Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-04 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із згаданим вище позовом, в обґрунтування якого посилається на те, що згідно свідоцтва про розірвання шлюбу 22 вересня 2009 року, їхній шлюб з [PERSON] було розірвано, про що в Книзі реєстрацій розірвань шлюбів зроблено запис за № 308. Від даного шлюбу у них народився син [PERSON] [INFO]. Згідно рішення Дрогобицького міськрайонного суду від 24 квітня 2009 року з [PERSON] присуджено стягнення аліментів в її користь на утримання сина [PERSON] в розмірі по 300 грн. щомісячно з 09 лютого 2009 року і до досягнення сином повноліття. В судовому засіданні 12 лютого 2016 року при розгляді справи за її позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав, відповідач пояснив, що вдруге одружився і змінив прізвище на «Сафонов». Вважає, що відповідач змінив прізвище з Гринаш на Сафонов, щоб ухилятися від сплати аліментів. Вважає, що сума аліментів, які їй нараховують по виконавчому листі, дуже незначна. Син підростає, життя щоденно стає дорожчим, відповідач має і може надавати гроші на утримання сина, але добровільно не бажає цього робити, тому вона змушена звернутись до суду з даною позовною заявою про збільшення розміру аліментів, так як вона не взмозі сама утримувати дитину. Відповідач працює неофіційно, отримує нерегулярний, мінливий заробіток, тому стягнення аліментів з нього можливе лише в твердій грошовій сумі. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав викладених в позовній заяві, просить позов задоволити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, не повідомивши причин неявки, хоч був своєчасно та належним чином, повідомленим про час та місце судового засідання, рекомендованою коресподенцією. Отже виходячи з вищенаведеного, суд вважає цю особу повідомленою про дату судового засідання. При таких обставинах суд визнав неявку відповідача неповажною та розглянув справу у його відсутності, провівши заочний розгляд справи. Вислухавши пояснення позивача, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов є підставним та підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Небажання відповідача надавати докази в обґрунтування своїх заперечень проти позову, зокрема з причини ухилення від участі в судових засіданнях, дає суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає положенням ч. 1 ст. 224 ЦПК України. Рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 24 квітня 2009 року позов [PERSON] задоволено частково та вирішено стягувати з Гринаша (на даний час Сафонов) [PERSON] в користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] 28.05.2008р.н. в розмірі 300 гривень щомісяця і до досягнення сином повноліття. Матеріалами справи встановлено, що після ухвалення вищевказаного рішення про стягнення аліментів, матеріальний та сімейний стан сторін змінився. Присуджених судом коштів у сумі 300,00грн. на утримання сина не достатньо для забезпечення його нормального утримання та розвитку, син росте, хворіє, розвивається, вчиться і потребує додаткових грошових витрат. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд враховує матеріальне становище сторін. Разом з тим, суд вважає за доцільне роз'яснити сторонам, що мати та батько - найрідніші для дитини люди на землі, тому одним із найосновніших їхніх немайнових прав є можливість постійного або хоча б систематичного спілкування: безпосереднього (прямого), телефонного, листовного. Дитина має природну потребу і право спілкуватися з обома батьками. Відсутність батьківської лінії виховання, справляє на дитину негативний вплив, а брак материнської любові є психологічною травмою на все життя. Разом з тим, спілкування з батьком - це право, а не обов'язок дитини. Якщо дитина через певні обставини відмовлятиметься бачитися з батьком, силувати її ніхто не має права. Такий примус буде актом неповаги до дитини. Обовязок утримувати дитину - це моральне і найважливіше правове зобовязання батьків. У разі їх ухилення від його виконання аліменти можуть стягуватись за рішенням суду. Обовязок утримувати дітей виникає з моменту їх народження і зберігається до досягнення ними повноліття. У відповідності до вимог ст. 182 СК України суд враховує, що позивачка виховує та проживає з малолітнім сином, перебуває у гіршому матеріальному становищі, ніж відповідач. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) в твердій грошовій сумі. Відповідно \~до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров»я когось із них. Як встановлено в судовому засіданні у платника аліментів змінився матеріальний та сімейний стан. Суд переконаний, що позивач потребує допомоги на утримання дитини, а відповідач зобов»язаний таку допомогу надавати, але оскільки позивач не додала жодних підтверджень про доходи відповідача, і не відомо з чого виходила при визначенні розміру аліментів, то позов підлягає до часткового задоволення. Відповідно до п. 6 ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому згідно вимог ст. 79, 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір в дохід держави. Враховуючи вищенаведене та

Outcome: approved