Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-30 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON] про визнання втратившим право користування жилим приміщенням посилаючись на те, що їй на праві власності належить житловий будинок в с. Вістовичі на вул. Івана Франка, 29, Самбірського району Львівської області. Як зазначає позивачка, у цьому будинку зареєстровані: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] [PERSON] є її сином, зареєстрований у будинку з 16 січня 2001 року, але не проживає в ньому понад десять років, не несе жодних витрат по утриманню квартири, у тому числі, не сплачує плату за комунальні послуги. Він виїхав за межі України, місце проживання чи перебування його невідоме, а тому позивачка просить визнати [PERSON] втратившим право користування житловим приміщенням. [PERSON] у судовому засіданні підтримала заявлені вимоги, посилаючись на обставини викладені у позовній заяві. [PERSON], який належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, у судове засідання не зявився. Суд вважає за можливим провести розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів. Вислухавши пояснення позивачки, дослідивши наявні докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Частиною 2 ст. 405 ЦК України передбачено, що член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. [PERSON] на праві власності належить житловий будинок в с. Вістовичі на вул. Івана Франка, 29, Самбірського району Львівської області, що підтверджується копією свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 22 січня 2008 року, виданого на підставі рішення виконавчого комітету Михайлевицької сільської ради Самбірського району Львівської області № 71 від 15 листопада 2007 року, та копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 17692279 від 11 лютого 2008 року. Із копії будинкової книги вбачається, що в даному будинку зареєстровані: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Встановлено, що [PERSON] більше десяти років не проживає у будинку позивачки та виїхав в Італію. Відповідач не несе жодних витрат по утриманню будинку в тому числі не сплачує плату за комунальні послуги. Із довідки, виданої Михайлевицькою сільською радою № 1967 від 1 листопада 2018 року, вбачається, що [PERSON] зареєстрований в [INFO] на вул. Івана Франка, 29, Самбірського району Львівської області, однак фактично у даному будинку не проживає. Вказані обставини підтверджуються матеріалами справи. За таких обставин суд дійшов висновку про те, що так, як [PERSON] не проживає у житловому будинку в с. Вістовичі на вул. Івана Франка, 29, Самбірського району Львівської області без поважних причин понад один рік, то його необхідно визнати таким, що втратив право на користування даним житловим будинком.

Outcome: approved