Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-28 00:00:00

[PERSON] звернулася до Бахмацького районного суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 22.04.2010 року між ними було укладено шлюб, від якого сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]; протягом останніх шести місяців сімейне життя сторін погіршилось внаслідок діаметрально протилежних поглядів на шлюб, сім»ю та виховання дитини, нехтування відповідачем сімейними цінностями, вживання ним алкогольних напоїв та вчинення по відношенню до позивача фізичного насильства, в результаті чого з травня 2015 року сторони фактичного припинили шлюбні відносини. Вказані обставини унеможливлюють подальше подружнє життя позивача та відповідача і тому [PERSON] просить шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не з»явилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, просить позов задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, заперечень проти позову та доказів на їх обґрунтування суду не надав. З письмової згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Судом на підставі ч.2 ст. 197 ЦПК України, у зв'язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши матеріали справи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку. У відповідності до положень ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред»явлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей. Як вбачається з матеріалів справи, позивач та відповідач 22.04.2010 року уклали між собою шлюб, який зареєстрований виконавчим комітетом Митченківської сільської ради Бахмацького району Чернігівської області за актовим записом № 1. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], який разом з матір»ю проживає в [INFO]. Дані обставини підтверджуються свідоцтвом про шлюб серії І-ЕЛ № 050421 від 22.04.2010 року, копією свідоцтва про народження дитини серії І-ЕЛ № 093685 від 05.08.2010 року, довідкою виконавчого комітету Митченківської сільської ради Бахмацького району Чернігівської області №650 від 28.10.2015 року (а.с.6,7). Протягом останнього часу сторони подружніх відносин не підтримують, ведуть окреме господарство, спільних інтересів та спору щодо визначення місця проживання дитини не мають, протягом наданого судом строку примирення не досягли. За даних обставин шлюб між ними носить формальний характер. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідач в судове засідання не з»явився, заперечень проти позову не надіслав, своїм правом подати суду докази та надати пояснення не скористався. Таким чином, виходячи з викладеного, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя неможливе, буде суперечити їх інтересам та інтересам їх дитини, а тому заявлений позов необхідно задовольнити. На підставі викладеного,

Outcome: approved