Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-20 00:00:00

[PERSON] звернулася до Сєвєродонецького міського суду із позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. В обґрунтування заявлених вимог позивач [PERSON] зазначила, що 17 липня 1999 року було зареєстровано шлюб між її матір'ю [PERSON] та батьком [PERSON]. Прізвище батька після реєстрації шлюбу - [PERSON], прізвище матері - [PERSON]. Від даного шлюбу [INFO] народилася позивач - [PERSON]. Шлюб між батьками було розірвано 19.11.2001 року. Батько [PERSON] проживає окремо, позивач мешкає разом із своєю матір'ю [PERSON] [INFO] позивач досягла повноліття. Позивач на теперішній час навчається на третьому курсі Харківського музичного училища ім. Б.М.Лятошинського, на денній формі навчання, у зв'язку з чим ні де не працює та потребує матеріальної допомоги. Відповідач добровільно надавати матеріальну допомогу їй відмовляється, тому вона звернулася з цим позовом до суду. Просить стягнути з відповідача на її утримання аліменти в розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, до досягнення нею 23 років. У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити. Пояснила, що потребує матеріальної допомоги від відповідача, так як навчається в іншому місті, їй потрібні гроші на проїзд, харчування, проживання та одяг. Отримує стипендію у розмірі 900 грн. щомісяця. Мати надсилає їй кожного місяця по 400 грн. У судовому засіданні відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав частково, суду пояснив, що сплачує аліменти на утримання ще однієї неповнолітньої дитини, тому має можливість надавати матеріальну допомогу позивачу в розмірі 1/6 частки від заробітку (доходу) щомісячно, до досягнення позивачем 23 років. Вислухавши пояснення позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні фактичні обставини. З матеріалів справи вбачається, що згідно з копією свідоцтва про одруження серії [NUMBER], виданого 17.07.1999 року Сєвєродонецьким міським відділом реєстрації актів громадянського стану Луганської області, 17.07.1999 року зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON]. Прізвище чоловіка після реєстрації шлюбу - [PERSON], прізвище дружини - [PERSON]. Згідно з копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого Сєвєродонецьким міським відділом реєстрації актів громадянського стану Луганської області 06.06.2000 року, [PERSON] народилась [INFO], про що зроблено відповідний запис № 332. В графі батько зазначений - [PERSON], мати - [PERSON]. Згідно з копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER], виданого 25.12.2001 року відділом реєстрації актів громадянського стану Сєвєродонецького міського управління юстиції в Луганській області, [PERSON] та [PERSON] розірвали шлюб 19.11.2001 року, про що зроблено відповідний запис № 678. Згідно з довідкою № 441 від 05.07.2018 року, виданою Харківським музичним училищем ім. Б.М.Лятошинського, [PERSON] дійсно навчається на 3-му курсі відділу «Народні інструменти», денної форми навчання в Харківському музичному училищі ім. Б.М.Лятошинського, зарахована з 01.09.2016 року наказ № 31с від 05.08.2016 року, термін закінчення навчання 30.06.2020. Згідно з довідкою про доходи № ЦОЛХ000034 від 13.11.2018 року, виданою ТОВ «Лідерхліб», [PERSON] працює на підприємстві з 01.02.2018, займає посаду вантажника, за період з лютого 2018 року по жовтень 2018 року, останньому нарахована заробітна плата у розмірі 59 923, 45 грн., з них утримано податків - 11 685, 07 грн., та стягнуто аліменти - 16 256, 02 грн. Таким чином, з досліджених в судовому засіданні фактичних обставин справи судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу захисту позивачем свого права на отримання від відповідача матеріальної допомоги на її утримання у зв'язку з продовженням навчання. Вказані правовідносини регулюються нормами Сімейного кодексу України. У Принципі 6 Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року зазначено, що дитина для повного та гармонічного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона повинна зростати у піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, в атмосфері любові, моральної та матеріальної забезпеченості. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, що була ратифікована Постановою ВР N 789-XII від 27.02.1991р., Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися в якості аліментів на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. В пункті 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз'яснено, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Задовольняючи позов частково та визначаючи частку заробітку від доходу, яку потрібно стягувати з відповідача на користь позивача в якості аліментів, суд виходить з того, що відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Як вбачається з матеріалів справи та пояснень відповідача, він сплачує аліменти на утримання ще однієї неповнолітньої дитини у розмірі 1/6 частки від заробітку (доходу) щомісячно. Враховуючи такі обставини, доводи відповідача про те, що коштів, які він заробляє, не вистачить на своє утримання, утримання своєї неповнолітньої дитини та на сплату аліментів на користь [PERSON] у розмірі 1/4 частки від його доходу щомісячно, заслуговують на увагу, оскільки в такому разі розподіл грошових коштів, зароблених відповідачем, між ним та його утриманцями буде несправедливий. За таких обставин, враховуючи, що повнолітня дочка відповідача потребує від нього матеріальної допомоги, а також матеріальне становище сторін, згідно з яким, на думку суду, відповідач має достатній заробіток і може надавати таку допомогу, але не надає її у добровільному порядку, з урахуванням інших утриманців та доводів відповідача, суд вважає, що справедливим буде стягнути з відповідача аліменти на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання, [PERSON], [INFO], у розмірі 1/6 частки від всіх видів заробітку (доходу) щомісячно. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у цій справі, суд враховує, що позивач звільнений від сплати судового збору, а тому відповідно до ст. 141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 704 грн. 80 коп. Відповідно до ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial