Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-28 00:00:00

[PERSON] звернулася до Сєвєродонецького міського суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, в якій вказано, що вона проживає та зареєстрована за адресою: [INFO]. Її матірю є [PERSON]. Вони з матірю були разом зареєстровані та проживали за вказаною вище адресою, при цьому були співвласниками даної квартири. У свідоцтві про право власності на житло № 590, виданому 03.03.1997 р. Відділом приватизації житла Виконавчого комітету Сєвєродонецької міської ради, вказано, що квартира за адресою: [ADDRESS], є спільною сумісною власністю [PERSON] та [PERSON]. Квартира, у якій вона проживає була приватизована ними ще у 1997 році. При цьому вони отримали вищевказане свідоцтво про право власності на житло. З того часу і до теперішнього вона у свідоцтво про право власності на квартиру майже не дивилася, а при його отриманні не звернули увагу на те, що прізвище її матері у свідоцтві записано як «Девятко», а її по батькові записано як «Дмитрівна». При цьому, прізвище її матері у її паспорті було записано українською мовою як «Девятко», а її по батькові «Дмитріївна». 30.01.2014 року померла її мати, [PERSON]. Після її смерті залишилося спадкове майно, яке складається з права власності на частку квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS]. Після смерті матері вона звернулася до нотаріуса з метою подання заяви про прийняття спадщини. Державним нотаріусом їй було письмово відмовлено у вчиненні нотаріальної дії з причини того, що прізвище та по батькові її померлої матері, яке записано у свідоцтві про право власності на квартиру не співпадає з її прізвищем та по батькові, які записані у свідоцтві про її смерть. При цьому для виправлення цієї прикрої помилки та для підтвердження факту належності вказаного свідоцтва, нотаріус порадив звернутися до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Факт того, що свідоцтво про право власності на житло № 590, видане 03.03.1997 р. Відділом приватизації житла Виконавчого комітету Сєвєродонецької міської ради, на квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS], належить померлій 30.01.2014 року [PERSON], може підтвердити те, що за адресою квартири, яка вказана у свідоцтві була зареєстрована разом з нею ще з 1985 року та по день своєї смерті саме [PERSON]. Приватизація квартири проводилася у 1997 році, тобто тоді, коли її мати була зареєстрована у цій квартирі, і без її участі оформити приватизацію не було б можливим. Також за адресою цієї квартири крім неї зареєстровано було і члена її родини, а саме її, як дочку. Паспорт громадянина України з правильним написанням її ПІБ як «Девятко Лариса Дмитріївна», її мати отримувала вже після того, як було виписано вищевказане свідоцтво про право власності на квартиру, а при отриманні свідоцтва в неї був паспорт зразка СРСР, в якому не було записано її українською мовою, а тільки російською. Беручи до уваги вищезазначене, очевидно, що написання ПІБ померлої у свідоцтві про право власності на житло було зроблене працівником органу приватизації, який реєстрував та виписував свідоцтво про право власності на підставі старого, а не нового паспорту. Таким чином, очевидно, що зазначене свідоцтво про право власності на житло належить саме померлій [PERSON], і саме вона записана у вказаному свідоцтві. Крім того, сам факт того, що зазначене свідоцтво знаходиться у неї, а не у будь-якої іншої особи і спорів стосовно зазначеної квартири немає, свідоцтво виписане на квартиру за адресою, за якою вона зараз проживає, підтверджує вищевказаний юридичний факт. Причиною неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують вказаний факт належності свідоцтва про право власності на житло, є те, що свідоцтво видавалося у 1997 році, тобто більш ніж 18 років тому, а діючим законодавством не передбачено порядок заміни або внесення виправлень в такі документи, а також тим, що її мати вже померла, у звязку з чим вона вимушена звертатися до суду з проханням встановлення належності померлій вищевказаного свідоцтва, тому що законом не визначено іншого порядку встановлення аналогічних фактів. З метою отримання свідоцтва про право на спадщину за законом просила суд встановити факт того, що свідоцтво про