Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-27 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом про визнання відповідача [PERSON] таким, що втратив право на користування житловим приміщенням будинку № 13, що розташований в м. Хуст, вул. Нірешській, Закарпатської області. Позов мотивовано тим, що позивачка є власником житлового будинку № 13, що розташований в м. Хуст, вул. Нірешській, Закарпатської області. Підстава виникнення права власності рішення виконкому Хустської міської ради від 01.02.2012 року №57, що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 26.03.2012 року №9174. У вказаному будинку також зареєстрований громадянин [PERSON] відповідач по справі, який є родичем чоловіка позивачки та який за вказаною адресою не проживає більше десяти років. Місце проживання відповідача на даний час позивачці не відоме. В добровільному порядку [PERSON] змінити реєстрацію свого місця проживання не бажає. Відповідач не виконує обовязків з утримання будинку та оплатою комунальних послуг. Та обставина, що в будинку зареєстрований відповідач не дає позивачці можливості належним чином розпоряджатися та користуватися своїм майном тому вона змушена звернутися до суду. В судове засідання позивачка [PERSON] подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала і просила суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився з невідомих суду причин. Про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином - шляхом вручення судової повістки рекомендованим листом. Від представника Хустської міської ради [PERSON] надійшла заява про розгляд справи без участі представника міської ради, проти задоволення позову не заперечують. Враховуючи наведене, суд вважає за можливе відповідно до ст. 169 ч. 4 ЦПК України, виходячи з наявних у справі даних про права і взаємовідносини сторін, та беручи до уваги те, що позивачка не заперечила у поданій до суду заяві проти вирішення справи без участі відповідача [PERSON], провести заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин, суд вважає, що справу можливо вирішити у відсутності сторін без фіксування судового процесу. Дослідивши наявні матеріали справи, суд дійшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Під час розгляду справи в судовому засіданні встановлено, що позивачка [PERSON] є власником житлового будинку № 13, що розташований в м. Хуст, вул. Нірешській, Закарпатської області. Підстава виникнення права власності рішення виконкому Хустської міської ради від 01.02.2012 року №57, що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 26.03.2012 року №9174. У вказаному будинку також зареєстрований громадянин [PERSON] відповідач по справі, який є родичем чоловіка позивачки та який за вказаною адресою не проживає більше десяти років. Відповідно до акту обстеження житлово-побутових і матеріальних умов складеного депутатом Хустської міської ради [PERSON] від 09.11.2017 за адресою м. Хуст, вул. Нірешська, №13, Закарпатської області проживає позивачка [PERSON], чоловік позивачки [PERSON], доньки позивачки [PERSON],[PERSON],зять [PERSON],онуки [PERSON],[PERSON], також за вказаною адресою зареєстрований гр. [PERSON], але фактично за вказаною адресою не проживає. Частиною 1 ст.319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд і має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Частиною 1 ст.321 ЦК України встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст.405 ч.2 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. З огляду на встановлене суд констатує, що позивачка обґрунтовано та правомірно ставить вимоги до відповідача, про визнання його таким, що втратив право на користування житлом в його будинку, так як останній відповідно до ст.405 ЦК України втратив право на користування жилим приміщеннями в будинку позивачки. Враховуючи наведене,

Outcome: approved