Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-25 00:00:00

[PERSON] звернулася до Бериславського районного суду Херсонської області із позовом до Бериславської міської ради Херсонської області, про визнання права власності на спадкове майно. В позовній заяві посилається на те, що [INFO] помер її батько - [PERSON] . [INFO] помер її брат [PERSON] . [INFO] померла її мама - [PERSON] . Після смерті батьків залишилось спадкове майно, а саме: житловий будинок [ADDRESS] . Відповідно Договору купівлі - продажу від 21 лютого 1975 року [PERSON] продав [PERSON] 1/2 частину незакінченого будівництвом загальною готовністю 80% будинку, що знаходиться в [ADDRESS] і розташований на земельній ділянці розміром 525 кв.м. Державним нотаріусом Бериславської державної нотаріальної контори, за її заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , заведена спадкова справа №08/2020.В видачі свідоцтва про право на спадщину на вищезазначене нерухоме майно їй відмовлено в зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа на право приватної власності спадкодавця на житловий будинок [ADDRESS] , та рекомендовано звернутися до суду для встановлення права власності на вищезазначене нерухоме майно. Просить суд визнати за нею - [PERSON] право власності на спадкове майно за законом, яке залишилося після смерті батьків, а саме на житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою суду від 26.07.2021 року провадження у справі було відкрито в загальному порядку та призначено підготовче засідання. Позивач в підготовче засідання не з`явилася, до суду надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала, наполягала на їх задоволенні. Представник відповідача Бериславської міської ради в підготовче засідання не прибули, надали до суду заяву про розгляд справи без участі їх представника. Суд вважає за можливе справу розглянути у відсутності сторін, в порядку ч.3 ст.211 ЦПК України. У відповідності до ст. 223 ЦПК України, суд визнав за можливе розглянути справу за відсутності сторін, належних чином повідомлених про день, місце та час розгляду справи на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з цим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ч.4 цієї статті, ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі, зокрема, визнання позову, проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. За нормою ч.1 ст. 206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У відповідності до ч.1 ст. 81, ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до п.п. 3,4 п. 5 ст. 12 ЦПК України - суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи: роз`яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов`язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє захисту їхніх прав у випадках встановлених нормами ЦПК України. Дослідивши письмові докази, що містяться у матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. З генерального плану від 15.02.1972 року вбачається, що згідно з рішенням Бериславського виконкому міської Ради від 14.02.1972 року №29 було передано у користування [PERSON] , [PERSON] для індивідуальної забудови за адресою [ADDRESS] при площі ділянки 525 кв.м. (а.с. 23-25). Вартість будівель та споруд розташованих по [ADDRESS] складає: житлового будинку - 2707 руб., сараю - 640 руб., загальна вартість - 3347 руб. Дані споруди та побудови належать [PERSON] , [PERSON] , що підтверджується зведеним оцінним актом з домоволодіння [ADDRESS] (а.с. 26). 21.02.1975 року з однієї сторони [PERSON] та [PERSON] , мешканці [ADDRESS] , уклали договір в такому: [PERSON] продав, а [PERSON] купив 1/2 частину незакінченого будівництвом загальною готовністю 80 % будинок, що знаходиться в [ADDRESS] і розташований на земельній ділянці розміром 525 кв.м., що підтверджується договором купівлі-продажу (а.с. 27-28). [PERSON] дозволено переобладнати існуючий сарай розміром 7,0х4,0 м під літню кухню та частину підвалу розміром 7,15х4,1 м під кухню та котельню по [ADDRESS] , що підтверджується витягом із рішення №123 від 31.10.06 р. (а.с. 29). [INFO] у віці 59 років помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть Серії [NUMBER] виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Бериславського районного управління юстиції Херсонської області 12.02.2013 року, актовий запис №34 (а.с. 17). [INFO] у віці 37 років помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Бериславського районного управління юстиції у Херсонській області 25 лютого 2014 року, актовий запис № 42 (а.с. 18). [INFO] у віці 64 років померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданим Бериславським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області 20 грудня 2019, актовий запис № 257 (а.с. 19). З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] » згідно свідоцтва про одруження (а.с. 21) [PERSON] , [INFO] , відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] є донькою [PERSON] та [PERSON] , де в графі батьки вказано: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] (а.с. 20). Комісією, призначеною розпорядженням міського голови №227 від 19.10.2021 року, в присутності заявниці [PERSON] обстежено житловий будинок за адресою: [ADDRESS] з метою визначення його технічного стану та придатність на проживання в даному будинку. Комісія дійшла висновку, що житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , придатний для проживання, що підтверджується актом обстеження. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно до ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Статтею 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. За завою [PERSON] про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, Бериславською державною нотаріальною конторою Херсонської області заведена спадкова справа №08/2020 до майна померлого [INFO] [PERSON] . Заяви від інших спадкоємців не надходили. Свідоцтва про право на спадщину ще не видавались. Крім [PERSON] іншими спадкоємця за законом були його дружина - [PERSON] , яка померла [INFO] та син - [PERSON] , який помер [INFO] , спадкоємицею якого за законом була [PERSON] , яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав. Згідно довідки виданої Бериславською міською радою Херсонської області 21.02.2020 року за № 706 на день смерті [PERSON] разом з ним були зареєстровані та проживали його дружина - [PERSON] та діти - [PERSON] і [PERSON] , з цього випливає, що вони спадщину прийняли. Також, Бериславською державною нотаріальною конторою Херсонської області 10.03.2020 року заведена спадкова справа № 9/2020, до майна померлої [INFO] [PERSON] , за заявою дочки померлої - [PERSON] про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину за законом. Заяви від інших спадкоємців не надходили. Свідоцтва про право на спадщину ще не видавались (а.с. 33). Звернувшись до нотаріуса з заявою для оформлення спадщини на 1/2 (одну другу) частку житлового будинку, з відповідною часткою господарських та побутових будівель та споруд, що розташовані за адресою: [ADDRESS] позивачкою [PERSON] для оформлення вказаного майна надані: договір купівлі-продажу 1/2 (однієї другої) частки незакінченого будівництвом загальною готовністю 80% будинку, посвідченого Бериславською державною нотаріальною конторою 25.02.1975 року за р. № 337; відповідь КП «Херсонське бюро технічної інвентаризації» від 07.04.2020 року про те, що на вказане майно право власності не зареєстроване. Згідно п.п. 4.15, глави 10 розділу 2 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно. Якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, то відповідно п. 4. ст. 334 ЦК України (2004 року) права на нерухоме майно, виникають з дня державної реєстрації. Наданий документ, що посвідчує право власності не зареєстрований у відповідних органах. З цього випливає, що право власності у померлого [PERSON] не виникло, в зв`язку з чим нотаріус відмовив позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у зв`язку з відсутністю документа, що посвідчує право власності на 1/2 частку житлового будинку, з відповідною часткою господарських та побутових будівель та споруд за адресою: [ADDRESS] , та рекомендовано звернутись до суду для визнання права власності (а.с.33). Тобто у встановлений законом строк позивач звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак свідоцтво про право на спадщину не видавалось, в зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу, оскільки іншого способу захисту свої прав окрім звернення з позовом до суду у позивача немає, тому вона вимушена була звернутися до суду з цим позовом. На підтвердження права власності на вказане майно, позивачем надано технічний паспорт виготовлений КП «Херсонське бюро технічної інвентаризації» Херсонської обласної ради 07.04.2020 року (а.с. 13-15), згідно якого спадкове домоволодіння було побудовано в 1971-2004 р.р. Відповідно до технічного паспорту та характеристики будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами вбачається, що л/кухню, прибудову споруджено у 1971 році; житловий будинок, цокольний поверх, прибудову, вхід до ц/поверху, ганок споруджено у 1975 році; туалет споруджено у 1984 році; сараї споруджено у 2004 році (а.с. 11). Тобто судом встановлено що домоволодіння створене у 2004 році. Відповідно до абз. 3 ч. 2 ст. 331 ЦК України, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно до ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав. Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди на момент реєстрації права спадкодавцем регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстроване в Мін`юсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами). Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК України та Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року. Отже, у разі відсутності державної реєстрації права власності на нерухоме майно, створене та оформлене в передбаченому законом порядку до набрання чинності Законом України від 01.07.2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», спадкоємці, які прийняли спадщину, мають право на оформлення спадкових прав шляхом звернення до нотаріальної контори за видачею свідоцтва про право на спадщину. За змістом п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР (що була чинна на момент придбання у власність спадкодавцем житлового будинку з надвірними спорудами) підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах. Додатками № 32 та № 33 до Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих було затверджено зразки довідок про право власності колгоспного (селянського) двору на жилий будинок та про право власності робітника чи службовця на жилий будинок. За змістом зазначених нормативних актів виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права. Роз`яснення щодо того, що правильним є застосування саме вказаних норм, міститься в Листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» наведено роз`яснення судам щодо розгляду аналогічних спорів з приводу спадкування майна та його реєстрації. Відповідно до ч.1 ст. 328 Цивільного кодексу України (надалі ЦК України), право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (ч.2 ст. 328 ЦК України). Згідно з Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» зазначив, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до п.3.1 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 р. № 24-753/0/4-13 право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України). Згідно зі ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. З вищенаведеного випливає, що іншого шляху окрім звернення до суду за захистом порушеного права у позивача немає та позивач правильно у розумінні ст.16 ЦК України обрав спосіб захисту порушеного права. Враховуючи викладені обставини справи та вимоги Закону, суд вважає, що позовні вимоги є законними та обґрунтованими, позов про визнання права власності на майно в порядку спадкування підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved