Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-18 00:00:00

[PERSON] звернулася до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська із зазначеною позовною заявою про визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою за адресою: [ADDRESS], а також просить усунути їй перешкоди у користуванні квартирою, шляхом зняття відповідача з реєстраційного обліку за вказаною адресою. В обґрунтування таких позовних вимог [PERSON] посилається на те, що відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого Дніпропетровським міським управлінням юстиції 04.01.2016 року, вона є одноособовою власницею квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS] Разом з нею в зазначеній квартирі зареєстрований її рідний син - [PERSON], [INFO]. Відповідач у вказаній квартирі не проживає з 2006 року, не сплачує комунальні платежі, його особисті речі в квартирі відсутні. Вона несе додаткові витрати по сплаті комунальних платежів, виходячи з кількості осіб, зареєстрованих в квартирі, вона позбавлена можливості повноправно здійснювати свої права власника і на власний розсуд володіти, користуватись і розпоряджатись належним майном, придбаним для вільного використання та проживання в ньому. В судовому засіданні представник позивачки позовні вимоги підтримала та просила позов задовольнити в повному обсязі. Не заперечувала проти заочного розгляду й вирішення справи. 19 липня 2016 року позивачка та її представник у судове засідання не з'явилися. Від представника позивачки надійшла письмова заява відповідно до якої вона просить подальший розгляд справи здійснювати без її присутності, позовні вимоги просить задовольнити у повному обсязі і не заперечує проти заочного розгляду й вирішення справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив. Клопотань про відкладення розгляду справи, або про розгляд справи за його відсутності, письмових заперечень проти позову до суду не надсилав, свого представника (представників) до суду не направив. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, повідомлявся належним чином, заперечень проти позовних вимог не надав, свого представника до суду не направив. Представник третьої особи у судове засідання також не з'явився, повідомлявся у встановленому Законом порядку про час і місце судового розгляду справи, заперечень проти позовну надано не було. Оскільки представник позивачки не заперечує проти заочного розгляду справи, а відповідач належним чином, через публікацію виклику у газеті повідомлявся про день, місце та час розгляду справи, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Суд, вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. [PERSON] проживає та зареєстрована за адресою: [ADDRESS], та є власницею зазначеного майна, що підтверджується паспортом серії [NUMBER], виданим 22 серпня 2003 року Індустріальним РВ ДМУ УМВС України у Дніпропетровській області; свідоцтвом про право власності на нерухоме майно, виданим Дніпропетровським міським управлінням юстиції 04.01.2016 року; витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень. Відповідно до акту, складеного Комунальним виробничим житловим ремонтно-експлуатаційним підприємством Індустріального району [ADDRESS] зареєстрований також і гр. [PERSON], [INFO], але не проживає за вказаною адресою з 2006 року та його особисті речі в квартирі відсутні. В судовому засіданні встановлено, що відповідач зареєстрований у [ADDRESS] але фактично не користується нею та не проживає в ній з 2006 року, без поважних причин, що є підставою для визнання його таким, що втратив право користування жилим приміщенням. За змістом ч.1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч.1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності квартиру, користуються нею для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. З огляду на ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Доказів того, що позивачка чинила з 2006 року відповідачу будь-які перешкоди у користуванні вищевказаною квартирою в судове засідання надано не було. За таких обставин позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме з урахуванням викладеного, враховуючи, що відповідачем не надано доказів на підтвердження поважності причин відсутності за місцем реєстрації протягом більше ніж один рік, суд вважає, що позовні вимоги про визнання його таким, що втратив право користування житловим приміщенням, законні, обґрунтовані, тому підлягають задоволенню. Позовні вимоги про зняття відповідача з реєстрації за вказаною адресою не підлягають задоволенню, оскільки відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місяця проживання особи здійснюється, зокрема, на підставі судового рішення, що набрало законної сили про позбавлення права користування житловим приміщенням. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати відносяться на рахунок відповідача.

Outcome: partial