право власності на житло № 590, видане 03.03.1997 р. Відділом приватизації житла Виконавчого комітету Сєвєродонецької міської ради, на квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS], належить померлій 30.01.2014 року [PERSON]. Заявник [PERSON] в судове засідання не зявилася, про день, час та місце слухання справи повідомлялася належним чином, подала до суду заяву, у якій просила розглянути справу без її участі, заявлені вимоги підтримала у повному обсязі. Представник заінтересованої особи Сєвєродонецької міської ради в судове засідання не зявився, про день, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, подав до суду заяву, у якій просив розглянути справу без участі представника, проти задоволення заяви не заперечував. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з імям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. З матеріалів справи вбачається, що згідно з копією свідоцтва про народження серії ІІ-ЕД № 419542, виданого 23.05.1979 року Відділом ЗАГС Ворошиловградської області, 13.05.1979 року народилась [PERSON] (російською мовою), батьком якої записаний [PERSON] (російською мовою), а матірю [PERSON] (російською мовою). Згідно з витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 00012293271 від 11.06.2013 року, [PERSON] 17.08.2007 року уклала шлюб з [PERSON], актовий запис № 517. Після реєстрації шлюбу прізвище дружини [PERSON]. Даний шлюб був розірваний на підставі рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області по справі № 2-3311/11 від 14.12.2011 року. Згідно з копією свідоцтва про зміну імені серії І-ЕД № 006406, виданого 12.09.2013 року Відділом ДРАЦС Сєвєродонецького МУЮ у Луганській області, 12.09.2013 року [PERSON], [INFO], змінила прізвище на [PERSON]. Згідно з копією паспорта громадянина України серії ЕН № 949541, виданого 09.10.2013 року Сєвєродонецьким МВ УДМС України в Луганській області, [PERSON], [INFO], з 25.07.1995 року зареєстрована за адресою: [INFO]. Згідно з копією свідоцтва про право власності на житло № 590 від 03.03.1997 року, виданого Відділом приватизації житла міськвиконкому згідно з розпорядженням (наказом) № 580 на квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS], вказана квартира належить [PERSON] та членам її сімї: [PERSON]. Згідно з довідкою № 3983, виданою 03.11.2015 року КП «ЄРЦ м. Сєвєродонецька», [PERSON] мешкає в [ADDRESS], та була зареєстрована разом з [PERSON] по день її смерті - 30.01.2014 року. Згідно з копією паспорта громадянина України серії ЕМ № 896716, виданого 23.02.2001 року Сєвєродонецьким МВ УМВС України в Луганській області, [PERSON], [INFO], з 05.12.1985 року зареєстрована за адресою: [INFO]. Згідно з копією свідоцтва про смерть серії І-ЕД № 389950, виданого 30.01.2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Сєвєродонецького міського управління юстиції у Луганській області, [PERSON] померла 30.01.2014 року, про що зроблено відповідний актовий запис № 126. Згідно з постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 60/02-31, виданої 29.10.2015 року приватним нотаріусом Сєвєродонецького міського нотаріального округу [PERSON], [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS], у звязку з розбіжністю у написанні прізвища та по батькові спадкодавця у правовстановлюючому документі та свідоцтві про смерть. За вказаних обставин, судом вбачається, що на момент приватизації квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS], яка проводилася у 1997 році, мати заявника мала паспорт зразка СРСР, в якому не було записано її ПІБ як російською, так і українською мовою, а було тільки російською, внаслідок чого, у звязку з неоднаковим перекладом її прізвища та по батькові з російської мови на українську, замість потрібного «Девятко Лариса Дмитріївна», у свідоцтві про право власності на житло було зазначено «Девятко Лариса Дмитрівна». Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що обставини, викладені заявником у заяві в обґрунтування своїх вимог є достовірними, підтверджені в судовому засіданні, а також підтверджені письмовими доказами, сумніву у суду не викликають і вважаються судом доведеними, у звязку з чим заява [PERSON] про встановлення факту, що має юридичне значення, підлягає задоволенню.

Outcome: approved