Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-26 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вищевказаним позовом, в якому просить усунути перешкоди в користуванні власністю, визнати відповідача такою, що втратила право користування будинком № 18 по вул. Москворецькій у м. Запоріжжі. В обґрунтування позовної заяви зазначила, що їй на підставі договору даруванні від 13.05.2003 року, належить будинок № 18 по вул. Москворецькій у м. Запоріжжі. У цьому будинку зареєстрована [PERSON], відповідач у справі, яка ніколи не проживала у ньому. Реєстрація відповідача в належному позивачу будинку перешкоджає їй оформити субсидію на оплату комунальних послуг. У судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги з підстав, наведених у позові та додала, що відповідач є дочкою її рідного брата, тобто доводиться їй племінницею, її місцезнаходження їй невідомо. Відповідач,про день, час та місце розгляду справи повідомлялась у встановленому законом порядку, причини неявки суду невідомі, відзиву або будь-яких заяв до суду не подавала, а тому на підставі статей 280 282 Цивільного процесуального кодексу України суд вважає за можливе провести заочний розгляд даної справи без участі відповідача за згодою позивача та її представника. За таких обставин судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Заслухавши пояснення позивача, свідків, доводи представника позивача, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню із наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] на підставі договору дарування від 13.05.2003 року, належить будинок № 18 по вул. Москворецькій у м. Запоріжжі (а.с. 9). Згідно довідки департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради № 01-71/10862 від 22.10.2018 року, відповідач зареєстрована у [INFO] з 21.02.2002 року по теперішній час. \~ \~ \~ \~ Допитана в якості свідка [PERSON] суду пояснила, що вона проживає за адресою: [INFO]. Позивача знає з дитинства, постійно спілкується з нею. З [PERSON] не знайома, ніколи не бачила її. Свідок [PERSON] суду пояснила, що знає позивача більше 50 років, підтримує з нею дружні стосунки. [PERSON] навчалася в одному класі з дочкою свідка. У будинку № 18 по вул. Москворецькій [PERSON] ніколи не проживала. Свідок [PERSON] суду пояснив, що проживає за адресою: [INFO]. Знає позивача більше 50 років, підтримує з нею сусідські відносини, зустрічаються 2-3 рази на тиждень. У 1990 році лише один раз бачив [PERSON]О, коли вона приходила в гості до бабусі, яка проживала у [INFO]. З тих пір ніколи її не бачив. За положеннями ст. 386 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх субєктів права власності, а у відповідності зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. В силу ч. 2 ст. 405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Аналізуючи наведені докази у сукупності, суд дійшов висновку про те, що відповідач втратила право користування будинком № 18 по вул. Москворецькій у м. Запоріжжі, оскільки без поважних причин не проживає у ньому понад один рік, тому наявні підстави для задоволення позову. Відповідно до положень статті 141 Цивільного процесуального кодексу України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача судові витрати у вигляді судового збору.

Outcome: approved