Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-16 00:00:00

[PERSON] звернулася до Придніпровського районного суду м. Черкаси з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову вказує, що 17.04.2003 року між нею та відповідачем [PERSON] був укладений шлюб, який зареєстрований Черкаським міським відділом реєстрації актів громадянського стану, актовий запис № 405. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: сина - [PERSON], [INFO], сина - [PERSON], [INFO]. Вказує, що сімейне життя не склалося, через різні погляди на життя, шлюб носить формальний характер. Вважає подальше збереження сім'ї не можливим, а тому, просить шлюб розірвати. Ухвалою суду від 05.11.2018 року відкрито провадження у справі та визначено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. В судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилась, подавши до суду заяву від 30.11.2018 року, в якій просить розгляд справи проводити без її участі. Та вказує, що позовні вимоги підтримує та просить шлюб розірвати. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позов визнав та просив шлюб розірвати, рішення винести в підготовчому судовому засіданні. Суд, заслухавши пояснення відповідача [PERSON], дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позову. Статтею 24 СК України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За приписами ч. 3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Згідно ст. 110 СК, один з подружжя має право пред'явити до суду позов про розірвання шлюбу. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в своїй постанові № 11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Частиною 4 ст. 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. В судовому засіданні встановлено, що 17.04.2003 між [PERSON] та [PERSON] був укладений шлюб, про що в Книзі реєстрації шлюбів Черкаським міським відділом реєстрації актів громадянського стану, зроблено відповідний актовий запис № 405. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: сина - [PERSON], [INFO], сина - [PERSON], [INFO], домовленість про місце проживання яких разом з позивачкою між сторонами досягнута. На даний час подружні відносини між сторонами не підтримуються, шлюб носить формальний характер, бюджет сторони ведуть окремо. Спільне господарство не ведеться. Майновий спір будуть вирішувати в окремому позовному провадженні. Враховуючи, що відповідач [PERSON] позовні вимоги позивачки [PERSON] про розірвання шлюбу визнав та не заперечував проти задоволення позову, суд приходить до висновку про задоволення позову [PERSON], оскільки таке рішення відповідатиме інтересам сторін.

Outcome: approved