Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-27 00:00:00

[PERSON]\~звернулася до\~суду з\~вказаною позовною\~заявою,\~в якій\~просить:\~позбавити [PERSON]\~батьківських прав\~відносно неповнолітньої\~дитини [PERSON],\~[INFO]. Свої вимоги позивачка обґрунтовує тим, що від шлюбу з відповідачем, який був розірваний згідно рішення суду від 01.06.2010 року, вони мають доньку - [PERSON], [INFO], яка після розлучення залишилася проживати з матірю. Батько дитини зовсім не цікавиться донькою, не виконує свої батьківські обовязки щодо виховання дитини, не піклується про її фізичний та духовний розвиток, не спілкується з дитиною взагалі та ніколи її не бачив. Крім того, матеріальної допомоги не надає, дитина перебуває на повному забезпеченні матері, яка створює умови для розвитку та нормального життя дитини. Таким чином, в інтересах дитини, вважає необхідним позбавити відповідача батьківських прав відносно їх неповнолітньої доньки [PERSON]. Ухвалою судді від 12 грудня 2018 року відкрито провадження у справі, на підставі ст. 1 Закону України «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у звязку з проведенням антитерористичної операції» та розпорядження голови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 02.09.2014 року № 2710/38-14. Відзив відповідачем не подано, інших заяв та клопотань по справі від учасників справи до суду не надходило. В судове засідання позивачка не зявилася, проте надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність та що підтримує свої позовні вимоги, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач повторно у судове засідання не з?явився, належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України; не повідомив суд про причину своєї неявки; відзив на позовну заяву суду не надав. Представник третьої особи - Служби у справах дітей Донецької обласної державної адміністрації не зявився, належним чином був повідомлений про день розгляду справи. Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Враховуючи викладене та згідно ст.ст. 223, 280, 281 ЦПК України, зі згоди позивача, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів не здійснюється. \~ \~ \~ \~ \~ Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Згідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 8 ст. 7 Сімейного кодексу України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Згідно копії свідоцтва про народження 1-НО № 583996 [PERSON], [INFO], батьком дитини є [PERSON] (а.с. 5). Як вбачається з матеріалів справи, неповнолітня дитина мешкає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. . Відповідно до результатів дослідження Миколаївської [PERSON] ступенів № 51 Миколаївської міської ради Миколаївської області від 20.02.2018 року /а.с. 9/ неповнолітня дитина [PERSON] проживає у сімї, де вихованням її займається мати [PERSON] та її чоловік [PERSON], якого [PERSON] вважає рідним батьком. Згідно характеристики на [PERSON] учениці 3-В класу Миколаївської [PERSON] ступенів № 51 Миколаївської міської ради Миколаївської області від 20.02.2018 /а.с. 8/ батько дитини [PERSON] жодного разу особисто не відвідував школу, та протягом навчання дівчинки його взагалі не бачили; вихованням дитини займається мати [PERSON] та її чоловік [PERSON], якого і вважають батьком дитини. Відповідно до соціально-психологічного висновку соціальної служби для сімї, дітей та молоді Миколаївський міський центр Миколаївської міської ради за № 720 від 26 квітня 2018 року /а.с. 10/ за результатами проективного інтервю було встановлено, що у світі [PERSON], [INFO], відсутній біологічний батько - [PERSON], дитина проектує почуття дочки до вітчима [PERSON]. Згідно довідки № 50/6 від 02 жовтня 2018 року, виданою КНП ММР «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 4» /а.с. 11/ доглядом за дитиною займається мама; також піклується станом здоровя дівчинки вітчим [PERSON]. Згідно ст. 51 Конституції України, сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних \~для \~всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Такі ж обовязки на батьків покладені статтею 150 Сімейного кодексу України. Згідно ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, \~фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для \~розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, \~готувати її \~до самостійного життя та праці. Частиною 5 ст. 12 цього ж закону передбачено, що батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров'я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення \~від \~виконання \~батьківських \~обов'язків \~відповідно до закону. Згідно п.2 ч.1 ст.164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Таким чином, оглянувши всі надані докази, як по одинці так і в сукупності, суд приходить до висновку, що дійсно батько малолітньої дитини - відповідач по справі, ухиляється від своїх обовязків по вихованню та розвитку дитини, які передбачені вимогами ст.. 150 СК України. Ухилення відповідача від виховання дитини суперечить її інтересам, перешкоджає її нормальному вихованню в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї родини і сімї. З урахуванням викладеного, суд вважає, що захист прав неповнолітньої дитини шляхом позбавлення відповідача батьківських прав є виправданим і таким, що відповідає інтересам дитини. За таких обставин, позовні вимоги позивачки підлягають задоволенню. \~ \~ \~ \~ \~

Outcome: approved