Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-03 00:00:00

[PERSON] звернулася до Марганецького міського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до відповідача [PERSON] про встановлення факту проживання однією сім'єю. Свої вимоги позивач мотивує тим, що з 08 серпня 1981 року вона перебувала у шлюбі з [PERSON]. Від шлюбу мають дітей: [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. За життя, вони з чоловіком побудували житловий будинок по [ADDRESS], який 18.02.1986 року був зареєстрований за [PERSON] на підставі договору на право забудови від 22.03.1983 року. [INFO] року [PERSON] помер. Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку [ADDRESS]. Спадкоємцями першої черги за законом після смерті останнього є: вона, [PERSON] - дружина та діти: [PERSON] - син, [PERSON] - дочка, [PERSON] - дочка. Інших спадкоємців за законом чи за заповітом немає. Доньки [PERSON] та [PERSON] у встановлений законом шестимісячний строк відмовилися від спадщини після смерті батька на її користь. Син - [PERSON] заяву про прийняття спадщини після смерті батька не подавав. У лютому місяці 2017 року вона звернулася до державного нотаріуса Марганецької державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, після смерті свого чоловіка, однак державний нотаріус Марганецької ДНК Ковтюх А.В. своєю постановою від 23.02.2017 року відмовила їй у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON], померлого [INFO] року на спадкове майно, мотивуючи свою відмові тим, що заявником в порушення вимог п. 1 ст. 1270 ЦК України ( для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини) не було подано заяви про прийняття спадщини. Вважає, що вона має право на спадкування після смерті свого чоловіка і являється спадкоємцем, який фактично прийняв спадщину, оскільки вона разом зі своїм чоловіком, будучи у зареєстрованому шлюбі побудували житловий будинок № [ADDRESS], де з 1986 проживали однією сім'єю і у них народилися діти. На момент смерті [PERSON] був зареєстрованим у будинку своєї матері - [PERSON] по [ADDRESS], після смерті якої його успадкувала за заповітом їхня дочка - [PERSON], сама вона була зареєстрована у будинку № [ADDRESS], в якому вони разом із чоловіком проживали з 1986 року. Вона займалася організацією похорон свого чоловіка, якого хоронили із їхнього будинку по [ADDRESS]. Рішення суду про встановлення факту проживання однією сім'єю з [PERSON] їй необхідно для отримання свідоцтва про право на спадщину після смерті останнього, як спадкоємцю першої черги за законом. У зв'язку з тим, що [PERSON] 10.12.2015 року знявся з реєстраційного обліку по [ADDRESS] та зареєструвався по [ADDRESS], просить суд встановити факт постійного проживання по [ADDRESS] [PERSON] з [PERSON] саме з 10 грудня 2015 року по день смерті [PERSON] - до [INFO] року. У судовому засіданні позивач та її представник - [PERSON] позовні вимоги підтримали та просили суд їх задовольнити у повному обсязі. Відповідач [PERSON] надав заяву про розгляд справи у його відсутність, проти задоволення позову не заперечував, оскільки на спадщину не претендує. Вислухавши позивача, його представника - [PERSON], свідків [PERSON] та [PERSON], дослідивши матеріали справи і оцінивши їх в сукупності, суд прийшов до висновку, що заявлені позивачем вимоги обґрунтовані, знайшли своє підтвердження в ході судового засідання та підлягають задоволенню в повному обсязі за наступних підстав. Частиною 1 статті 1270 ЦК України визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкрититя спадщини. Відповідно до статті 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадшини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно з ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. У судовому засіданні встановлено, що позивач - [PERSON] з 08 серпня 1981 року перебувала у шлюбі з [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу, виданого 08 серпня 1981 року міським відділом запису актів громадянського стану м. Марганець Дніпропетровської області, актовий запис № 252 ( а.