Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-30 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду в інтересах неповнолітнього сина - [PERSON], який народився 14 листопада 2001 року, до [PERSON] «Українська акціонерна страхова компанія Аска», ПАТ КБ «Правекс-Банк» та, уточнивши свої позовні вимоги (а.с. 158) прохає суд стягнути з [PERSON] «Українська акціонерна страхова компанія Аска» кошти в розмірі 20 000 грн 00 коп як страхову суму після смерті [PERSON], який помер 26 липня 2014 року. Свої вимоги обґрунтовує тим, що [PERSON] був її чоловіком та батьком [PERSON], який народився 14 листопада 2001 року. 2 квітня 2014 року між ПАТ КБ «Правекс-Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір та останній отримав кредит в розмірі 20 000 грн 00 коп на строк до 2 квітня 2016 року. При цьому між [PERSON] та [PERSON] «Українська акціонерна страхова компанія Аска» 2 квітня 2014 року був укладений договір страхування життя. Вказаним договором страхування було визначено, що страхова сума дорівнює розміру заборгованості за кредитним договором та становить 20 000 грн 00 коп. 26 липня 2014 року [PERSON] помер та не встиг виконати свої зобов»язання за кредитним договором перед ПАТ КБ «Правекс-Банк». Станом на 3 лютого 2016 року заборгованість [PERSON] за кредитним договором становила 18 519 грн 36 коп. 30 липня 2014 року вона дізналася про існування договору страхування, що був укладений 2 квітня 2014 року між її чоловіком та [PERSON] «Українська акціонерна страхова компанія Аска» та в цей же день повідомила страхову компанію про настання страхового випадку. Так як вона не отримала відповіді страхової компанії, то повторно звернулася із заявою до [PERSON] «Українська акціонерна страхова компанія Аска» про проведення виплати страхової суми. Однак 8 квітня 2015 року отримала відповідь, якою [PERSON] «Українська акціонерна страхова компанія Аска» відмовила у здійсненні їй страхових виплат, посилаючись на те, що смерть [PERSON] не є страховим випадком та нею пропущений строк для звернення до страхової компанії із заявою про виплату страхового відшкодування, а також не надані документи щодо розслідування смерті чоловіка компетентними органами. 28 липня 2015 року вона знову звернулася до страхової компанії із заявою про проведення страхових виплат. Проте відповіді від [PERSON] «Українська акціонерна страхова компанія Аска» не отримала. Відповідно до п. 2 договору страхування від 2 квітня 2014 року страховим випадком є смерть застрахованої особи від нещасного випадку чи захворювання, що настали в період дії цього договору. Настання страхового випадку підтверджується свідоцтвом про смерть та довідкою про смерть [PERSON], його посмертним епікризом, постановою про закриття кримінального провадження. Вважає, що 26 липня 2014 року настав страховий випадок. Спадкоємцем після смерті [PERSON] є його син [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 1229 ЦК України страхові виплати (страхове відшкодування) спадкуються на загальних підставах. Таким чином неповнолітній син [PERSON] має право на отримання страхової виплати відповідно до договору страхування, укладеного 2 квітня 2014 року між [PERSON] «Українська акціонерна страхова компанія Аска» та [PERSON] Тому [PERSON] «Українська акціонерна страхова компанія Аска» мала провести страхові виплати в розмірі, визначеному п. 3.1. договору страхування - 20 000 грн 00 коп, їй як законному представнику неповнолітнього [PERSON], [INFO]. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] [PERSON] (а.с. 100 а) позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач [PERSON] «Українська акціонерна страхова компанія Аска» в судове засідання не з»явилася, в той час як відповідач належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи (а.с. 178, 179). Як вбачається із заперечень відповідача проти позову, [PERSON] «Українська акціонерна страхова компанія Аска» позов не визнає, так як смерть застрахованої особи, як витікає з постанови Конотопського ВП ГУНП у Сумській області від 5 серпня 2014 року, не пов»язана з нещасним випадком, який мав місце в період дії договору страхування, а також, відповідно до посмертного епікризу [PERSON], смерть застрахованої особи не пов»язана із захворюванням, яке мало місце в період дії договору страхування, так як з посмертного епікризу, який наданий хірургічним відділенням КЗ «Конотопська центральна районна лікарня імені академіка [PERSON]» заключним діагнозом є «закрита травма живота». Крім того, позивач своєчасно не повідомив страхову компанію про настання страхового випадку, що є також є підставою для відмови у проведенні страхових виплат (а.с. 56 - 57, 107-108) . Відповідач ПАТ КБ «Правекс-Банк» в судове засідання не з»явився, в той час як він належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 180). Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи та матеріали кримінального провадження № 12014200080001239, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов»язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов»язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Статтею 1 Закону України «Про страхування» визначено, що страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів. Частиною 1 ст. 16 вищевказаного закону передбачено, що договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов»язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов»язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. В судовому засіданні встановлено, що 2 жовтня 2014 року між ПАТ КБ «Правекс-Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір №352RNPA1409200002, за яким [PERSON] був наданий кредит у національній валюті України на загальну суму 20 000 грн 00 коп, зі сплатою процентів за користування кредитними коштами в розмірі 34,9 % річних. Кредит був наданий на строк з 2 квітня 2014 року до 2 квітня 2016 року (підп. 1.1.1.-1.4 п. 1 кредитного договору) (а.с. 18-20). Крім того, 2 жовтня 2014 року між [PERSON] «Українська акціонерна страхова компанія Аска» та [PERSON] був укладений договір СТД № СТD/00004661 комплексного договору страхувальника (а.с. 10-16). Вказаний договір страхування включав дві секції «Особисте страхування» та «Страхування відповідальності» (а.с. 10). Підпунктами 1.1.1. та 1.2.1. вищевказаного договору визначено, що предметом цього договору за секцією «Особисте страхування» є майновий інтерес, що не суперечить законодавству України, пов»язаний з життям і здоров»ям застрахованої особи. Предметом цього договору за секцією «Страхування відповідальності» є майнові інтереси, що не суперечать законодавсту України, пов»язані із страхуванням заподіяної ним шкоди у зв»язку з неповерненням коштів, отриманих у вигляді кредиту за кредитним договором №352RNPA1409200002 від 2 квітня 2014 року, укладеним між [PERSON] та ПАТ КБ «Правекс-Банк». Страхова сума за вказаним договором страхування визначена в розмірі 20 000 грн 00 коп (п.п. 3.1. договору страхування). Підпунктом 4.1. договору страхування передбачено, що вказаний договір набуває чинності з 00 годин дня, наступного за днем надходження страхової премії в розмірі і в порядку, передбаченому в п. 3.3. цього договору на рахунок страховика і дії протягом року, з урахуванням умов цього договору, але не пізніше дати закінчення кредитного договору (а.с. 11). Відповідно до п.п. 1.3.3. та 1.4. договору СТД № СТD/00004661 комплексного страхування позичальника від 2 квітня 2014 року застрахованим за цим договором є страхувальник, який є позичальником за кредитним договором №352RNPA1409200002 від 2 квітня 2014 року, укладеним між [PERSON] та ПАТ КБ «Правекс-Банк». Він ([PERSON]В.) також є вигодонабувачем за вказаним договором (а.с. 10). Відповідно до ч. 2 ст. 8 Закону України «Про страхування»http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_1503/ed_2015_12_23/pravo1/T031058.html?pravo=1 - 1503 страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов»язок страховика здійснити виплату страхової суми страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. Частиною 2 ст. 9 вказаного закону передбачено, що страхова виплата - грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку. Договором страхування від 2 квітня 2014 року були визначені страхові випадки за секцією «Особисте страхування»: 1) стійка втрата застрахованим працездатності (інвалідність І групи), що сталася в період дії договору в результаті нещасного випадку, що мав місце в період дії цього договору (під. 2.1.1 договору страхування); 2) смерть застрахованого, що сталася в результаті нещасного випадку, який мав місце в період дії цього договору (п.п. 2.1.2); 3) стійка втрата застрахованим працездатності (інвалідність І групи), що сталася в період дії договору в результаті захворювання, що мало місце в період дії цього договору (під. 2.1.3 договору страхування); 4) смерть застрахованого, що сталася в результаті захворювання, яке мало місце в період дії цього договору (п.