Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-16 00:00:00

[PERSON] звернулася до Олександрійського міськрайонного суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання їх малолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку /доходу/, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, та на її утримання - в розмірі 1/6 частини всіх видів його заробітку /доходу/, але не менше 30 % прожиткового мінімуму щомісячно, до досягнення сином трирічного віку, тобто до 13 липня 2017 року . Позивачка мотивує свої вимоги, тим, що з відповідачем вона перебуває у шлюбі, який зареєстровано 31 січня 2014 року. Вони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання сина, а також не дбає про її, власне, утримання. Вона перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, тому не працює і потребує матеріальної допомоги. Відповідач сплачує аліменти на утримання дочки [PERSON] в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку /доходу/. До судового розгляду справи від позивачки надійшла заява з проханням розглядати справу за її відсутності. Відповідач проти позовних вимог не заперечує, про що надав відповідну заяву, також прохаючи розглянути справу за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково . Суд встановив, що сторони у справі мають малолітнього сина [PERSON], [INFO] . Дитина проживає з позивачкою і знаходиться на її утриманні. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини та утримання позивачки, що спонукало останню звернутися до нього з позовом. Вирішуючи даний спір, суд виходить з того, що відповідно до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом ( ч.1 ст. 183 СК України). При визначенні розміру аліментів суд має врахувати обставини, передбачені ч.1 ст.182 СК України: 1) стан здоровя та матеріальне становище дитини; 2) стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. При стягненні аліментів суд виходить з того, що відповідач має малолітнього сина, працездатного віку, сплачує аліменти на утримання дочки [PERSON], а тому вважає, що він має сплачувати аліменти на утримання дитини в розмірі 1/6 частини всіх видів його заробітку /доходу/, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня звернення позивачки до суду, як це передбачено ч.1 ст. 191 СК України, тобто з 16 березня 2016 року, і до досягнення дитиною повноліття. Згідно ч.2 ст.84 СК України право на утримання від батька дитини до досягнення дитиною трьох років має дружина, з якою проживає дитина. Як передбачено ч.4 ст. 84 СК України право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Суд вважає, що з урахуванням заробітку відповідача та визнання ним позову у повному обсязі, останній взмозі утримувати дітей і дружину. Проте розмір аліментів не може перевищувати 50 % заробітної плати відповідача, відтак, на дружину суд визначає в частці до його заробітку (доходу) - 1/8 . Сплата судового збору, від якої позивачка звільнена за законом, покладається на відповідача в розмірі 551 грн. 20 коп.

Outcome: partial