Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-23 00:00:00

[PERSON] звернулася до Рівненського міського суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання. Свої вимоги обґрунтовує тим, що відповідача, [PERSON] визнано батьком [PERSON], [INFO]. [PERSON] є учнем 11 класу Рівненського НВК № 26. Термін навчання до червня 2014 року. Крім того син є інвалід дитинства. По досягненню повноліття йому була встановлена І група інвалідності, строком до 01 липня 2015 року, що підтверджується Довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією АВ № 0008366. Син постійно проживає з нею та перебуває на її утриманні, хворіє та постійно потребує догляду, у зв'язку з чим вона не може працювати. Просила стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на повнолітнього сина, який продовжує навчання, [PERSON], 1995 р.народження в розмірі 600грн. щомісячно, з моменту подачі заяви до суду та за весь час навчання сина, але не пізніше 31 травня 2014 року. В судовому засіданні повністю підтримала позовні вимоги в межах доводів позовної заяви. Пояснила, що на навчання сина несе витрати, оскільки купує додаткову літературу, наймає репетиторів, оскільки син має бажання вступати до вищого навчального закладу після закінчення школи. Вона отримує допомогу по догляду за інвалідом 1гр. в розмірі 13,86 грн. на місяць. Оскільки син потребує постійного догляду не має можливості працювати. До повноліття сина отримувала аліменти на його утримання в твердій грошовій сумі близько 350 грн.. Просила позов задовольнити. Згідно поданих до суду письмових заперечень, підтриманих в судовому засіданні представником відповідача адвокатом [PERSON], відповідач позов не визнав, та просив відмовити в його задоволенні. Свої заперечення обґрунтовує тим, що на даний час він дійсно працює, однак не має можливості сплачувати аліменти про які просить позивач, адже отримує мінімальну заробітну плату. Його стан здоров'я є незадовільним. Має непрацездатну та хвору матір, тому змушений піклуватись і про неї, що в свою чергу вимагає понесення фінансових витрат, так як її пенсійних коштів, які іона отримує, не достатньо для забезпечення належного проживання та лікування, що визначено ст. 202 СК України де зазначено, що повнолітні дочка, син зобов'язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Враховуючи викладені обставини позовна заява про стягнення з аліментів на утримання повнолітнього сина [PERSON] у розмірі 600 гривень щомісячно, з моменту подачі заяви до суду та за весь час навчання сина, але не пізніше 31 травня 2014 року є такою, що не підлягає до задоволення. В судовому засіданні представник відповідача просив відмовити в задоволенні позову в повному об'ємі. Заслухавши пояснення позивачки, представника відповідача, дослідивши письмові матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до наступних висновків. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про батьківство [PERSON] зареєстрований батьком [PERSON] відділом РАГС м. Здолбунів, про що в книзі реєстрації актів про встановлення батьківства зроблено актовий запис за № 9 від 15 липня 1995 року . Свідоцтвом про народження підтверджується, що [PERSON], [INFO], атковий запис № 169 від 15.07.1995р.віділом РАГС м.здолбунів. Посвідченням Серії [NUMBER] підтверджується, що [PERSON] ,1995р.народження інвалід 1 групи «А»., що підтверджується і довідкою МСЕК, згідно якої інвалідність встановлена до 01.07.2015р.. Згідно зазначеної довідки [PERSON] потребує постійного стороннього догляду та допомоги, перебуває на обліку в міськсоцзахисті, де отримує державну соціальну допомогу інвалідам з дитинства в розмірі 1600 грн. згідно довідки № 1799 від 21.01.2014р. [PERSON] отримує компенсаційну виплату особі, яка здійснює догляд за інвалідом 1 групи в сумі 13,86 грн., згідно довідки № 1198 від 21.01.2014р. З довідки № 18103 від 02.12.13р. , виданої директором ТзОВ «ЖЕО ЖБК» вбачається. що [PERSON] зареєстрована по [ADDRESS] з сином [PERSON], 1995 р.народження. Встановлено, що згідно записів в трудовій книжці на ім'я [PERSON], остання з березня 2002 року не працює. Довідкою № 5 від 21.01.2014 р., виданою ЗОШ 1-Ш ступеня № 26 в м.Рівне підтверджується, що [PERSON] дійсно навчається в 11-а класі Рівненського НВК№ 26 та закінчить 11-А клас у червні місяця 2014 року. Крім того судом встановлено, що [PERSON] працює оронником сг об'єктів ПСП «Хлібороб» , його середній заробіток за один місяць становить 1182,50 грн. Встановлено, що мати відповідача - [PERSON] , 1949 року народження, пенсіонерка та отримує пенсію. З 04.10.2012р. перебуває на обліку в РООД , довідка Рівненського обласного ОД від 09.01.2014р. Відповідно дост. 198 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Відповідно до ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка чи син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надати матеріальну допомогу. Відповідно до ч. 1 ст. 200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 166 Сімейного кодексу України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Враховуючи те, що обов'язок по утриманню повнолітніх дітей лежить на обох з батьків, то суд прийшов до висновку, що кожний з бітьків повинен нести матеріальні витрати в період навчання дитини. При цьому суд бере до уваги , що [PERSON] отримує державну соціальну допомогу на даний час , яка становить 1660,75 грн. на місяць. Суд прийшов до висновку , що позивачкою не надано доказів , які б підтверджували її вимоги на обґрунтування стягнення з відповідача аліментів в сумі 600 грн. Таким чином, враховуючи достовірно встановлені судом докази, та виходячи з засад розумності, виваженості і справедливості, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення частково та стягнення з відповідача на користь позивачки аліменти на період навчання дитини в розмірі 406 грн., що становить приблизно 25 % соціальної допомоги, яку отримує дитина по інвалідності, щомісячно, по 31.05.2014року включно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили. Відповідно до ст. 88 ЦПК судові витрати підлягають до стягнення з відповідача. На підставі вищевикладеного, ст.ст. 182,199,200 СК України,

Outcome: partial