п. 2.1.4); При цьому у п. п. 2.1.5. вказано, що не є страховим випадком вперше виявлені протягом дії вказаного договору у застрахованого: гострий інфаркт міокарда; гостре порушення мозкового кровообігу (інсульт), злоякісні новоутворення. Визначення вказаних захворювань наведене у п. 2.4. договору страхування (а.с. 10). Крім того, у п. 5.1. договору комплексного страхування від 2 квітня 2014 року визначені виключення з страхових випадків (а.с. 11-12). Згідно п. 2.4. договору СТД № СТD/00004661 комплексного страхування позичальника від 2 квітня 2014 року страховий випадок це передбачена договором страхування подія, що відбулася і з настанням якої виникає обов»язок страховика здійснити страхову виплату. Встановлено, що [PERSON] помер 26 липня 2014 року (а.с. 26). Як вбачається з лікарського свідоцтва про смерть № 175 від 28 липня 2014 року, виданого судово-медичним експертом Конотопського міського відділення Сумського обласного бюро судово-медичних експертиз [PERSON], смерть [PERSON] настала 26 липня 2014 року внаслідок захворювання, причинами смерті є гостре малокрів»я, розрив підкапсульної гематоми, гемангіома будь-якої локалізації (а.с. 139, матеріали кримінального провадження). Висновок щодо причини смерті [PERSON], зазначений у вищевказаному лікарському свідоцтві про смерть, на час розгляду справи судом не спростований. Відповідно до довідки про смерть № 175 від 28 липня 2014 року, причиною смерті [PERSON], який помер 26 липня 2014 року, є гемангіома будь-якої локалізації (а.с. 8). Гемангіома це доброякісна пухлина, за походженням пов»язана з вадами формування судинної системи. Суд вважає, що смерть застрахованої особи [PERSON], що сталася в результаті захворювання, яке мало місце в період дії договору СТД № СТD/00004661 комплексного страхування позичальника від 2 квітня 2014 року є страховим випадком, передбаченим п. 2.1.4. договору комплексного страхування позичальника від 2 квітня 2014 року. Згідно ч. 1 ст. 990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта, який складається самим страховиком. Підпунктом 6.2.4 договору СТД № СТD/00004661 комплексного страхування позичальника від 2 квітня 2014 року визначено, що у разі смерті застрахованої особи внаслідок нещасного випадку або захворювання про страхову подію повинно бути заявлено протягом 24 годин (не враховуючи вихідних та святкових днів) (а.с. 12). Вищевказаний договір страхування не містить юридичної адреси [PERSON] «Українська акціонерна страхова компанія Аска». Позивач [PERSON] 30 липня 2014 року повідомила позивача про смерть [PERSON] та, відповідно, про настання страхової події. До вказаної заяви позивачем були приєднані копія свідоцтва про смерть [PERSON], копія довідки про його смерть, а також копія свідоцтва про шлюб. Повідомлення було направлене за адресою: м. Київ, вул. Авіаконструктора Антонова, 5 (а.с. 21-22). 2 березня 2015 року позивач повторно звернулася із заявою до [PERSON] «Українська акціонерна страхова компанія Аска» із заявою про проведення страхових виплат та надала довідку про смерть [PERSON], посмертний епікриз, копію свідоцтва про смерть, копію кредитного договору, копії договору страхування та свідоцтва про шлюб (а.с. 63-65). Зі змісту п. 5 ч. 1 ст. 989, ст. 991 ЦК України, ст. 26 Закону України «Про страхування» вбачається, що для вирішення питання щодо проведення страхових виплат правове значення має факт повідомлення страховика про настання страхового випадку в строк, який дає страховику можливість дослідити обставини випадку і дійти висновку про визнання його страховим випадком чи про відмову в цьому. Виходячи зі змісту вищевказаних норм, можна зробити висновок, що коли виникає страховий випадок, страховик зобов»язаний провести страхові виплати, а інші умови договору є підставою для відмови лише в тому разі, якщо таке порушення положень договору страхувальником перешкодило страховику переконатися, що ця подія є страховим випадком. Сам лише факт порушення страхувальником визначеного договором порядку повідомлення про настання страхового випадку за наявності повідомлення страховика про настання такого випадку не може бути підставою для відмови у здійсненні страхової виплати. Рішенням [PERSON] «Українська акціонерна страхова компанія Аска» у виплаті страхового позивачеві було відмовлено, оскільки подія не була визнана страховою (а.с. 66). З відповіді, яка була надана страховою компанією [PERSON] 3 квітня 2015 року вбачається, що [PERSON] «Українська акціонерна страхова компанія Аска» відмовила у проведенні страхових виплат, оскільки: 1) не відносить подію, про яку було повідомлено та яка призвела до втрати життя [PERSON], до такої, що підпадає під визначення страхової; 2) про страхову подію не було заявлено у визначений договором страхування строк протягом 24 годин (не враховуючи вихідних і святкових днів) (а.с. 17, 66). При цьому суд звертає увагу на те, що у відповіді [PERSON] «Українська акціонерна страхова компанія Аска» її адреса зазначена: м. Київ, вул. Антонова, 5 (а.с. 17, 66), тобто така ж адреса, за якою [PERSON] 30 липня 2014 року було направлено повідомлення про настання страхової події. Суд також приймає до уваги, що відповідно до п.п. 6.3.1., 6.4.2 договору страхування страховик має право самостійно з»ясовувати причини й обставини страхового випадку. При необхідності направляти запити у компетентні органи про надання відповідних документів та інформації, що підтверджують факт і причину настання страхової події (а.с. 12) та [PERSON] «Українська акціонерна страхова компанія Аска» могла скористатися вказаним правом та витребувати медичні документи, в яких би була зазначена причина смерті [PERSON], зокрема, копію лікарського свідоцтва про його смерть, а також звернутися до нотаріуса для витребування інформації про прийняття спадщини після його смерті. Частинами 1, 2 ст. 991 ЦК України, а також ст. 26 Закону України «Про страхування» передбачені випадки, коли страхові виплати не здійснюється, а саме, у разі: 1) навмисних дій страхувальника або особи, на користь якої укладено договір страхування, якщо вони були спрямовані на настання страхового випадку; 2) вчинення страхувальником або особою, на користь якої укладено договір страхування, умисного злочину, що призвів до страхового випадку; 3) подання страхувальником завідомо неправдивих відомостей про об»єкт страхування або про факт настання страхового випадку; 4) одержання страхувальником повного відшкодування збитків за договором майнового страхування від особи, яка їх завдала; 5) несвоєчасного повідомлення страхувальником без поважних на те причин про настання страхового випадку або створення страховикові перешкод у визначенні обставин, характеру та розміру збитків; 6) наявності інших підстав, встановлених законом. Визначено, що умовами договору страхування можуть бути передбачені інші підстави для відмови у здійсненні страхових виплат, якщо це не суперечить закону. Випадки, коли страхові виплати не здійснюються, передбачені п.п. 8.5.1. 8.5.6 п. 8.5 договору страхування від 2 квітня 2014 року (а.с. 15). Відповідно ч. 1 ст. 11, ч. 1 ст. 60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Суд вважає, що [PERSON] «Українська акціонерна страхова компанія Аска» не надано доказів щодо наявності підстав, передбачених ст. 991 ЦК України та 26 Закону України «Про страхування», які передбачають право страховика відмовити від здійснення страхової виплати. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України страховик зобов»язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Аналогічне положення передбачене і п. 3 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про страхування» Відповідно до п.п. 7.1., 7.2.1 договору СТД № СТD/00004661 комплексного страхування позичальника від 2 квітня 2014 року при настанні страхового випадку за ризиками, зазначеними в п.п. 2.1.1 2.1.4 секції «Особисте страхування» страховик здійснює страхові виплати в розмірі, що не перевищує фактичної заборгованості (непогашеного залишку заборгованості) страхувальника, включаючи нараховані проценти не більш ніж за 3 місяці за кредитним договором, зазначеним в цьому договорі, станом на дату настання страхового випадку, але в будь-якому випадку не більше фактичної заборгованості на дату страхової виплати. Фактична заборгованість (непогашений залишок заборгованості), відповідно до умов цього договору включає залишок основної суми кредиту («тіла» кредиту) та нараховані проценти за користування кредитом не більш ніж за 3 місяці з дати непогашення платежу за кредитним договором до дати настання страхового випадку (дати смерті страхувальника), пені та штрафів. Загальна сума виплат за ризиками, зазначеними в п.