Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-23 00:00:00

[PERSON] звернулася до Зміївського районного суду Харківської області з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 15 квітня 2010 року Дзержинським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 124. В обґрунтування позову зазначила, що 15 квітня 2010 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, який зареєстровано Дзержинським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 15 квітня 2010 року, актовий запис № 124. Спільне життя з відповідачем не склалося, бо в них різні характери і інтереси. Дітей від шлюбу не мають, спільне господарство не ведуть, тривалий час проживають окремо. Вважала, що подальше сумісне життя і збереження сім`ї є неможливими та суперечить її інтересам, що є підставою для розірвання їх шлюбу. Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 02 вересня 2020 року відкрито провадження в справі та призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи про дату, час та місце розгляду справи. Учасники справи, повідомлені належним чином, в судове засідання не з`явились. Позивач [PERSON] подала до суду письмову заяву, в якій просила провести розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечувала (а.с.19). Відповідач [PERSON] , повідомлений належним чином про час та місце судового розгляду, повторно в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи та відзиву на позов не подавав. Згідно ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, не подано відзиву на позов, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, на підставі ч.4 ст.223, п.4 ч.1 ст. 280 ЦПК України, враховуючи наявність достатніх даних для вирішення спору, вважає можливим ухвалити заочне рішення. Відповідно до положень ч.2 статті 247 ЦПК України, в зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши позовну заяву та додані до неї письмові докази, суд встановив, що 15 квітня 2010 року між позивачем та відповідачем було укладено шлюб, який зареєстровано Дзержинським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 15 квітня 2010 року, актовий запис № 124 від 15 квітня 2010 року (а.с.2). Позивач, згідно відомостей позовної заяви та копії паспорту, зареєстрована в [ADDRESS] , а адресу проживання та листування зазначила як [ADDRESS] . Відповідач, згідно відомостей, наданих виконавчим комітетом Зміївської міської ради Харківської області постійно проживає та зареєстрований в [ADDRESS] . Вказаними відомостями підтверджуються твердження позивача про окреме проживання сторін у справі, а отже суд приходить до висновку про фактичну відсутність шлюбних стосунків, в зв`язку з чим збереження сім`ї є неможливим. Дослідивши письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного: Відповідно до ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії його реєстрації, а й під час знаходження в шлюбі. Положеннями ч.3, 4 ст.56\~Сімейного кодексу\~України закріплено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування, зокрема, до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення, то суд відповідно до ч. 2 ст.\~112\~Сімейного кодексу\~України постановляє рішення про розірвання шлюбу. Відповідно до\~статті 113 Сімейного кодексу України\~особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно з частиною 2\~статті 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Частиною 3\~статті 115 Сімейного кодексу України\~передбачено, що документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. З`ясувавши фактичні взаємини сторін у справі, зокрема припинення шлюбних відносин, відсутність спільного проживання, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя і збереження шлюбу між сторонами є неможливим, продовження існування їх шлюбу суперечитиме інтересам кожного з подружжя, а тому суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову про розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З урахуванням того, що позовні вимоги позивача задоволено повністю, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені та документально підтверджені судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 840 грн. 80 коп. за подання позовної заяви (а.с.5).

Outcome: approved