Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-22 00:00:00

[PERSON] звернулася до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1500 грн. щомісячно. Позивач подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Позовні вимоги мотивувала тим, що вона з 29.05.2002 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, в якому у них народився син [PERSON], [INFO]. З відповідачем відносини погіршилися, матеріальної допомоги на утримання сина, як вказує позивач, відповідач не надає, подав позов про розірвання шлюбу. Відповідач подав до суду заперечення, в якому частково визнав позов, висловивши готовність сплачувати аліменти у розмірі 500 грн, так як на даний момент безробітній. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 29.05.2002 року. Під час перебування у шлюбі 07.03.2009 року у них народився син [PERSON] (а.с.6). Відповідно до ст. 141, 180 СК України батьки мають рівні права та обовязки щодо своїх неповнолітніх дітей, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 1 та 2 статті 27 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Як зазначено ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частина 1 ст.182 СК України визначає, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення. Частина 2 ст.182 СК України визначає мінімальний розмір аліментів на одну дитину, який не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму, визначеного державою для відповідної категорії дітей. Як зазначено ст.184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Якщо розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, менше мінімального розміру, передбаченого частиною другою статті 182 цього Кодексу, то дитині призначається відповідно до закону державна допомога в розмірі різниці між визначеним розміром аліментів і 30 відсотками прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У запереченні до позову відповідач звертає увагу на те, що на даний момент є безробітнім, на його утриманні перебуває мати, яка є інвалідом ІІ групи, а оскільки доглядає за матірю, то не має можливості працювати постійно. При визначенні розміру аліментів, судом враховано те, що син проживає із позивачем, взято до уваги те, що відповідач є безробітнім, але працездатним. Дослідивши обставини справи та письмові докази, оцінюючи досліджені докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково: стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання сина в твердій грошовій сумі в розмірі по 600 грн. щомісячно до досягнення сином повноліття. Стягнення аліментів розпочати з 20.10.2016 року (з часу звернення з позовом до суду). На підставі ч.2 ст..84, 180, ч.2 ст.182, ст..184 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved