overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-07 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначала, що 26 жовтня 2013 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції зареєструвала шлюб з [PERSON], про що складено відповідний актовий запис № 1914. Від подружнього життя мають доньку - [PERSON], [INFO], яка проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Причиною розірвання шлюбу з відповідачем є сварки з різних побутових питань, що призвело до втрати почуття кохання та поваги. Близько року шлюбні відносини з [PERSON] припинені, мешкають окремо, спільне господарство не ведуть. Після розірвання шлюбу просила відновити прізвище «Вербицька». Посилаючись на вказані обставини, позивач просила розірвати шлюб, укладений з відповідачем. [PERSON], належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилась, через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій позовні вимоги підтримала та зазначила, що майновий спір з відповідачем відсутній, дитина після розірвання шлюбу залишиться мешкати разом з нею. [PERSON], належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності та визнання позову, в якій зазначив, дитина після розірвання шлюбу залишиться мешкати разом з позивачем, майновий спір відсутній. Враховуючи, що розгляд справи відбувався за відсутності сторін, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано 26 жовтня 2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, про що складено відповідний актовий запис № 1914. Від подружнього життя сторони мають доньку - [PERSON], [INFO]. Встановлено, що близько року сторони не підтримують шлюбні відносини, мешкають окремо, спільне господарство не ведуть, майновий спір відсутній. Дитина після розірвання шлюбу залишиться мешкати з матір'ю [PERSON] У відповідності до положень ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За змістом ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу відновити своє дошлюбне прізвище. З огляду на наведене, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-01 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначала, що 30 жовтня 1976 року у Комінтернівському ЗАГС зареєструвала шлюб з [PERSON], актовий запис № 986. Від подружнього життя мають доньок [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Причиною розірвання шлюбу з відповідачем є різні характери, інтереси та погляди на життя, постійні сварки з різних причин, втрата почуття кохання та взаємоповаги один до одного. З лютого 2013 року шлюбні відносини з [PERSON] припинені, мешкають окремо, спільне господарство не ведуть. Посилаючись на вказані обставини, позивач просила розірвати шлюб, укладений з відповідачем. В судовому засіданні [PERSON] позовні вимоги підтримала з підстав, зазначених у позові, та пояснила про обставини, викладені вище. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище «Тимошевська». В судовому засіданні представник позивача - адвокат [PERSON], що діяв на підставі договору про надання правової допомоги від 02 серпня 2016 року, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, вислухавши пояснення сторін, представника позивача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано 30 жовтня 1976 року у Комінтернівському відділі ЗАГС м. Харкова, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис за № 986. Встановлено, що з лютого 2013 року сторони не підтримують шлюбні відносини, мешкають окремо, спільне господарство не ведуть. У відповідності до положень ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За змістом ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем. З огляду на наведене, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до положень ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-11 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом. В обґрунтування позовних вимог позивач посилалася на те, що 04 лютого 2010 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції зареєструвала шлюб з [PERSON], актовий запис за № 124. Від подружнього життя з відповідачем дітей не мають. [PERSON] зазначала, що через різні характери з [PERSON], що призводило до сварок, з останнім склалися негативні відносини, вона боїться спілкуватися з відповідачем, що унеможливило розірвати шлюб в органах реєстрації актів цивільного стану. Також [PERSON] вказала, що з 2014 року з [PERSON] мешкають окремо, майновий спірвідсутній, примирення неможливе. Посилаючись на викладені обставини, [PERSON]просила розірвати шлюб, зареєстрований із [PERSON]. В судове засідання [PERSON], яка належним чином повідомлялась про час та місце розгляду справи, не з'явилась, в позовній заяві просила про розгляд справи за її відсутності. [PERSON], який належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, про причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності та відзиву на позов не надав. Враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. З огляду на положення ст. 280 ЦПК України, судом, за згодою представника позивача, проведено заочний розгляд справи. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до наступного. Згідно матеріалів справи, 04 лютого 2010 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції [PERSON] зареєстрував шлюб з [PERSON], про що складено відповідний актовий запис № 124 (Свідоцтво про шлюб Серії [NUMBER], повторно видане 17 березня 2015 року). Статтею 51 Конституції України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Встановлено, що з 2014 року сторони припинили шлюбні відносини, мешкають окремо, майновий спір між ними відсутній. Від подружнього життя сторони дітей не мають. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судовим розглядом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. З огляду на наведене, суд вважає позовні вимоги [PERSON] обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Питання про розподіл судових витрат між сторонами суд вирішує відповідно до положень ст. 141 ЦПК України. За частиною першою вищевказаної статті, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно квитанції № 4 від 20 листопада 2017 року, позивачем під час звернення до суду з вказаним позовом сплачено судовий збір в розмірі 640,00 грн., який підлягає стягненню з [PERSON] на її користь. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-06 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом, в обґрунтування позовних вимог посилається на те, що [INFO] в смт Нова Маячка Цюрупинського району Херсонської області померла її мати, [PERSON]. На момент смерті [PERSON] була в зареєстрована в [ADDRESS], разом з нею проживав та був зареєстрований [PERSON]. Ще за життя спадкодавець склала заповіт на користь позивача, стосовно належної їй земельної ділянки, площею 2,56 га, яка знаходиться на території Новомачківської селищної ради. Заповіт та документи на спадкове майно знаходились у позивача. У встановлений законом шестимісячний строк позивач не звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, з тієї причини, що добросовісно помилялася та вважала наявність заповіту та документів на спадкове майно, підставою для фактичного отримання спадщини. В судовому засіданні позивач та його представник підтримали позовні вимоги, просили суд постановити рішення, яким визначити позивачу додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини у один місяць та позивач додатково повідомив, що також не звернувся до нотаріальної контор из заявою про прийняття спадщини у звязку з скрутним матеріальним становищем. Позивачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явились, надали суду письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги визнали повністю, не заперечили протии визначення позивачу додаткового строку для прияняття спадщини. Таким чином, визнання відповідачами позову не суперечить закону та не порушує права та свободи інших осіб. Відповідно до ст.174 ч.4 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] померла [INFO], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER]. Позивач по справі являється спадкоємцем після померлої, оскільки остання залишила на ім'я позивача заповіт. Відповідачі по справі являється спадкоємцями померлої за законом. Позивач не мав змоги вчасно, у передбачений ч. 1 ст. 1270 ЦК України строк, звернутися до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини у зв'язку з складним матеріальним становищем. Дані докази по справі в силу ст. 58 ЦПК України є належними, особами, які беруть участь у справі не оспорюються та свідчать про факт поважної причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини. Тому, суд вважає, що позивач пропустив строк звернення до нотаріальної контори з поважних причин, і вважає за необхідне визначити позивачу додатковий строк у один місяць, достатній для звернення до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-17 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом, в обґрунтування позовних вимог посилається на те, що [INFO] року померла її бабуся [PERSON], що проживала в [ADDRESS]. Після її смерті відкрилась спадщина на житловий будинок з господарчими будівлями та спорудами, що належний спадкодавцю на підставі свідоцтва про право на спадщину серії ВРТ №166952 від 05.09.2012 року. Померлою складено заповіт, який все належне майно заповідане їй. Строк подання заяви про прийняття спадщини вона пропустила оскільки не знала про наявність заповіту, який випадково було знайдено. Просить визначити їй додатковий двомісячний строк для подання заяви. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги. Від відповідача надійшла заява про визнання позову та прохання розгляду справи без їх присутності. Відповідно до ст.174 ч.4 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Тому, суд вважає, що позивач пропустила строк звернення до нотаріальної контори з поважних причин, і вважає за необхідне визначити позивачу додатковий строк у 2 місяці, достатній для звернення до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-25 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом, в обґрунтування позовних вимог посилається на те, що вона є спадкоємцем нерухомого майна за заповітом після смерті [PERSON], яка померла [INFO] року. У шестимісячний термін після сперті спадкодавця не прийняла спадщину. Причиною пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини стала її хвороба та смерть її близького родича [PERSON], який помер [INFO] року та також був спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] Внаслідок таких обставин мала дуже тривалий депресивний пригнічений психологічний стан, який довго не давав їй повернутися до нормального життя та почати оформлення спадщини. У звязку з тим, що багато коштів було витрачено на поховання померлих та необхідність купувати ліки для себе, у позивача не було фінансової можливості у шестимісячний строк після смерті заповідача оплатити платежі, пов'язані з оформленням спадщини у нотаріуса, а також для оплати послуг субєкта оціночної діяльності. В судовому засіданні позивач та її представник підтримала позовні вимоги, просив суд постановити рішення, яким визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після померлої [INFO] року [PERSON] Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги визнала, не заперечила протии визначення позивачу додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після померлої [INFO] року [PERSON] Відповідно до ст.174 ч.4 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] померла [INFO] року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER]. Позивач по справі являється спадкоємцем після померлої [PERSON], оскільки остання залишила нотаріально посвідчений заповіт, яким заповіла частину належного їй майна позивачу. Позивач не мала змоги вчасно, у передбачений ч. 1 ст. 1270 ЦК України строк, звернутися до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини у зв'язку з тяжким матеріальним становичем, необхідністю придбання ліків, понесенням значних для неї витрат на поховання спадкодавця [PERSON], померлої [INFO] року та [PERSON], померлого [INFO] року, який також був спадкоємцем [PERSON] Дані докази по справі в силу ст. 58 ЦПК України є належними, особами, які беруть участь у справі не оспорюються та свідчать про факт поважної причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини. Тому, суд вважає, що позивач пропустила строк звернення до нотаріальної контори з поважних причин, і вважає за необхідне визначити позивачу додатковий строк у три місяці, достатній для звернення до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-10 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом. В обґрунтування позову зазначила, що має з відповідачем спільну дитину - [PERSON], [INFO]. [PERSON] добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, донька знаходиться на її утриманні. Посилаючись на вказані обставини, а також те, що відповідач має мінливий, нерегулярний дохід, просила стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання доньки - [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 700 грн. 00 коп. щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Позивач [PERSON], належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилась, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення по справі не заперечувала. Відповідач [PERSON], належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності та письмових заперечень проти позову не надав. Враховуючи умови, встановлені ч.1 ст.224 ЦПК України, судом проведено заочний розгляд справи. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони мають спільну дитину - [PERSON], [INFO], яка мешкає разом з матір'ю за адресою: [ADDRESS] /а.с. 2, 3/. У відповідності до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджується у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч.1 ст.184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. За ч.2 ст.184 СК України розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. З огляду на наведене, враховуючи рівний обов'язок батьків щодо утримання дитини, а також те, що відповідач має нерегулярний, мінливий дохід, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] аліменти на утримання дитини - [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 700 грн. 00 коп. щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст.217 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у межах суми виплати за один місяць. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ст.88 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-04 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначав, що 16 липня 2004 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Московського районного управління юстиції міста Харкова зареєстрував шлюб з [PERSON], актовий запис № 620. Від подружнього життя мають сина [PERSON], [INFO]. Причиною розірвання шлюбу є відсутність з відповідачем взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та обовязки з ведення спільного господарства. З грудня 2012 року шлюбні відносини з відповідачем припинені, спільне господарство не ведуть. [PERSON], належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, через канцелярію суду надав клопотання про розгляд справу за його відсутності, в якій позовні вимоги підтримав. [PERSON], яка належним чином повідомлялася про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилася, через канцелярію суду надала клопотання про розгляд справи за її відсутності та визнання позову. У зв'язку з тим, що розгляд справи відбувався за відсутності сторін, відповідно до ч. 2\~ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Згідно ч. 4\~ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано 16 липня 2004 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Московського районного управління юстиції міста Харкова, актовий запис № 620. Від подружнього життя мають сина [PERSON], [INFO]. Встановлено, що сторони не підтримують шлюбні відносини. Спільне господарство не ведуть, майновий спір відсутній. Діти після розірвання шлюбу залишиться мешкати з матірю [PERSON] У відповідності до положень ч. 2\~ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З огляду на наведене, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. На підставі викладеного,

Outcome: approved