Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-22 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи тим, що 09 вересня 2004 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Івано-Франківського міського управління юстиції зареєструвала шлюб з відповідачем, про що зроблено запис за №1284. В шлюбі народилось троє дітей: син [PERSON], [INFO], дочка [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO]. Причиною розірвання шлюбу стало те, що сторони тривалий час разом не проживають, оскільки відповідач залишив сімю і почав проживати з іншою жінкою. Позивач вважає, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу є неможливим. Спору щодо поділу майна, що є у спільній сумісній власності подружжя, немає. За наведених обставин позивач просить шлюб розірвати, дітей залишити на проживанні з нею та залишити їй отримане у шлюбі прізвище Дяків. Позивач в судове засідання не зявилася, суду подала заяву, за змістом якої просить розглянути справу у її відсутності. Позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила позов задовольнити та залишити за нею отримане у шлюбі прізвище Дяків. Не заперечила щодо заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся неодноразово належним чином, що підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення, які містяться в матеріалах справи. Причину неявки суду не повідомив. З урахуванням положень ст. 224 Цивільно-процесуального кодексу України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Згідно свідоцтва про одруження серії 1-НМ №117651 від 09 вересня 2004 року (а.с. 4) сторони зареєстрували шлюб 09 вересня 2004 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Івано-Франківського міського управління юстиції, про що зроблено запис за №1284. В шлюбі народилось троє дітей, а саме: син [PERSON], [INFO], дочка [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про їх народження, які міститься в матеріалах справи (а.с. 5-7). Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. За приписами ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Як вбачається з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до правової позиції Пленуму Верховного Суду України, викладеної в пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»: проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. За приписами ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судом встановлено, що сторони не підтримують сімейних стосунків, шлюб їх існує формально, миритися не бажають. Збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Тому такий шлюб зберігати не доцільно. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що шлюб між сторонами слід розірвати, малолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], дочку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], залишити на проживанні з матірю, після реєстрації розірвання шлюбу залишити позивачу прізвище Дяків. На підставі наведеного, пункту 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», ст. ст. 104, 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved