Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-10 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із позовною заявою про стягнення з відповідача в її користь аліментів на утримання дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі по 500 гривень на кожну дитину щомісяця, до досягнення дітьми повноліття. Заявлені вимоги позивачка мотивує тим, що діти знаходяться на її утриманні, а відповідач, що є батьком дітей, ухиляється від надання матеріальної допомоги на їх утримання. Відповідач офіційно не працює, має нерегулярний, мінливий дохід, тому вважає доцільним встановлення аліментів у твердій грошовій сумі. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, від неї надійшла заява, в якій вона просить слухати справу у її відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково та пояснив, що він є інвалідом ІІ-групи з дитинства, офіційно ніде не працює, має заборгованість перед банком за кредитним договором, а тому згідний сплачувати аліменти в сумі 300 грн на кожну дитину до досягнення ними повноліття. Суд, вислухавши пояснення відповідача, дослідивши та оцінивши здобуті під час судового засідання докази, з'ясував наступні обставини. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого 10 квітня 2007 року Бережанською сільською радою Лановецького району Тернопільської області, 10 квітня 2007 року було укладено шлюб між [PERSON] та [PERSON], актовий запис №01. Від даного шлюбу в подружжя народилися діти - [PERSON], [INFO], свідоцтво про народження серії [NUMBER], [PERSON], [INFO], свідоцтво про народження серії [NUMBER]. [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] проживають спільно з [PERSON] та її донькою від іншого шлюбу [PERSON], [INFO], в [ADDRESS] та знаходяться на утриманні позивачки, що підтверджується Актом обстеження матеріально-побутових умов проживання №671 від 12 жовтня 2015 року та довідкою про склад сім'ї №617, виданою 13 жовтня 2015 року виконкомом Турильчинською сільською радою Борщівського району Тернопільської області. Як вбачається з довідки №765 від 23 грудня 2015 року, виданої Управлінням соціального захисту населення Лановецької РДА, [PERSON] перебуває на обліку в Управлінні соціального захисту населення Лановецької РДА та йому з 01 вересня 2015 року довічно призначено щомісячну компенсаційну виплату відповідно до п.2 Постанови Кабінету Міністрів України від 26 липня 1996 року №832 «Про підвищення розміру державної допомоги окремим категорія громадян». Відповідач [PERSON] є інвалідом ІІ-групи з дитинства довічно та отримує державну соціальну допомогу інвалідам з дитинства ІІ-групи, яка в період за грудень 2014 року по листопад 2015 року становить 11763,00 грн, що підтверджується довідкою МСЕК №009029 від 22 травня 2000 року та довідкою №767, виданою 23 грудня 2015 року Управлінням соціального захисту населення Лановецької РДА. Згідно довідки, виданої 23 грудня 2015 року ПАТ КБ «Приват Банк», відповідач [PERSON] має заборгованість перед ПАТ КБ «Приват Банк» за договором [NUMBER], яка станом на 23 грудня 2015 року становить 6787,14 грн. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, яка підлягає індексації відповідно до закону. В силу вимог положень ст. 141 СК України мати і батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини. Як вбачається із пояснень позивачки, викладених у позовній заяві, відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, хоч може це робити . Даний факт в судовому засіданні також був визнаний відповідачем. Враховуючи вищенаведене, те, що відповідач в добровільному порядку належного матеріального утримання дітям не надає, а також враховуючи майнове становище відповідача, те, що в нього є заборгованість за кредитним договором перед банком, стан здоров'я дітей та відповідача, який є інвалідом ІІ-групи довічно, часткове визнання відповідачем позову, суд вважає, що вимоги позивачки підлягають до часткового задоволення, з відповідача слід стягувати в користь позивачки на утримання неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 300 (триста) грн щомісяця на кожну дитину, починаючи з 02 грудня 2015 року та до досягнення дітьми повноліття. Відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України слід допустити негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць. Відповідно до п.9 ч.1 ст.5 Закону України «Судовий збір» інваліди ІІ групи звільняються від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях. В судовому засіданні встановлено та доведено матеріалами справи, що відповідач [PERSON] є інвалідом ІІ групи довічно, а отже звільнений від сплати судового збору. Згідно ч.2 ст.88 ЦПК України, якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. На підставі наведеного та

Outcome: approved