overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-19 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду 26 травня 2015 року з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з відповідачем вона знаходиться у зареєстрованому шлюбі з 27 жовтня 2007 року, який зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Лозова Лозівського міськрайонного управління юстиції Харківської області, актовий запис № 453. Від даного шлюбу вони мають неповнолітню доньку [PERSON],[INFO],яка проживає з нею та буде проживати з нею після розірвання шлюбу. Спільне життя з відповідачем не склалося,оскільки він зловживає алкоголь,вчиняє сварки При таких обставинах подальше збереження шлюбу не можливо. Спору про розподіл майна, що є спільною власністю подружжя немає. В звязку з викладеним позивачка звернулась до суду і просить розірвати їх з відповідачем шлюб. Після розірвання шлюбу залишити їй прізвище [PERSON]. В судове засідання позивач не з»явився, надав заяву, в якій прохає справу розглядати за її відсутності на задоволенні позовних вимог наполягає. У разі неявки відповідача до судового засідання прохає винести заочне рішення. Відповідач в судове засідання жодного разу не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, про що свідчить зворотне поштове повідомлення (а.с.29-31).Причини неявки суду не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності та заперечень на позов він не надав. За таких обставин суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Судом встановлені такі факти та відповідні правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 27 жовтня 2007 року, який зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Лозова Лозівського міськрайонного управління юстиції Харківської області, актовий запис №453, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-ВЛ №074241,виданого відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Лозова Лозівського міськрайонного управління юстиції Харківської області 27 жовтня 2007 року (а.с. 5). Подружні відносини між сторонами перервались з тої причини,що відповідач зловживає алкоголь та вчиняє сварки. При таких обставинах подальше збереження їхнього шлюбу стало неможливим. Від вказаного шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачем та буде з ним проживати після розірвання шлюбу. Спору про розподіл майна, що є спільною власністю подружжя немає. Викладене підтверджується матеріалами справи. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки зберегти їх сім'ю на майбутнє неможливо, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-17 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду 27.04.2015 року із вказаним позовом, в якому зазначила, що перебуває у шлюбі з відповідачем з 27.09.1997 року, який був зареєстрований відділом РАГС виконкому Довгинцівської районної ради м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, актовий запис за № 429. Від шлюбу сторони мають двох дітей - сина [PERSON], 1999 року народження та доньку [PERSON], 2002 року народження, що мешкають разом з позивачем. Сторони перестали підтримувати шлюбні відносини, кожен веде своє особисте життя. Сторони перестали вести спільне сімейне господарство, мешкають окремо, але в одному приміщенні, фактичне існування їх сім*ї припинилося. Поновлювати шлюбні відносини позивач не збирається, шлюб носить формальний характер. При таких обставинах позивач вважає, що їхня з відповідачем сім'я розпалася остаточно, вичерпала себе і примиренню не підлягає. Позивач в судове засідання, надала заяву, в якій зазначила, що позов підтримує, та просить суд розглянути справу без участі позивача, після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище [PERSON]. Відповідач в судове засідання надав заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечував проти задоволення позовних вимог, позов визнав.. Оскільки судове засідання проводиться без участі сторін, суд вважає, що його можливо провести без фіксування технічними засобами, на підставі наявних у справі матеріалів, що буде відповідати вимогам ст.197 ЦПК України. Дослідивши докази наявні у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 27.09.1997 року, який був зареєстрований відділом РАГС виконкому Довгинцівської районної ради м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, актовий запис за № 429 (а.с. 4 - копія свідоцтва про шлюб). Таким чином, приймаючи до уваги те, що сторони не ведуть спільного господарства, проживають окремо і примирення між ними не можливе через припинення сімейно-шлюбних відносин, а також приймаючи до уваги вимоги ч.1 ст.24 СК України, відповідно до якої шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами належить розірвати. Згідно ст. 113 СК України, особа яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-30 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду 27.10.2014 року із вказаним позовом, в якому зазначила, що перебуває у шлюбі з відповідачем з 19.12.2009 року, який був зареєстрований відділом РАЦС Орджонікідзевського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 256. Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO]. Сторони перестали підтримувати шлюбні відносини, кожен веде своє особисте життя. Сторони перестали вести спільне сімейне господарство, мешкають окремо, фактичне існування їх сім*ї припинилося. Поновлювати шлюбні відносини позивач не збирається, шлюб носить формальний характер. При таких обставинах позивач вважає, що їхня з відповідачем сім'я розпалася остаточно, вичерпала себе і примиренню не підлягає. Позивач в судове засідання не з'явилася, про час і місце його проведення була повідомлена судом належним чином, надала заяву, в якій зазначила, що позов підтримує, та просить суд розглянути справу без її участі, після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище [PERSON]. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце його проведення був повідомлений належним чином, надав заяву, в якій зазначив, що позов визнає, не заперечує проти його задоволення, та просить суд розглянути справу без його участі. Оскільки судове засідання проводиться без участі сторін, суд вважає, що його можливо провести без фіксування технічними засобами, на підставі наявних у справі матеріалів, що буде відповідати вимогам ст.197 ЦПК України. Дослідивши докази наявні у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 19.12.2009 року, який був зареєстрований відділом РАЦС Орджонікідзевського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 256. (а.с. 5 - копія свідоцтва про шлюб). Таким чином, приймаючи до уваги те, що сторони не ведуть спільного господарства, проживають окремо і примирення між ними не можливе через припинення сімейно-шлюбних відносин, а також приймаючи до уваги вимоги ч.1 ст.24 СК України, відповідно до якої шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами належить розірвати. Згідно ст. 113 СК України, особа яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-28 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду 27 березня 2013 року з позовом, вказавши, що 05 квітня 2008 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем, який рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 27 вересня 2011 року розірвано. Від шлюбу вони мають доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з матір'ю та перебуває на її повному утриманні. Відповідач надає їй матеріальну допомогу на утримання дитини, однак її розмір є мінливим, кожного разу він надсилає різні суми, яких недостатньо для утримання доньки. Угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто, тому вона просить стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки, у твердій грошовій сумі 900 грн. щомісяця до повноліття дитини. Позивач [PERSON] звернулася до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності, наполягала на задоволенні позовних вимог (а.с. 10). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про дату слухання був повідомлений своєчасно та належним чином (а.с.9 - розписка). Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 05 квітня 2008 року, рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27 вересня 2011 року шлюб між ними розірвано (а.с. 4 - копія рішення). [INFO] року у них народилася донька - [PERSON] (а.с.3 - копія свідоцтв про народження. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Згідно ч. 1 ст. 184 Сімейного кодексу України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Враховуючи, що між позивачем та відповідачем угоди про розмір добровільної сплати аліментів не досягнуто, суд вважає, що є підстави для призначення аліментів, однак оскільки суд не володіє інформацією щодо наявності роботи та розміру заробітку відповідача, вважає, що розмір аліментів слід визначити в сумі 600 грн., що відповідає інтересам обох батьків та дитини.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-16 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду 27 грудня 2013 року з позовними вимогами про розірвання шлюбу, вказавши, що 18 липня 2003 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON] Від шлюбу вони мають сина [PERSON], [INFO]. Сімейно-шлюбні відносини з відповідачем припинились з травня 2013 року. Причиною припинення родинних стосунків стали втрата взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини, обов'язки з ведення спільного господарства та методи виховання дитини. Сварки та суперечки, які виникали між ними, зробили життя нестерпним та негативно впливали на емоційний стан усіх членів родини. З травня по грудень 2013 року вони робили спроби відновити нормальні сімейні стосунки, однак спроби виявилися марними. Вважає, що сім'я з відповідачем розпалася остаточно, і просить розірвати шлюб. Позивач [PERSON] звернулася до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності, на позові наполягає (а.с.9). Відповідач [PERSON] звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності, позов визнає (а.с.10). Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 18 липня 2003 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Інгулецького районного управління юстиції міста Кривого Рогу, Дніпропетровської області, про що зроблено актовий запис № 170 (а.с.4 - копія свідоцтва про шлюб). Від шлюбу вони мають сина [PERSON], [INFO] (а.с.5 - копія свідоцтва про народження). Відповідно до положень ст.ст.105,110,112 СК України, якщо суд встановив, що подальше спільне життя подружжя і збереження родини неможливо, він приймає рішення про розірвання шлюбу. Позивач згідно наданої суду заяви наполягає на розірванні шлюбу, відповідач згідно поданої до суду заяви проти розірвання шлюбу не заперечує, тому суд вважає, що сім'я сторін розпалася остаточно і не може бути збережена.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-28 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду 27 грудня 2013 року з позовними вимогами про стягнення аліментів, вказавши, що з 07 вересня 2012 року вона перебуває в шлюбі з відповідачем [PERSON] Від спільного проживання вони мають доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з матір'ю. Відповідач не надає їй матеріальної допомоги на утримання дитини, угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто, тому вона просить стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки у розмірі 14 частини від його заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття дитини. Позивач [PERSON] звернулася до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності, наполягає на задоволенні позовних вимог (а.с.9). Відповідач [PERSON] звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає (а.с.10). Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що сторони є батьками [PERSON], [INFO] (а.с.6 - копія свідоцтва про народження). 07 вересня 2012 року сторони зареєстрували шлюб у Саксаганському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 361 ( а.с. 5 -копія свідоцтва про шлюб.) Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Згідно ст. 183 СК України розмір аліментів на утримання дитини визначається судом. Враховуючи, що відповідач [PERSON] не надає позивачу матеріальної допомоги на утримання дитини, угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто, позивач наполягає на задоволенні вимог, відповідач позов визнав, суд вважає, що є підстави для призначення аліментів в розмірі 14 частини від доходу відповідача відповідно до положень ст. 182 СК України. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-16 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду 27 листопада 2015року з зазначеним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 16 квітня 2002 року вона з відповідачем уклала шлюб, який був зареєстрований у Ленінському сільвиконкомі Кролевецького району за актовим записом №3. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей- Лецика [PERSON] 17.05.2002р. народження, та [PERSON], 13.11.2005р. народження. Зараз вона звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу. Вони ще проживають в одному будинку з відповідачем, однак вона має намір проживати окремо. Спільний побут їх не повязує, сімейного бюджету вони з відповідачем не ведуть. Відповідач інколи надає матеріальну допомогу на дітей, однак розмір допомоги та періодичність він визначає на власний розсуд. Вона не має достатніх коштів для матеріального забезпечення дітей, тому просить стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/3 частини його доходів, враховуючи, що він має постійне місце роботи в Кролевецькому управлінні меліоративних систем, з дотриманням положень закону про мінімальний розмір аліментів. В попередньому судовому засіданні позивач [PERSON] повністю підтримала свої позовні вимоги, пояснивши, що Кролевецьким районним судом 17.12.2015 року прийнято рішення про розірвання шлюбу з відповідачем, та просить стягнути аліменти з відповідача з підстав та у розмірі, вказаних у позовній заяві. Відповідач позов визнав, не заперечуючи проти стягнення аліментів на двох дітей, в розмірі, зазначеному позивачем. Заслухавши пояснення сторін, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється рішення в порядку, встановленому ст.174 цього Кодексу. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 16 квітня 2002 року у Ленінському сільвиконкомі Кролевецького району за актовим записом №3, від шлюбу мають двох дітей: [PERSON] 17.05.2002р. народження, та [PERSON], 13.11.2005р. народження(а.с.7,8). Відповідно до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 2 ст.182 СК України передбачено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути менший, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи вищевикладене, а також те, що визнання відповідачем позову за наявності для того законних підстав не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд прийшов до висновку, що є достатні підстави для задоволення позову і ухвалення рішення у попередньому судовому засіданні. У відповідності до ч.3 ст.88 ЦПК України суд стягує з відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі 487грн.20коп. Відповідно до ст.ст.180, 182, 183 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-04 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду 28.01.2015 року із вказаним позовом, в якому зазначив, що перебуває у шлюбі з відповідачем з 01.09.2012 року, який був зареєстрований Довгинцівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис за № 403. Від шлюбу сторони мають сина, що мешкають разом з позивачем. Сторони перестали підтримувати шлюбні відносини, кожен веде своє особисте життя. Сторони перестали вести спільне сімейне господарство, мешкають окремо, фактичне існування їх сім*ї припинилося. Поновлювати шлюбні відносини позивач не збирається, шлюб носить формальний характер. При таких обставинах позивач вважає, що їхня з відповідачем сім'я розпалася остаточно, вичерпала себе і примиренню не підлягає. Позивач в судове засідання не з'явилася, надала заяву, в якій зазначивла що позов підтримує, та просить суд розглянути справу без участі позивача та залишит їй прізвище [PERSON]. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позов визнав, не заперечував проти його задоволення. Оскільки судове засідання проводиться без участі сторін, суд вважає, що його можливо провести без фіксування технічними засобами, на підставі наявних у справі матеріалів, що буде відповідати вимогам ст.197 ЦПК України. Дослідивши докази наявні у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 01.09.2012 року, який був зареєстрований Довгинцівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис за № 403 (а.с. 6 - копія свідоцтва про шлюб). Таким чином, приймаючи до уваги те, що сторони не ведуть спільного господарства, проживають окремо і примирення між ними не можливе через припинення сімейно-шлюбних відносин, а також приймаючи до уваги вимоги ч.1 ст.24 СК України, відповідно до якої шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами належить розірвати. Згідно ст. 113 СК України, особа яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-04 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду 28.01.2015 року із вказаним позовом, в якому зазначила, що перебуває у шлюбі з відповідачем з 19.01.2007 року, який був зареєстрований відділом РАЦС Софіївського районного управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис за № 3. Від шлюбу сторони мають сина, що мешкають разом з позивачем. Сторони перестали підтримувати шлюбні відносини, кожен веде своє особисте життя. Сторони перестали вести спільне сімейне господарство, мешкають окремо, фактичне існування їх сім*ї припинилося. Поновлювати шлюбні відносини позивач не збирається, шлюб носить формальний характер. При таких обставинах позивач вважає, що їхня з відповідачем сім'я розпалася остаточно, вичерпала себе і примиренню не підлягає. Позивач в судове засідання не з'явилася, надала заяву, в якій зазначила, що позов підтримує, та просить суд розглянути справу без участі позивача. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позов визнав, не заперечував проти його задоволення. Оскільки судове засідання проводиться без участі сторін, суд вважає, що його можливо провести без фіксування технічними засобами, на підставі наявних у справі матеріалів, що буде відповідати вимогам ст.197 ЦПК України. Дослідивши докази наявні у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 19.01.2007 року, який був зареєстрований відділом РАЦС Софіївського районного управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис за № 3. (а.с. 8 - копія свідоцтва про шлюб). Таким чином, приймаючи до уваги те, що сторони не ведуть спільного господарства, проживають окремо і примирення між ними не можливе через припинення сімейно-шлюбних відносин, а також приймаючи до уваги вимоги ч.1 ст.24 СК України, відповідно до якої шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами належить розірвати. Згідно ст. 113 СК України, особа яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі викладеного,

Outcome: approved