Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-15 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини та дружини. Позовні вимоги позивачкою вмотивовані тим, що вона з 18 серпня 2015 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] За час спільного проживання з відповідачем у них народилася одна дитина син [PERSON], [INFO]. З вини відповідача у них припинилися сімейні відносини і на сьогоднішній день вони разом не проживають та не ведуть спільне господарство. Неповнолітній син знаходиться на її повному утриманні та вихованні, оскільки відповідач у добровільному порядку кошти на утримання дитини не надає та не займається її вихованням. В позові позивачка зазначила, що вона знаходиться в декретній відпустці по догляду за неповнолітньою дитиною, і тому позбавлена можливості одержувати будь-які інші доходи крім державної допомоги на дитину. Відповідач є працездатною людиною, інших утриманців немає, тому в змозі сплачувати аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] в розмірі 1500 грн. щомісячно до досягнення ним повнолітнього віку, а також на її утримання в розмірі 700 грн. щомісячно до досягнення сином [PERSON] трирічного віку. В судове засідання позивачка [PERSON] не зявилася. На адресу суду від представника позивачки [PERSON] надійшла заява про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання також не зявився. Про виклик в судове засідання належним чином був повідомлений шляхом розміщення відповідного повідомлення в газеті «Новини Закарпаття» №139 (4604) від 06.12.2016 року, про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, з урахуванням клопотання позивача про слухання справи за його відсутності, неявки відповідача, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного: В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, який було укладено 18 серпня 2015 року. Від даного шлюбу у сторін народилася одна дитина син [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття. В судовому засіданні встановлено, що відповідач коштів на утримання та виховання неповнолітньої дитини не надає. Таким чином суд оцінивши в сукупності встановлені по справі докази, дійшов до висновку, що позивачка правомірно та обґрунтовано ставить вимогу про стягнення аліментів виходячи з того, що відповідач зобов'язаний забезпечити утримання дітей до досягнення ними повноліття Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоровя та матеріальне становище дитини; 2) стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Положення ст. 184 СК України передбачають визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі у випадку нерегулярного, мінливого доходу платника аліментів. Відповідно до ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Виходячи з вищевикладеного, враховуючи, що неповнолітня дитина сторін потребує значних матеріальних витрат, а також те, що позивачка знаходиться в декретній відпустці по догляду за дитиною, виходячи із розміру прожиткового мінімуму, визначеного законом для дітей відповідного віку, а також враховуючи відсутність достатніх відомостей про постійне місце роботи відповідача та розмір його заробітку, враховуючи те, що відповідач є працездатним та молодим за віком, інших утриманців немає, виходячи з інтересів дитини, суд приходить до висновку про необхідність стягувати з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] в розмірі 1500 грн. щомісячно до досягнення ними повнолітнього віку, а також аліменти на утримання дружини в розмірі 700 грн. щомісячно до досягнення дитиною трирічного віку. Судові витрати по справі підлягають до стягнення з відповідача [PERSON]

Outcome: approved