Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-30 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вищевказаною заявою зазначивши, що з 21.07.1973 року по [INFO] року перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] (а.с. 4). З моменту укладення шлюбу та по день його смерті вони проживали разом. [INFO] року [PERSON] помер (а.с. 5). Відповідно до п. 4 Постанови КМУ від 20 квітня 2007 року № 649 «Про встановлення розмірів виплат деяким категоріям громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» сім'ям, які втратили годувальника із числа осіб, віднесених до учасників ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС, має право на отримання одноразової компенсації. Право на одноразову компенсацію в разі втрати годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи мають непрацездатні члени сім'ї годувальника, які були на його утриманні. Члени сім'ї, які вважаються непрацездатними і утриманцями, визначаються відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Відповідно до ст. 37 Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію в разі втрати годувальника мають непрацездатні члени сім'ї померлого годувальника, які були на його утриманні (стаття 38). Непрацездатними членами сім'ї вважаються: а) діти, брати, сестри й онуки, які не досягли 18 років або старші цього віку, якщо вони стали інвалідами до досягнення 18 років, при цьому брати, сестри й онуки за умови, якщо вони не мають працездатних батьків; б) батько, мати, дружина, чоловік, якщо вони є інвалідами або досягли: чоловіки- 60 років, жінки- 55 років; в) один з батьків, або чоловік (дружина) , або дід, бабуся, брат чи сестра, незалежно від віку і працездатності, якщо він (вона) зайнятий доглядом за дітьми, братами, сестрами чи онуками померлого годувальника, які не досягли 8 років, і не працює; г) дід і бабуся в разі відсутності осіб, які за законом зобов 'язані їх утримувати. Відповідно до ст. 38 вищезазначеного Закону члени сім'ї померлого вважаються такими, що були на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. На час смерті свого чоловіка [PERSON] була непрацездатним членом сім'ї в силу свого пенсійного віку на момент його смерті їй виповнився 61 рік, тобто остання перебувала фактично на утриманні чоловіка. Факт її перебування на утриманні свого чоловіка частково підтверджується довідками про отримання пенсії. Так, за його життя [PERSON] отримувала пенсію в розмірі 1376,04 грн.(а.с. 9), а дохід чоловіка складався із пенсії в розмірі 8257,30 грн. та компенсаційних витрат на продукти харчування в розмірі 404,00 грн.(а.с. 10, 11). Але, коли [PERSON] звернулася до УПСЗН Енергодарської міської ради для отримання одноразової компенсації у зв'язку із втратою годувальника, їй усно було повідомлено. В судовому засіданні [PERSON] викладені у заяві вимоги підтримала у повному обсязі та підтвердила вищевикладені обставини. Представник заінтересованої особи за довіреністю [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надіславши заяву про розгляд справи у її відсутність та не заперечуючи проти задоволення заяви (а.с. 22, 23). Крім того, доводи заявниці у повному обсязі підтвердили допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] Вислухавши пояснення, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що заява [PERSON] підлягає задоволенню. У відповідності до вимог ст.ст.10, 11 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до вимог цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved