Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-04 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із вказаним позовом, мотивуючи заяву тим, що її діду [PERSON] та бабі [PERSON] за життя належав житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами по [ADDRESS] . Крім того, [PERSON] належали три земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства, площею 0,3651 га, 0,2720 га та 0,3905 га. [INFO] [PERSON] помер і спадщину після його смерті прийняла дружина [PERSON] шляхом спільного проживання, проте, не оформивши своїх спадкових прав, [INFO] померла. Ще за життя [PERSON] належали три земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства, площею 0,4108 га, 0,2544 га та 0,3905 га. 15 лютого 2017 року [PERSON] посвідчила заповіт, яким все своє майно заповіла сину [PERSON] , однак останній спадщину не прийняв, про що написав відповідну заяву. Іншими спадкоємцями за законом є [PERSON] та [PERSON] , які відмовилися від частки у спадковому майні, а також [PERSON] , яка прийняла спадщину шляхом спільного проживання зі спадкодавцем на час смерті. Коли позивач звернулася до нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право власності на спадкове майно, їй було відмовлено у зв`язку з відсутністю у спадкодавця правовстановлюючих документів про право власності на вказане спадкове майно, а тому просила суд визнати за нею право власності на вказане спадкове майно. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, однак подала до суду заяву з проханням проводити розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити. Відповідачі - Чорнижівська сільська рада Маневицького району Волинської області, Маневицька районна державна адміністрація Волинської області, кожен зокрема, своїх представників для участі в розгляді справи не направили, проте подали до суду заяви з проханням проводити розгляд справи у відсутності їх представників, позов визнають, щодо його задоволення не заперечують. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з цим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Інших заяв та клопотань під час підготовчого провадження від сторін не надходило. Відповідачами не було подано відзиву на позовну заяву. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши письмові докази у справі та проаналізувавши їх в сукупності, суд приходить наступних висновків. Відповідно до ст. ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців); спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Частиною 1 ст. 1225 ЦК України унормовано, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Статтею 1261 ЦК України унормовано, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно з ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ст. 1270 Цивільного кодексу України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] помер дід позивача [PERSON] і спадщину після його смерті прийняла дружина [PERSON] шляхом спільного проживання, проте, не оформивши своїх спадкових прав, [INFO] померла. Ще за життя, а саме 15 лютого 2017 року, [PERSON] посвідчила заповіт, яким все своє майно заповіла сину [PERSON] , що підтверджується матеріалами справи (а.с. 4-10). Із заяви [PERSON] , посвідченої нотаріально 8 травня 2018 року, вбачається, що він відмовився від спадщини, що залишилася після смерті матері [PERSON] на користь внуки спадкодавця [PERSON] (а.с. 12). Відповідно до витягу з погосподарської книги № 1 та довідки Чорнижівської сільської ради Маневицького району № 967 від 19 лютого 2020 року по особовому рахунку № [NUMBER] будинок з надвірними будівлями і спорудами в [ADDRESS] , належить [PERSON] , яка померла [INFO] . Крім того, [PERSON] прийняла спадщину після смерті чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] . Ще за життя [PERSON] посвідчила заповіт на ім`я сина [PERSON] . Спадкодавець до дня смерті була зареєстрована та проживала разом з онукою [PERSON] , яка прийняла спадщину шляхом спільного проживання. Іншими спадкоємцями є [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (а.с. 15, 16). Із заяв [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , посвідчених нотаріально, вбачається, що вони від спадщини після смерті матері [PERSON] відмовляються. Не заперечують щодо видачі свідоцтва про право на спадщину на ім`я [PERSON] (а.с. 12-14). Згідно з Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ВЛ № 002600 від 28 грудня 2002 року [PERSON] є власником земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, площею 1,03 га, яка знаходиться на території Чорнижівської сільської ради Маневицького району (а.с. 18). Відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії ВЛ № 004517 від 29 червня 2003 року [PERSON] передано у приватну власність земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства, площею 0,97 га, яка знаходиться на території Чорнижівської сільської ради Маневицького району (а.с. 73). Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 321/02-31 від 16 квітня 2020 року позивачу [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на ім`я спадкодавця [PERSON] та які підтверджують право власності на спадкове майно, а саме - житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами по [ADDRESS] ; земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства, площею 0,97 га; земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства, площею 1,03 га, що належала чоловікові спадкодавця [PERSON] , який помер [INFO] , спадкоємцем якого за законом була його дружина [PERSON] , яка прийняла спадщину, проте не оформила своїх спадкових прав (а.с. 43). Відповідно до повідомлення Маневицької державної нотаріальної контори Волинської області № 578/01-16 від 16 липня 2020 року після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , заведена спадкова справа № 175 за 2018 рік. 31 травня 2018 року з заявою про прийняття спадщини звернулась [PERSON] 31 травня 2018 року з заявами про відмову від належної частки спадщини звернулися [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (а.с. 62-67). Згідно висновку Маневицького архітектурно - планувального підприємства від 19 лютого 2020 року житловий будинок та господарські будівлі, що знаходяться в [ADDRESS] , відповідають діючим державним будівельним, санітарним і пожежним нормам (а.с. 46). Зважаючи на вищевикладене та беручи до уваги те, що [PERSON] є спадкоємцем за законом, прийняла спадщину в встановлений законом строк та спосіб, суд приходить висновку про доцільність визнання за нею права власності на вказане спадкове майно. На підставі ст.ст. 1216, 1217, 1225, 1261, 1268, 1270 ЦК України,

Outcome: approved