Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-10 00:00:00

[PERSON] звернулася до Кремінського районного суду Луганської області з цивільним позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи його відсутністю порозуміння між подружжям. Вказала, що спільних дітей не мають, подружні стосунки були припинені з 2018 року, примирення не бажає. На підставі вищевказаного просить розірвати шлюб. У судове засідання позивач не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнав. Ухвалою суду від 21 липня 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження із призначенням судового засідання. З урахуванням того, що до розгляду справи по суті від відповідача надійшла заява про визнання позову, судом постановлено ухвалу про розгляд справи по суті та ухвалення рішення у справі з підстав визнання відповідачем позову, і прийняття такого визнання судом. Суд, дослідивши матеріали справи, встановивши фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин, дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 18 вересня 2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кремінського районного управління юстиції у Луганській області, про що свідчить свідоцтво серії [NUMBER] , актовий запис №88 від 18 вересня 2012 року (а.с. 3). Інші відомості відсутні. Відповідно до поданого позову, суд вбачає наявність між сторонами спору, який виник у сімейних правовідносинах та предметом спору є право на вільне перебування у шлюбі, вважаючи за необхідне розірвати шлюб, з підстав, вказаних у позові, позивач звернувся до суду. Враховуючи визначені судом правовідносини, для вирішення спору, суд застосовує такі норми матеріального права, виходячи при цьому з наступних мотивів. Частиною 4 статті 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. З матеріалів справи вбачається, що сім`я фактично розпалася, подружжя спільного господарства не веде, сторони категорично наполягають на розірванні шлюбу, шлюб є добровільним, а тому суд дійшов висновку про те, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, у зв`язку із чим визнає причину розірвання шлюбу поважною і розриває шлюб між сторонами без вжиття заходів щодо примирення. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Щодо питання про право іменуватися післяшлюбним прізвищем, суд зазначає, що у відповідності до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем, а відтак, позивачка не позбавлена права і надалі іменуватися післяшлюбним прізвищем, та зміна останнього можлива лише за її згоди, з огляду на що, суд не вбачає порушення такого права. Відповідно до ч. 1 ст. 141, ч. 1 ст. 142 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог; у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Як вбачається з квитанції №49 від 15.07.2021 року, [PERSON] сплатила через ТВБВ 10012/029 судовий збір у розмірі 908,00 грн. А відтак, з огляду на визнання позову до початку розгляду справи по суті та задоволення позовних вимог у повному обсязі, наявні підстави для повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, який необхідно було сплатити при поданні позову, 908,00 грн., що становить 454,00 грн., та стягнення з відповідача на користь позивача іншої частини сплаченого судового збору, що становить 454,00 грн. Враховуючи викладене, ст. ст. 104, 105, 110, 112 СК України та

Outcome: approved