Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-16 00:00:00

[PERSON] звернулася до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області із позовною заявою, де просить стягнути із [PERSON], на її користь аліменти на утримання спільної неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та стягувати їх у такому розмірі щомісяця до досягнення донькою повноліття. Свої вимоги позивач обґрунтувала тим, що вона перебувала із відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 22 серпня 1998 року по 18 лютого 2009 року. Від даного шлюбу вони мають спільну неповнолітню доньку [PERSON]. Після розірвання шлюбу донька залишилася проживати із нею. Відповідач, у свою чергу, надавав їй матеріальну допомогу на утримання дитини, однак, на думку позивача, не в достатньому розмірі. Ухвалою Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 20 серпня 2014 року до участі у справі, в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, залучено [PERSON]. 03 жовтня 2014 року позивач надала суду позовну заяву про збільшення позовних вимог, в якій просить також стягувати з відповідача на її користь додаткові витрати на доньку [PERSON], як інваліда дитинства, у розмірі 1000 гривен щомісяця до досягнення дитиною повноліття. [PERSON], будучи належним чином повідомленою про день та час розгляду справи, в судове засідання не зявилася. В наданій суду заяві позовні вимоги підтримує в повному обсязіта просить проводити розгляд справи без її участі. [PERSON], будучи належним чином повідомленою про день та час розгляду справи, в судове засідання не зявилася. В наданій суду заяві просить проводити розгляд справи без її участі. [PERSON]В, будичи належним чином повідомленим про день та час розгляду справи,в судове засідання не зявився. В наданій суду заяві просить проводити розгляд справи без його участі. У задоволенні позовних вимог [PERSON] просить відмовити з підстав вказаних ним у наданому суду письмовому поясненні та запереченні. Так, у наданому суду посьмовому поясненні від 25 вересня 2014 року та запереченні від 18 грудня 2014 року відповідач пояснив наступне. З позивачем у справі знаходився в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано за рішенням суду 18 лютого 2009 року. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], яка після розлучення залишилася проживати разом з матірю.[PERSON] являється інвалідом дитинства та перебуває на обліку у лікаря психо-невролога. Після розірвання шлюбу з [PERSON] він перебував у шлюбних стосунках з [PERSON], від якого у них 08 червня 2010 року народився син [PERSON]. При цьому, відповідач вказує на те, що він, за власної ініціативи, подав до бухгалтерії за місцем своєї роботи, у комунальному підприємстві «Жовтоводський водоканал» Дніпропетровської обласної ради, заяву про стягнення з нього аліментів на утримання доньки [PERSON] в розмірі 16% щомісячно з перерахуванням їх на рахунок [PERSON], а також про стягнення з нього аліментів на утримання сина [PERSON] в розмірі 16% щомісячно з перерахуванням їх на рахунок [PERSON] Крім того, відповідач зазначає, що на його утриманні також знаходиться непрацездатна матір [PERSON], [INFO], яка потребує значних коштів на придбання ліків, оскільки перебуває на медичному обліку в звязку з наслідками інсульту, гіпертоничною хворобою 3-го ступення, церебральним атеросклерозом, ішемічною хворобою сердця, політеоартрозом. Таким чином, стягнення з нього аліментів у такому розмірі на якому наполягає позивач, а саме 1/4 частини доходу, поставить його в скрутне матеріальне становище та позбавить можливості надавати необхідну матеріальну допомогу неповнолітньому сину [PERSON] та непрацездатній матері. За викладених обставин, відповідач вважає, що з урахуванням всіх обставин справи, він зможе сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] лише в розмірі 1/7 частини його заробітку. Одночасно, при винесенні судового рішення відповідач просить врахувати фактично сплачені ним аліменти на утримання доньки [PERSON] за червень-серпень 2014 року. В задоволенні позовних вимог [PERSON] в частинні стягнення додаткових витрат на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] в розмірі 1000 гривен щомісяця просить відмовити, оскільки позивачем не надано належних доказів стосовно необхідності стягнення додаткових витрат, які повинні бути понесені в майбутньому на лікування дитини, у звязку з її хворобою, а саме: розрахунку або обґрунтування необхідності майбутніх витрат. Повно, всебічно та обєктивно дослідивши у судовому засіданні матеріали справи суд вважає що позов підлягає частковому задоволенню за таких підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні ним правовідносини. Сторони з 22 серпня 1998 року знаходилися у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу позивач та відповідач мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження останньої (а.с. 2). 18 лютого 2009 року шлюб між позивачем та відповідачем було розірвано, про що відділом реєстрації актів цивільного стану Жовтоводського міського управління юстиції в Книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис за №19 (а.с. 3) На даний час сторони проживають окремо. Неповнолітння дитина сторін мешкає разом із матірю, знаходячись на утриманні останньої, що підтверджується довідкою про склад сімї №3 (а.с. 4). Згідно виписки із історії розвитку [PERSON] від 22 вересня 2014 року та висновку ЛКК №414 від 22 вересня 2014 року, неповнолітння [PERSON] з лютого 2001 року перебуває на обліку у лікаря психо-невролога з діагнозом дитячий церебральний параліч свастико-гіперкінетичної форми зі стійкими помірними порушеннями руху, являється інвалідом дитинства. Крім того, вона має порушення мовлення, слуху. У звязку із хворобою дитина потребує постійного профілактичного лікування із застосуванням дорогих ліків (ЛФК, курсів масажу, медикаментозного лікування, вітамінотерапії, санаторно-курортного лікування 1-2 рази на рік, також потребує допомоги логопеда). Зараз їй встановлена туговухість 3-ї стадії, вона потребує консультації в ОДКЛ м. Дніпропетровська для можливого призначення і придбання слухового апарату (а.