Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-28 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із позовною заявою про визнання за нею права на середню земельну частку (пай). Позивач посилається на те, що вона з 15.08.1992р. і по даний час працює на посаді вчителя [PERSON] НВК « Середня загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів-дошкільний навчальний заклад». Уважає, що працюючи у соціальній сфері села відповідно до Указу президента України від 08.08.1995р. №720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствах і організаціям» має право на земельну частку (пай). Звернувшись із заявами до [PERSON] районної державної адміністрації Львівської області та [PERSON] сільської ради Самбірського району Львівської області з приводу включення в списки на право на земельну частку (пай) по [PERSON] сільській раді та видачі сертифікату їй було відмовлено оскільки комісія по розпаюванню земельних часток (паїв) не працює, тому просить постановити рішення яким визнати у судовому порядку за нею право на земельну частку (пай). У судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені вимоги та посилався на обставини, зазначені в позовній заяві; просив даний позов задовольнити. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Самбірського району Львівської області позов визнала і не заперечила проти його задоволення; вважає, що у резерві є земля для надання позивачу. Представник відповідача [PERSON] районної державної адміністрації в судове засідання не зявився, подав до суду заперечення поти позову, в якому просив у задоволенні позовних вимог відмовити посилаючись на викладенні у ньому обставини, просив справу слухати у його відсутності. Тому суд вважає за можливе розглядати справу в його відсутності на підставі наявних даних про права та взаємовідносини сторін, проти чого не заперечив представник позивача. Представник третьої особи управління Держгеокадастру у [PERSON] районі, будучи повідомленим у встановленому законом порядку, в судове засідання не зявився та не повідомив про причини неявки до суду; разом з тим суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності представника третьої особи. Зясувавши обставини справи, заслухавши пояснення представника позивача та представника відповідача [PERSON] сільської ради, суд вважає, що позов про визнання права на середню частку (пай) підлягає задоволенню з наступних підстав: Судом установлено, що [PERSON] з 15.08.1992р. і по даний час працює на посаді вчителя [PERSON] НВК «Середня загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів-дошкільний навчальний заклад». Працюючи у соціальній сфері села відповідно до Указу президента України від 08.08.1995р. №720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствах і організаціям» має право на земельну частку (пай). Однак, при зверненні із заявами до [PERSON] районної державної адміністрації Львівської області та [PERSON] сільської ради Самбірського району Львівської області з приводу включення в списки на право на земельну частку (пай) по [PERSON] сільській раді та видачі сертифікату їй було відмовлено оскільки комісія по розпаюванню земельних часток (паїв) не працює. Відповідно до п. 2,7 Указу Президента України від 08.08.1995р. №720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям», право па земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського: підприємства, кооперативу, акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта па право колективної власності на землю. Даним указом також передбачено, що створюваний під час передачі земель у колективну власність резервний фонд використовується для передачі у приватну власність або надання у користування земельних ділянок переважно громадянам, зайнятим у соціальній сфері на селі, а також іншим особам, яких приймають у члени сільськогосподарських підприємств або які переселяються у сільську місцевість для постійного проживання. У відповідності до п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» член колективного сільськогосподарського підприємства включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність, не може позбавити її права на земельну частку. Законом України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» від 05.06.2003 року регламентовано організаційні та правові засади виділення власникам земельних часток (паїв) земельних ділянок у натурі (на місцевості) із земель, що належали колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам на праві колективної власності, а також порядок обміну цими земельними ділянками. Статтею першою вищезгаданого закону право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку і рішення суду відповідно до ст. 2 є документом, що посвідчує таке право. Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів від 04.02.2004р. «Про організацію робіт методику розподілу земельних ділянок між власниками земельних часток (паїв)» у разі виявлення після обробки проекту землеустрою факту не включення громадян, які відповідно до законодавства набули право на земельну частку (пай), до списку власників земельних ділянок таким громадянам здійснюється відповідною місцевою радою чи районною державною адміністрацією за рахунок коригування проекту, або за рахунок земель запасу чи резервного фонду. Аналізуючи вищевикладене суд приходить до переконання, що [PERSON] має право на земельну частку (пай) в розмірі 1,98га із земель резервного фонду [PERSON] сільської Самбірського району Львівської області. Разом з тим суд не приймає до уваги заяву відповідача [PERSON] районної державної адміністрації про застосування строків позовної давності, оскільки відповідно до ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. [PERSON] дізналася про своє порушене право на отримання земельної частки (паю) у 2017 року, що вбачається із довідки [PERSON] сільської ради від 30.05.2017 року №122 і, з того часу постійно прагне отримати своє право на земельну частку (пай), що неможливо реалізувати у позасудовому порядку.

Outcome: approved