Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-12 00:00:00

[PERSON] звернулася до Гайворонського районного суду з позовною заявою до Бандурівської сільської ради Гайворонського району Кіровоградської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Позов мотивований тим, що 26.07.2016 року в м. Нальчик Кабардино-Балкарська Республіка Росія помер дядько позивача, [PERSON]. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається з двох земельних ділянок, які знаходяться на території Бандурівської сільської ради. Єдиним спадкоємцем за заповітом є [PERSON] Інших спадкоємців ні за заповітом, ні за законом немає. Відповідно до свідоцтва про смерть спадкодавця, спадщина відкрилася 26.07.2016 року. В строк встановлений ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини позивач не звернулася до Гайворонської районної державної нотаріальної контори, оскільки дядько помер в іншій країні, для отримання свідоцтва про смерть позивач витратила значний час, а тому без наявності свідоцтва про смерть не могла вчасно звернутися до нотаріуса для прийняття спадщини. Вважає, причини пропуску нею вказаного строку поважними. Позивач в судовому засіданні позов підтримала повністю, просить суд його задовольнити. Причинами пропуску строку зазначає те, що не знала про заповіт та не мала свідоцтва про смерть. Відповідач представник Бандурівської сільської ради Гайворонського району Кіровоградської області в судове засідання не зявився. Надіслав до суду відзив в якому просить суд відмовити в задоволенні позову. Вислухавши позивача, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява не підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 26.07.2016 року в м. Нальчик Кабардино-Балкарська Республіка Росія помер дядько позивача, [PERSON] (а.с. 7). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається з двох земельних ділянок, які знаходяться на території Бандурівської сільської ради, Гайворонського району Кіровоградської області (а.с. 9-10). Згідно ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов'язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Як свідчить тлумачення частини третьої статті 1272 ЦК України до поважних причин пропуску строку для прийняття спадщини мають відноситися причини, які пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця щодо подачі заяви про прийняття спадщини. Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не реалізував право на прийняття спадщини через відсутність інформації про смерть спадкодавця, то правові підстави для встановлення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні. Аналогічний правовий висновок зроблений у постановах Верховного Суду України від 26 вересня 2012 року у справі № 6-85цс12 та від 04 листопада 2015 року у справі №6-1486цс15. Правова позиція, висловлена Верховним судом України при розгляді справи № 6-1486цс15 передбачає, що відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом вищезазначеної статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є ті, які повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Отже, правила частини третьої статті 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про смерть спадкодавця, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні. Більше того, Верховний суд України в цій же постанові від 4 листопада 2015 року по справі № 6-1486цс15 вказав, що причина пропуску строку для прийняття спадщини не може бути визнана поважною, оскільки саме по собі незнання про смерть спадкодавця без установлення інших обєктивних, непереборних, істотних труднощів на вчинення дій щодо прийняття спадщини не свідчить про поважність пропуску зазначеного строку. Такий висновок узгоджується з нормами, викладеними в ст.ст. 1222, 1220, 1269,1270, 1272 ЦК, якими регулюються питання порядку прийняття спадщини. Аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховного Суду України від 26 вересня 2012 року (справа № 6-85цс12). Водночас, чинним законодавством передбачено надіслання заяви про прийняття спадщини поштою і передбачено, що визначено п. 3.5 гл. 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого\~наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5. У п. 24 постанови Пленуму № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» Верховний Суд України роз'яснив, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Позивач не надала суду доказів які підтверджують існування непереборних труднощів для подання заяви до нотаріуса про прийняття спадщини, оскільки відсутність свідоцтва про смерть спадкодавця та не знання про заповіт, враховуючи вищевикладене, такими не являються. Позивач мала можливість на протязі всіх шести місяців строку написати заяву про прийняття спадщини та направити її в нотаріальну контору або до органу місцевого самоврядування. При таких обставинах позов не підлягає задоволенню.

Outcome: dismissed