Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-03 00:00:00

[PERSON] звернулася до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовом до [PERSON] про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири, мотивуючи дані вимоги тим , що позивач [PERSON] являється власником квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS], зареєстрована у ній та мешкає за вищевказаною адресою. 01.01.2017р. вищевказану квартиру було затоплено водою, яка полилася з квартири №13, що розташована поверхом вище і належить на праві власності відповідачу [PERSON]. КПЖ «Світанок» м. Сєвєродонецьк Луганської області було встановлено, що залиття належної позивачу [PERSON] квартири сталося з вини відповідача [PERSON], яка проявилась у недбалому ставленні до системи опалення. Згідно звіту про оцінку відшкодування внаслідок затоплення завдана позивачу [PERSON] матеріальна шкода становить 6198грн.. Відповідач [PERSON] в добровільному порядку відшкодувати спричинену шкоду відмовилась. Крім того, позивачу [PERSON] було спричинено моральну шкоду, яку позивач оцінює у розмірі 2200грн.. Тому, позивач [PERSON] звернулись до суду з позовом і просить суд стягнути на її користь з відповідача [PERSON] матеріальну шкоду у розмірі 7800грн. та моральну шкоду у розмірі 2200грн., спричинену залиттям квартири, та суму сплаченого судового збору у розмірі 640грн.. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та пояснила, що вона є власником квартири [ADDRESS]. У зазначеній квартирі вона не зареєстрована та не мешкає, її донька разом зі своєю сімєю мешкає у зазначеній квартирі. 01.01.2017р. після святкування [PERSON], її донька, повернувшись у зазначену квартиру приблизно о 10год., виявила факт залиття квартири, а саме: коридор був затоплений гарячою водою, у залі шпалери були мокрі та жовті, у кухні було відсутнє світло, холодильник був вимкнений, капала зі стелі вода, тому її донька відразу викликала аварійну службу. Коли аварійна служба прибула на місце, то працівники зазначеної служби вимкнули у будинку опалення, та поїхали, оскільки мешканців квартири №13, яка розташована поверхом вище, не було вдома. Знайшовши власника квартири №13, її донька повторно викликала аварійну службу. Після повторного виклику, працівники аварійної служби зайшли до квартири №13 та виявили факт течії на відводі труби опалення від стояка до батареї на кухні, тому поставили хомут. Після чого опалення у будинку було відновлено. Відповідач [PERSON], являючись власницею квартири №13, відмовилась брати участь у складанні необхідних актів та документів та відшкодовувати шкоду, спричинену залиттям, а тому вона не була присутньою при складанні акту КПЖ «Світанок». До теперішнього часу ремонтні роботи позивачем [PERSON] у зазначеній квартирі не проводилось. Представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги не визнав та пояснив, що відповідач [PERSON] являється власницею квартири [ADDRESS]. Сторона відповідача не заперечує факт пориву системи опалення та залиття належної позивачу [PERSON] квартири, дійсно відбувались події 01.01.2017р., слюсарі аварійної служби дійсно поставили хомут на відводі труби опалення від стояка до батареї на кухні. Однак, відповідач вважає, що затоплення відбулось не з її вини, адже комунальні господарства, які обслуговують будинок, мають стежити за системою опалення. Крім того, наявні в матеріалах справи акти, складені з істотним порушенням чинного законодавства України. Представник третьої особи Комунального підприємства «Житлосервіс «Світанок» м. Сєвєродонецьк Луганської області у судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Вислухавши пояснення позивача та представника відповідача, дослідивши письмові матеріали справи , суд прийшов до висновку , що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. 15.12.2017р. набув чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VIII від 03.10.2017 року, яким ЦПК України викладено в новій редакції. Згідно пп.9 п.1 Розділу XIII Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Відповідно до ст.22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Якщо особа, яка порушила право, одержала у зв'язку з цим доходи, то розмір упущеної вигоди, що має відшкодовуватися особі, право якої порушено, не може бути меншим від доходів, одержаних особою, яка порушила право. На вимогу особи, якій завдано шкоди, та відповідно до обставин справи майнова шкода може бути відшкодована і в інший спосіб, зокрема, шкода, завдана майну, може відшкодовуватися в натурі (передання речі того ж роду та тієї ж якості, полагодження пошкодженої речі тощо). Відповідно до ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Шкода, завдана правомірними