Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-15 00:00:00

[PERSON] звернулася до Піщанського районного суду Вінницької області з позовом [PERSON] про стягнення аліментів, в якому просить суд стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини його заробітку щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду і до досягнення повноліття дітьми. Також позивач просить суд стягнути з відповідача на її користь понесені судові витрати. Свої вимоги позивач мотивує тим, що з відповідачем проживала в незареєстрованому шлюбі. Від спільного проживання мають дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося та вони проживають окремо, діти проживають разом з нею та знаходиться на її утриманні, відповідач матеріальної допомоги не надає. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, наполягає на задоволенні позовних вимог, не заперечує проти ухвалення заочного рішення суду. Згідно ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився із невідомих суду причин, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Оскільки у справі достатньо доказів для встановлення прав та взаємовідносин сторін та, враховуючи те, що позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком [PERSON] , та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвами про їх народження серії [NUMBER] та серії [NUMBER] . Відповідно до довідки виконавчого комітету Росошанської сільської ради Теплицького району Вінницької області за вих. № 297 від 17 липня 2019 року, діти [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , проживають разом з матір`ю [PERSON] . Відповідач по справі - батько дітей проживає окремо, добровільно коштів на утримання своїх неповнолітніх дітей не надає. Відповідно до ст.51 Конституції України, батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу батька або у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує, в тому числі, стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Частиною першою ст. 183 СК України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. В положеннях ст. 184 СК України зазначено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Згідно з ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу із дня подання такої заяви (ч.1 ст.191 СК України). Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч.2 ст.182 СК України). Відповідно до ч.1 ст.179 СК України, аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини (ч.2 ст. 179 СК України). Отже, враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. При визначенні способу стягнення аліментів суд вважає, що він повинен бути визначений у частці від доходу відповідача за вибором позивача, з яким проживає неповнолітня дитина, в силу вимог ч.3 ст.181 СК України. На підставі викладеного, суд приходить до висновку про задоволення позову у повному обсязі, та стягнення із відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] аліментів на утримання їхніх неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини всіх видів доходів відповідача щомісячно, оскільки аліменти в даному розмірі будуть необхідними та достатніми для забезпечення потреб неповнолітніх дітей. При вирішенні питання про судові витрати суд виходить із того, що відповідно до ст.ст. 4, 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнена від сплати судового збору при подачі позову до суду, а тому, у порядку ст.141 ЦПК України, враховуючи ціну позову, яка у позовах про стягнення аліментів визначається сукупністю всіх виплат, але не більше ніж за шість місяців, має підстави стягнути із відповідача у дохід держави судовий збір у сумі 768 гривні 40 копійок, який підлягав сплаті на день звернення до суду із вказаним позовом.

Outcome: approved