Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-12 00:00:00

[PERSON] звернулася до Марганецького міського суду Дніпропетровської області із позовною заявою до [PERSON] , третя особа: Марганецька міська рада Дніпропетровської області, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що будинок за [ADDRESS] , належить їй на праві власності. В будинку значиться зареєстрованим відповідач - [PERSON] , який є її братом. Розпочинаючи з серпня 1991 року відповідач не проживає в будинку, постійне місце його проживання їй невідоме. Ніяких перешкод у проживанні відповідачем у будинку нею та членами її сім`ї не чиниться. Вона не може на власний розсуд розпоряджатися своїм майном, що є порушенням її права володіти, розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, несе додаткові витрати по сплаті комунальних платежів. Ухвалою судді Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 31 серпня 2021 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Враховуючи відсутність заяви відповідача із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, згідно ч. 5 ст. 279 ЦПК України, справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами. Дослідивши надані докази, суд встановив наступне. Будинок [ADDRESS] належить позивачу на праві власності, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом, виданого 05.10.1999 року державним нотаріусом Марганецької державної нотаріальної контори Дрябловою Н.Ф., зареєстроване в реєстрі за № 1551 /а.с.5/. Згідно акту від 17 серпня 2021 року, складеного в присутності свідків, затвердженого головою квартального комітету № 9 Марганецької міської ради Дніпропетровської області Боровик Н.А., відповідач [PERSON] в будинку [ADDRESS] не проживає з серпня 1991 року. /а.с. 8/. Згідно зі ст. 319 ЦК України, власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно вселення членів сім`ї у житлове приміщення, яке належить громадянину на праві власності є результатом реалізації права власника й у них виникає право на користування чужим майном, тобто сервітутне право. При цьому, відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом. В судовому засіданні встановлено, що відповідач мав можливість користуватися спірним житловим приміщенням, перешкод йому позивач або члени її сім`ї не чинили, майно та речі відповідача в будинку відсутні, поважних причин для їх відсутності у спірному житловому приміщенні не існувало. Відсутність відповідача за місцем мешкання понад одного року, без поважних причин та відсутність іншої домовленості між власником будинку та відповідачем, дають суду підстави зробити висновок, що відповідач, не мешкаючи в спірному житловому приміщенні більш ніж одного року, без поважних причин, втратив право користування житловим приміщенням, в зв`язку з чим підлягають визнанню такими в судовому порядку. На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при поданні позову було сплачено судовий збір на загальну суму 908 гривень 00 копійок, який з урахуванням задоволення позовних вимог підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved