Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-02 00:00:00

[PERSON] звернулася до Білгород - Дністровського міськрайонного суду Одеської області із позовом до Великомар`янівської сільської ради про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на спадщину, посилаючись на наступне. [INFO] померла [PERSON]. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина у вигляді земельної ділянки, площею 11,28 га, що розташована на території Великомар`янівської сільської ради, масив №16, ділянка [NUMBER], яка надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. За життя померла не встигла зареєструвати належним чином земельну ділянку, що позбавляє позивачку вступити у спадщину нотаріальним шляхом, тому вона звернулася до суду. Позивачка у судове засідання не з'явилася, про час, місце та дату судового засідання сповіщалася, однак надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримає у повному обсязі. Представник Великомар`янівської сільської ради у судове засідання не з'явився, про час, місце та дату судового засідання сповіщався належним чином. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд у зв'язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання в порядку статті 169 ЦПК України, враховуючи відсутність відповідних заперечень від позивача, ухвалив слухати справу за відсутності відповідача, що не з'явився, у порядку заочного розгляду справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає за необхідне позов задовольнити з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що [INFO] померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть, серії [NUMBER], яке було видано та зареєстровано виконавчим комітетом Великомар`янівської сільської ради Білгород - Дністровського району Одеської області 17.01.2008 року, про що в Книзі реєстрації смертей зроблено відповідний актовий запис за №? 07. Як вбачається з відповіді Білгород - Дністровської міської державної нотаріальної контори від 15.10.2014 року за № 3134/01-16, спадкова справа до майна померлої [INFO] [PERSON] не заводилася. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки, площею 11,28 га, що розташована на території Великомар`янівської сільської ради Білгород - Дністровського району Одеської області, масив № 16, ділянка [NUMBER], яка була надана для товарного сільськогосподарського виробництва. Дана земельна ділянка належала померлій на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку, серії ЯА № 551677 від 24 листопада 2005 року, виданого на підставі розпорядження Білгород - Дністровської районної державної адміністрації від 11 квітня 2005 року № 384/2005, та акт зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010551500067. Кадастровий номер земельної ділянки № 5120881600:01:003:0278. Цей факт також підтверджується відповіддю відділу держземагенства у Б-Дністровському районі Одеської області від 24.10.2014 року за № 03-01-14/3416, а саме, згідно наявних даний вищевказана земельна ділянка належить [PERSON]. Однак, як вбачається з інформаційної довідки з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, від 16.10.2014 року, серії КУ № 774411, земельна ділянка за кадастровим № 5120881600:01:003:0278 у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відсутня, що позбавляє позивачку вступити у спадщину нотаріальним шляхом. Відповідно до ст. 3 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», право власності на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. ч.1 ст.1222 спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. У відповідності зі ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом має право прийняти спадщину, і незалежно від часу його прийняття вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Позивачка є єдиним спадкоємцем за законом майна померлої [PERSON]. Факт родинних відноси н між [PERSON] та [PERSON] підтверджується свідоцтвом про народження, серії [NUMBER], яке було зареєстровано виконавчим комітетом Великомар`янівської сільської ради Білгород - Дністровського району Одеської області та повторно видано відділом реєстрації актів цивільного стану по Білгород - Дністровському району Білгород - Дністровського міськрайонного управління юстиції Одеської області, про що в Книзі реєстрації народжень зроблено 02.10.1971 року актовий запис за № 37. Як вбачається зі свідоцтва про одруження від 15.02.2005 року, серії [NUMBER], [PERSON] одружилась з [PERSON] та змінила прізвище на «[PERSON]». Відповідно до ст..1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Інших осіб, які б мали право на частку у спадковому майні померлого спадкодавця відповідно до ст. 1241 ЦК України, немає. Згідно з ст. 81 ЗК України, громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Після смерті чоловіка позивачка здійснює роботи на земельній ділянці, обробляє її, сплачує збір, тобто фактично прийняв спадщину. Відповідно до ч. 2 ст. 325 ЦК України фізичні та юридичні особи можуть бути власниками будь - якого майна, за винятком окремих видів майна, які відповідно до закону не можуть їм належати. Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Беручи до уваги вище викладене, суд прийшов висновку, що вимоги позивачки про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на спадщину в порядку спадкування доведені та є обґрунтованими, тому слід їх задовольнити.

Outcome: approved