Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-11 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом, вказуючи, що їй належить на праві особистої приватної власності квартира [ADDRESS]. У вказаній квартирі крім неї також зареєстрована за місцем проживання її онука неповнолітня [PERSON], [INFO], яка є дочкою її сина [PERSON]. При цьому онука жодного дня після своєї реєстрації за місцем проживання в [ADDRESS] не проживала. Фактично онука разом з своїм батьком з 2013 року постійно проживають в Чеській Республіці. Позивачка вважає, що онука втратила право користування спірною квартирою, оскільки більше року в квартирі не проживає і квартирою не користується, а її реєстрація в квартирі є перешкодою в розпорядженні позивачкою своїм майном. В свою чергу її син, батько неповнолітньої [PERSON], категорично відмовляється приїжджати в Україну і знімати з місця реєстрації онуку у належній їй квартирі, та отримувати паспорт громадянки України для своєї дочки (її онуки). Тим, що онука знаходиться на реєстраційному обліку у належній їй на праві власності квартирі, порушуються її права на отримання допомоги (субсидій) від держави як особі, яка має таке право, оскільки вона є пенсіонером за віком, і іншого доходу крім пенсії не має. Просить визнати [PERSON], [INFO], такою, що втратила право користування квартирою [ADDRESS], що є підставою для зняття її з реєстрації місця проживання за зазначеною адресою. Ухвалою Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 05.09.2018 року у справі відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін, сторонам роз'яснені їх процесуальні права та обов'язки. Клопотання про розгляд справи в іншому провадженні сторони не заявляли. Відповідно до п.п. 3,4 ч.1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив, позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч.2 ст. 281 ЦПК України розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими цією главою. В судове засідання позивачка не з'явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримає, заперечень проти заочного розгляду справи не заявляла. Відповідач в судове засідання не з'явився вдруге, про місце і час розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надав. Відзив на позовну заяву у встановлений судом строк не надав, тому суд, відповідно до ч.8 ст.178, ст.ст. 280-281 ЦПК України, вирішує справу за наявними у ній матеріалами у заочному порядку. Третя особа - Виконавчий комітет Вільногірської міської ради Дніпропетровської області, про дату, місце та час розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки представника не повідомили, заяви про розгляд справи за відсутності представника не надали. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося, оскільки розгляд справи судом здійснюється за відсутності учасників справи. Дослідивши письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, факт належності позивачу [PERSON] на праві приватної власності квартири [ADDRESS], підтверджується договором купівлі-продажу квартири від 23.03.2004 року, який посвідчено приватним нотаріусом Вільногірського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Питомцем В.А., зареєстрованим в реєстрі за № 259 (а.с. 8) та витягом про реєстрацію прав власності на нерухоме майно від 16.04.2004 року, згідно якого власником даної квартири є позивачка (а.с. 6) Факт реєстрації неповнолітньої [PERSON] у квартирі [ADDRESS], підтверджується довідкою № 7368, що видана 22.08.2018 року відділом реєстрації фізичних осіб виконавчого комітету Вільногірської міської ради Дніпропетровської області (а.с. 7) та інформацією, наданою виконавчим комітетом Вільногірського міської ради від 04.09.2018року за вих. № 2185/0/2-18 (а.с. 21). Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO]. (а.с. 17) Факт проживання [PERSON], [INFO] за адресою: [ADDRESS] з 14.06.2017 року та факт отримання дозволу на постійне місце проживання з 25.11.2013 року підтверджено довідкою від 21.05.2018 року, яка видана у відповідності до закону № 326/1999 «Про перебування іноземців на території Чешської Республіки» (а.с. 15). Згідно копії довіреності від 30.07.2018 року, [PERSON] уповноважив [PERSON] представляти його інтереси щодо зняття його, а також його неповнолітньої доньки [PERSON] з реєстраційного обліку за місцем проживання: в [ADDRESS]. (а.с. 10) Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ч.2 ст. 386 ЦК України, власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. У відповідності до ч.2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла. Відповідно до ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 29 ЦК України, фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров'я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна. У разі спору місце проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років визначається органом опіки та піклування або судом. Відповідно до п. 34 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 року, зазначено, що усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку, залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (наприклад, статті 71, 72, 116, 156 ЖК УРСР; стаття 405 ЦК), а саме від вирішення однієї із таких вимог: про позбавлення права власності на жиле приміщення; про позбавлення права користування жилим приміщенням; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою. Згідно ч.1 ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням. Таким чином, судом встановлено, що позивачці [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу квартири 23.03.2004 року на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS], в якій зареєстрована її неповнолітня онука [PERSON], [INFO], яка з 25.11.2013 року отримала дозвіл на постійне місце проживання на території Чеської Республіки та разом з батьком [PERSON] з 14.06.2017 року постійно проживає за адресою: [ADDRESS], у належній позивачці квартирі її онука [PERSON] не проживає без поважних причин понад один рік, тому [PERSON] втратила право користування житловим приміщенням, яке належить позивачці, що є підставою для зняття [PERSON] з реєстраційного обліку за вказаною адресою. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України понесені позивачем і документально підтверджені (а.с. 1) судові витрати у вигляді сплаченого судового збору у розмірі 704 грн. 80 коп. також підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки. На підставі ст.ст. 29, 319, 321, 386, 391, 405 ЦК України, ст.ст. 72 ЖК України, ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»,

Outcome: approved