с. 7). За час життя вони побудували житловий будинок по [ADDRESS], в якому проживали однією сім'єю з 1986 року. Від шлюбу мають дітей: [PERSON], [PERSON] та [PERSON], що підтверджується копіями свідоцтв про їх народження ( а.с. 9-10). Договором про надання в короткострокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві особистої власності від 11 січня 1983 року підтверджується, що [PERSON], на підставі рішення виконкому міської ради та народних депутатів № 14 від 11.01.1983 року про відвід земельного учатка, надається право на безстрокове користування земельною ділянкою по [ADDRESS], загальною площею 600 м.2, ( а.с. 28).Вказаний будинок зареєстрований за [PERSON] на підставі договору на право забудови. [INFO] року [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть, виданого 28 [INFO] року відділом державної реєстр-рації актів цивільного стану Марганецького міського управління юстиції у Дніпропет-ровській області, актовий запис № 210 ( а.с. 8). З довідки голови квартального комітету за № 11 від 21.02.2017 року та копій домових книг для прописки громадян, проживаючих у [ADDRESS] вбачається, що [PERSON] на момент смерті, тобто станом на [INFO] року значився зареєстрованим по [ADDRESS], однак фактично, з 1985 року і до дня своєї смерті, разом зі своєю сім'єю проживав у будинку № [ADDRESS]. На час смерти [PERSON] у будинку [ADDRESS] значилися зареєстрованими та проживали: [PERSON] - дружина; [PERSON] - син, [PERSON] - дочка, [PERSON] - дочка ( а.с.14,16-27). Будинок [ADDRESS], в якому був зареєстрованим [PERSON] належав матері останнього - [PERSON], після смерті якої його успадкувала за заповітом дочка померлого [PERSON] та позивачки - [PERSON] ( а.с. 30). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку [ADDRESS]. Спадкоємцями першої черги за законом після смерті останнього являються: [PERSON] - дружина; [PERSON] - син, [PERSON] - дочка, [PERSON] - дочка. Інших спадкоємців за законом чи за заповітом немає. [PERSON] та [PERSON] у встановлений законом шестимісячний строк відмовилися від спадщини після смерті батька на користь матері - позивачки по справі, що підтверджується копіями заяв, наданих ними до нотаріальних органів міста Марганець Дніпропетровської області ( а.с. 12,13). Донька позивачки - [PERSON], перебуваючи у шлюбі з [PERSON], мала прізвище [PERSON], після розірвання шлюбу, змінила прізвище на своє дівоче - [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу, виданого 14.02.2017 року Марганецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільно стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 04 ( а.с. 11). Син - [PERSON] заяву про прийняття спадщини після смерті батька не подавав. У лютому місяці 2017 року позивач звернулася до державного нотаріуса Марганецької державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, після смерті свого чоловіка, однак державний нотаріус Марганецької ДНК Ковтюх А.В. своєю постановою від 23.02.2017 року відмовила їй у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON], померлого [INFO] року на спадкове майно, посилаючись на те, що заявником в порушення вимог п. 1 ст. 1270 ЦК України ( для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини) не було подано заяви про прийняття спадщини ( а.с. 15). Факт постійного проживання однією сім'єю по [ADDRESS] позивача по справі - [PERSON] з [PERSON] по день смерті останнього, підтвердили у судо-вому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON], які пояснили, що вони є сусідами сім'ї [PERSON], добре їх знають та стверджують, що [PERSON] і [PERSON] були чоловіком та дружиною, мали трьох дітей. За час шлюбу побудували будинок по [ADDRESS], в якому з 1986 року всі разом проживали, як одна сім'я. В кінці [INFO] року [PERSON] помер. Діти від спадщини після смерті батька відмовилися на користь матері. Однак позивачка чомусь не може отримати у нотаріуса свідоцтва про право на спадщину після смерті свого чоловіка. Судові витрати підлягають стягненню з Відповідача на підставі ст. 88 ЦПК України. За таких обставин суд вважає позовні вимоги обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Враховуючи викладене та

Outcome: approved