Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-18 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом про визнання відповідача [PERSON] таким, що втратив право на користування житловим приміщенням будинку № 12, що розташований в с. Чертіж вул. Бічна, Хустського району, Закарпатської області. Позов мотивовано тим, що позивачка є власником вказаного житлового будинку, що підтверджується відповідним договором дарування від 24.06.2016 року, посвідченим приватним нотаріусом Хустського нотаріального округу [PERSON] за реєстровим номером 4472. У вказаному будинку рахується зареєстрованим з 29.09.1996 року її брат [PERSON], [INFO] Відповідач у належному їй будинку фактично не проживає, так як з 2000 року він проживав [INFO] після чого виїхав до РФ де практично перебуває і на даний час. Однак, відповідач з реєстрації не знявся і добровільно цього не робить через постійну відсутність в Україні. Відповідно до акту обстеження житлово-побутових і матеріальних умов у будинку №12 вул. Бічна с. Чертіж, Хустського району, встановлено що відповідач дійсно не проживає в будинку позивачки з 2000 року та виїхав до РФ, де проживає в [INFO]. Дані обставини вказують на те, що відповідач у вказаному будинку не проживає, житлом не користується, не виконує обовязків повязаних з утримання житлового приміщення та оплатою комунальних послуг. Наявність реєстрації відповідача в її будинку перешкоджає у здійсненні нею права користування та розпорядження власними майном, тому вона звернулася до суду та просить задовольнити позов у повному обсязі. В судове засідання позивачка [PERSON] подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала і просила суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився з невідомих суду причин. Про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином шляхом вручення повідомлення рекомендованим відправленням за місцем його реєстрації, батькові відповідача - [PERSON] Однак, жодних заяв та клопотань зі сторони відповідача про розгляд справи до суду не надходило. З врахуванням наведеного, та у відповідності до порядку, визначеного ст. 223 ч. 4, ст. 247 ч. 2 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін і постановити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши наявні матеріали справи, суд дійшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Під час розгляду справи в судовому засіданні встановлено, що позивачка [PERSON] є власником житлового будинку № 12, що розташований в с. Чертіж вул. Бічна, Хустського району, Закарпатської області. Право власності на будинок позивачка набула на підставі договору дарування від 24.06.2016 року, посвідченого приватним нотаріусом Хустського нотаріального округу [PERSON] за реєстровим номером 4472. В даному будинку також прописаний брат позивачки [PERSON], [INFO], який з 2000 року не проживає в даному будинку. Відповідно до акту обстеження житлово-побутових і матеріальних умов, складеного депутатом Хустської міської ради від 14.09.2018 року відповідач по справі у будинку позивачки не проживає з 2000 року, так як з вказаного періоду виїхав до РФ і постійно проживає в [INFO]. Наявність реєстрації відповідача у будинку позивачки підтверджена паспортними даними відповідач\~ та витягом з будинкової книги за адресою: с.Чертіж вул.Бічна №12, Хустського району, Закарпатської області.\~ Частиною 1 ст.319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд і має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Частиною 1 ст.321 ЦК України встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Частиною 2 ст.405 ЦК України передбачено, що член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. З огляду на встановлене суд констатує, що позивачка обґрунтовано та правомірно ставить вимоги до відповідача, про визнання його таким, що втратив право на користування житлом в її будинку, так як останній відповідно до ст.405 ЦК України втратив право на користування жилим приміщеннями в будинку позивачки. Враховуючи наведене та

Outcome: approved