Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-06 00:00:00

[PERSON] звернулася до Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області з позовом до Боровківської сільської ради про визнання права власності. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 5 січня 2011 року померла мати позивача [PERSON]. 26 січня 2008 року помер батько позивача [PERSON]. За життя [PERSON] уклав договір довічного утримання з [PERSON], згідно з яким вона передала йому будинок по вул..Талова, 21 в с.Авксенівка Верхньодніпровського району Дніпропетровської області. Після смерті [PERSON] [PERSON] не зареєстрував право власності на зазначений будинок. Після смерті [PERSON] його дружина, [PERSON], звернулася до нотаріуса та отримала свідоцтво про право на спадщину, а саме на квартиру у м.Дніпродзержинську. На житловий будинок в с.Авксенівка свідоцтво на право на спадщину вона не отримала. Після смерті матері, [PERSON], позивач звернулася до нотаріуса з метою отримання свідоцтва про право на спадщину, проте у видачі свідоцтва про право на спадщину, а саме на житловий будинок по вул..Талова, 21 в с.Авксенівка Верхньодніпровського району Дніпропетровської області у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на нього. Позивач посилається на те, що [PERSON] фактично набула право власності на це майно в порядку спадкування після смерті чоловіка [PERSON], але не оформила це право відповідно до чинного законодавства. На підставі вищевикладеного [PERSON] просила суд визнати за нею право власності на житловий будинок садибного типу, що знаходиться за адресою: вул..Талова, 21 в с.Авксенівка Верхньодніпровського району Дніпропетровської області в порядку спадкування після смерті [PERSON] В судовому засіданні позивач позов підтримала та просила суд задовольнити заявлені позовні вимоги з підстав, зазначених у позові. Суду пояснила, що вона є єдиною спадкоємицею після смерті батьків, чому не було оформлено належним чином документи на будинок їй не відомо, але весь цей час вони продовжували користуватися цим будинком. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав заяву про розгляд справи без його участі та про визнання позову. Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, державний нотаріус Третьої Дніпродзержинської державної нотаріальної контори, Верхньодніпровське районне управління юстиції, в судове засідання не зявилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, подали заяви про розгляд справи без їх участі. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, комунальне підприємство «Верхньодніпровське БТІ», в судовому засіданні пояснила, що згідно з матеріалами архівної справи на житловий будинок в с.Авксенівка Верхньодніпровського району Дніпропетровської області зазначений будинок належав [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності, яке видано Боровківською сільською радою 27 січня 1989 року на підставі рішення №14/3 від 22 січня 1988 року. Інших документів щодо цього будинку в КП «Верхньодніпровське БТІ» не має. Суд, вислухавши пояснення позивача та представника третьої особи, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків. Судом встановлені такі обставини та відповідні їм правовідносини. 20 березня 1991 року [PERSON] на підставі договору довічного утримання передала у власність [PERSON] житловий будинок в с.Авксенівка Верхньодніпровського району Дніпропетровської області. На підставі зазначеного договору нотаріусом було накладено заборону відчуження цього будинку до припинення дії договору (а.с.18). Вказаний будинок належав [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності яке видано Боровківською сільською радою 27 січня 1989 року на підставі рішення №14/3 від 22 січня 1988 року, що підтверджується матеріалами інвентарної архівної справи, оригінал якої було досліджено безпосередньо у судовому засіданні (а.с.28). Згідно зі ст. 425 Цивільного кодексу Української РСР за договором довічного утримання одна сторона, що є непрацездатною особою за віком або станом здоров'я (відчужувач), передає у власність другій стороні (набувачеві майна) будинок або частину його, взамін чого набувач майна зобов'язується надавати відчужувачеві довічно матеріальне забезпечення в натурі у вигляді житла, харчування, догляду і необхідної допомоги. Згідно з п. 4 Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР від 31 січня 1966 року реєстрації підлягають всі будинки і домоволодіння в межах міст і селищ міського типу УРСР, що належать місцевим Радам депутатів трудящих, державним, кооперативним і громадським установам, підприємствам і організаціям, а також ті будинки і домоволодіння, які належать громадянам на праві особистої власності. Пунктом 1 зазначеної Інструкції передбачено, що реєстрацію будинків з обслуговуючими їх будівлями і спорудами та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР провадять бюро технічної інвентаризації виконкомів місцевих Рад депутатів трудящих. При цьому виникнення права власності згідно з даною Інструкцією не залежало від державної реєстрації. Відповідно до п. 18 Додатку № 1 Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР від 31 січня 1966 року правовстановлюючим документом, на підставі якого проводиться реєстрація будинків є нотаріально посвідчені договори купівлі-продажу, дарування, міни будинків (домоволодінь), договори про відчуження будинків (домоволодінь) на умовах довічного утримання продавця покупцем. Матеріалами справи підтверджується, що [PERSON] померла 4 лютого 2006 року (а.с.19). Після її смерті, 6 лютого 2006 року нотаріусом було знято заборону відчуження майна, про що зроблено відповідну відмітку на договорі довічного утримання. Таким чином, судом встановлено, що [PERSON] набув право власності на житловий будинок в с.Авксенівка Верхньодніпровського району Дніпропетровської області з підстав не заборонених законом, зокрема на підставі договору довічного утримання. Доказів того, що цей договір визнано недійсним або його розірвано сторонами суду надано не було. Разом з тим [PERSON] не зареєстрував право власності на цей майно у визначеному порядку, зокрема в БТІ. Відсутність державної реєстрації права власності на це майно не є підставою для припинення права власності на майно. 26 січня 2008 року [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.6). На момент смерті він проживав разом зі своєю дружиною [PERSON], що підтверджується довідкою КП «ДЖО» від березня 2009 року (а.с.83) та свідоцтвом про одруження (а.с.83). Після смерті [PERSON] його дружина [PERSON] звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини (а.с.77). Інших спадкоємців після смерті [PERSON] за законом або заповітом не встановлено. [PERSON], донька померлого, на момент його смерті з ним не проживала до нотаріуса із заявами про прийняття спадщин не зверталася, що підтверджується копією спадкової справи № 368/2008 (а.с.77-91). Малолітніх, неповнолітніх, недієздатних спадкоємців та спадкоємців дієздатність яких обмежена після смерті [PERSON] не встановлено. Відповідно до ст. ст.\~1216,\~1218 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Таким чином до [PERSON] в порядку спадкування після смерті її чоловіка [PERSON] перейшло право власності на майно, яке належало йому на момент смерті, в тому числі на житловий будинок в с.Авксенівка Верхньодніпровського району Дніпропетровської області. Проте свідоцтво про право на спадщину на це майно [PERSON] за життя не отримала з невідомих суду причин, що не є підставою для припинення права власності. Довідкою Боровківської сільської ради № 1055 від 7 грудня 2015 року підтверджується, що на підставі рішення Боровківськї сільської ради від 18 березня 2010 року № 527-33/V було присвоєно адресу житловому будинку, а саме вул..Талова, 21 с.Авксенівка Верхньодніпровського району Дніпропетровської області (а.с.17). Згідно з довідкою Боровкіцвської сільської ради № 1056 від 7 грудня 2015 року земельна ділянка за адресою вул..Талова, 21 с. Авксенівка Верхньодніпровського району Дніпропетровської області не приватизована (а.с.17). [PERSON] померла 5 січня 2011 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.7). Після її смерті її донька, [PERSON], звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини в тому числі на житловий будинок по вул..Талова, 21 с. Авксенівка Верхньодніпровського району Дніпропетровської області. Проте постановою від 9 січня 2016 року нотаріус Третьої Дніпродзержинської державної нотаріальної контори відмовила [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON], а саме на житловий будинок по вул.. Талова, 21 с. Авксенівка Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, через відсутність правовстановлюючих документів (а.с.4). Інших спадкоємців за законом або ж за заповітом після смерті [PERSON] не встановлено, що підтверджується копією спадкової справи № 407/2011 (а.с.67-76). На підставі вищевикладеного, а також приймаючи до уваги відомості з Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, згідно з яким на нерухоме майно за адресою по вул.. Талова, 21 с. Авксенівка Верхньодніпровського району Дніпропетровської області не зареєстроване право власності за жодної іншою особою, так само не зареєстровано заборони відчуження (а.с.38-39), що виключає порушення прав заінтересованих осіб, суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість вимог позивача про визнання за нею права власності на житловий будинок садибного типу в порядку спадкування після смерті її матері, [PERSON], оскільки, вона набула таке право, звернувшись до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, таке її право не визнається та вона позбавлена можливості оформити право власності на будинок у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів. Така позиція узгоджується з позицією Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, яка викладена в листі від 16 травня 2013\~року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування». Наявність житлового будинку садибного типу та господарських будівель та споруд за адресою: вул..Талова, 21, с.Авксенівка Верхньодніпровського району Дніпропетровської області підтверджується довідкою КП «Верхньодніпровське БТІ» № 75 від 6 квітня 2016 року (а.с.96). На підставі вищевикладеного суд приходить до висновку, що позов [PERSON] про визнання права власності підлягає задоволенню.

Outcome: approved