с. 48-50). Таким чином, позивач на даний час не працює, оскільки здійснює догляд за дитиною інвалідом. За викладених обставин, [PERSON] просить стягнути із відповідача на її користь аліменти та додаткові витрати на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], до досягнення останньою повноліття. Згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобовязані утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття, при цьому даний обовязок є особистим, індивідуальним обов'язком як матері, так і батька. Способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її батька і (або) у твердій грошовій сумі, що передбачено ч.1 і ч.3 ст. 181 СК України. Відповідно вимог ч.1 ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, що буде стягуватися, як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч.2\~ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути менш, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Одночасно, судом встановлено, що у відповідача, від спільно проживання з [PERSON], є неповнолітній син [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження останнього (а.с. 21). З 19 червня 2014 року відповідач працює слюсарем аварійно-відновлювальних робіт дільниці водопровідних мереж цеху водопостачання в комунальному підприємстві «Жовтоводський водоканал» Дніпропетровської обласної ради та отримує заробітну плату (а.с. 20) Згідно заяви [PERSON], з нього, за місцем роботи, щомісячно стягуються аліменти в розмірі 16% на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] та в розмірі 16% на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] (а.с. 56). Факт отримання [PERSON] та [PERSON] аліментів на утримання неповнолітніх дітей з боку відповідача, підтверджується також копією довідки №116 від 15 вересня 2014 року про заробітну плату [PERSON] за період з червня 2014 року по серпень 2014 року (а.с. 55). Одночано, згідно вказаної вище довідки встановлено, що середньомісячний заробіток [PERSON], за період з червня 2014 року по серпень 2014 року, складає 2830 гривен 77 копійок. Таким чином, відповідач з моменту розірвання шлюбних стосунків з [PERSON] і по теперішній час в добровільному порядку надавав останній матеріальну допомогу на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], що також не заперечувалося позивачем у позовній заяві та у судовому засіданні. Згідно поданих відповідачем документів вбачається, що на його утриманні перебуває також мати [PERSON], [INFO], яка перебуває на медичному обліку в звяку з наслідками інсульту, гіпертонічною хворобою 3-го ступення, церебральним атеросклерозом, ішемічною хворобою серця, поліостеоартрозом і потребує значних коштів на придбання ліків. Зазначені обставини підтверджуються висновком ЛКК №2052 від 27 серпня 2014 року, пенсійним посвідченням [PERSON], свідоцтвом про смерть [PERSON]Ф та довідкою з місця проживання (а.с. 57 59). Однак, мати, являючись особою похилого віку, також отримує пенсійне забезпечення, що не заперечувалось відповідачем. В своїх запереченнях відповідач зазначає, що стягнення з нього аліментів в розмірі ? частки від заробітку (доходу) та додаткових витрат на дитину в розмірі 1000 гривен щомісяця, поставить його ще в більш скрутне матеріальне становище та позбавить можливості надавати відповідну матеріальну допомогу неповнолітньому сину [PERSON] та його непрацездатній матері [PERSON] У звязку із тим, що між сторонами виник спір щодо матеріального утримання неповнолітньої доньки [PERSON], суд вважає, що його необхідно вирішити судовим рішенням і доходить висновку, що з відповідача мають бути стягнуті аліментні платежі, ці платежі необхідно стягувати у частковому розмірі з усіх видів його заробітку, але у меншому розмірі, чим просив позивач. Вирішуючи питання про розмір щомісячних аліментних платежів, які необхідно стягнути з відповідача, суд вважає, що вони мають бути стягнуті у розмірі 1/6 частини від усіх видів його заробітку (доходу) але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, до повноліття дитини. Стосовно вимог позивач у частинні стягнення із відповідача додаткових витрат на утримання доньки [PERSON], суд вважає їх обґрунтованими, оскільки вони підтверджуються лікарською випискою із історії розвитку від 22 вересня 2014 року, висновком ЛКК №414 від 22 вересня 2014 року в яких зазначено, що [PERSON] являється інвалідом дитинства і за станом здоровя потребує постійного стороннього догляду та медикаментозного і реабілітаційного лікування. Як слідує із вимог ст. 185 СК України,\~той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). При цьому розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням, з урахуванням обставин, що мають значення. Зазначені витрати можуть фінансуватись наперед або покриватись після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Враховуючі добровільну участь батька в допомозі дитині, суд вважає за можливе стягувати з відповідача додаткові витрати на дитину у розмірі 400 гривен щомісяця. Розмір аліментів визначено судом з врахуванням матеріального становища сторін і не суперечить інтересам неповнолітньої дитини.\~\~ Таким чином, суд вважає, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню. Стосовно судових витрат, то враховуючи, що даний спір є майновим то відповідно до ст. 88 ЦПК України, з урахуванням Закону України «Про судовий збір» судовий збір в розмірі 243,60 необхідно стягнути з відповідача у дохід держави.\~\~ Відповідно ст. 367 ЦПК України,\~рішення суду підлягає обов'язковому негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial