Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-04 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вказаним вище позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Посилалася на те, що з відповідачем вона перебуває у шлюбі з 13.10.2007 року, який зареєстрований виконавчим комітетом Новодністровської міської ради Чернівецької області за актовим записом №102. Шлюб для обох перший. Від спільного проживання мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають разом з нею та перебувають на її утриманні. Спільним сімейним життям прожили до листопада 2013 року. Сім'я розпалась по тій причині, що вони перестали розуміти одне одного, не знайшли взаєморозуміння, оскільки у них різні погляди на сімейне життя. Спору стосовно спільно нажитого майна та місця проживання дітей не має. Відновлювати подружні стосунки не бажає, і так як їхній з відповідачем шлюб носить формальний характер, вважає, що його необхідно розірвати. Просила розірвати шлюб між нею та [PERSON], який зареєстрований 13.10.2007 року виконавчим комітетом Новодністровської міської ради Чернівецької області за актовим записом №102, та після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «[PERSON]». Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилась, однак подала до суду письмову заяву, в якій позовні вимоги повністю підтримала та просила їх задовольнити, а також розглянути справу у її відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання також не з'явився, однак подав до суду письмову заяву, в якій просив розглянути справу у його відсутності, позовні вимоги визнав повністю та не заперечив проти їх задоволення. У зв'язку із неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, у відповідності до вимог ст.197 ч.2 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Оскільки всі особи, які беруть участь у справі, заявили клопотання про розгляд справи за їх відсутності, суд у відповідності до вимог ст.158 ч.2 ЦПК України вважає за можливе провести судовий розгляд у судовому засіданні за відсутності сторін та вирішити справу на підставі наявних у ній доказів. Суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими і підлягають задоволенню. З наведених у позовній заяві обставин, які згідно положень ст.61 ЦПК України, не підлягають доказуванню, оскільки визнані сторонами, встановлено, що з 13.10.2007 року [PERSON] та [PERSON] (під час укладення шлюбу дошлюбне прізвище не змінювала) перебувають у шлюбі, який було зареєстровано 13.10.2007 року виконавчим комітетом Новодністровської міської ради Чернівецької області за актовим записом №102. Від спільного проживання мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають разом з позивачкою та перебувають на її утриманні. На даний час позивачка з відповідачем сімейних стосунків не підтримують, оскільки зрозуміли, що у них різні погляди на сімейне життя, спільного господарства не ведуть, проживають окремо. Примирення не бажають. Спору стосовно спільно нажитого майна та місця проживання дітей між сторонами не має. Таким чином, враховуючи наведені вище обставини та фактичні взаємини сторін, суд приходить до висновку, що сім'я у сторін остаточно розпалась і зберегти її уже не можливо. Відповідно до ст.112 ч.2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Відповідно до ст.174 ч.4 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи зазначені вище вимоги закону, суд вважає, що визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси сторін, а тому позовні вимоги слід задовольнити, розірвавши шлюб між сторонами.

Outcome: approved