Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-30 00:00:00

[PERSON] звернулася до Кіровоградського районного суду Кіровоградської області з позовом, в якому просить визнати відповідача [PERSON] батьком [PERSON] , [INFO] ; зобов`язати Подільський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) внести зміни до актового запису № 361 від 13.03.2018 про народження [PERSON] , [INFO] , зазначивши батьком дитини - « [PERSON] » та стягнути з [PERSON] аліменти на утримання сина в розмірі ј частки з усіх видів його заробітку (доходу) до повноліття сина. В обґрунтування позову зазначила, що під час спільного проживання з відповідачем без реєстрації шлюбу, у них народився син [PERSON] . При реєстрації дитини в органах ДРАЦС, відповідачем не подана відповідна заява і тому дитина була зареєстрована відповідно до ч.1 ст.135 СК України. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити. Відповідач позов визнав повністю та зазначив, що [PERSON] його син. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився. Відповідно до ч.ч.3, 4 ст.200 ЦПК України при визнанні позову відповідачем за результатами підготовчого провадження ухвалюється рішення в порядку, встановленому ст.206 цього ж Кодексу. Згідно із ч.1 та ч.4 ст.206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до ч. 1. ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб і може бути прийнято, а тому дослідивши письмові матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав. Судом встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про народження [NUMBER] , виданого повторно 01.08.2019, [PERSON] народився [INFO] , місце народження: Україна, Кіровоградська область, місто Кропивницький, про що в книзі актів громадянського стану про народження 13.03.2018 зроблено відповідний запис за № 361. Батько - [PERSON] , громадянин України. Мати - [PERSON] , громадянка України. Місце реєстрації органу, що видав свідоцтво про народження: Кропивницький міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області, дата видачі повторно 01 серпня 2019 року (а.с.3). Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України № 00023567938 від 02 серпня 2019 року, [PERSON] народився [INFO] в м. Кропивницький, Кіровоградська область, Україна, матір - [PERSON] . Відомості про батька записані відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України (а.с.18). Відповідно до ст.125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини, за рішенням суду. Згідно ст.128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 СК України, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України. Ст.135 СК України передбачено, що при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Відповідно до положень пунктів 4-9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» справи про визнання батьківства суд розглядає у позовному провадженні. Спір про походження дитини від осіб, які не перебувають у шлюбі між собою і не подали в державні органи реєстрації актів цивільного стану (далі - органи РАЦС) спільної заяви про реєстрацію їх як батьків, суд може вирішувати за заявою про визнання батьківства, поданою одним із батьків. Заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в Книзі реєстрації народжень учинено згідно зі статтею 135 СК України. Відповідно до статей 213, 215 ЦПК України рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Відповідно до ст.134 СК України на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. Згідно із ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частина 3 ст.181 СК України передбачає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів встановлено ст. 182 СК України. Згідно із ч.1 ст.191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Враховуючи вищевикладене, а також те, що відповідач [PERSON] визнає себе батьком [PERSON] , [INFO] , є працездатним, має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання сина [PERSON] та позов визнав в повному обсязі, суд дійшов висновку про задоволення позову, так як він є обґрунтованим, законним та підтверджується матеріалами справи. Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч.1 ст.142 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Вирішуючи питання щодо судових витрат, враховуючи положення ч.1 ст.142 ЦПК України, суд повертає позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого нею при поданні позову за вимогу про визнання батьківства, що складає 454 грн, а інші 50 відсотків судового збору, тобто 454 грн, підлягають стягненню з відповідача на корись позивача, що відповідає положенням ст.141 ЦПК України. Враховуючи, що позивач звільнена від сплати судового збору за вимогу про стягнення аліментів, відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», з відповідача на користь держави підлягає стягненню 50 відсотків судового збору, який підлягав сплаті на момент подання даного позову, тобто 454 грн (за вимогу щодо стягнення аліментів на утримання дитини), а інші 50 відсотків судового збору, тобто 454 грн компенсується за рахунок держави, що відповідає вимогам ст. ст.141, 142 ЦПК України На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved