Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-02 00:00:00

[PERSON] звернулася до Ленінського районного суду м. Запоріжжя з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позові зазначила, що з відповідачем був зареєстрований шлюб 17 листопада 1990 року у Зеленоградському відділі запису актів цивільного стану м. Москви, актовий запис №1351. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. На протязі останніх років сімейне життя погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин, сім'я фактично розпалась, відповідач проживає окремо. Причина розпаду сім'ї є різниця характерів, розходження поглядів на сімейні відносини, відсутність взаєморозуміння та довіри. Позивачка просить шлюб розірвати та стягнути з відповідача судові витрати. До початку судового засідання позивачка подала заяву про розгляд справи за її відсутності на своїх позовних вимогах наполягає, просить шлюб розірвати та залишити їй прізвище «[PERSON]». Відповідач до початку судового засідання подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає, проти розірвання шлюбу не заперечує, але заперечує що дитина знаходиться лише на утримання дружини. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи, оцінивши всі докази у сукупності, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно до вимог статті 24 СК України шлюб гарантується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Статтею 55 СК України передбачено, що дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, зареєстрованому у Зеленоградському відділі запису актів цивільного стану м. Москви, актовий запис №1351. (а.с.6) Від спільного шлюбу сторони мають сина: [PERSON], [INFO], який мешкає разом з матір'ю. (а.с.7) Спільне життя між подружжям не склалося через різницю характерів, розходження поглядів на сімейні відносини, відсутність взаєморозуміння та довіри, шлюб носить формальний характер. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, що говорить про її стійке волевиявлення на припинення сімейних відносин. Відповідач позов визнає, також просить шлюб розірвати, примирення сторони не прагнуть. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Перевіривши матеріали справи, приймаючи до уваги позицію сторін, суд вважає, що їх сім'ю зберегти неможливо, подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, у зв'язку з чим їхній шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved