Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-13 00:00:00

[PERSON] звернулася до Виноградівського районного суду з позовною заявою про розірвання шлюбу з [PERSON] Позовні вимоги мотивовані тим, що 29 грудня 2007 року у Виноградівському райвідділі РАЦСу Виноградівського РУЮ сторони зареєстрували шлюб, про що у книзі реєстрації актів про одруження відповідно було зроблено актовий запис за № 277. Від даного шлюбу у подружжя народилася двоє дітей - дочка [PERSON], [INFO] та син [PERSON] [INFO]. Подружнє життя у сторін не складається, за весь час подружнього життя між ними виникають сварки, що призвело до повного розпаду сім'ї. Між ними повністю відсутні взаємоповага та взаємо порозуміння. Позивачка дійшла висновку про те, що подальше збереження нашого шлюбу є недоцільним і такий необхідно розірвати, оскільки такий на даний час носить суто формальний характер, а фактично розпався. Позивач [PERSON] про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином своєчасно, в судове засідання не з'явилася, але від неї на адресу суду надійшла заява, в якій просить розглянути справу у її відсутності та зазначає, що позовні вимоги підтримує повністю та просить суд такі задовольнити, з підстав, наведених в позовній заяві. Відповідач [PERSON] про день, час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно належним чином, в судове засідання також не з'явився, і від нього не надійшло жодного клопотання про відкладення розгляду справи або поважні причини неявки, тому на підставі ч.4 ст.169, ст.224 ЦПК України, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи, про що зазначено у його заяві. Обстеживши матеріали справи та клопотання сторін, визнаючи в порядку ст.169 ЦПК України необов'язковим відібрання особистих пояснень від позивача та відповідача та враховуючи, що у справі наявні достатні матеріали про права і взаємовідносини сторін, суд приходить до висновку, що позовна заява є підставною та підлягає задоволенню, оскільки в судовому засіданні встановлені ті обставини, на які посилається [PERSON], в своїй заяві. В судовому засіданні встановлено, що 29 грудня 2007 року у Виноградівському райвідділі РАЦСу Виноградівського РУЮ сторони зареєстрували шлюб, про що у книзі реєстрації актів про одруження відповідно було зроблено актовий запис за № 277. Від даного шлюбу у подружжя народилася двоє дітей - дочка [PERSON], [INFO] та син [PERSON] [INFO]. Одруження виявилось невдалим, сторони проживають окремо. Спору про майно, що є спільною власністю сторін та місця проживання дитини на даний час немає. Відповідачка питання про зміну шлюбного прізвища не ставить. У відповідності до ст.51 Конституції України та ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік за змістом ст.55 СК України зобов'язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносини, примушування до їх збереження, є порушенням прав жінки, чоловіка на свободу та особисту недоторканість (ч.ч.3, 4 ст.56 СК України). З'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, з врахуванням того, що подальше збереження шлюбу між сторонами є недоцільним, оскільки у період з часу звернення позивача до суду та розгляду справи у суді його наміри розірвати шлюб не змінилися, незважаючи на те, що судом вживалися заходи для примирення та збереження сім'ї, суд встановив справжнє прагнення позивача до розірвання шлюбу, а відтак приходить до переконання, що розірвання шлюбу не суперечить інтересам сторін, після цього не будуть порушені їх особисті та майнові права, у зв'язку із чим даний позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалене рішення, суд присуджує з іншої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. З матеріалів справи вбачається, що позивачкою сплачено 243,60 гривень судового збору, а відтак, з урахуванням вищенаведеного понесені позивачем судові витрати підлягають стягненню з Відповідача. На підставі наведеного,

Outcome: approved