Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-12 00:00:00

[PERSON] звернулася до Виноградівського районного суду Закарпатської області із позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивовано тим, що 14.06.2003 року позивач уклала шлюб з відповідачем. Шлюб зареєстровано у виконавчому комітеті Королівської селищної ради Виноградівського району за актовим записом № 24. Від шлюбу у них народилося троє дітей: син [PERSON], [INFO], син [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO]. Причиною звернення позивача до суду стало те, що у них з відповідачем виявились різні характери та погляди на життя, в результаті чого між ними виникали різного характеру непорозуміння, які призвели до припинення шлюбно-сімейних відносин. Вони проживають разом але ведуть окремий і різний спосіб життя, їхній шлюб носить формальний характер. Спір про проділ спільного майна між ними відсутній. У звязку з цим позивач звернулася до суду із даним позовом та просить шлюб розірвати і залишити їй шлюбне прізвище. Ухвалою Виноградівського районного суду від 12.02.2018 року сторонам було надано строк на примирення, однак такий позитивних наслідків не дав і сторони не примирилися. Позивач [PERSON] про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, в судове засідання не зявилася, однак надіслала до суду письмову заяву, згідно якої просить розглянути справу у її відсутність та задоволити позовні вимоги. Відповідач [PERSON] про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, в судове засідання також не зявився, причини неявки суду не повідомив, заяв про відкладення судового розгляду від нього не надходило. Відтак, у відповідності до порядку, встановленого ст. 223 ЦПК України суд вважає за можливе провести розгляд справи на підставі наявних у ній доказів. Судом встановлено, що 14.06.2003 року між сторонами було укладено шлюб, зареєстрований у Королівської селищної ради Виноградівського району за актовим записом № 24. Від шлюбу у сторін народилося троє дітей: син [PERSON], [INFO], син [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO]. Причиною розірвання шлюбу є те, що спільне життя у сторін не склалося через різні характери та погляди на життя, в результаті чого між ними виникали різного характеру непорозуміння, які призвели до припинення шлюбно-сімейних відносин. Сторони проживають в одному будинку але ведуть окремий спосіб життя. Шлюб сторін існує тільки формально. Позивач остаточно визначилася та настоює на розірванні шлюбу. Наданий сторонам строк на примирення позитивних наслідків не дав і сторони не примирилися. \~ \~ \~ \~У відповідності до ст.51 Конституції України та ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік за змістом ст.55 СК України зобовязані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобовязаний утверджувати в сімї повагу до матері. Дружина зобовязана утверджувати в сімї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сімї за свою поведінку в ній. Відповідно до вимог ст.112 СК України\~ суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розлучення, бере до уваги наявність малолітніх дітей та інші обставини життя сторін. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносини, примушування до їх збереження, є порушенням прав жінки, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом (ч.ч.3, 4 ст.56 СК України). Тому позов, заявлений позивачем обґрунтований та підлягає задоволенню і шлюб, укладений між нею та відповідачем слід розірвати. Крім цього, відповідно до\~ст. 113 СК України\~особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач бажає залишити своє шлюбне прізвище після розірвання шлюбу, а тому, суд прийшов до переконання, що необхідно залишити їй шлюбне прізвище Фірсов. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З матеріалів справи вбачається, що позивач при зверненні до суду сплатила 640 гривень судового збору, а відтак, з урахуванням вищенаведеного понесені позивачем судові витрати підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved