Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-20 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з даним позовом, посилаючись на те, що в період з 03 серпня 2013 року по 15 листопада 2016 року перебувала в шлюбі з відповідачем, в якому у них народилася одна дитина - син [PERSON], [INFO], який проживає разом з нею та знаходиться виключно на її утриманні, оскільки відповідач самоусунувся від виконання своїх батьківських обов»язків, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає з травня 20016 року, хоча працює та має дохід. Крім того, вказала, що ніде не працює, живе за рахунок ведення домашнього господарства та допомоги своїх батьків. Також зазначила, що відповідач є фізично здоровим, на утриманні інших осіб не має, постійно працює робітником на Рівненській атомній електростанції, де отримує щомісячну заробітну плату, проте, не бажає добровільно приймати участь в утриманні дитини, в зв»язку з чим просила суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/2 частини від його заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною повноліття, крім того і понесені нею судові витрати на правову допомогу в розмірі 600 грн. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов, з підстав наведених у поданій до суду заяві, підтримали повністю. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явився. До суду подав письмове заперечення щодо позову, згідно якого вказав, що позов визначє частково згідний сплачувати аліменти в 1/6 частці від отримуваного доходу. При цьому, зазначив, що в жовтні 2016 року отримав кредит в розмірі 5958 грн. на термін 24 місяці, і на виконання зобов»язань по кредиту, шомісячно здійснює його погашення із заробітної плати. Окрім того, несе щомісячні витрати по оплаті комунальних послуг за житло, де проживає. Також вважає, що отримуваний ним щомісячний дохід є невеликим, в середньому в місяць отримує заробітну плату в розмірі близько 4900 грн. Окрім того, зазначив, що визначений позивачем розмір аліментів на утримання дитини в його грошовому виразі значно перевищує розмір прожиткового мінімуму на одну дитину відповідного віку, який на даний час складає 1355 грн. А тому просив позов задовольнити частково, та стягувати з нього аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі 1/6 частки від його доходу (заробітку). Заслухавши пояснення позивача, дослідивши докази надані сторонами, матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ст.182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів, суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, враховує стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки сина, та інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Як встановлено судом, [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO], що сторонами не оспорювалося, стверджено свідоцтвом про народження серії І-ГЮ № 204496, виданого 12 лютого 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кузнецовського міського управління юстиції у Рівненській області. Також встановлено, що сторони шлюб розірвали, що вбачається з копії рішення Борщівського районного суду від 15.11.2016 року. Також встановлено, що [PERSON] разом із сином [PERSON] проживає в [INFO], син перебуває на її утриманні. У своїй власності земельних ділянок немає. Що в ході судового розгляду було стверджено довідками Скала Подільської селищної ради №№4640, 4639 від 10.10.2016 року. Поряд з тим встановлено, що відповідач [PERSON] з 22.06.2011 року працює в відокремленому підрозділі Рівненської АЕС в ЦГО на посаді дорожній робітник, де його дохід за період з березня 2016 року по лютий 2017 року склав 73211, 50 грн., з яких утримано 14276, 25 грн. Наведене підтверджується довідою Відокремленого підрозділу Рівненської АЕС №2133 від 13.03.2017 року. Аналізуючи всі досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що, оскільки, відповідач є працездатною особою, батьком неповнолітньої дитини, то зобовязаний надавати матеріальну допомогу на її утримання, а отже вимоги позивача щодо стягнення з нього аліментів знаходить такими, що підлягають задоволенню. При визначенні розміру стягуваних аліментів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При цьому, суд враховує обставини, встановлені в ході судового розгляду, які сторонами не заперечувались, вік дитини, розмір мінімального прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, який відповідно до вимог ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» визначений для дітей віком до 6 років: з 1 січня 2017 року - 1355 гривень, з 1 травня - 1426 гривень, з 1 грудня - 1492 гривні. Також, суд враховує ту обставину, що дитина, на утримання якої необхідні аліменти, проживає разом з матір»ю, яка фактично нею опікується самостійно доказів, які б стверджували ті обставини, що відповідач після розірвання шлюбу опікується дитиною, тобто надає відповідну матеріальну допомогу, суду останнім надано не було, не здобуто таких і в ході судового розгляду. А отже, позивач на даний час забезпечує неповнолітній дитині і належні умови проживання, відповідач участі у таких не приймає. А тому, з огляду на зазначене вище, випливає, що сторони не несуть в рівній мірі витрати пов»язані з утримання їх дитини, оскільки неповнолітній проживає разом з матір»ю, яка самостійно забезпечує умови його проживання та несе відповідні з цим витрати. Крім того, з огляду на норми закону, які передбачають поступове збільшення мінімального прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку протягом 2017 року, суд вважає, що з відповідача слід стягувати аліменти в розмірі ? частки від його доходу. Посилання відповідача на ті обставини, що ним проводяться виплати за отримання кредиту, за сплату комунальних послуг, в зв»язку з чим він вважає, що розмір стягуваних аліментів не повинен перевищувати 1/6 частку від його заробітку, суд не знаходить підставними. Поряд з тим, з відповідача в користь позивача підлягає стягненню сума судових витрат пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а саме у сумі 300 грн., оскільки за надання правової допомоги адвоката згідно квитанції №1 від 10.02.2017 року нею було сплачено 600 грн. Крім того, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача і судові витрати по справі у вигляді судового збору. Виходячи з наведенного вище, на підставі ст.ст. 180, 182 Сімейного кодексу України, ст.7 Закону України Про державний бюджет на 2017 р.,

Outcome: approved