Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-13 00:00:00

[PERSON] звернулася до Придніпровського районного суду м. Черкаси із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на її утримання. В обґрунтування позову вказує, що 27.02.2016 року між нею та [PERSON] був укладений шлюб, від якого вони мають малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , який проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. На даний час вона не працює, оскільки перебуває в декретній відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Єдиним джерелом її доходу є допомоги на дитину. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини та на її утримання не надає, хоча має можливість сплачувати аліменти, як на утримання дитини так і на її утримання, як дружини, з якою проживає дитина. Відповідно до ч. 2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. А тому, просить стягнути з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на її утримання, як дружини, у розмірі 1/6 частини заробітку відповідача щомісячно, починаючи з 22.03.2019 року і до досягнення сином – [PERSON] , [INFO] трирічного віку, а саме до [INFO] . Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 12.04.2019 року відкрито провадження по справі та визначено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Відповідачу наданий строк для надання відзиву на позовну заяву. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити, стягнути з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на її утримання, як дружини, у розмірі 1/6 частини заробітку відповідача щомісячно, починаючи з 22.03.2019 року і до досягнення сином трирічного віку. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав та не заперечував проти задоволення позову та стягнення з нього аліменти на утримання дружини у розмірі 1/6 частини його заробітку щомісячно, до досягнення сином трирічного віку. Суд, заслухавши пояснення позивачки [PERSON] , відповідача [PERSON] , дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позову, виходячи із наступного. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України). Частиною другою статті 95 ЦПК України передбачено, що письмові докази подаються в оригіналі або належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. В судовому засіданні встановлено, що 27.02.2016 року між сторонами ( [PERSON] та [PERSON] ) в відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Черкаси Черкаського міськрайонного управління юстиції було зареєстровано шлюб, актовий запис № 137 (а.с. 6). Від шлюбу сторони мають малолітню дитину - [PERSON] , [INFO] , батьком якого є відповідач, що стверджується свідоцтвом про народження дитини серія [NUMBER] від 07.06.2018 року. Дитина проживає разом з позивачкою та перебуває на її утриманні. Відповідно до ч. 2 ст. 184 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Оскільки в судовому засіданні встановлено, що [PERSON] , з якою проживає малолітній син – [PERSON] , [INFO] , відповідно до ч. 2 ст. 84 СК України має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення нею трирічного віку, а саме до [INFO] року, її позовні вимоги є законними та такими, що підлягають до задоволення. А тому, враховуючи вищевикладене, оцінюючи надані сторонами докази, а також те, що відповідачем визнано даний позов, і таке визнання позову не суперечить вимогам чинного законодавства, суд приходить до висновку про задоволення позову [PERSON] та стягнення з відповідача [PERSON] на користь позивачки [PERSON] аліментів на її утримання в розмірі 1/6 частини заробітку відповідача щомісячно, починаючи з 22.03.2019 року і до досягнення сином - [PERSON] , [INFO] трирічного віку, а саме до [INFO] . Крім того, суд вважає за необхідне, на підставі ст. 141 ЦПК України, стягнути з відповідача [PERSON] на користь держави судовий збір в розмірі 768 грн. 40 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved