Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-24 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] сільської ради Шацького району Волинської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини після смерті [PERSON]. Позовну заяву обґрунтовано тим, що 05.09.2006 року помер двоюрідний дядько позивача [PERSON]. Внаслідок його смерті відкрилася спадщина на належне йому майно. За життя спадкодавець заповіт не склав. Спадкоємців першої - четвертої черг в порядку спадкування за законом, а також пережилого подружжя немає. Позивач є спадкоємцем пятої черги в порядку спадкування за законом. Родинні звязки підтверджуються свідоцтвом про народження позивача, свідоцтвами про народження та смерть батька позивача [PERSON], свідоцтвами про народження та одруження баби позивача [PERSON], свідоцтвом про народження спадкодавця [PERSON], свідоцтвами про народження та одруження матері спадкодавця - [PERSON] Позивач зазначає, що у вересні 2006 року спадкодавець зник. Рішенням Шацького районного суду Волинської області від 10.06.2008 року було встановлено факт смерті спадкодавця. З моменту зникнення спадкодавця позивач доглядала за його будинком, земельною ділянкою на якій він розташований. Після встановлення смерті [PERSON] вона й надалі продовжувала доглядати та користуватись земельною ділянкою та житловим будинком, оскільки була єдиним спадкоємцем за законом даного спадкового майна, та, відповідно, вважала, що воно перейшло у її власність, як спадкоємця за законом. Проте, коли в 2017 році вона звернулась до нотаріуса з приводу оформлення документів на спадкове майно, то нотаріус повідомив, що в нотаріальному порядку вона не може отримати свідоцтво про право на спадщину за законом, оскільки пропустила строк звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Позивач не могла подати заяви про прийняття спадщини протягом шести місяців з дня відкриття спадщини, оскільки вважала, що спадкодавець можливо ще живий і все таки знайдеться. Крім того, в 2006 році не було встановлено і сам факт смерті спадкодавця. Тому позивач вважає, що причини з яких вона пропустила строк звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини є поважними, та просить визначити їй додатковий строк, достатній для подання заяви до нотаріуса про прийняття спадщини після смерті [PERSON], який помер 05.09.2006 року. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, подала суду письмову заяву, у якій просить проводити розгляд справи за її відсутності, позов підтримує із зазначених у заяві підстав, просить позовні вимоги задовольнити повністю. Відповідач [PERSON] сільська рада Шацького району Волинської області свого представника в судове засідання не направила, проте подала заяву про розгляд справи у відсутності представника відповідача, позов визнає, проти його задоволення не заперечує. Стаття 1270 ЦК України визначає, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Часом відкриття спадщини згідно з ч. 2 ст. 1220 ЦК України є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою згідно з вимогами закону. Відповідно до положень статей 1268, 1269 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шести місяців з часу відкриття спадщини він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно із ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом шести місяців з часу відкриття спадщини не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв спадщину. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до положень ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Проаналізувавши обставини справи, письмові докази, суд дійшов висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими, викладені в позові обставини підтверджуються наданими суду доказами, визнання відповідачами позову не суперечить вимогам закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, тому визнання позову відповідачем слід прийняти, та позов задовольнити повністю. На підставі статей 1220, 1268, 1269, 1270, 1272 ЦК України,

Outcome: approved