Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-29 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з даним позовом, в якому просила позбавити батьківських прав [PERSON] відносно їх доньки [PERSON], [INFO], мотивуючи його тим, що відповідач з грудня 2013 року не проживає однією сім'єю з нею і дочкою та перестав цікавиться життям своєї дитини [PERSON], не відвідує її, не забирає з дошкільного закладу додому, а також має заборгованість по сплаті аліментів присуджених по рішенні суду. В судовому засіданні позивачка та її представник позов підтримали в повному обсязі. Відповідач та його представник в судовому засіданні проти позову заперечували. Представник третьої особи в судове засідання не з'явивсь, подавши до суду письмовий висновок що цивільного позову, в якому прокладався на розсуд суду. Заслухавши сторони, їх представників, свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню виходячи з наступного. Так, [PERSON] в обґрунтовування своїх позовних вимог, вказувала на те, що [PERSON] не відвідує свою доньку [PERSON] за місцем її мешкання, не забирає дитину з дошкільного закладу, не цікавиться її станом здоров'я та умовами життя, а також має заборгованість по сплаті аліментів на утримання доньки, що на її думку являється умисним ухилення відповідача від виконання своїх обов'язків по відношенню до дитини. Зазначені доводи [PERSON] підтверджуються наступними поясненнями допитаних в судовому засіданні свідків. Свідок [PERSON], який на даний час перебуває у шлюбі з [PERSON], пояснив, що за три роки проживання з позивачкою він жодного разу не бачив, щоб [PERSON] приходив відвідати свою дитину та не передавав їй подарунків. Свідок [PERSON] пояснила, що вона давно працює у ФОП [PERSON], яка їй говорила, [PERSON] не хоче спілкуватися з дочкою, сама вона бачила відповідача лише на робочому місці та не знає чи цікавиться [PERSON] життям дочки. Свідок [PERSON] пояснила, що позивачка, являється лікарем її дітей і в них дружні стосунки. Вона була на святкуваннях днів народження [PERSON] - дочки відповідача, але останнього там не бачила, та їй невідомо щоб [PERSON] вітав свою доньку з днем народження чи дарував їй подарунки. Свідок [PERSON], пояснила, що 2010 року вона працює у [PERSON] і доглядала за дітьми позивачки. Після розірвання шлюбу, [PERSON] прийшов до будинку [PERSON] лише один раз щоб забрати речі, з розмов з позивачкою їй відомо, що [PERSON] не цікавиться життям своєї доньки. Свідок [PERSON], яка являється матір'ю [PERSON] та свекрухою [PERSON], пояснила, що [PERSON] за два роки не приїжджав до своєї доньки, не вітав її з днем народження. Свідок [PERSON], яка являється матір'ю [PERSON], пояснила, що [PERSON] жодного разу не приходив до свої дочки [PERSON] ні додому, ні в дитячий садок. До пояснень свідків зі сторони позивача, суд відноситься критично, так як зазначені свідки, на думку суду, заінтересовані в результатах розгляду справи, в зв'язку з тим, що дехто з них перебуває в родинних відносинах, а дехто в трудових чи дружніх стосунках. Разом з тим, відповідач [PERSON] не погоджуючись з доводами [PERSON], пояснив, що після розірвання шлюбу між ним та позивачкою, остання не дає йому змоги бачитися зі своєю донькою, всіляко чинячи в цьому перешкоди. Про те, що його дочка відвідує дошкільний навчальний заклад йому було не відомо, так як ніхто не повідомив його про це. Він неодноразово звертався до служб у справах дітей з проханням посприяти у проведенні зустрічей з його донькою та зверненням про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною, що підтверджується відповідними листами та відповідями на них (а.с. 27-34). Крім того, відповідач надав суду довідку-розрахунок Ковпаківського відділу державної виконавчої служби, з якої вбачається, що [PERSON] не має заборгованості по сплаті аліментів на утримання своєї дочки [PERSON], [INFO], та квитанції про сплату аліментів (а.с. 5, 6, 25, 113). Також, він перераховував позивачці кошти на подарунок до дня народження дочки [PERSON], в підтвердження чого надав копію квитанції ПАТ КБ «ПриваБанк» (а.с. 75). Доводи відповідача, також підтверджуються поясненнями, свідка [PERSON], який пояснив, що його син [PERSON] своєчасно сплачує аліменти на утримання своєї дочки [PERSON], передає їй подарунки на день народження та неодноразово звертався до служби у справах дітей для вирішення питання про надання йому можливості побачень з власною дитиною, а [PERSON] в свою чергу не дає можливості бачитися ні йому як, дідусеві [PERSON], ні її батькові [PERSON] З вищевикладеного випливає відсутність підстав вважати, що відповідач свідомо нехтує своїми батьківськими обов'язками по відношенню до дочки [PERSON], а тому в його діях відсутня винна поведінка. Пунктом 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав передбачено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про необґрунтованість позову [PERSON] про позбавлення батьківських прав, у зв'язку з чим необхідно відмовити в його задоволенні.

Outcome: dismissed