Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-01 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 14 лютого 2015 року Старосільською сільською радою Маневицького району Волинської області було зареєстровано шлюб з відповідачем, актовий запис № 2. Від даного шлюбу вони мають одну малолітню дитину: сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося. Вони з січня 2016 року проживають окремо, не підтримують шлюбно-сімейних відносин, спільного господарства не ведуть. Між ними відсутнє взаєморозуміння, вони втратили повагу одне до одного. З вини відповідача подальше спільне життя та збереження сім'ї стали неможливими. Фактично їх сім'я розпалася, шлюб збережений бути не може. Вважаючи, що їх сім'я розпалась з вини відповідача, [PERSON] просила шлюб між ними розірвати, малолітню дитину залишити у неї на проживанні. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, але подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився і не повідомив суд про причини неявки, хоча завчасно був повідомлений про час і місце слухання справи у встановленому законом порядку, що підтверджується відповідним поштовим повідомленням про одержання судової повістки. Враховуючи те, що позивач [PERSON] в поданій до суду заяві не заперечує щодо розгляду справи у її відсутності, а також те, що в справі є достатньо доказів для вирішення її по суті, суд ухвалив - розглядати справу у відсутності позивача [PERSON], відповідача [PERSON], ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що 14 лютого 2015 року Старосільською сільською радою Маневицького району Волинської області зареєстровано шлюб позивача з відповідачем, актовий запис № 2. Від даного шлюбу вони мають одну малолітню дитину: сина [PERSON], [INFO]. З вини відповідача подальше спільне життя та збереження сім'ї стали неможливими. З січня 2016 року вони проживають окремо, не підтримують шлюбно-сімейних відносин, спільного господарства не ведуть. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, будучи впевненою, що їх сім'я розпалась, відповідач байдуже поставився до заявленого позову, не подав до суду жодних заперечень на позовні вимоги, не з'явився в судове засідання, будучи завчасно повідомленим про місце та час розгляду справи, та не повідомив про причини неявки. Наведені обставини дають суду підстави вважати, що сім'я між даним подружжям розпалась і збережена бути не може, а тому шлюб між ним слід розірвати, залишивши малолітню дитину на проживанні у позивача [PERSON] Подальше збереження подружжям шлюбу є недоцільним, оскільки стосунки між ними істотно суперечать їх інтересам та інтересам малолітньої дитини. За бажанням позивача після розірвання шлюбу їй слід залишити прізвище - [PERSON]. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача [PERSON] підлягає стягненню на користь [PERSON] 551 гривень 20 копійок судового збору, сплаченого позивачем при поданні позову.

Outcome: approved