSON] знаходиться в розшуку, однак позитивних результатів розшук не дав, місце перебування чи проживання [PERSON] не встановлено. Згідно матеріалів розшукової справи, останні відомості про [PERSON] були 15.05.2014 році, до теперішнього часу її місцезнаходження не встановлено. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-22 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з заявою, в якій просить визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням у квартирі [ADDRESS]. Зазначила, що вказана квартира належить їй на праві власності. В квартирі зареєстровані але не проживають її донька [PERSON] та онука [PERSON]. Вказує, що вони з серпня 2004 року виїхали на постійне місце проживання до США, де проживають і зараз. В судове засідання представник позивача за дорученням [PERSON] надала заяву про підтримання позовних вимог та про розгляд справи за її відсутності. До заяви додано акт про не проживання відповідачів у житловому приміщенні. Відповідачі в судове засідання не зявилися. Заяв про відкладення розгляду справи не надходило. Аналізуючи докази, суд приходить до наступного. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно з ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним та власником житла або законом. Судом встановлено, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності, виданого виконавчим комітетом Бердянської міської ради від 14 квітня 2005 року. Відповідно до довідки про склад сімї або зареєстрованих у житловому приміщенні, складеної ОСББ «Весна» 27 травня 2015 року, в квартирі зареєстровані: [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Донька та онука зареєстровані, але не проживають. Згідно акту від 27 травня 2015 року, складеного мешканцями житлового будинку № 68/2 по вул.Кірова в м.Бердянськ та посвідченого Головою правління ОСББ «Весна», засвідчено, що [PERSON] та [PERSON] в квартирі № 18 вказаного будинку не проживають. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що [PERSON], [INFO], яка є донькою позивача, та [PERSON], [INFO], яка є онукою позивача, не проживають в [INFO], проте в ній зареєстровані. Наявність реєстрації місця проживання осіб в квартирі, які в ній не проживають, є перешкодою у здійсненні позивачем прав власника цієї квартири. Зазначені перешкоди підлягають усуненню шляхом визнання відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням, оскільки вони відсутні без поважних причин понад один рік та інша домовленість між ними та власником житла або законом не встановлена. Виходячи з цього, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-18 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з заявою в якій просить визнати за нею право власності в порядку спадкування за заповітом на однокімнатну квартиру, яка розташована за адресою: [ADDRESS], мотивуючи це тим, що вона перебувала в шлюбі з [PERSON], який залишив заповіт щодо розпорядження вищевказаною квартирою на її користь. Однак при зверненні в порядку ст.1269 ЦК України до третьої Одеської Державної нотаріальної контори їй було відмовлено у видачі Свідоцтва про право власності на спадщину за заповітом, у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на квартиру, а саме: оригіналу договору купівлі-продажу нерухомого майна за №9980 від 28 вересня1995 року, який було укладено на Одеській товарній біржі. В судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримала. Відповідач [PERSON] до суду не явилися, надала письмову заяву з проханням слухати справу у її відсутності, позовні вимоги визнала в повному обсязі. Суд, розглянув справу в межах заявлених вимог на підставі доказів, наданих заявником, вважає вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до належним чином завіреної копії договору купівлі-продажу нерухомого майна №9980 від 28 вересня 1995 року, зареєстрованого на Одеській товарній біржі, [PERSON] уклав з [PERSON] договір купівлі-продажу квартири за адресою: [ADDRESS]. Факт належності спірної квартири померлому [PERSON] підтверджується даними довідки КП «БТІ» ОМР від 04.01.2016 року яка зареєстрована за ним на підставі договору №9980 купівлі-продажу нерухомого майна, зареєстрованого на Одеській товарній біржі 28.09.1995 року. [PERSON] перебувала в шлюбі з [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 30 січня 1998 року (а.с. 16). 21 квітня 2015 року [PERSON]І помер, про що складено актовий запис №4517 та видано свідоцтво про смерть (а.с.15), залишивши на користь [PERSON] заповіт (а.с. 19), посвідчений 11 лютого 1999 року третьою Одеською Державною нотаріальною конторою, відповідно до якого, [PERSON] заповідає належну йому квартиру, яка розташована за адресою: [ADDRESS], своїй дружині [PERSON]. Згідно з довідки з місця проживання про склад сімя та реєстрації №410 від 10 вересня 2015 року виданої КП «ЖКС»Чорноморський» дільниці №3, [PERSON] зареєстрована та постійно проживає за адресою: [INFO]. Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи визначені у заповіті. Виходячи з наведеного, за позивачем, як за спадкоємцем за заповітом на майно заповідане йому, відповідно до положень ст. 1235 ЦК України, належить визнати право власності в порядку спадкування за заповітом. \~\~\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-21 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з заявою, в якій просить визнати її брата [PERSON], [INFO], безвісно відсутнім, посилаючись на те, що він 19.06.2014 року пішов із дому і не повернувся, до цих пір від нього немає ніяких відомостей. Намагання встановити його місце проживання чи перебування, ніяких наслідків не дали. У судовому засіданні представник заявниці [PERSON] заяву підтримав, просить неї задовольнити. Представник заінтересованої особи Заболоттівської селищної ради Волинської області в судове засідання не зявився. Вислухавши доводи представника заявниці, дослідивши зібрані в справі письмові докази, суд приходить до наступного. Відповідно ст. 43 ЦК України фізична особа може бути судом визнана безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про її місце перебування. Факт відсутності відомостей про місце перебування [PERSON] протягом останнього року підтверджується довідками Заболоттівської селищної ради Ратнівського району Волинської області, повідомленням Ратнівського ВП ГУНП У Волинській області. Оскільки матеріали справи свідчать про те, що останні відомості про [PERSON] були 19.06.2014 року, то початком його безвісної відсутності слід вважити 20.06.2014 року. Таким чином, зібрані в справі докази вказують на наявність підстав для визнання [PERSON] безвісно відсутнім.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-27 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з заявою, в якій просить визнати її сина - [PERSON], [INFO], недієздатним та призначити її опікуном. В обґрунтування своєї заяви [PERSON] зазначила, що [PERSON] перебуває на обліку в міському психоневрологічному диспансері № 3, внаслідок психічного захворювання ( шизофренію, ідіотію та розумову відсталість) не розуміє значення своїх дій, не може керувати ними та потребує опіки. Він не розуміє наслідків своєї поведінки, не може вірно оцінювати прості побутові ситуації, є інвалідом 2-ої групи, не працездатний. В судовому засіданні заявник [PERSON] свої позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила визнати її сина - [PERSON], [INFO], недієздатним та призначити її опікуном. У відповідність до положень ч.1 ст.240 ЦПК України виклик фізичної особи,щодо якої розглядається справа про визнання її недієздатної , з урахуванням стану здоров'я [PERSON], [INFO], судом не здійснювався. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений за своєчасно, про причини своєї неявки суд не повідомив. Суд, заслухавши пояснення заявника, перевіривши матеріали справи, прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріали справи свідчать, [PERSON], [INFO], є сином заявниці [PERSON],що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.14). Вказані особи сумісно мешкають та зареєстровані за адресою: [ADDRESS] (а.с.3). З довідки міжрайонної психіатричної медико-соціальної комісії № 2 серії ХАР № 059706 від 18.01.2001 року, вбачається, що [PERSON] є інвалідом 2-ої групи з дитинства (а.с. 13). Відповідно до ч.1 ст. 39 ЦК України суд може визнати фізичну особу недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу нездатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Як вбачається з акту судово-психіатричної експертизи № 125 від 11.02.2014 року, [PERSON], [INFO], перебуває на обліку у психіатра з 2002 р. з діагнозом : імбецильність, навчався у допоміжній школі-інтернаті. В подальшому на домашньому навчанні, в 16 років був визнаний інвалідом 2 гр. безстроково, самостійно себе не обслуговує. Згідно з висновками зазначеної експертизи [PERSON], [INFO] виявляє ознаки стійкого хронічного психічного розладу у формі у формі помірної розумової відсталості, за своїм психічним станом на теперішній час не може розуміти значення своїх дій та керувати ними. Таким чином, суд приходить до висновку про доцільність визнання [PERSON], [INFO], недієздатним. Згідно ч. 1 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Вимоги [PERSON] про призначення саме її опікуном недієздатного [PERSON], [INFO], задоволенню не підлягають, в зв'язку з тим, що заявниця до органів опіки та піклування з цього приводу не зверталася і подання органів