Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-06 00:00:00

[PERSON] звернулася до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовною заявою до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, посилаючись на наступне. Позивач є власником квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS] . У спірній квартирі відповідач зареєстрований, але більше шести років не проживає без поважних причин. У зв`язку із викладеним, позивач просить визнати [PERSON] , [INFO] , таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS] . В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити у повному обсязі. Позивач додатково пояснила, що відповідач, який є її сином, не живе з нею більше 8 років, він сам пішов від неї, перешкод у поверненні до квартири вона йому не чинила. Відповідач в судове засідання не з`явився, про причину неявки суд не повідомив, про день, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином. Заяви про розгляд справи без його участі до суду не надходило, відзиву на позов від відповідача також не надходило. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] пояснила, що вона понад 20 років є подругою позивача. Вона та позивач разом працюють у фізичної особи-підприємця. Син позивача, [PERSON] , вже близько 8 років не проживає з позивачем, де саме він проживає невідомо. Їй відомо про це, адже вона 1-2 рази на тиждень приходить в гості до позивача. Позивач проживає за адресою: [ADDRESS] . Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] пояснила, що позивач є її подругою на протязі вже 35 років. Позивач проживає в будинку по [ADDRESS] . Вона буває в гостях у позивача приблизно 1 раз на тиждень. З 2012 року син позивача, [PERSON] , не проживає з позивачем. Де він проживає зараз їй невідомо. Останній раз вона бачила сина позивача в 2012-2013 роках. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Позивач не заперечувала проти заочного розгляду справи за відсутності відповідача. У зв`язку з наведеним, суд вважав за можливе слухати справу за відсутністю відповідача, а матеріали, що є у справі, достатніми для цього, про що було постановлено ухвалу, яка відображена в протоколі судового засідання. Дослідивши письмові матеріали справи, допитавши свідків, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно із ст. 47 Конституції України кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. В силу ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до статті 405 ЦК України передбачено, що члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно положень ст. 156 ЖК України члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. В судовому засіданні було встановлено, що квартира [ADDRESS] належить на праві власності [PERSON] , що підтверджується копією договору купівлі-продажу квартири, посвідченого 12.05.1998 державним нотаріусом Сєвєродонецької державної нотаріальної контори Перепелицею Ю.М., зареєстрованого в реєстрі за №1-2135. Згідно із копією домової книги для реєстрації громадян за адресою: [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] та [PERSON] . Вказане також підтверджується копіями паспорта громадянина України серії [NUMBER] , виданого 09.11.1998 Сєвєродонецьким МВ УМВС України в Луганській області на ім`я [PERSON] , та паспорта громадянина України серії [NUMBER] , виданого 02.06.2010 Сєвєродонецьким МВ УМВС України в Луганській області на ім`я [PERSON] . Враховуючи вищенаведені показання свідків, судом встановлено, що відповідач за місцем реєстрації не проживає з щонайменше 2012 року без поважних причин, тобто більше одного року. У зв`язку із цим суд прийшов до висновку про те, що позовні вимоги стосовно визнання відповідача таким, що втратив право користування квартирою, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у відповідності до ст. 141 ЦПК України, суд враховує, що понесення позивачем судових витрат підтверджується квитанцією №0.0.1898557043.1 від 09.11.2020 про сплату судового збору у сумі 840 грн. 80 коп. Таким чином, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму понесених судових витрат в розмірі 840 грн. 80 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved