Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-15 00:00:00

[PERSON] звернулася до Сєвєродонецького міського суду Луганської області із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, посилаючись на наступне. 26.03.1999 заявник та [PERSON] зареєстрували шлюб. Однак відділом реєстрації актів громадянського стану під час складення актового запису про одруження № 125 було зроблено помилку та у графах прізвище нареченого замість правильного « [PERSON] » було зазначено « [PERSON] ». [INFO] [PERSON] помер. Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з 1/2 частки квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] . 08.06.2021 заявник звернулася до приватного нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину. Враховуючи викладене, заявник просить встановити факт її постійного проживання разом із спадкодавцем [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , станом на день відкриття спадщини - [INFO] . В судовому засіданні представник заявника та заявник підтримали заявлені вимоги. Представник заінтересованої особи в судовому засіданні присутній не був, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Допитані в якості свідків [PERSON] та [PERSON] пояснили, що з 1999 року їх мати [PERSON] постійно проживала разом зі своїм чоловіком [PERSON] . Його прізвище у паспорті було записано як « [PERSON] ». Заявник жила з [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, допитавши свідків, дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Відповідно до копії свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , виданого 26.03.1999 Сєвєродонецьким міським відділом реєстрації актів громадянського стану, [PERSON] та [PERSON] одружилися 26.03.1999, про що в Книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис №125. Прізвище чоловіка після одруження [PERSON] , дружини - [PERSON] . Згідно з копією договору купівлі-продажу квартири серії ВСС №200657 від 16.06.2005 [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] передали, а [PERSON] , [PERSON] прийняли у власність у рівних частинах квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до копії домової книги за адресою: [ADDRESS] з 05.08.2005 зареєстровані (російською мовою) « [PERSON] » та « [PERSON] ». « [PERSON] » знятий з реєстрації 24.03.2021 у зв`язку зі смертю [INFO] . З копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 15.03.2021 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Лутугинському району та місту Сєвєродонецьку Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), вбачається, що [PERSON] помер [INFO] . Згідно з копією висновку №43/2114-85, складеного 27.05.2021 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Лутугинському району та місту Сєвєродонецьку Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), відмовлено у внесенні змін до актового запису про шлюб № 125 від 26 березня 1999 року, складеного у відношенні гр. [PERSON] та [PERSON] відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Лутугинському району та місту Сєвєродонецьку Східного міжрегіонального управлінні міністерства юстиції (м. Харків), в графу «прізвище нареченого до державної реєстрації добу» з « [PERSON] » на « [PERSON] », в графу «прізвище нареченого після державної реєстрації шлюбу» з « [PERSON] » на « [PERSON] », у зв`язку з відсутністю достатніх підстав для внесення вказаних змін. 08.06.2021 [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Боровської С.М. з заявою про прийняття спадщини за законом після свого померлого чоловіка [PERSON] . У матеріалах спадкової справи також наявний заповіт [PERSON] від 12.08.2013 на користь двох його доньок стосовно 1/2 частки квартири за адресою: [ADDRESS] . Згідно ч. 1, 2 ст. 1220 Цивільного кодексу України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Відповідно до ч. 1, 5 ст. 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. З ч. 1, 2 ст. 1269 Цивільного кодексу України вбачається, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 Цивільного кодексу України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. У статті 67 Закону України «Про нотаріат» вказано, що свідоцтво про право на спадщину видається після закінчення шести місяців з дня відкриття спадщини, а у випадках, передбачених частиною другою статті 1270 і статтею 1276 Цивільного кодексу України, - не раніше зазначених у цих статтях строків. Суд зазначає, що в даному випадку спадкодавець помер [INFO] , у зв`язку із чим строк для прийняття спадщини закінчиться лише [INFO]. Тобто, станом на час розгляду цієї справи строк для прийняття спадщини ще не закінчився. На думку суду, встановлення в судовому порядку юридичних фактів, які підтверджують факт прийняття спадщини певною особою та змінюють коло спадкоємців, що прийняли спадщину, можливо лише після закінчення строку для прийняття спадщини. Це пояснюється тим, що лише після закінчення строку для прийняття спадщини можливо встановити коло осіб, що мають в якості заінтересованих осіб або відповідачів брати участь у розгляді справ щодо встановлення таких юридичних фактів. Крім того, лише після закінчення строку для прийняття спадщини нотаріус має право вирішувати питання про видачу або відмову видачі свідоцтва про право на спадщину. Без вмотивованої постанови нотаріуса про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину особа позбавлена можливості довести в суді юридичне значення для неї того факту, який вона просить встановити. В даному випадку представник заявника звернувся до суду передчасно, тобто тоді, коли строк для прийняття спадщини ще не закінчився і нотаріус не вирішив питання про видачу або відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину. За таких обставин, станом на час розгляду цієї справи, встановлення юридичного факту проживання із спадкодавцем не має юридичного значення для заявника. Заявник та її представник лише припускають, що в майбутньому без встановлення цього факту у заявника можуть виникнути перешкоди в оформленні права на спадщину. Однак, рішення суду не може ґрунтуватися на припущеннях про необхідність захисту прав певної особи в майбутньому. У зв`язку із вищевикладеним, у задоволенні заяви [PERSON] про встановлення факту, що має юридичне значення, належить відмовити.

Outcome: dismissed