Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-05 00:00:00

[PERSON] звернулася до Олександрійського міськрайонного суду з заявою про встановлення факту проживання однією сім'єю разом з [PERSON], [INFO]. Свої вимоги мотивує тим, що [INFO] року померла [PERSON], після її смерті залишилась спадщина у вигляді земельної ділянки, площею 4,06 га, що розташована на території Новопразької селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області, яка належала померлій на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії [NUMBER] від 27.03.2002 року. В 2017 році заявниця звернулася до Олександрійської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, але постановою №97/02-31 від 09.02.2017 року їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з відсутністю документів, що підтверджують родинні стосунки з спадкодавцем. В судовому засіданні представник заявника [PERSON] заяву підтримала, в подальшому подала заяву про розгляд справи без її участі та участі заявника, на задоволенні вимог заяви наполягає. Представник заінтересованої особи - Новопразької селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення вимог заяви не заперечує. Заслухавши пояснення представника [PERSON], дослідивши матеріали справи, допитавши свідків [PERSON] та [PERSON], суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно до ч.1 ст.3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів У відповідності до ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені юридичні факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України він не заявив про відмову від неї. Згідно п.23. Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON], [INFO], постійно проживала однією сім'єю понад п'ять років на момент відкриття спадщини разом зі спадкодавцем [PERSON], [INFO], яка померла [INFO] року, після смерті якого залишилась спадщина у вигляді земельної ділянки, площею 4,06 га, що розташована на території Новопразької селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області, яка належала померлій на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії [NUMBER] від 27.03.2002 року. В 2017 році заявниця звернулася до Олександрійської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, але постановою №97/02-31 від 09.02.2017 року їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з відсутністю документів, що підтверджують родинні стосунки з спадкодавцем. Оскільки нотаріусом відмовлено в оформленні права на спадщину, тобто у видачі свідоцтва про право на спадщину, то заявник звернулася до суду за захистом своїх прав відповідно до ст.16 ЦК. Факт спільного проживання заявника разом із [PERSON] підтверджується довідкою виданою Новопразькою селищною радою Олександрійського району Кіровоградської області №489 від 01.02.2017 року про те, що [PERSON], [INFO], була зареєстрована та проживала разом з [PERSON], [INFO], за адресою: [ADDRESS] з 26.04.1989 року по 18.03.2011 року. Згідно довідок Новопразької селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області №489 та №490 від 01.02.2017 року, заявник та [PERSON] проживали як одна сім'я та вели спільне господарство, заповіт від імені [PERSON] у сільській раді не посвідчувався. Відповідно до з ч.ч.1,2 ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Часом відкриття спадщини є день смерті особи. Згідно ч. 1 ст.1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Відповідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно листа-відповідді Олександрійської районної державної нотаріальної контори від 30.03.2017 року, спадкова справа після смерті [PERSON], яка померла 18.03.2011 року, не заведена. Свідки [PERSON] та [PERSON], допитані окремо один від одного, в судовому засіданні підтвердили факт проживання [PERSON], [INFO], разом з [PERSON], [INFO], з 1989 року. Пояснили, що заявниця та [PERSON] спільно приживали разом як матір і донька, були пов'язані спільним побутом, тримали господарство, мали спільний бюджет, все робили разом. Таким чином, судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] проживали однією сім'єю адресою: [ADDRESS], як близькі родичі та піклувалися один за одного, вели спільне господарство з 1989 року по 18.03.2011 року. Згідно вимог ст. 1264 ЦК України спадкоємцями четвертої черги за законом є особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.2 та ч.4 ст.3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки; сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Згідно роз'яснень, викладених в п.21 Постанови пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», до спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім'єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім'ї, тощо. Оцінюючи зібрані по справі докази, враховуючи показання допитаних у суді свідків, суд дійшов висновку про задоволення заяви щодо встановлення факту проживання [PERSON] разом із [PERSON] однією сім'єю з 1989 року до дня її смерті.

Outcome: approved