Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-08 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON], треті особи: Орган опіки та піклування Ківерцівської районної державної адміністрації Волинської області та Орган опіки та піклування Житомирської районної державної адміністрації Житомирської області, про позбавлення батьківських прав. Свої вимоги обґрунтовує тим, що з відповідачем вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з 2001 року по 2008 рік. В шлюбі у них народився син [PERSON], [INFO]. Після розлучення відповідач проживає окремо, не цікавиться життям сина, не приймає участі у його вихованні, не допомагає матеріально. Враховуючи, що відповідач усунувся від виконання батьківських обовязків щодо своєї дитини, не піклується про її фізичний і духовний розвиток, не займається утриманням і вихованням, тому, виходячи виключно з інтересів дитини, просить позбавити батьківських прав [PERSON] відносно його дитини: [PERSON], [INFO]. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності /а.с. 15/. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився. До суду подано заяву про розгляд справи у його відсутності та визнання позову. Представник третьої особи органу опіки та піклування Житомирської РДА Житомирської області в судове засідання не зявився, подав до суду заяву, в якій просить розглянути справу з урахуванням інтересів дитини та провести розгляд справи у відсутності їх представника /а.с. 28/. Представник третьої особи органу опіки та піклування Ківерцівської РДА [PERSON] в судовому засіданні підтримав заявлені позивачем вимоги, оскільки з даного приводу 26.08.2015 року Ківерцівською РДА було складено висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] Заслухавши пояснення представника органу опіки та піклування Ківерцівської районної державної адміністрації Волинської області, дослідивши матеріали справи та оцінивши надані у справі докази, суд дійшов до наступного висновку. Відповідно до вимог ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно з ч. 4 ст. 155 СК України, ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Зокрема ст. 164 СК України передбачає, що мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав у разі ухилення від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» батьки мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток. Пунктом 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» визначено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Судом встановлено, що батьками неповнолітнього [PERSON], [INFO], є позивач [PERSON] та відповідач [PERSON], що стверджується відповідним свідоцтвом про народження дитини /а.с. 5/. Шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано 19.01.2009 року, що стверджується рішенням Ківерцівського районного суду Волинської області від 24.10.2008 року та свідоцтвом про розірвання шлюбу серії І-ТП № 034810 від 19.01.2009 року /а.с. 7, 9/. Згідно довідки виконавчого комітету Луківської сільської ради Житомирського району Житомирської області № 519 від 22.07.2015 року, [PERSON], [INFO], зареєстрований та проживає разом з матірю позивачем [PERSON], вітчимом [PERSON] та братом [PERSON], [INFO], в с. Лука по вул. Заруди, 63 Житомирського району Житомирської області /а.с. 10/. Відповідно до довідки Луківської [PERSON] ступеня Житомирського району Житомирської області № 27 від 03.04.2015 року, [PERSON] не займається вихованням та не цікавиться навчанням дитини /а.с. 6/. Як вбачається з висновку Ківерцівської районної державної адміністрації № 36/2-18 від 26.08.2015 року, позбавлення відповідача батьківських прав є доцільним та відповідає інтересам неповнолітнього [PERSON], [INFO] /а.с. 44/. Як слідує з роз'яснень Пленум Верховного Суду України від 30 березня 2007 року в постанові № 3, позбавлення батьківських прав, тобто наданих батькам до досягнення дитиною повноліття прав на її виховання, захист її інтересів є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування вирішується лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи та характеру ставлення батьків до дітей. При вирішенні питань, що стосуються дітей, згідно ст. 3 «Конвенції про права дитини», суд має виходити з принципу максимального забезпечення інтересів дитини, її захисту і забезпечення турботи про неї. З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що відповідач [PERSON] свідомо ухиляється від виконання обов'язків по вихованню своєї дитини, а саме: не піклується про фізичний і духовний розвиток сина, не займається вихованням, не забезпечує матеріально, що є підставою для позбавлення відповідача батьківських прав. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому з відповідача в користь позивача слід стягнути судові витрати у виді судового збору в розмірі 243 грн. 60 коп. На підставі ст.ст. 150, 155, 164 СК України, ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», ст. 3 «Конвенції про права дитини»,

Outcome: approved