опіки та піклування про призначення саме її опікуном недієздатного до суду не надходило. На підставі викладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-02 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з заявою, в якій просить визнати її чоловіка [PERSON] безвісно відсутнім, посилаючись на те, що [PERSON] 27.05.2013 року близько 09 год. 00 хв. вийшов із їхнього будинку на зустріч з невідомим їй чоловіком у невідомому напрямку і до цих пір від нього немає ніяких відомостей. За її заявою Кременецьким РВ УМВСУ в Тернопільській області був оголошений його розшук, однак позитивних результатів він не дав, місце перебування чи проживання чоловіка не встановлено. Визнання безвісно відсутнім чоловіка заявник обґрунтовує тим, що їй необхідно вирішити питання про призначення на дочку пенсії у зв»язку з втратою годувальника. У судовому засіданні заявник доводи заяви підтримала, представник заінтересованої особи не заперечував проти задоволення заяви, вказуючи, що дитині буде призначена пенсія по втраті годувальника. Суд, заслухавши пояснення заявника, представника заінтересованої особи, допитавши свідків, дослідивши представлені докази, приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення з наступних міркувань. Відповідно до ч.1 ст.43 ЦК України фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. Факт відсутності відомостей про місце перебування [PERSON] в місці його постійного проживання у м. Кременець [ADDRESS] протягом одного року підтверджується зібраними у справі доказами. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що з кінця травня 2013 року, тобто більше року, за місцем постійного проживання [PERSON] не бачила, де він може знаходитися не знає. Зі слів його дружини [PERSON] їй відомо, що він в понеділок 27.05.2013 року вийшов з дому і не повернувся. Свідок [PERSON] у судовому засіданні дала аналогічні пояснення. Згідно з повідомленням начальника Кременецького РВ УМВС України в Тернопільській області № 4096 від 20.06.2014 року [PERSON], [INFO], житель м. Кременець [ADDRESS] розшукується Кременецьким РВ УМВСУ в Тернопільській області з 06.06.2013 року. Даних про його місце знаходження не має (а.с.13). [PERSON] та [PERSON] знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 22.05.1994 року, що стверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER]. В шлюбі народилися дочки: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвами про народження серії [NUMBER] та серії [NUMBER] (а.с.8). Оскільки в судовому засіданні встановлено, що останні відомості про [PERSON] були 27 травня 2013 року, то початком його безвісної відсутності слід вважати 27 травня 2013 року. Задоволення заяви [PERSON] має для неї та її дитини юридичне значення. Право на пенсію внаслідок втрати годувальника виникає у випадку визнання годувальника в установленому порядку безвісно відсутнім згідно зі ст. 37 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання [PERSON] безвісно відсутнім. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-14 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з заявою, в якій просить визнати недієздатним [PERSON] [INFO], посилаючись на те, що останній страждає на психічне захворювання внаслідок чого не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. У судове засідання заявниця та представник заінтересованої особи не з'явились, однак подали до суду заяви, в яких просили розглянути справу за їхньої відсутності. При цьому [PERSON] підтримала доводи заяви а Биківська селищна рада проти задоволення заяви не заперечила. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до статті 39 частини 1 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) суд може визнати фізичну особу недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого розладу здоров'я нездатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Відповідно до статті 241 частини 1 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) суд, ухвалюючи рішення про визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею опіку і за поданням органу опіки і піклування призначає їй опікуна. Згідно акту судово-психіатричної експертизи № 71-2013 від 5 березня 2013 року [PERSON] страждає на розумову відсталість (виражену дебільність) внаслідок органічного ураження центральної нервової системи, у зв'язку з чим неспроможний на даний час усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Таким чином, зібрані у справі докази свідчать про наявність підстав для визнання [PERSON] недієздатним. У своєму поданні орган опіки і піклування Биківської селищної ради просить призначити [PERSON] опікуном [PERSON] На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved