Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-16 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В судовому засіданні позивач по справі [PERSON] позов підтримала повністю з мотивів викладених в позовній заяві, який просить задоволити та стягувати з відповідача по справі [PERSON] в її користь аліменти в розмірі по 1000 грн. щомісячно на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] до досягнення ним повноліття, однак не заперечує проти зменшення розміру аліментів. Відповідач по справі [PERSON] в судовому засіданні позов визнав частково і не заперечує проти його задоволення, однак просить зменшити розмір аліментів, враховуючи його матеріальне становище, оскільки не працює, має на утримання батька, який є інвалідом другої групи загального захворювання, а також сплачує аліменти [PERSON] на утримання дочки [PERSON] в розмірір по 800 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Суд, вислухавши пояснення сторін по справі, дослідивши докази, представлені сторонами на виконання вимог ст.60 ЦПК України і які сторони вважають достатніми для обґрунтування і заперечення позовних вимог та з»ясувавши фактичні обставини справи приходить до висновку, що позовна заява підлягає до часткового задоволення виходячи з наступних підстав: Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому зазначеним Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтею 10 ЦПК України передбачено, що кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню всіх обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених кодексом. Відповідно до ст. 11 ЦК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін на інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно до ст. 180 СК України батьки зобов»язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В судовому засіданні встановлено, що сторони по справі проживали в зареєстровану шлюбі, який 25.11.2013 року розірвано в судовому порядку / а.с.3/. Від спільного проживання у сторін по справі народився син [PERSON], [INFO], який проживає з позивачем по справі та перебуває на її утриманні та вихованні, що стверджується актом обстеження матеріально побутових умов проживання, складеного депутатом Краснянської сільської ради Надвірнянського району Івано-Франківської області та довідкою № 1698 від 10.10.2014 року, виданою Краснянською сільською радою Надвірнянського району Івано-Франківської області/ а.с.4-7/. Даний факт ствердила в судовому засіданні позивач по справі [PERSON] та не заперечив відповідач по справі [PERSON] Враховуючи положення ч.1 ст. 3 Конвенції про права дитини, частин 7,8 ст. 8 СК України, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення, максимально можливого урахування інтересів дитини. Згідно із ч. 1 ст. 8 Закону України « Про охорону дитинства» кожна дитина має права на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Україною 27 вересня 1991 року, держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей. Відповідач по справі, як встановлено в судовому засіданні не має постійного місця праці, має нерегулярний заробіток, мінливий дохід, частину доходу отримує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, а отже на думку суду взмозі сплачувати аліменти в твердій грошовій сумі на утримання неповнолітньої дитини - сина [PERSON], [INFO], але в меншому розмірі, а саме: по 600 грн. щомісячно до досягнення ним повноліття. На підставі ст.ст.180, 181, 184 СК України,

Outcome: approved