Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-26 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до Раковецької сільської ради, в якому просить визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] Городенківського району Івано-Франківської області. Позовні вимоги мотивувала тим, що [INFO] року помер її вітчим [PERSON], який з 1959 року проживав з її матір'ю [PERSON] однією сім'єю без реєстрації шлюбу по [ADDRESS] Городенківського району. При житті, 13 липня 2006 року [PERSON] на випадок смерті зробив письмове розпорядження, яким все своє майно заповів позивачці. Заповіт посвідчений секретарем Раковецької сільської ради, зареєстрований в реєстрі за № 11, ніким не скасовувався та не оскаржувався. Позивачка завжди вважала [PERSON] своїм батьком, з 1959 року вони жили разом, вели спільне господарство та мали спільний побут. Позивачка займалася доглядом та похованням мами і вітчима. Після їх смерті позивачка фактично вступила в управління спадковим майном: продовжує обслуговувати батьківський будинок, самостійно несе всі витрати, обробляє земельну ділянку. Позивачка вчасно звернулася в нотаріальну контору з заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON], на підставі якої заведено спадкову справу. Позивачка отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом на частину спадкового майна (земельні ділянки (паї)). Однак, отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на будинковолодіння [ADDRESS] Івано-Франківської області не може, оскільки у неї відсутній оригінал документу, який посвідчує право власності спадкодавця на майно. Крім того, їй усно роз'яснено, що спадкове будинковолодіння зареєстровано як колгоспний двір і визначити конкретні частки спадкодавців неможливо. Згідно рішення виконкому Городенківської районної Ради від 15.05.1965 року № 175 [PERSON] із колгоспного присадибного фонду в селі Раковець виділена земельна ділянка для будівництва житла. В цьому ж році побудовано будинок, однак право власності належним чином не зареєстроване. Право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, які до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. На час припинення колгоспного двору в спадковому господарстві проживали та були зареєстровані: [PERSON], 1934 р. н. - голова двору, помер [INFO] р., [PERSON], [INFO] - мама позивачки, померла [INFO] р. Інших спадкоємців немає. В підготовчому засіданні представник позивачки підтримала позовні вимоги з наведених в позові підстав, просить позов задовольнити. Представник Раковецької сільської ради в підготовче засідання не з'явився, до суду поступили заяви про розгляд справи без представника Раковецької сільської ради. Передбачених ч.2 ст.198 ЦПК України підстав для відкладення підготовчого засідання судом не встановлено, судом прийнято рішення про проведення підготовчого засідання за відсутності представника відповідача. Частина 3 ст.200 ЦПК України визначає, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Оскільки відповідач визнає позов, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити у підготовчому засіданні. Суд, вислухавши пояснення позивачки, дослідивши письмові докази, дійшов наступного. Ч.3 ст.5 Цивільного кодексу України (2003 р.) визначено: якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювались актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав і обов'язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. За ст.ст. 120, 123, 563 ЦК УРСР (1963 р.) майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності, включаючи неповнолітніх і непрацездатних; у разі смерті члена колгоспного двору спадкоємство в майні двору не відкривалось до смерті останнього члена колгоспного двору, а залишалось на праві сумісної власності в рівних частках членів двору, що в ньому проживають. Відповідно до роз'яснень, що містяться в п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 р. № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. На витребування частки з майна колишнього колгоспного двору, що збереглося на 15 квітня 1991 року, поширюється загальний трирічний строк позовної давності. Випискою № 706, виданою 20.08.2018 р. Раковецькою сільською радою Городенківського району Івано-Франківської області з погосподарських книг стверджується, що згідно запису в погосподарській книзі № 4 за 1991-1995 роки станом на 01.04.1991 р. в господарстві по [ADDRESS] були зареєстровані та проживали: голова господарства [PERSON], [INFO]; дружина [PERSON], [INFO] Про те, що [ADDRESS] перейменовувалася, її бувша назва - [ADDRESS] підтверджується довідкою № 588, виданою 04.07.2018 р. Раковецькою сільською радою. [PERSON] померла [INFO] р. в с. Раковець Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис за № 2 від 07 лютого 2008 р. в Книзі реєстрації смертей, що стверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого 07 лютого 2008 р. Раковцькою сільською радою Городенківського району Івано-Франківської області. За заповітом, посвідченим 13.07.2006 р. виконавчим комітетом Раковецької сільської ради, зареєстрованим в книзі для запису нотаріальних дій під № 11, [PERSON], [INFO], належний йому на правах особистої власності жилий будинок з надвірними спорудами, що знаходиться в с. Раковець, земельну ділянку, земельний та майновий паї, все інше майно рухоме і нерухоме, інші цінні папери з чого б вони не складалися і де б вони не знаходилися, що буде належати йому на день його смерті і на що він згідно закону матиме право, - заповів [PERSON]. Заповіт зареєстрований у спадковому реєстрі за № 43743701, що доводиться копією Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 33010623, виданою 03.01.2013 р. Городенківською районною державною нотаріальною конторою. [PERSON] помер [INFO] р. у віці 75 років в с. Раковець Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис № 24 від 05 листопада 2009 р. в Книзі реєстрації смертей, що стверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого 05 листопада 2009 р. Раковецькою сільською радою Городенківського району Івано-Франківської області. Внаслідок його смерті відкрилася спадщина. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Спадкоємцями можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини, вказано в ч. 1 ст. 1222 ЦК України. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. За ст.ст. 1268-1269 Цивільного кодексу України прийняття спадщини - це: постійне проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подання спадкоємцем, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Ч.1 ст.1270 згаданого кодексу визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Часом відкриття спадщини є день смерті особи, визначено ч.2 ст.1220 ЦК України. Довідкою № 588, виданою Раковецькою сільською радою04.07.2018 р. стверджено, що [PERSON], [INFO], на час смерті ([INFO] р.) проживав і був зареєстрований [ADDRESS]; склад його сім'ї був наступний: внука [PERSON], [INFO], дочка [PERSON], [INFO], проживала без реєстрації. Те, що [PERSON] на час смерті [PERSON] ([INFO] р.) та [PERSON] ([INFO] р.) проживала в господарстві по [ADDRESS] без реєстрації та спільно вели домашнє господарство підтверджується також випискою № 706 від 20.08.2018 р. з погосподарської книги Раковецької сільської ради № 4 за 2006-2010 роки. Відповідно до ч.1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно з вимогами ч.1 ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Із копій свідоцтв про право на спадщину за заповітом від 11.03.2014 р., зареєстрованих в реєстрі за № 273, № 274, № 275, вбачається, що [PERSON], як спадкоємець за заповітом, прийняла спадщину після смерті [PERSON], який помер [INFO] р., успадкувавши земельні ділянки, які належали померлому, площами 0,1803 га, 0,1100 га та 0,4196 га, що призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розміщені на території Раковецької сільської ради (спадкова справа № 9/2013). До спадкового майна померлого [PERSON] належить також житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] Городенківського району Івано-Франківської області. Постановою в.о. державного нотаріуса Городенківської районної державної нотаріальної контори № 2269/02-31 від 14 серпня 2018 р. позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок [ADDRESS] Городенківського району Івано-Франківської області після смерті [PERSON], який помер [INFO] р., з посиланням на те, що у спадкоємця відсутній оригінал документа, який посвідчує право власності спадкодавця на вищезгаданий житловий будинок. Випискою з інвентаризаційних матеріалів ОКП «Коломийське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» № 8613 від 10.07.2018 р. стверджується, що згідно архівних даних ОКП «Коломийське МБТІ» право власності на житловий будинок та господарські будівлі по [ADDRESS] Городенківського району станом на 31.12.2012 р. не зареєстровано. Відповідно до роз'яснень, що містяться в п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.10.91 р. № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», право власності на жилий будинок, збудований громадянином на відведеній в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради. [PERSON] була виділена земельна ділянка під забудову в с. Раковець Городенківського району площею 0,06 га з колгоспного присадибного фонду на підставі рішення загальних зборів колгоспників, забудова земельної ділянки дозволена рішенням виконкому Городенківської районної Ради від 15.05.1965 року № 175, що стверджується копією Свідоцтва про забудову садиби в сільських населених пунктах. З копії технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок [ADDRESS] Городенківського району Івано-Франківської встановлено, що житловий будинок збудований в 1965 р., господарські будівлі та споруди - в 1967, 1974, 1990 роках. Їх ринкова вартість станом на 10.08.2018 р. становить 104 700 грн., що стверджується звітом про вартість майна, складеного ЕТВО «Придністров'я». За даним господарством числиться земельна ділянка для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,21 га, що стверджується довідкою № 707, виданою 20.08.2018 р. виконавчим комітетом Раковецької сільської ради. Судом встановлено, що позивачка, як спадкоємець за заповітом спадкодавця [PERSON], фактично стала власником вищезгаданого житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, однак через відсутність правовстановлюючого документу на належний спадкодавцю житловий будинок немає можливості отримати свідоцтво про право на спадщину на дане нерухоме майно. Згідно з ч.2 ст.1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Статтею 328 Цивільного кодексу України визначено, що право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Передбачених згаданою статтею підстав неправомірності набуття позивачкою права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] Городенківського району Івано-Франківської області судом не встановлено, позов визнається відповідачем, тому суд приходить до переконання, що є підстави для задоволення позову. На підставі ст.ст. 316, 317, 325, 328, 392, 1216, 1217, 1222, 1223, 1233, 1241, 1268-1270, 1296-1297 ЦК України,

Outcome: approved