Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-05 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно за законом. Свої вимоги мотивує тим, що 13.06.2014 року померла її матір - [PERSON], після смерті якої залишилося спадкове майно - житловий будинок в с.Букове по вул.Шевченка, 52 Виноградівського району. Заповіт на випадок смерті матір не залишила. Відповідач, син спадкодавця, спадщину не прийняв і відмовляється від своєї частки в спадковому майні на користь позивача. Однак, отримати свідоцтво про право власності на спадковий житловий будинок позивач не має можливості, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на нього. Позивач просить суд визнати за нею право власності на спадковий будинок в с.Букове по вул.Шевченка, 52 в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] Позивач в судове засідання не з'явилася, подала до суду письмову заяву про те, що підтримує позовні вимоги і просить справу розглянути за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився. Від нього до суду надійшла письмова заява про розгляд справи за його відсутності та про те, що він не заперечує проти задоволення позову. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого судового провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідачем позов визнано повністю, що не суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому в порядку ст.206 ЦПК України визнання ним позову прийнято судом. Обстеживши матеріали справи та клопотання сторін, визнаючи в порядку ст.223 ЦПК України необов'язковим відібрання особистих пояснень від учасників процесу, і враховуючи, що у справі наявні достатні матеріали про права і взаємовідносини сторін та визнання позову відповідачем, суд вважає за можливе у підготовчому судовому засіданні ухвалити рішення про задоволення позовних вимог з огляду на наступне. В судовому засіданні належними та допустимими доказами встановлено наступне. 13.06.2014 року в м.Виноградів Закарпатської області померла [PERSON]. Вказана обставина підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ФМ №174061 від 16.06.2014 року. Згідно довідок Буківської сільської ради Виноградівського району №02-25/282 та №02-25/283 від 24.09.2018 року [PERSON], яка померла 13.06.2014 року, була зареєстрована та проживала безпосередньо до дня смерті в с.Букове по вул.Шевченка, 52 Виноградівського району. Разом з нею були зареєстровані та проживали: [PERSON], [INFO] - донька, [PERSON], [INFO] - онука та [PERSON], [INFO] - син. На момент смерті [PERSON] їй належав житловий будинок з надвірними побудовами в с.Букове по вул.Шевченка, 52, згідно запису у погосподарській книзі №3, особового рахунку №0242-1. Вказане підтверджується довідкою Буківської сільської ради №02-25/284 від 24.09.2018 року. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на спадкове майно - житловий будинок в с.Букове по вул.Шевченка, 52. Заповіту на випадок смерті [PERSON] не залишила. Сторони по справі є спадкоємцями до майна померлої за законом. Відповідач, син спадкодавця, спадщину не прийняв і відмовляється від своєї частки в спадковому майні на користь позивача. В матеріалах справи міститься належним чином завірена заява відповідача про відмову від спадщини на користь позивача. Позивачем, як спадкоємцем за законом спадщину прийнято, оскільки на момент відкриття такої особисто вона постійно проживала із спадкодавцем, усі витрати у зв'язку з організацією поховання понесла сама, вела догляд за житловим будинком і після смерті [PERSON] вступила у фактичне володіння та користування будинком та предметами домашнього вжитку. Однак, отримати свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті матері позивач не має можливості, оскільки відсутні правовстановлюючі документи\~ щодо належності спадкового майна спадкодавцеві, про що свідчить відмова завідувача Виноградівської державної нотаріальної контори №214/01-16 від 26.06.2018 року. Правомірність зведення спадкового будинку підтверджується будівельним паспортом за забудову земельної ділянки в с.Букове по вул.Шевченка, 52 від 04.08.2003 року, дозволом на виконання будівельних робіт, рішенням Буківської сільської ради від 28.02.1995 року про передачу земельних ділянок у приватну власність, рішенням Буківської сільської ради від 25.09.2001 року про надання дозволу на перебудову індивідуального жилого будинку по вул.Шевченка, 52. Згідно інформаційної довідки фізичної особи-підприємця від 18.07.2018 року житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться в с.Букове по вул.Шевченка, 52 будівництвом завершений та на підставі довідки Буківської сільської ради від 11.07.2018 року № 02-25/200 рахується за [PERSON], яка померла 13.06.2014 року. Розглядаючи вказану справу в межах заявлених вимог та наданих сторонами доказів, суд приходить до переконання, що дані конкретні правовідносини врегульовані Цивільним кодексом України (2003 р.). Відповідно до ч.2 ст.16 Цивільного кодексу України визнання права є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів, що підлягають захисту судом. Згідно ч.1 ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені після відкриття спадщини. Відповідно до ст.1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч.5 ст.1268 Цивільного кодексу України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно приписів ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до п.3.1. та п.3.3 Листа ВССУ від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК). У випадках відсутності правовстановлюючих документів у зв'язку з їх втратою та відсутності реєстрації об'єкта нерухомості за спадкодавцем (на ім'я спадкодавця) суди в основному задовольняють вимоги спадкоємців про визнання права власності на нерухоме майно. Таким чином, враховуючи ті обставини, що позивач надав суду достатньо доказів, які підтверджують позов, а визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає, що позивач [PERSON] як спадкоємець після смерті матері [PERSON] має законне право на визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом після її смерті.

Outcome: approved