п. 2.1.1 2.1.4 секції «Особисте страхування» протягом строку дії цього договору не може перевищувати розміру страхової суми, зазначеної у п. 3.1. цього договору 20 000 грн 00 коп (а,с. 13). За повідомленням ПАТ КБ «Правекс-Банк» станом на 26 липня 2014 року (на день смерті [PERSON]В.) заборгованість за кредитним договором № 352RNPA1409200002 від 2 квітня 2014 року становила 18 570 грн 93 коп, а станом на 24 березня 2016 року заборгованість за зазначеним кредитним договором становить 18 519 грн 36 коп та включає в себе: заборгованість за тілом кредиту в розмірі 18 150 грн 80 коп та заборгованість по процентам за травень та червень 2014 року в розмірі 368 грн 56 коп (а.с. 181-186, 189-192). Таким чином розмір страхової виплати за договором страхування СТД № СТD/00004661 комплексного страхування позичальника від 2 квітня 2014 року становить 18 519 грн 36 коп. Пунктом 1.4. договору СТД № СТD/00004661 комплексного страхування позичальника від 2 квітня 2014 року визначено, що вигодонабувачем за цим договором є страхувальник [PERSON] (а.с. 10). Як вже зазначалося [PERSON] помер 26 липня 2014 року. За життя він заповіт не залишав. Статтею 1229 ЦК України передбачено, що страхові виплати (страхове відшкодування) спадкуються на загальних підставах. Якщо страхувальник у договорі особистого страхування призначив особу, до якої має перейти право на одержання страхової виплати у разі його смерті, це право не входить до складу спадщини. З наведеного витікає, що правило про включення прав на одержання страхових виплат до складу спадщини не поширюється лише на правовідносини добровільного страхування життя на користь третьої особи. Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки, а відповідно до ст. ст. 1268 - 1270 ЦК України спадкоємець за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Малолітня, неповнолітня особа, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених ч.ч. 2-4 ст. 1273 цього Кодексу. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, протягом 6 місяців з часу відкриття спадщини має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заяву про прийняття спадщини від імені малолітньої, недієздатної особи подають її батьки (усиновлювачі), опікун. Позивач є дружиною [PERSON] (а.с. 28), а [PERSON], який народився 14 листопада 2001 року, - його сином (а.с. 28). Як вбачається з довідки з місця проживання [PERSON], який помер 26 липня 2014 року, на день своєї смерті він був зареєстрований та проживав за адресою: [INFO]. Разом з ним були зареєстровані його батьки: мати [PERSON] та батько [PERSON] (а.с. 187). За повідомленням Конотопської міської державної нотаріальної контори після померлого 26 липня 2014 року [PERSON] 24 січня 2015 року надійшли заяви про відмову від спадщини від батьків померлого [PERSON] і [PERSON] та дружини померлого [PERSON], а також заява про прийняття спадщини від імені малолітнього сина [PERSON] від імені якого діяла його законний представник мити [PERSON] Свідоцтво про право на спадщину не видавалося (а.с. 71). Вказані обставини підтверджуються також і довідкою Конотопської міської державної нотаріальної контори від 19 березня 2016 року (а.с. 188). Суд враховує, що відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину, а згідно ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.. Частиною 1 ст. 242 ЦК України передбачено, що батьки є законними представниками своїх малолітніх та неповнолітніх дітей. За таких обставин, суд вважає, що страхові виплати за договором СТД № СТD/00004661 комплексного страхування позичальника від 2 квітня 2014 року мають бути проведені спадкоємцю [PERSON], який помер 26 липня 2014 року, - його неповнолітньому сину [PERSON], який народився 14 листопада 2001 року, в особі його законного представника матері [PERSON] Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Позовні вимоги [PERSON] задоволені на 92,6 % (18 519 грн 36 коп сума, яка підлягає стягненню за рішенням суду: 20 000 грн 00 коп сума, яку позивач прохала стягнути х100). З урахуванням уточнених позовних вимог, які [PERSON] пред»являє до [PERSON] «Українська акціонерна страхова компанія Аска», що містять вимоги лише майнового характеру та виходячи із суми судового збору, яка була сплачена [PERSON] за вказаними вимогами при зверненні до суду 487 грн 20 коп (а.с. 2) на її користь з [PERSON] «Українська акціонерна страхова компанія Аска» слід стягнути понесені судові витрати у вигляді сплати судового збору в розмірі 451 грн 15 коп (487 грн 20 коп х 92, 6 %).

Outcome: partial