overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-18 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на такі обставини. З 23.08.2011 року вони з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого є донька [PERSON], [INFO]. У зв'язку з доглядом за дитиною до трьох років позивачка не має можливості заробляти кошти на своє забезпечення, а [PERSON] матеріальної допомоги не надає, через що вона вимушена звернутися до суду. Просить стягнути з відповідача аліменти на своє утримання у розмірі 1/6 частини усіх видів його заробітку щомісячно, починаючи від дня пред'явлення позову до зміни її матеріального положення. У судовому засіданні позивачка свої вимоги уточнила, зазначивши, що погоджується отримувати від відповідача аліменти на своє утримання у твердій грошовій сумі у розмірі 200 грн. щомісячно. Відповідач пояснив, що отримує пенсію по інвалідності, проти уточненої суми не заперечив. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. Як встановлено судом, 23.08.2011 року сторони уклали шлюб, зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Нікополю Нікопольського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області за актовим записом № 480 (а.с.4). [INFO] у них народилася донька, [PERSON] (а.с.3). Дитина проживає разом з матір'ю. Позивачка здійснює догляд за малолітньою донькою, не маючи змоги працювати і забезпечувати себе. Відповідач отримує пенсію по інвалідності, має можливість та обов'язок надавати допомогу на утримання дружини до досягнення їхньою дитиною трьох років. Оскільки [PERSON] не надає матеріальної допомоги на утримання дружини, з нього повинні бути стягнуті аліменти. Згідно ч.2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Як зазначено в ч. 1 ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. За таких обставин, суд вважає можливим стягнути з [PERSON] аліменти на утримання дружини у розмірі 200 грн. щомісячно, до досягнення дитиною трьох років. Також в силу ст. 88 ЦПК України з відповідача мають бути стягнуті судові витрати по справі на користь держави.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-02 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на такі обставини. З 23.09.1992 року вони з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого є син [PERSON], [INFO]. Дитина знаходиться на повному утриманні матері, [PERSON] матеріальної допомоги не надає, через що вона вимушена звернутися до суду. Просить стягнути з відповідача аліменти на утримання сина. Позивачка у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, на їх задоволенні наполягала. Відповідач проти стягнення аліментів не заперечив. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. На підставі приписів ст.ст.181, 183 СК України за рішенням суду кошти на утримання дітей (аліменти) присуджуються у частці від доходу їх батька, яка встановлюється судом. Як встановлено судом, 23.09.1992 року сторони уклали шлюб, зареєстрований у Відділі реєстрації актів громадянського стану виконкому Нікопольської міської ради Дніпропетровської області за актовим записом № 962 (а.с.3). Від шлюбу є малолітній син - [PERSON], [INFO] (а.с.4). Дитина знаходиться на утриманні матері. [PERSON] матеріальну допомогу на утримання сина не надає, тому позивачка просить стягнути з нього аліменти в розмірі 1/4 частини його заробітків (доходів). Інші аліментні зобов'язання у відповідача відсутні. Суд, даючи оцінку доказам, наявним у матеріалах справи, дійшов висновку про те, що [PERSON] має обов'язок і можливість надавати допомогу на утримання своєї дитини, однак у добровільному порядку від надання такої допомоги ухиляється. За таких обставин, суд вважає, що аліменти в силу ст. ст. 180-183 СК України мають бути стягнуті з нього у примусовому порядку. Також в силу ст. 88 ЦПК України з відповідача мають бути стягнуті судові витрати по справі на користь держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-22 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на такі обставини. З 23.09.1995 року вона перебуває зі [PERSON] у зареєстрованому шлюбі, від якого є син [PERSON], [INFO] народження, та донька [PERSON], [INFO] народження. Подружнє життя з відповідачем не склалося через постійні скандали, рукоприкладство з боку [PERSON], його небажання витрачати гроші на потреби сім'ї, у зв'язку з чим вони з серпня 2013 року припинили спільне життя та ведення господарства. Діти проживають з матір'ю, існує спір щодо поділу спільного майна. Оскільки подальше збереження сім'ї суперечить її інтересам, просить шлюб розірвати. Сторони у судове засідання не з'явилися, надавши заяви про розгляд справи за їх відсутності. Згідно заяв, позивачка на позові наполягає, відповідач проти його задоволення не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. На підставі ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено у судовому засіданні, 23.09.1995 року сторони уклали шлюб, зареєстрований у виконавчому комітеті Червоногригорівської селищної ради Нікопольського району Дніпропетровської області за актовим записом № 37 (а.с.3). Від шлюбу є неповнолітній син - [PERSON], [INFO] народження, та малолітня донька [PERSON], [INFO] народження (а.с.4-5). З серпня 2013 року внаслідок постійних скандалів, застосування фізичної сили з боку відповідача, його небажання утримувати сім'ю, сторони припинили шлюбні відносини, і після того їх поновлювати не намагалися. Між ними існує спір про поділ майна; діти, за домовленістю, проживають з матір'ю. За таких обставин суд вважає, що збереження сім'ї буде суперечити інтересам подружжя, а тому шлюб необхідно розірвати. Після розлучення сторони прізвища змінювати не бажають.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-08 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на такі обставини. З 23.09.2006 року вона перебуває з [PERSON] у шлюбі, від якого є малолітній син [PERSON], [INFO]. Подружнє життя з відповідачем не склалося через нерозуміння один одного, різні характери, протилежні погляди на сімейні відносини. З червня 2017 року сторони припинили подружнє життя та ведення спільного господарства, кожен живе своїм життям. Майновий спор на теперішній час відсутній. Дитина проживає з матірю. Оскільки подальше збереження сімї суперечить її інтересам, [PERSON] просить суд шлюб розірвати без зміни їй прізвище на дошлюбне. Сторони у судове засідання не зявилися, надавши заяви про слухання справи за їх відсутності. У заявах позивач на позовних вимогах наполягає, відповідач позов визнає, проти його задоволення не заперечує (а.с.15,16). Враховуючи, що [PERSON] у повному обсязі визнав позов [PERSON], суд вважає доцільним за результатами підготовчого провадження ухвалити рішення, що відповідає положенням ч. 3 ст. 200 ЦПК України, та розглянути справу на підставі наявних доказів, без фіксування судового засідання звукозаписувальними технічними засобами, що передбачено ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд приходить до наступного. Згідно ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України (далі СК України) кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. На підставі ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено у судовому засіданні, 23.09.2006 року сторони уклали шлюб, зареєстрований у Відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Нікополю Нікопольського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області за актовим записом № 784 (а.с.4). Від шлюбу є малолітній син [PERSON], [INFO] (а.с.5). З червня 2017 року внаслідок відсутності взаєморозуміння, несумісності характерів та поглядів на сімейне життя, права та обовязки подружжя, сторони припинили шлюбні відносини, і після того їх поновлювати не намагалися. Шлюб носить формальний характер. Дитина проживає з матірю [PERSON]. Майновий спір на даний час відсутній. Після розірвання шлюбу позивач прізвище змінювати не бажає. За таких обставин суд вважає, що збереження сімї недоцільне, суперечить інтересам подружжя, а тому шлюб необхідно розірвати. Крім того, враховуючи те, що відповідач до початку розгляду справи по суті визнав позов, суд у відповідності до ч. 1 ст. 142 ЦПК України, ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» вважає доцільним повернути позивачу\~ з державного бюджету 50 відсотків судового збору, що в даному випадку становить 352,40 грн. Також, відповідно до ст. 141 ЦПК України з [PERSON] підлягає стягненню судовий збір на користь [PERSON] в сумі 352,40 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-09 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на такі обставини. З 23.09.2011 року вони з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого є малолітній син [PERSON], [INFO]. Дитина знаходиться на її повному утриманні, [PERSON] матеріальної допомоги не надає, через що вона вимушена звернутися до суду. Просить стягнути з відповідача аліменти у розмірі 2000 грн. щомісячно на утримання сина. Позивачка у судове засідання не з'явилася, подала уточнену заяву, згідно якої просить стягнути з [PERSON] аліменти на її користь на утримання сина у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), до досягнення дитиною повноліття. Справу просить розглянути за її відсутності (а.с.9). Відповідач у судове засідання не з'явився, подавши заяву про розгляд справи за його відсутності. Не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання дитини у розмірі 1/4 частини заробітку (а.с.10). Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. На підставі приписів ст.ст.181, 183 СК України за рішенням суду кошти на утримання дітей (аліменти) присуджуються у частці від доходу їх батька, яка встановлюється судом. Як встановлено судом, 23.09.2011 року сторони уклали шлюб, зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Нікополю Нікопольського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області за актовим записом № 606 (а.с.4). [INFO] у них народився син - [PERSON] (а.с.5). Дитина проживає з матір'ю (а.с.3), знаходиться на її повному утриманні, [PERSON] матеріальної допомоги на утримання [PERSON] не надає, тому позивачка просить стягнути з нього аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частини його заробітків (доходів). Суд, даючи оцінку доказам, наявним у матеріалах справи, дійшов висновку про те, що відповідач має обов'язок і можливість надавати допомогу на утримання своєї дитини, однак у добровільному порядку від надання такої допомоги ухиляється. За таких обставин, суд вважає , що аліменти в силу ст. ст. 180-183 СК України мають бути стягнуті з нього у примусовому порядку. Також в силу ст. 88 ЦПК України з відповідача мають бути стягнуті судові витрати по справі на користь держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-22 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на такі обставини. З 23.11.2012 року вона перебуває з [PERSON] у зареєстрованому шлюбі, від якого є малолітній син [PERSON], [INFO]. Подружнє життя з відповідачем не склалося через нерозуміння один одного, різні характери, діаметрально протилежні погляди на сімейне життя, у зв'язку з чим між ними часто виникали сварки та суперечки. З квітня 2014 року вони остаточно припинили подружнє життя та ведення спільного господарства. Крім того, останнім часом відповідач вчиняє по відношенню до позивачки психічне та фізичне насилля, що виключає можливість примирення сторін. Дитина проживає з матір'ю, майновий спір наразі відсутній. Оскільки подальше збереження сім'ї суперечить її інтересам, просить шлюб розірвати. Позивачка у судове засідання не з'явилася, надавши заяву про розгляд справи за її відсутності. Згідно заяви, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, на розірванні шлюбу наполягає, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце судового розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду невідомі. Суд вважає можливим розглянути справу у порядку ст. 224 ЦПК України, з винесенням заочного рішення. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. На підставі ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено у судовому засіданні, 23.11.2012 року сторони уклали шлюб, зареєстрований у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м. Нікополю Нікопольського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області за актовим записом № 572 (а.с.6). Від шлюбу є малолітній син - [PERSON], [INFO] (а.с.7). З квітня 2014 року внаслідок відсутності взаєморозуміння, несумісності характерів та поглядів на подружнє життя, сторони остаточно припинили шлюбні відносини, і після того їх поновлювати не намагалися. Останнім часом відповідач проявляв агресію по відношенню до позивачки. Шлюб носить формальний характер. Дитина проживає з матір'ю, спору щодо поділу спільного майна наразі немає. Після розлучення позивачка бажає повернути собі дошлюбне прізвище. За таких обставин суд вважає, що збереження сім'ї недоцільне, суперечить інтересам подружжя, а тому шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-22 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на такі обставини. З 23.11.2012 року вони з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого є малолітній син [PERSON], [INFO]. Шлюбні стосунки між сторонами припинено. Позивачка мешкає окремо, дитина знаходиться на її повному утриманні, [PERSON] матеріальної допомоги не надає, через що вона вимушена звернутися до суду. Позивачка у судове засідання не з'явилася, подавши заяву про розгляд справи за її відсутності, на позовних вимогах наполягає, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився, був повідомлений належним чином, причини неявки суду невідомі. Суд вважає можливим розглянути справу в порядку ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. На підставі приписів ст.ст.181, 183 СК України за рішенням суду кошти на утримання дітей (аліменти) присуджуються у частці від доходу їх батька, матері, яка встановлюється судом. Як встановлено судом, 23.11.2012 року сторони уклали шлюб, зареєстрований у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м. Нікополю Нікопольського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області за актовим записом № 572 (а.с.3). [INFO] року у них народився син - [PERSON] (а.с.7). 23.10.2014 року Нікопольським міськрайонним судом винесено заочне рішення про розірвання шлюбу між сторонами. Дитина проживає з матір'ю (а.с.8), знаходиться на її повному утриманні, [PERSON] матеріальної допомоги на утримання [PERSON] у достатньому розмірі не надає, тому позивачка просить стягнути з нього аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частини його заробітків (доходів). Суд, даючи оцінку доказам, наявним у матеріалах справи, дійшов висновку про те, що [PERSON] має обов'язок надавати допомогу на утримання своєї дитини, однак у добровільному порядку від надання такої допомоги ухиляється. За таких обставин, суд вважає, що аліменти в силу ст. ст. 180-183 СК України мають бути стягнуті з нього у примусовому порядку. Також в силу ст. 88 ЦПК України з відповідача мають бути стягнуті судові витрати по справі на користь держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-12 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на такі обставини. З 23.11.2013 року вони з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого є малолітній син [PERSON], [INFO]. З 27.02.2015 року подружні стосунки припинені, дитина знаходиться на повному утриманні матері, [PERSON] матеріальної допомоги не надає, через що вона вимушена звернутися до суду. Просить стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки. Позивачка у судове засідання не зявилася, подала заяву, згідно якої позовні вимоги підтримує у повному обсязі, на їх задоволенні наполягає. Відповідач був допитаний за місцем свого мешкання Томаківським районним судом Дніпропетровської області в порядку виконання окремого доручення. Надав суду письмову заяву, згідно якої позовні вимоги визнає, просить справу розглянути за його відсутності (а.с.17). Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. На підставі приписів ст.ст.181, 183 СК України за рішенням суду кошти на утримання дітей (аліменти) присуджуються у частці від доходу їх батька, яка встановлюється судом. Як встановлено судом, з 23.11.2013 року сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому Виконавчим комітетом Вищетарасівської сільської ради Томаківського району Дніпропетровської області за актовим записом № 11 (а.с.3). Від шлюбу є малолітній син [PERSON], [INFO] (а.с.4). Наразі сторони шлюбні стосунки припинили, дитина проживає з матірю (а.с.5), знаходиться на її утриманні. [PERSON] матеріальної допомоги на утримання сина не надає, тому позивачка просить стягнути з нього аліменти в розмірі 1/4 частини його заробітків (доходів). Інші аліментні зобовязання у відповідача відсутні. Суд, даючи оцінку доказам, наявним у матеріалах справи, дійшов висновку про те, що [PERSON] має обовязок і можливість надавати допомогу на утримання своєї дитини, однак у добровільному порядку від надання такої допомоги ухиляється. За таких обставин, суд вважає, що аліменти в силу ст. ст. 180-183 СК України мають бути стягнуті з нього у примусовому порядку. Також в силу ст. 88 ЦПК України з відповідача мають бути стягнуті судові витрати по справі на користь держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-14 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на такі обставини. З 23.12.2009 року вона перебуває з [PERSON] у шлюбі, від якого є малолітня донька [PERSON], [INFO]. Подружнє життя з відповідачем не склалося через нерозуміння один одного, різні характери, протилежні погляди на сімейні відносини. З квітня 2018 року сторони припинили подружнє життя та ведення спільного господарства, кожен живе своїм життям. Майновий спор на теперішній час відсутній. Дитина проживає з матірю. Оскільки подальше збереження сімї суперечить її інтересам, [PERSON] просить суд шлюб розірвати без зміни їй прізвище на дошлюбне. Сторони у судове засідання не зявилися, надавши заяви про слухання справи за їх відсутності. У заявах позивач на позовних вимогах наполягає, відповідач позов визнає, проти його задоволення не заперечує (а.с.18,19). Враховуючи, що [PERSON] у повному обсязі визнав позов [PERSON], суд вважає доцільним за результатами підготовчого провадження ухвалити рішення, що відповідає положенням ч. 3 ст. 200 ЦПК України, та розглянути справу на підставі наявних доказів, без фіксування судового засідання звукозаписувальними технічними засобами, що передбачено ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд приходить до наступного. Згідно ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України (далі СК України) кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. На підставі ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено судом, 23.12.2009 року сторони уклали шлюб, зареєстрований у Відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Нікополю Нікопольського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області за актовим записом № 807 (а.с.4). Від шлюбу є малолітня донька [PERSON], [INFO] (а.с.5). З квітня 2018 року внаслідок відсутності взаєморозуміння, несумісності характерів та поглядів на сімейне життя, права та обовязки подружжя, сторони припинили шлюбні відносини, і після того їх поновлювати не намагалися. Шлюб носить формальний характер. Дитина проживає з матірю [PERSON]. Майновий спір на даний час відсутній. Після розірвання шлюбу позивач прізвище змінювати не бажає. За таких обставин суд вважає, що збереження сімї недоцільне, суперечить інтересам подружжя, а тому шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-20 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на такі обставини. З 24.01.2015 року вона перебуває з [PERSON] у шлюбі, від якого є малолітня донька Єсенія, [INFO]. Подружнє життя з відповідачем не склалося через нерозуміння один одного, різні характери, протилежні погляди на сімейне життя, у звязку з чим між ними часто виникали сварки та суперечки. З 22 грудня 2017 року сторони припинили подружнє життя та ведення спільного господарства, кожен живе своїм життям. Позивач твердо вирішила, що сімю зберегти неможливо. Майновий спір на теперішній час відсутній. Дитина проживає з матірю. Оскільки подальше збереження сімї суперечить її інтересам, [PERSON] просить суд шлюб розірвати, залишивши їй прізвище «Битиньова». Позивач у судове засідання не зявилася, надавши заяву про розгляд справи за її відсутності. Згідно заяви, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, на розірванні шлюбу наполягає, проти заочного розгляду справи не заперечує (а.с.18). Відповідач у судове засідання не зявився, про час та місце судового розгляду справи був належним чином повідомленим (а.с.16), причини неявки суду невідомі. Враховуючи, що відповідач був належним чином повідомлений про час та місце судового засідання, але на виклик суду не зявився без повідомлення причин неявки, відзив на позов не подав, а позивач не заперечує проти винесення заочного рішення, суд,

Outcome: approved