Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-04 00:00:00

[PERSON] звернулася до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовом до Кадіївської міської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, посилаючись на наступне. [INFO] помер чоловік позивачки - [PERSON], який на день смерті мешкав та була зареєстрований за адресою: [ADDRESS]. Після його смерті відкрилась спадщина на все належне йому майно, у тому числі на депозитний вклад ПАТ КБ «ПриватБанк». Договір вкладу № SAMDN25000735538871 від 30.05.2013 року в ПАТ КБ «ПриватБанк» містить заповідальне розпорядження, згідно якого у разі смерті чоловіка позивачки, вкладом та нарахованими відсотками розпоряджається його дружина [PERSON] Єдиним спадкоємцем майна померлого за законом є позивачка - [PERSON]. Оскільки після смерті її чоловіка на території міста Кадіївка Луганської області розпочалась антитерористична операція і державні органи не працювали, позивач пропустила встановлений законодавством строк для прийняття спадщини і не має можливості оформити спадщину на себе. На підставі викладеного, позивачка звернулася до суду з даним позовом, в якому просить визначити їй додатковий строк у три місяці, достатній для подання заяви про прийняття спадщини після померлого [INFO] [PERSON]. В судове засідання позивач не з'явилася, про день, час та місце слухання справи повідомлялася належним чином, в письмовій заяві просила справу слухати без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. В судове засідання представник відповідача не з'явився, про день, час та місце слухання справи повідомлявся шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті суду. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Позивач у позові та в письмовій заяві не заперечувала проти розгляду справи за відсутності відповідача. У зв'язку з наведеним, суд вважає за можливе слухати справу за відсутністю відповідача, а матеріали, що є у справі, достатніми для цього. У зв'язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Згідно із копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого 11.09.2014 року Солнечногорским отделом ЗАГС Главного управления ЗАГС Московской области, [PERSON] помер [INFO], про що зроблено відповідний актовий запис № 1445. Згідно із копією свідоцтва про одруження серії [NUMBER], виданим 24 вересня 1967 року, [PERSON] та [PERSON] одружились 24 вересня 1967 року, про що зроблено відповідний запис № 844, прізвище дружини після укладення шлюбу - [PERSON]. Згідно із копією паспорта громадянина України серії [NUMBER], виданого Стахановським МВ УМВС України в Луганській області 23.09.1999 року, [PERSON], [INFO], з 28.02.1969 року зареєстрований за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до п. 24 договору від 30.05.2013 року, укладеного між [PERSON] та ПАТ КБ «Приватбанк», виплата вкладу спадкоємцю за заповідальним розпорядженням проводиться на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого нотаріусом. Згідно із ч. 1, 2 ст. 1220 Цивільного кодексу України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Відповідно до ч. 1, 5 ст. 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно із ч. 1, 2 ст. 1269 Цивільного кодексу України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 Цивільного кодексу України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно із ч. 3 ст. 1272 Цивільного кодексу України за позовом спадкоємця, який пропустив термін для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий термін, достатній для подачі ним заяви про прийняття спадщини. Згідно із п. 24 постанови Пленуму ВСУ при розгляді справ про визначення додаткового строку для прийняття спадщини судам слід перевіряти наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Також, в пункті першому листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» зазначено, що слід звернути увагу на наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема, відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. У разі якщо відсутність умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину не підтверджена належними доказами, а саме відмовою нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину, це може бути підставою для відмови у позові, а не відмови у відкритті провадження у справі (п. 1 ч. 2 ст. 122 ЦПК), закриття провадження у справі (п. 1 ч. 1 ст. 205 ЦПК) або залишення позовної заяви без розгляду (ст. 207 ЦПК). Судом єдиним можливим способом, тобто під час здійснення виклику позивача в судове засідання телефонограмою 04.07.2016 року, було запропоновано позивачу надати докази звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, проте позивач не надала до суду жодного належного доказу на підтвердження обставини щодо звернення позивача до відповідної нотаріальної контори для отримання свідоцтва про прийняття спадщини та наступної відмови нотаріуса у видачі такого свідоцтва. Враховуючи те, що позивачем не підтверджена відсутність умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, суд вважає, що позовна заява [PERSON] про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини є необґрунтованою, у зв'язку із чим суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні вказаної позовної заяви. Разом з тим, суд вважає за необхідне роз'яснити позивачу, що в разі отримання письмової відмови нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку із пропуском строку для прийняття спадщини, позивач не позбавлений права повторно звернутися до суду із аналогічним позовом, але з інших підстав. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд враховує, що у задоволенні позову відмовлено і суду не надано доказів понесення відповідачем судових витрат.

Outcome: dismissed