overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-11 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на такі обставини. З 27.08.1994 року вона перебуває з [PERSON] у зареєстрованому шлюбі, від якого є повнолітній син [PERSON], [INFO], та малолітня донька [PERSON], [INFO]. Подружнє життя з відповідачем не склалося через нерозуміння один одного, різні характери, діаметрально протилежні погляди на сімейне життя, у зв'язку з чим між ними часто виникали сварки та суперечки. Декілька разів сторони завершували шлюбні відносини, але згодом їх поновлювали. З березня 2013 року вони остаточно припинили подружнє життя та ведення спільного господарства, позивачка твердо вирішила, що сім'ю зберегти неможливо. Дитина проживає з матір'ю, майнового спору наразі немає. Оскільки подальше збереження сім'ї суперечить її інтересам, просить шлюб розірвати. Позивачка у судове засідання не з'явилася, надавши заяву про розгляд справи за її відсутності. Згідно заяви, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, на розірванні шлюбу наполягає, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце судового розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду невідомі. Суд вважає можливим розглянути справу у порядку ст. 224 ЦПК України, з винесенням заочного рішення. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. На підставі ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено у судовому засіданні, 27.08.1994 року сторони уклали шлюб, зареєстрований у Відділі реєстрації актів громадянського стану виконкому Нікопольської міської Ради народних депутатів Дніпропетровської області за актовим записом № 737 (а.с.4). Від шлюбу є малолітня донька - [PERSON], [INFO] (а.с.5). З березня 2013 року внаслідок відсутності взаєморозуміння, несумісності характерів та поглядів на подружнє життя, сторони остаточно припинили шлюбні відносини, і після того їх поновлювати не намагалися. Шлюб носить формальний характер. Дитина проживає з матір'ю, майнового спору наразі немає. За таких обставин суд вважає, що збереження сім'ї недоцільне, суперечить інтересам подружжя, а тому шлюб необхідно розірвати. Після розлучення позивачка прізвище змінювати не бажає.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-05 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на такі обставини. З 27.08.2003 року вона перебуває з [PERSON] у шлюбі, від якого є донька [PERSON], [INFO]. Подружнє життя з відповідачем не склалося через нерозуміння один одного, різні характери, діаметрально протилежні погляди на сімейне життя, у зв'язку з чим між ними часто виникали сварки та суперечки. Наразі вони припинили подружнє життя та ведення спільного господарства, кожен живе своїм життям. Позивачка твердо вирішила, що сім'ю зберегти неможливо. Дитина проживає з матір'ю. Спору щодо спільно набутого майна не виникає. Оскільки подальше збереження сім'ї суперечить їхнім інтересам, просить суд шлюб розірвати. Сторони у судове засідання не з'явилися, надавши заяви про розгляд справи за їх відсутності. Згідно заяв, позивачка позовні вимоги підтримує у повному обсязі, відповідач проти розірвання шлюбу не заперечує. Зазначають, що шлюбні відносини припинені з вересня 2014 року (а.с.8-9). Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. На підставі ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено у судовому засіданні, 27.08.2003 року сторони уклали шлюб, зареєстрований у відділі реєстрації актів громадянського стану Нікопольського міського управління юстиції Дніпропетровської області за актовим записом № 566 (а.с.3). Від шлюбу є малолітня донька - [PERSON], [INFO] (а.с.4). З вересня 2014 року внаслідок відсутності взаєморозуміння, несумісності характерів та поглядів на сімейне життя, права та обов'язки подружжя, сторони припинили шлюбні відносини, і після того їх поновлювати не намагалися. Шлюб носить формальний характер. Дитина після розірвання шлюбу проживатиме з матір'ю. Спір щодо поділу спільного сумісного майна наразі відсутній. За таких обставин суд вважає, що збереження сім'ї недоцільне, суперечить інтересам подружжя, а тому шлюб необхідно розірвати. Після розлучення позивачка прізвище змінювати не бажає. Позовна заява оплачена судовим збором (а.с.1).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-05 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на такі обставини. З 27.08.2008 року вони з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого є донька [PERSON], [INFO], та син [PERSON], [INFO]. Діти знаходяться на її повному утриманні, [PERSON] матеріальної допомоги не надає, через що вона вимушена звернутися до суду. Просить стягнути з відповідача аліменти на їх утримання. Сторони у судове засідання не з'явилися, надавши заяви про розгляд справи за їх відсутності. У заявах позивачка позовні вимоги підтримує у повному обсязі, відповідач проти задоволення позову не заперечує (а.с.14-15). Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. На підставі приписів ст.ст.181, 183 СК України за рішенням суду кошти на утримання дітей (аліменти) присуджуються у частці від доходу їх батька, яка встановлюється судом. Як встановлено судом, 27.08.2008 року сторони уклали шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Нікополю Нікопольського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області за актовим записом № 520 (а.с.6). Від шлюбу мають двох дітей: доньку [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO] (а.с.7-8). Діти проживають з матір'ю (а.с.9), знаходяться на її повному утриманні, [PERSON] матеріальної допомоги на утримання [PERSON], [PERSON] не надає, тому позивачка просить стягнути з нього аліменти у розмірі 1/3 частини його заробітків (доходів). Суд, даючи оцінку доказам, наявним у матеріалах справи, дійшов висновку про те, що [PERSON] має обов'язок і можливість надавати допомогу на утримання своїх дітей, однак у добровільному порядку від надання такої допомоги ухиляється. За таких обставин, суд вважає, що аліменти в силу ст.ст. 180-183 СК України мають бути стягнуті з нього у примусовому порядку. Також в силу ст. 88 ЦПК України з відповідача мають бути стягнуті судові витрати по справі на користь держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-05 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на такі обставини. З 27.09.1997 року вони з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого є донька [PERSON], [INFO], та син [PERSON], [INFO]. Діти знаходяться на її повному утриманні, [PERSON] матеріальної допомоги не надає, через що вона вимушена звернутися до суду. Просить стягнути з відповідача аліменти на їх утримання. Сторони у судове засідання не з'явилися, надавши заяви про розгляд справи за їх відсутності. У заявах позивачка позовні вимоги підтримує у повному обсязі, відповідач проти задоволення позову не заперечує (а.с.8-9). Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. На підставі приписів ст.ст.181, 183 СК України за рішенням суду кошти на утримання дітей (аліменти) присуджуються у частці від доходу їх батька, яка встановлюється судом. Як встановлено судом, 27.09.1997 року сторони уклали шлюб, зареєстрований виконкомом Чкалівської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області за актовим записом №13 (а.с.3). Від шлюбу мають двох дітей: доньку [PERSON], [INFO], та син [PERSON], [INFO] (а.с.4-5). Діти знаходяться на повному утриманні матері, [PERSON] матеріальної допомоги на утримання [PERSON], [PERSON] не надає, тому позивачка просить стягнути з нього аліменти у розмірі 1/3 частини його заробітків (доходів). Суд, даючи оцінку доказам, наявним у матеріалах справи, дійшов висновку про те, що [PERSON] має обов'язок і можливість надавати допомогу на утримання своїх дітей, однак у добровільному порядку від надання такої допомоги ухиляється. За таких обставин, суд вважає, що аліменти в силу ст.ст. 180-183 СК України мають бути стягнуті з нього у примусовому порядку. Також в силу ст. 88 ЦПК України з відповідача мають бути стягнуті судові витрати по справі на користь держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-29 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на такі обставини. З 27.09.2003 року вони з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого є малолітня донька [PERSON], [INFO]. Дитина знаходиться на повному утриманні матері та бабусі, [PERSON] матеріальну допомогу не надає, через що вона вимушена звернутися до суду. Просить стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки. Сторони у судове засідання не з'явилися, надавши заяви про слухання справи за їх відсутності. Згідно заяв, позивачка позовні вимоги підтримує у повному обсязі, на їх задоволенні наполягає, відповідач проти стягнення аліментів не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. На підставі приписів ст.ст.181, 183 СК України за рішенням суду кошти на утримання дітей (аліменти) присуджуються у частці від доходу їх батька, яка встановлюється судом. Як встановлено судом, з 27.09.2003 року сторони перебувають у шлюбі, від якого є малолітня донька - [PERSON], [INFO] (а.с.4). Дитина проживає з матір'ю, знаходиться на її утриманні. [PERSON] матеріальну допомогу на утримання доньки не надає, тому позивачка просить стягнути з нього аліменти в розмірі 1/4 частини його заробітків (доходів). Інші аліментні зобов'язання у відповідача відсутні. Суд, даючи оцінку доказам, наявним у матеріалах справи, дійшов висновку про те, що [PERSON] має обов'язок і можливість надавати допомогу на утримання своєї дитини, однак у добровільному порядку від надання такої допомоги ухиляється. За таких обставин, суд вважає, що аліменти в силу ст. ст. 180-183 СК України мають бути стягнуті з нього у примусовому порядку. Також в силу ст. 88 ЦПК України з відповідача мають бути стягнуті судові витрати по справі на користь держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-08 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на такі обставини. З 27.09.2016 року вона перебуває з [PERSON] у шлюбі, від якого є малолітній син [PERSON], [INFO]. Подружнє життя з відповідачем не склалося через нерозуміння один одного, різні характери, протилежні погляди на сімейні відносини. З червня 2018 року сторони припинили подружнє життя та ведення спільного господарства, кожен живе своїм життям. Дитина проживає з матірю. Оскільки подальше збереження сімї суперечить її інтересам, [PERSON] просить суд шлюб розірвати без зміни їй прізвище на дошлюбне. Сторони у судове засідання не зявилися, надавши заяви про слухання справи за їх відсутності. У заявах позивач на позовних вимогах наполягає, відповідач позов визнає, проти його задоволення не заперечує (а.с.20,21). Враховуючи, що [PERSON] у повному обсязі визнав позов [PERSON], суд вважає доцільним за результатами підготовчого провадження ухвалити рішення, що відповідає положенням ч. 3 ст. 200 ЦПК України, та розглянути справу на підставі наявних доказів, без фіксування судового засідання звукозаписувальними технічними засобами, що передбачено ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд приходить до наступного. Згідно ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України (далі СК України) кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. На підставі ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено судом, 27.09.2016 року сторони уклали шлюб, зареєстрований у Нікопольському міськрайонному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області за актовим записом № 428 (а.с.5). Від шлюбу є малолітній син [PERSON], [INFO] (а.с.6). З червня 2018 року внаслідок відсутності взаєморозуміння, несумісності характерів та поглядів на сімейне життя, права та обовязки подружжя, сторони припинили шлюбні відносини, і після того їх поновлювати не намагалися. Шлюб носить формальний характер. Дитина проживає з матірю [PERSON]. Майновий спір на даний час не заявлений. Після розірвання шлюбу позивач прізвище змінювати не бажає. За таких обставин суд вважає, що збереження сімї недоцільне, суперечить інтересам подружжя, а тому шлюб необхідно розірвати. При зверненні до суду з позовом [PERSON] було оплачено судовий збір у встановленому Законом розмірі 704,80 грн. (а.с.1). Враховуючи те, що відповідач до початку розгляду справи по суті визнав позов, суд у відповідності до ч. 1 ст. 142 ЦПК України, ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» вважає доцільним повернути позивачу\~ з державного бюджету 50 відсотків судового збору, що в даному випадку становить 352,40 грн. Також, відповідно до ст. 141 ЦПК України з [PERSON] підлягає стягненню судовий збір на користь [PERSON] в сумі 352,40 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-31 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на такі обставини. З 27.11.2013 року вона перебуває з [PERSON] у шлюбі, від якого є малолітній син [PERSON], [INFO]. Подружнє життя з відповідачем не склалося через нерозуміння один одного, різні характери, протилежні погляди на сімейні відносини. Сторони припинили подружнє життя та ведення спільного господарства, кожен живе своїм життям. Дитина проживає з матірю. Оскільки подальше збереження сімї суперечить її інтересам, [PERSON] просить суд шлюб розірвати. Сторони у судове засідання не зявилися, надавши заяви про слухання справи за їх відсутності. У заявах позивач на позовних вимогах наполягає, зазначає, що шлюбні стосунки припинені з серпня 2015 року, відповідач позов визнає (а.с.20,24). Враховуючи, що [PERSON] у повному обсязі визнав позов [PERSON], суд вважає доцільним за результатами підготовчого провадження ухвалити рішення, що відповідає положенням ч. 3 ст. 200 ЦПК України, та розглянути справу на підставі наявних доказів, без фіксування судового засідання звукозаписувальними технічними засобами, що передбачено ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд приходить до наступного. Згідно ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України (далі СК України) кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. На підставі ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено судом, 27.11.2013 року сторони уклали шлюб, зареєстрований у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Нікополю реєстраційної служби Нікопольського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області за актовим записом № 628 (а.с.7). Від шлюбу є малолітній син [PERSON], [INFO] (а.с.8). З серпня 2015 року внаслідок відсутності взаєморозуміння, несумісності характерів та поглядів на сімейне життя, права та обовязки подружжя, сторони припинили шлюбні відносини, і після того їх поновлювати не намагалися. Шлюб носить формальний характер. Дитина, за домовленістю, проживає з матірю [PERSON]. Майновий спір на даний час не заявлений. За таких обставин суд вважає, що збереження сімї недоцільне, суперечить інтересам подружжя, а тому шлюб необхідно розірвати. При зверненні до суду з позовом [PERSON] було оплачено судовий збір у встановленому Законом розмірі 704,80 грн. (а.с.1). Враховуючи те, що відповідач до початку розгляду справи по суті визнав позов, суд у відповідності до ч. 1 ст. 142 ЦПК України, ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» вважає доцільним повернути позивачу\~ з державного бюджету 50 відсотків судового збору, що в даному випадку становить 352,40 грн. Також, відповідно до ст. 141 ЦПК України з [PERSON] підлягає стягненню судовий збір на користь [PERSON] в сумі 352,40 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-02 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на такі обставини. З 28.01.1989 року вони з відповідачем перебувають у шлюбі, від якого є повнолітня донька [PERSON], [INFO], та неповнолітній син [PERSON], [INFO]. Син знаходиться на повному утриманні матері, [PERSON] матеріальної допомоги не надає, через що вона вимушена звернутися до суду. Просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини. Сторони у судове засідання не з'явилися, надавши заяви про слухання справи за їх відсутності. Згідно заяв, позивачка позовні вимоги підтримує, відповідач проти задоволення позову не заперечує (а.с.8-11). Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. На підставі приписів ст.ст.181, 183 СК України за рішенням суду кошти на утримання дітей (аліменти) присуджуються у частці від доходу їх батька, яка встановлюється судом. Як встановлено судом, з 28.01.1989 року сторони перебувають у шлюбі, від якого є неповнолітній син [PERSON], [INFO] (а.с.3). Наразі сторони мешкають окремо. Дитина проживає з матір'ю, знаходиться на її утриманні (а.с.5). [PERSON] матеріальної допомоги на утримання сина не надає, тому позивачка просить стягнути з нього аліменти в розмірі 1/4 частини його заробітків (доходів). Інших аліментних стягнень відповідач не має. Суд, даючи оцінку доказам, наявним у матеріалах справи, дійшов висновку, що [PERSON] має обов'язок і можливість надавати допомогу на утримання своєї дитини, однак у добровільному порядку від надання такої допомоги ухиляється. За таких обставин, суд вважає, що аліменти в силу ст. ст. 180-183 СК України мають бути стягнуті з нього у примусовому порядку. Також в силу ст. 88 ЦПК України з відповідача мають бути стягнуті судові витрати по справі на користь держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-21 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на такі обставини. З 28.01.2009 року вона перебуває з [PERSON] у шлюбі, від якого є син [PERSON], [INFO]. Подружнє життя з відповідачем не склалося через нерозуміння один одного, різні характери, протилежні погляди на сімейне життя, у звязку з чим між ними часто виникали сварки та суперечки. З червня 2016 року сторони припинили подружнє життя та ведення спільного господарства, кожен живе своїм життям. Наразі позивачка твердо вирішила, що сімю зберегти неможливо. Дитина проживає з матірю, рішенням суду з відповідача були стягнуті аліменти на її утримання. Спору щодо поділу спільно набутого майна не виникає. Оскільки подальше збереження сімї суперечить її інтересам, [PERSON] просить суд шлюб розірвати. Позивачка у судове засідання не зявилася, надавши заяву про розгляд справи за її відсутності. Згідно заяви, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, на розірванні шлюбу наполягає, проти заочного розгляду справи не заперечує (а.с.15). Відповідач у судове засідання не зявився, про час та місце судового розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду невідомі. Суд вважає можливим розглянути справу у порядку ст. 224 ЦПК України, з винесенням заочного рішення. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. На підставі ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено у судовому засіданні, 28.01.2009 року сторони уклали шлюб, зареєстрований у Відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Нікополю Нікопольського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області за актовим записом № 41 (а.с.4). Від шлюбу є малолітній син [PERSON], [INFO] (а.с.5). З червня 2016 року внаслідок відсутності взаєморозуміння, несумісності характерів та поглядів на сімейне життя, права та обовязки подружжя, сторони припинили шлюбні відносини, і після того їх поновлювати не намагалися. Шлюб носить формальний характер. Дитина проживає з матірю. Спір щодо поділу майна наразі не заявлений. За таких обставин суд вважає, що збереження сімї недоцільне, суперечить інтересам подружжя, а тому шлюб необхідно розірвати. Після розірвання шлюбу позивачка прізвище змінювати не бажає (а.с.15). На підставі ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню судовий збір, сплачений за подання позову (а.с.1).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-18 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на такі обставини. З 28.02.2008 року вона перебуває з [PERSON] у шлюбі, від якого є донька [PERSON], [INFO]. Подружнє життя з відповідачем не склалося через нерозуміння один одного, різні характери, протилежні погляди на сімейне життя, у звязку з чим між ними часто виникали сварки та суперечки. З червня 2013 року вони припинили подружні стосунки та ведення спільного господарства, кожен живе своїм життям. Позивач твердо вирішила, що сімю зберегти неможливо. Майновий спір на теперішній час відсутній. Після розірвання шлюбу дитина залишається проживати з матірю. 18.12.2014 року аліменти на утримання дитини були стягнуті у судовому порядку. Оскільки подальше збереження сімї суперечить її інтересам, [PERSON] просить суд шлюб розірвати, залишивши їй прізвище «Шиян». Позивач у судове засідання не зявилася, від її представника надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності. Згідно заяви, позовні вимоги підтримують у повному обсязі, на розірванні шлюбу наполягають, проти заочного розгляду справи не заперечують (а.с.14-15). Відповідач у судове засідання не зявився, про час та місце судового розгляду справи був належним чином повідомлений, причини неявки суду невідомі. Враховуючи, що відповідач був належним чином повідомлений про час та місце судового засідання, але на виклик суду не зявився без повідомлення причин неявки, відзив на позов не подав, а позивач не заперечує проти винесення заочного рішення, суд,

Outcome: approved