Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-21 00:00:00

[PERSON] звернулася до Карлівського районного суду з позовом у якому просить стягувати з відповідача щомісячно аліменти на утримання їхнього спільного повнолітнього сина [PERSON], у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до закінчення сином навчання, але не більше ніж до досягнення ним 23 років, та просить допустити негайне виконання рішення у межах платежу за один місяць. Пізніше позивачем було надано заяву у якій вона уточнила зміст своїх позовних вимог. Свій позов [PERSON] обґрунтовує тим, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі до 29.05.2014 р. У шлюбі народився син [PERSON], [INFO]. До досягнення сином повноліття відповідач сплачував на користь позивача аліменти на його утримання, потім перестав надавати матеріальну допомогу синові. На даний час [PERSON] навчається у Полтавському будівельному технікумі транспортного будівництва , є студентом 3 курсу денної форми навчання. Через навчання він не має змоги працювати. Син проживає у гуртожитку за який потрібно платити. Степендії, що він отримує, не вистачає на життя. Угоду про сплату аліментів позивач з відповідачем не укладала. Відповідач не надає матеріальної допомоги сину у добровільному порядку, тому позивач звернулася до суду з даним позовом. Позивач в судовому засіданні позов з уточненнями підтримала та просила суд його задовольнити у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з'явився. Причина неявки відповідача суду не відома. Про час, дату та місце розгляду справи відповідач був повідомлений належним чином. Відповідно до ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Заслухавши пояснення позивача, вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. У свідоцтві про народження [PERSON], [INFO](а.с.4) його батьком вказано [PERSON] - відповідача по даній справі. З довідки від 12.11.2015 р. (а.с.5) вбачається , що [PERSON] навчається у Полтавському будівельному технікумі транспортного будівництва , є студентом 3 курсу денної форми навчання. Навчається за рахунок бюджету. На державному забезпеченні не знаходиться. Навчальний заклад закінчує 30.06.2017 р. З довідки про склад сім*ї (а.с. 6) вбачається, що позивач проживає у [ADDRESS] та у складі своєї сім*ї має двох синів: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. В судовому засіданні позивачем було надано чек на підтвердження оплати сином гуртожитку на суму 251,00 грн., що становить плату за один місяць. Також додано квитки на автобус, які вказують на витрати, що [PERSON] несе на дорогу з дому на навчання та навпаки. Відповідно до ч. 1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення ними 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Згідно з положеннями ч. 1 ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. У даному випадку, положення частини 2 ст. 182 СКУ, до даних правовідносин не застосовуються, оскільки ними встановлено мінімальний розмір аліментів на дитину, тобто особу, яка не досягла повноліття (ст. 6 СКУ). При визначенні розміру аліментів з одного з батьків, суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином, відповідно до ч. 2 ст. 200 СК України, Вимога позивача про стягнення аліментів у розмірі, не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку - не застосовується до правовідносин про стягнення аліментів на повнолітніх дочку/сина. Тому в задоволенні цієї частини позову є доцільним відмовити. На підставі викладеного, суд вважає за можливе, частково задовольнивши позовні вимоги [PERSON] з доданими уточненнями, стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON], який навчається, у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) до закінчення навчання, але не пізніше, ніж до досягнення 23 років. На підставі ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення суду про стягнення аліментів. З урахуванням положень ЗУ «Про судовий збір» та ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір у розмірі 487,20 грн.

Outcome: partial