overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-23 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 29 серпня 1992 року Карасинською сільською радою Маневицького району Волинської області було зареєстровано шлюб з відповідачем, актовий запис № 5. Від даного шлюбу вони мають одну неповнолітню дитину: дочку [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося. Вони проживають окремо, не підтримують шлюбно-сімейних відносин, спільного господарства не ведуть. Між ними відсутнє взаєморозуміння, вони втратили повагу одне до одного. З вини відповідача подальше спільне життя та збереження сімї стали неможливими. Фактично їх сімя розпалася, шлюб збережений бути не може. Вважаючи, що їх сімя розпалась з вини відповідача, [PERSON] просила шлюб між ними розірвати, неповнолітню дитину залишити у неї на проживанні. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, але подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився і не повідомив суд про причини неявки, хоча завчасно був повідомлений про час і місце слухання справи у встановленому законом порядку, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Враховуючи те, що в справі є достатньо доказів для вирішення її по суті, суд ухвалив розглядати справу у відсутності позивача [PERSON] та відповідача [PERSON] Проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що 29 серпня 1992 року Карасинською сільською радою Маневицького району Волинської області було зареєстровано шлюб позивача [PERSON] з відповідачем [PERSON], актовий запис № 5. Від даного шлюбу вони мають одну неповнолітню дитину: дочку [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося. Вони проживають окремо, не підтримують шлюбно-сімейних відносин, спільного господарства не ведуть. Між ними відсутнє взаєморозуміння, вони втратили повагу одне до одного. З вини відповідача подальше спільне життя та збереження сімї стали неможливими. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, будучи впевненою, що їх сімя розпалась, відповідач байдуже поставився до заявленого позову, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, проти задоволення позовних вимог про розірвання шлюбу не заперечує. Наведені обставини дають суду підстави вважати, що сімя між даним подружжям розпалась і збережена бути не може, а тому шлюб між ним слід розірвати, залишивши неповнолітню дитину на проживанні у позивача [PERSON] За бажанням позивача після розірвання шлюбу їй слід залишити прізвище [PERSON]. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача [PERSON] підлягає стягненню на користь [PERSON] 640 гривень судового збору, сплаченого позивачем при поданні позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-07 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу посилаючись на те, що 29 травня 1997 року вона з відповідачем зареєструвала шлюб, від даного шлюбу у них народилося двоє неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], подружнє життя у неї з відповідачем не склалося, у них діаметрально протилежні погляди на життя та сім'ю, вони на протязі п'яти не проживають разом, не ведуть спільного спільного господарства, не підтримують подружніх стосунків, відповідач створив нову сім'ю. Позивач проти примирення категорично заперечує. Спору щодо місця проживання дітей та поділу майна немає.Просить розірвати шлюб. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала позов. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Перевіривши матеріали справи суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 29.05.1997 року, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданого 05.11.1998 року відділом реєстрації актів громадянського стану Гусятинської районної державної адміністрації, про що зроблено відповідний актовий запис за № 14. Згідно свідоцтв про народження, у сторін по справі є дві доньки: [PERSON], [INFO] народження, [PERSON], [INFO] .(а.с. 4) Як вбачається із змісту пояснень позивача [PERSON], вона вважає, що шлюб між ними зберегти не можливо. Вони на протязі п'яти не проживають разом, не ведуть спільного спільного господарства, не підтримують подружніх стосунків, відповідач створив нову сім'ю.. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином судом встановлено, що позивач [PERSON], наполягає на розірванні шлюбу, сімейні відносини, що склались, суперечать інтересам позивача та неповнолітніх дитей, відносно примирення з відповідачем позивач заперечує. Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження їх шлюбу суперечать інтересам позивача, а тому позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-27 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 30 серпня 2008 року Годомичівською сільською радою Маневицького району Волинської області було зареєстровано шлюб з відповідачем, актовий запис № 6. Від даного шлюбу вони мають одну малолітню дитину: дочку [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося. Вони проживають окремо, не підтримують шлюбно-сімейних відносин, спільного господарства не ведуть. Між ними відсутнє взаєморозуміння, вони втратили повагу одне до одного. З вини відповідача подальше спільне життя та збереження сім'ї стали неможливими. Фактично їх сім'я розпалася, шлюб збережений бути не може. Вважаючи, що їх сім'я розпалась з вини відповідача, [PERSON] просила шлюб між ними розірвати, малолітню дитину залишити у неї на проживанні. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, але подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, але подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнає у повному обсязі, проти розірвання шлюбу не заперечує. Враховуючи те, що в справі є достатньо доказів для вирішення її по суті, суд ухвалив - розглядати справу у відсутності позивача [PERSON] та відповідача [PERSON] Проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] проживають окремо, не підтримують шлюбно-сімейних відносин, спільного господарства не ведуть. Спору про їх місце проживання та місце проживання малолітньої дитини між ними немає. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, будучи впевненою, що їх сім'я розпалась, відповідач у повному обсязі визнав заявлені позовні вимоги, проти розірвання шлюбу не заперечує. Наведені обставини дають суду підстави вважати, що сім'я між даним подружжям розпалась і збережена бути не може, а тому шлюб між ним слід розірвати. Виходячи із інтересів малолітньої дитини і враховуючи їх вік, суд вважає за доцільне залишити дитину після розірвання шлюбу на проживанні у позивача [PERSON] За бажанням позивача після розірвання шлюбу їй слід залишити прізвище - [PERSON]. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача [PERSON] підлягає стягненню на користь [PERSON] 640 гривень судового збору, сплаченого позивачем при поданні позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-04 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 30 червня 2007 року Козинською сільською радою Миронівського району Київської області було зареєстровано шлюб з відповідачем, актовий запис № 9. Від даного шлюбу вони мають одну малолітню дитину: сина [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося. Вони проживають окремо, не підтримують шлюбно-сімейних відносин, спільного господарства не ведуть. Між ними відсутнє взаєморозуміння, вони втратили повагу одне до одного. З вини відповідача подальше спільне життя та збереження сім`ї стали неможливими. Фактично їх сім`я розпалася, шлюб збережений бути не може. Вважаючи, що їх сім`я розпалась з вини відповідача, [PERSON] просила шлюб між ними розірвати. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, але подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач [PERSON] на виклик в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Враховуючи, що позивач [PERSON] в поданій до суду заяві не заперечує щодо розгляду справи у її відсутності та відсутності відповідача, а також те, що в справі є достатньо доказів для вирішення її по суті, суд ухвалив - розглядати справу у відсутності позивача [PERSON] та відповідача [PERSON] . Проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що 30 червня 2007 року Козинською сільською радою Миронівського району Київської області було зареєстровано шлюб позивача [PERSON] з відповідачем [PERSON] , актовий запис № 9. Від даного шлюбу вони мають одну малолітню дитину: сина [PERSON] , [INFO] . Спільне життя у позивача з відповідачем не склалося. Вони проживають окремо, не підтримують шлюбно-сімейних відносин, спільного господарства не ведуть. Між ними відсутнє взаєморозуміння, вони втратили повагу одне до одного. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, будучи впевненою, що їх сім`я розпалась, відповідач байдуже поставився до заявленого позову, не подав до суду жодних заперечень на позовні вимоги, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Наведені обставини дають суду підстави вважати, що сім`я між даним подружжям розпалась і збережена бути не може, а тому шлюб між ним слід розірвати. За бажанням позивача після розірвання шлюбу їй слід залишити прізвище - [PERSON] . Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача [PERSON] підлягає стягненню на користь [PERSON] 768 гривень 40 копійок судового збору, сплаченого позивачем при поданні позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-01 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 31 липня 2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Маневицького районного управління юстиції Волинської області було зареєстровано шлюб з відповідачем, актовий запис № 81. Від даного шлюбу вони мають одну спільну малолітню дитину: доньку [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося. Між ними відсутнє взаєморозуміння, вони втратили повагу одне до одного. З вини відповідача подальше спільне життя та збереження сім'ї стали неможливими. [PERSON] та [PERSON] з серпня 2014 року проживають окремо, не підтримують шлюбно-сімейних відносин, спільного господарства не ведуть. Фактично їх сім'я розпалася, шлюб збережений бути не може. Вважаючи, що їх сім'я розпалась з вини відповідача, [PERSON] просила шлюб між ними розірвати, малолітню дитину залишити у неї на проживанні. В судовому засіданні [PERSON] заявлені позовні вимоги підтримала з підстав, викладених у поданій до суду заяві, вважає, що їх шлюб носить лише формальний характер, а тому настоює на його розірванні та просила малолітню дитину залишити у неї на проживанні. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав у повному обсязі, пояснивши, що спільне життя з позивачем у них не склалося. Вони з січня 2014 року проживають окремо, не підтримують шлюбно-сімейних відносин, спільного господарства не ведуть. Спору про їх місце проживання та місце проживання малолітньої дитини між ними немає. Проти задоволення позову не заперечує, оскільки переконаний, що їх сім'я розпалася і заходи щодо примирення ніякого результату не дадуть. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сім'я між подружжям розпалася повністю. Про це свідчить небажання подружжя спільно проживати, наполягання позивача та відповідача на розірванні шлюбу, а також те, що вони тривалий час проживають окремо, не підтримують шлюбно-сімейних відносин, спільного господарства не ведуть. Спору про місце проживання і виховання малолітньої дитини між ними немає. Наведені обставини дають суду підстави вважати, що сім'я між даним подружжям розпалась і збережена бути не може, а тому шлюб між ним слід розірвати. Подальше збереження подружжям шлюбу є недоцільним, оскільки стосунки між ними істотно суперечать їх інтересам та інтересам малолітньої дитини. Виходячи із інтересів малолітньої дитини і враховуючи її вік та бажання батьків, суд вважає за доцільне залишити дитину після розірвання шлюбу на проживанні у позивача [PERSON] За бажанням позивача після розірвання шлюбу їй слід залишити прізвище - [PERSON]. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача [PERSON] підлягає стягненню на користь [PERSON] 243 гривень 60 копійок судового збору, сплаченого позивачем при поданні позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-26 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу посилаючись на те, що 31 серпня 1995 року вона взяла шлюб із [PERSON], який зареєстрований Копичинецькою міською радою Гусятинського р/в ЗАГСу, актовий запис № 45. Від зазначеного шлюбу в них народились діти: [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO]. Сімейне життя у них не склалося, вони не зійшлися характерами, протягом тривалого часу разом не проживають, відповідач влаштовує систематичні скандали, зневажливо ставиться до позивачки як до жінки, у зв'язку з чим подальше спільне проживання неможливе, а тому позивач вважає недоцільно зберігати в подальшому даний шлюб та вимушена звернутися до суду. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю, пояснивши, що відповідач вживав алкогольні напої, вчиняв скандали, вже більше 1,5 року подружжя не проживає разом. Відповідач у судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Перевіривши матеріали справи суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 31.08.1995 року, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданого 31.08.1995 року Копичинецькою міською радою Гусятинського району, про що зроблено відповідний актовий запис за № 45.(а.с. 6) Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 23.12.2002 року, у сторін по справі є син - [PERSON] [INFO].(а.с. 7) Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 01.06.2012 року, у сторін по справі є син - [PERSON] [INFO]. (а.с. 8) Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином судом встановлено, що позивач [PERSON] наполягає на розірванні шлюбу, сімейні відносини, що склались, суперечать інтересам позивача та неповнолітніх дітей, відносно примирення з відповідачем позивач заперечує. Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження їх шлюбу суперечать інтересам позивача, а тому позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-04 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 4 жовтня 2001 року Прилісненською сільською радою Маневицького району Волинської області було зареєстровано шлюб з відповідачем, актовий запис № 22. Від даного шлюбу вони мають двоє спільних малолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], дочку [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося. Між ними відсутнє взаєморозуміння, вони втратили повагу одне до одного. З вини відповідача подальше спільне життя та збереження сімї стали неможливими. Фактично їх сімя розпалася, шлюб збережений бути не може. Вважаючи, що їх сімя розпалась з вини відповідача, [PERSON] просила шлюб між ними розірвати, малолітніх дітей залишити у неї на проживанні. В судовому засіданні [PERSON] заявлені позовні вимоги підтримала з підстав, викладених у поданій до суду заяві, вважає, що їх шлюб носить лише формальний характер, а тому настоює на його розірванні та просила малолітніх дітей залишити у неї на проживанні. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав у повному обсязі, пояснивши, що спільне життя з позивачем у них не склалося. Проти задоволення позову не заперечує, оскільки переконаний, що їх сімя розпалася і заходи щодо примирення ніякого результату не дадуть. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сімя між подружжям розпалася повністю. Про це свідчить небажання подружжя спільно проживати, наполягання позивача та відповідача на розірванні шлюбу, а також те, що між ними відсутнє взаєморозуміння, вони втратили повагу одне до одного. Спору про місце проживання і виховання малолітніх дітей між ними немає. Наведені обставини дають суду підстави вважати, що сімя між даним подружжям розпалась і збережена бути не може, а тому шлюб між ним слід розірвати. Подальше збереження подружжям шлюбу є недоцільним, оскільки стосунки між ними істотно суперечать їх інтересам та інтересам малолітніх дітей. Виходячи із інтересів малолітніх дітей і враховуючи їх вік та бажання батьків, суд вважає за доцільне залишити дітей після розірвання шлюбу на проживанні у позивача [PERSON] За бажанням позивача після розірвання шлюбу їй слід залишити прізвище [PERSON]. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача [PERSON] підлягає стягненню на користь [PERSON] 487 гривень 20 копійок судового збору, сплаченого позивачем при поданні позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-12 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 5 березня 2000 року Прилісненською сільською радою Маневицького району Волинської області було зареєстровано шлюб з відповідачем, актовий запис № 3. Від даного шлюбу вони мають двоє неповнолітніх дітей - сина [PERSON], [INFO], доньку [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося. Між ними відсутнє взаєморозуміння, вони втратили повагу одне до одного. З вини відповідача подальше спільне життя та збереження сімї стали неможливими. Вони проживають окремо, не підтримують шлюбно-сімейних відносин, спільного господарства не ведуть. Фактично їх сімя розпалася, шлюб збережений бути не може. Вважаючи, що їх сімя розпалась з вини відповідача, [PERSON] просила шлюб між ними розірвати, неповнолітніх дітей залишити у неї на проживанні. В судовому засіданні [PERSON] заявлені позовні вимоги підтримала з підстав, викладених у поданій до суду заяві, вважає, що їх шлюб носить лише формальний характер, а тому настоює на його розірванні та просила неповнолітніх дітей залишити у неї на проживанні. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав у повному обсязі, проти розірвання шлюбу не заперечує. Заслухавши пояснення сторін, проаналізувавши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сімя між подружжям розпалася повністю. Про це свідчить небажання подружжя спільно проживати, наполягання позивача та відповідача на розірванні шлюбу, а також те, що вони проживають окремо, не підтримують шлюбно-сімейних відносин, спільного господарства не ведуть. Наведені обставини дають суду підстави вважати, що сімя між даним подружжям розпалась і збережена бути не може, а тому шлюб між ним слід розірвати. Подальше збереження подружжям шлюбу є недоцільним, оскільки стосунки між ними істотно суперечать їх інтересам та інтересам неповнолітніх дітей. Виходячи із інтересів неповнолітніх дітей, беручи до уваги їх вік, враховуючи бажання батьків, суд вважає за доцільне залишити неповнолітніх [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], після розірвання шлюбу на проживанні у позивача [PERSON] За бажанням позивача після розірвання шлюбу їй слід залишити прізвище Гаврилюк. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача [PERSON] підлягає стягненню на користь [PERSON] 551 гривень 20 копійок судового збору, сплаченого позивачем при поданні позову.

Outcome: approved