діями, відшкодовується у випадках, встановлених цим Кодексом та іншим законом. Відповідно до ст.1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Матеріалами справи встановлено, що відповідно до копії договору міни квартир серія ААО №097122, посвідченого 03.07.1998р. завідуючої Сєвєродонецької державної нотаріальної контори [PERSON], реєстр №2169, [PERSON] міняє належну йому квартиру в [ADDRESS], на квартиру, що розташована в [ADDRESS], належну [PERSON]. Зазначене право власності зареєстровано у Бюро технічної інвентаризації м. Сєвєродонецьк Луганської області за №661 від 28.07.1998р.. Відповідно до копії свідоцтва про одруження серія І-ЕД №048673, виданого 17.12.1999р. Сєвєродонецьким міським відділом реєстрації актів громадянського стану Луганської області, актовий запис №751, [PERSON] і [PERSON] одружились, прізвище дружини після одруження [PERSON]. Відповідно до копії Акту б/н від 05.01.2017р. Комунального підприємства «Житлосервіс «Світанок» м. Сєвєродонецьк Луганської області, встановлено, що згідно заяви мешканця [INFO], та виписки із журналу заяв по ЄАДСС, 01.01.2017р. відбувся порив трубопроводу системи опалення у вище розташованій квартирі №13. При огляді квартири №9 встановлено у залі та коридорі після висихання на шпалерах незначні сліди затечін; у кухні на стелі на плитах стельових декоративних із пенополістеролу (касетони) плям від води не виявлено; у кухні, після потрапляння води на дверну коробку, одвірок, наличники та двері із МДФ відбулася деформація вищевказаних конструкцій, в результаті чого міжкімнатні двері не закриваються. На момент пориву у квартирі №13 мешканці були відсутніми. До КПЖ «Світанок» з заявками на ремонт системи опалення мешканці квартири №13 не звертались. Відповідно до Виписки із журналу заявок по КП «ЄАДСС», затверджено директором КП «ЄАДСС» [PERSON], 01.07.2017р. о 09-21год. до аварійної служби поступила заявка від мешканця [INFO] на предмет течії води з верхнього поверху. Аварійна служба прибула за вказаною адресою о 09-25год.. Слюсарями аварійної служби було встановлено, що мешканець квартири №13 з верхнього поверху відсутній. У квартирі №9 встановлено капель у залі, кухні, коридорі. У кухні вода капає на холодильник, у коридорі на шафу-купе. Були вжиті відповідні заходи. О 10-30год. до аварійної служби відбувся повторний виклик від мешканця [INFO], повідомили, що знайшли мешканця квартири №13. Аварійна служба виїхала повторно за зазначеною адресою. Слюсарі аварійної служби встановили хомут №20 на верхньому підводі до радіатора опалення на кухні у квартирі №13. Будинок перевірили, течії опалення у квартирі №13 не було. Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №97766904 від 19.09.2017р., квартира [ADDRESS] належить на праві приватної спільної сумісної власності [PERSON], 02.09.1970р.н., і.н. [NUMBER], та [PERSON], 26.06.1990р.н., на підставі договору міни ВСМ №778050/р, №4658 від 12.10.2005р., посвідченого приватним нотаріусом Сєвєродонецького міського нотаріального округу [PERSON]. Відповідно до висновку про вартість спричиненої матеріального шкоди у результаті залиття квартири за адресою: [ADDRESS] від 01.01.2017р., складеного ТОВ Агенство нерухомості «Дисконт» м. Сєвєродонецьк Луганської області, ринкова вартість шкоди спричиненої залиттям квартири [ADDRESS] складає 6198грн.. Таким чином, судом було встановлено, що квартира, розташована за адресою: [ADDRESS] належить на праві приватної власності позивачу [PERSON]. 01.01.2017р. приблизно о 10год. було виявлено залиття зазначеної квартири теплофікаційною водою з квартири №13, яка знаходиться поверхом вище і належить на праві приватної власності відповідачу [PERSON]. З пояснень сторін було встановлено, що залиття вищевказаної квартири сталося з причини пориву відводу труби опалення від стояка до батареї на кухні у квартирі [ADDRESS]. При цьому суд критично відноситься до пояснень представника відповідача [PERSON], який стверджував, що порив відводу труби опалення стався не з вини відповідача [PERSON], так як причина залиття є наслідком недбалого ставлення комунального підприємства, яке обслуговує будинок, до перевірки стану системи опалення, з огляду на наступне. Відповідно до статті 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном, на зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Згідно зі ст.151 ЖК України, громадяни, які мають в приватній власності жилий будинок (квартиру), зобовязані забезпечувати його схоронність, проводити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт. Згідно з ч.3 ст.156 ЖК України, власник квартири та члени його сімї повинні дбайливо ставитися до жилого будинку (квартири). Враховуючи викладені положення діючого законодавства України, саме на власника покладається обов'язок відшкодування шкоди, заподіяної у зв'язку із використанням належного йому майна. З огляду на наведене, об'єктивними доказами, зібраними при розгляді судом даної справи встановлено, що залиття квартири позивача [PERSON] відбулося внаслідок вини саме відповідача [PERSON]. При цьому, суд зазначає, що у належній відповідачу квартирі відбувся порив відводу труби опалення від стояка до батареї на кухні, що є власністю саме відповідача [PERSON], до того ж відповідачем [PERSON] не надано до суду жодного доказу на підтвердження належного ставлення до свого майна або доказів звернення до компетентних організацій з приводу будь-якої несправності. Оцінюючі зібрані докази по справі, суд звертає увагу на те, що вартість матеріальної шкоди позивачем [PERSON] було розраховано на підставі висновку спеціаліста (оцінщика) про вартість спричиненої матеріального шкоди у результаті залиття квартири за адресою: [ADDRESS] від 01.01.2017р., складеного ТОВ Агенство нерухомості «Дисконт» м. Сєвєродонецьк Луганської області. Однак, суд зазначає, що відповідно до положень ст.74 ЦПК України, спеціалістом є особа, яка володіє спеціальними знаннями та навичками, необхідними для застосування технічних засобів, і призначена судом для надання консультацій та технічної допомоги під час вчинення процесуальних дій, повязаних із застосуванням таких технічних засобів (фотографування, складання схем, планів, креслень, відбору зразків для проведення експертизи тощо). Допомога та консультації спеціаліста не замінюють висновок експерта. Таким чином, з урахуванням діючого законодавства України, суд не може прийняти як належний та допустимий доказ вартості матеріальної шкоди висновок спеціаліста про вартість спричиненої матеріального шкоди у результаті залиття квартири від 01.01.2017р., виготовлений ТОВ Агенство нерухомості «Дисконт» м. Сєвєродонецьк Луганської області, а оскільки позивач [PERSON] та представник відповідача [PERSON] відмовились від проведення експертизи по справі, то суд приходить до висновку, що позовні вимоги щодо стягнення з відповідача [PERSON] матеріальної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири у розмірі 7800грн. не підлягають задоволенню. При цьому, суд враховує, що станом на дату розгляду справи позивачем [PERSON] не проводились жодні ремонтні роботи у зазначеній квартирі, а тому суд не може при прийняття рішення врахувати витрачені позивачем грошові кошти на приведення у належний стан квартири після залиття. Стосовно позовної вимоги щодо стягнення з відповідача [PERSON] моральної шкоди, спричиненої залиттям квартири, у розмірі 2200грн., суд зазначає наступне. Згідно ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Відповідно до ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995р., із змінами внесеними постановою №5 від 25.05.2001р., «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, порушення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вона є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди мають враховуватись вимоги розумності та справедливості, а також майнового стану цивільного відповідача. Так, оскільки в ході судового розгляду справи було встановлено, що належну позивачу квартиру [ADDRESS], було залито внаслідок пориву відводу труби опалення від стояка до батареї на кухні у квартирі №13, належній відповідачу [PERSON], то суд вважає доказаним факт заподіяння відповідачем [PERSON] матеріальної шкоди. Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди у даному конкретному випадку, суд враховує моральні страждання позивача [PERSON], ступінь вини відповідача [PERSON], обставин за яких спричинено залиття квартири, тому, суд вважає, що 2200грн., про стягнення яких просить позивач [PERSON] є достатнім розміром для відшкодування заподіяної її моральної шкоди. З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що обставини викладені позивачем [PERSON] в обґрунтування позовних вимог знайшли своє часткове підтвердження в матеріалах справи, а тому позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення матеріальної шкоди у розмірі 7800грн. та моральної шкоди у розмірі 2200грн., завданої внаслідок залиття квартири [ADDRESS], третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору КПЖ «Світанок» м. Сєвєродонецьк Луганської області, підлягає частковому задоволенню. Відповідно до ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позивачем [PERSON] сплачено судовий збір по справі у розмірі 640грн., то враховуючи пропорційність задоволених позовних вимог, з відповідача [PERSON] підлягає стягненню на користь позивача [PERSON] сплачений судовий збір у розмірі 141,80грн..

Outcome: partial