Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-03 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що на праві приватної власності їй належить домоволодіння в [ADDRESS] За цією ж адресою зареєстрований її колишній чоловік [PERSON] Рішенням Великоберезнянського районного суду від 19 березня 2014 року шлюб між ними розірвано. Відповідач після їхнього одруження був прописаний та проживав у її будинку, як член сім'ї. Після розірвання шлюбу відповідач покинув її та пішов проживати до своїх родичів. Оскільки рішенням суду шлюб між ними було розірвано, то відповідач втратив статус члена сім'ї позивачки, відповідно і втратив право на користування житлом у її будинку. Відповідач відмовляється в добровільному порядку знятися з реєстрації обліку за адресою в [ADDRESS]. Реєстрація відповідача в її будинку шкодить її інтересам, оскільки вона як власник будинку не може в повному обсязі реалізувати свої права по користуванню та розпорядженню своєю власністю. На підставі викладеного просить суд визнати відповідача [PERSON] таким, що втратив право на користування житловим приміщенням в її будинку в [ADDRESS], зобов'язати Великоберезнянський районний сектор ГУ ДМСУ у Закарпатській області зняти відповідача з реєстрації обліку та стягнути з відповідача на її користь судові витрати. В судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилася, однак подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, проте повторно подав до суду заяву про відкладення розгляду справи на інший термін. Відповідно до ч.4 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів. З матеріалів справи видно , що відповідачу [PERSON] судом достатньо було надано часу для можливості укладення угоди з адвокатом. А тому суд причину неявки відповідача визнає неповажною. Відповідно до ст. 157 ЦПК України суд розглядає справи протягом розумного строку, але не більше двох місяців з дня відкриття провадження у справі, а справи про поновлення на роботі, про стягнення аліментів -одного місяця. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до такого висновку. Так, в судовому засіданні встановлено, що позивачу [PERSON] на праві приватної власності належить домоволодіння в [ADDRESS], що підтверджується свідоцтвом про право власності. Рішенням суду від 19 березня 2014 року шлюб між позивачкою та відповідачем було розірвано, рішення суду набрало законної сили 15.04.2014 р. Також відповідач втратив право на користування житлом, оскільки вже більше року не проживає в даному будинку. Відповідно до ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. І тому саме на підстав цієї норми, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги в частині визнання відповідача таким , що втратив право користування житловим приміщенням в будинку, в якому проживає позивачка. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Як зазначила позивачка в позові , що реєстрація відповідача в її будинку шкодить її інтересам, оскільки вона як власник будинку не може в повному обсязі реалізувати свої права по користуванню та розпорядженню своєї власності ( ні продати, ні здати в найм іншим користувачам житло). Відповідно до п.2 ч.1 ст. 7 ЗУ « Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користуватися житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. На підставі викладеного суд вважає, що позов позивачки підлягає до задоволення та

Outcome: approved