overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-15 00:00:00

[PERSON] звернулася до Обухівського районного суду Київської області з позовною заявою, в якій указала на те, що з відповідачем по справі вона перебуває у шлюбі. Від сумісного проживання у них народився син [PERSON] [INFO], та дочка [PERSON] [INFO], які проживають з нею та знаходяться на її утриманні. В подальшому сумісне життя в них не склалося і вони припинили шлюбні відносини. Так як відповідач в добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на утримання їх дітей вона просить в судовому порядку стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] [INFO], та дочки [PERSON] [INFO] в розмірі 1/3 частини заробітку щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дітьми повноліття, щомісячно починаючи з 16.04.2015 року. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити повністю. Відповідач не заперечив щодо задоволення позовних вимог. Суд, вислухавши сторони, перевіривши матеріали справи находить, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 180 СК України - батьки зобовязані утримувати дитину, до досягнення нею повноліття, а відповідно до п.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька. Як встановлено в судовому засіданні позивачка та відповідач перебувають у шлюбі з 01.05.2004 року і по даний час. Від даного шлюбу сторони мають сина [PERSON] [INFO], та дочку [PERSON] [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження дітей. Згідно довідки Григорівської сільської ради Обухівського району від 03.02.2015 року №73, неповнолітні діти перебувають на утриманні матері. Згідно до ст.182 ч. 1 п. 2 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує зокрема і матеріальний стан платника аліментів. Так як батько дитини, відповідач по даній справі, в добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на утримання неповнолітніх дітей, а вони цього потребують, тому суд з врахуванням обставин зазначених в ст. 182 СК України, вважає за необхідне позов задовольнити та стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/3 частини зі всіх видів заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на користь позивачки на утримання неповнолітніх дітей. Враховуючи викладене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-05 00:00:00

[PERSON], звернулася до Обухівського районного суду Київської області з позовом про стягнення аліментів з відповідача, в якому зазначила, що з відповідачем по справі вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з 08.11.2002 року. Від сумісного проживання в шлюбі у них народився син [PERSON] [INFO], та син [PERSON], [INFO] які проживають з нею та знаходиться на її утриманні. Так як відповідач в добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на утримання неповнолітніх дітей, тому вона просить з врахуванням уточнених позовних вимог стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, з дня звернення до суду до досягнення дитиною 18 річного віку, а також стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/6 частини заробітку на своє утримання оскільки на даний час вона є непрацездатною, та доглядає малолітню дитину В судове засідання позивачка не зявилась на адресу суду подала заяву в якій просить розглянути справу у її відсутність, уточнені позовні вимоги підтримала та просить їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач також не зявився в судове засідання та подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність позовні вимоги визнав повністю. Суд, перевіривши матеріали справи находить, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 180 СК України - «батьки зобовязані утримувати дитину, до досягнення нею повноліття», а відповідно до п.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька. Згідно до ст.182 ч. 1 п. 2 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує зокрема і матеріальний стан платника аліментів. Як встановлено в судовому засіданні позивачка та відповідач перебувають в шлюбі з 08.11.2002 року і мають сина [PERSON] [INFO], та сина [PERSON], [INFO] які, що підтверджується свідоцтвом про народження дітей, та свідоцтвом про одруження. Згідно довідки виконавчого комітету Обухівської міської ради від 03.07.2015 року діти постійно проживають з позивачкою, та знаходиться на її утриманні, тому відповідно до ст. 80,84 ч.2 СК України вона має право на таку допомогу, так як відповідач взмозі надавати таку допомогу. Оскільки батько дитини, відповідач по даній справі, в добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на утримання неповнолітніх дітей, а також дружини, а вони цього потребують, тому суд з врахуванням обставин зазначених в ст.ст. 80, 182 СК України, вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/3 частини заробітку, на користь позивачки на утримання неповнолітніх дітей та 1/6 частину заробітку на утримання дружини і до досягнення дитиною трьохрічного віку. Враховуючи викладене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-06 00:00:00

[PERSON] звернулася до Обухівського районного суду Київської області із вищезазначеним позовом. 30 січня 2018 року суддею Обухівського районного суду Київської області Болобан В.Г. винесено Ухвалу про залишення вищезгаданого позову без руху та надано строк позивачу для усунення недоліків. Ухвалою Обухівського районного суду Київської області в тому ж складі суду від 13 березня 2018 року справа була передана за підсудністю для розгляду Подільським районним судом м. Києва. В заявлених вимогах позивача вбачається застосування положень ст. 30 ЦПК України. Відповідно до ч. 1 ст. 32 ЦПК України спори між судами про підсудність не допускаються. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11 квітня 2018 року, визначено головуючого судді по даній справі: Гребенюка В.В. 12.04.2018 року Ухвалою Подільського районного суду м. Києва провадження у справі було відкрито та призначено підготовче судове засідання. Згідно позовної заяви, [PERSON] (надалі за текстом - позивач) звернулася до суду із позовом до [PERSON] (надалі за текстом - відповідач) про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за заповітом, мотивуючи свої вимоги тим, що за спільною добровільною домовленістю з відповідачем, який є її братом, вирішили продати попередньо успадкувавши тільки останнім земельну ділянку, після смерті їх матері, та, в подальшому, розділити навпіл виручені гроші, втім, вказана земельна ділянка виявилась з таким цільовим призначенням, на який діє мораторій відчуження, тому виникла необхідність визнати свідоцтво про право на спадщину недійсним, для подальшого успадкування її ними обома. В судове засідання представник позивача не з'явилася, надала суду клопотання про слухання справи за її відсутністю та просила задовольнити позов в повному обсязі. Відповідач надав суду заяву, в якій позов визнав в повному обсязі, та просив розглянути справу за його відсутності. Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Як роз'яснив Пленум Верхового Суду України у п. 24 Постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Враховуючи вищевикладені обставини, з урахуванням визнання відповідачем позовних вимог, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та такі, що підлягають задоволенню у повному обсязі. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-27 00:00:00

[PERSON] звернулася до Октябрського районного суду м. Полтави з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Свою заяву заявниця обгрунтувала тим, що в договорі купівлі-продажу та договорі дарування на вірно вказано її прізвище. Замість букви «и» [PERSON], зазначена буква «і» Крівоспицька, що не відповідає дійсності. Виявлена помилка у прізвищі не дає їй можливості у подальшому робити будь-які юридичні дії із належним їй майном В судове засідання заявниця на з»явилася, надіславши до суду заяву в якій вимоги заяви підтримує в повному обсязі та просить задоволити. Заінтересованої особа, приватний нотаріус Шишацького нотаріального округу [PERSON] в судове засідання не з»явилася направивши до суду заяву, в якій проти вимог заяви не заперечила та просить суд розглядати справу без її участі. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 01.09.2003 року [PERSON] відповідно до договору купівля-продажу ( ВАО № 1990021 ) придбала у [PERSON] житловий будинок з господарськими спорудами, який розташований в с. Сагайдак, вул. Котляревського 4, Шишацького району Полтавської області, а також відповідно до договору дарування ( ВАО № 199022) від 01.09.2003 року, отримала в дарунок від [PERSON] земельну ділянку площею 0,15 га, розташовану в с. Дмитрівка Шишацького району Полтавської області. Зазначені договори були посвідчені приватним нотаріусом Шишацького нотаріального округу [PERSON] ( а. с. 4-6 ). Під час написання заповіту в іншій нотаріальній конторі з»ясувалося, що в вищезазначених документах неправильно вказане прізвище, а саме замість «Кривоспицької» вказано «Крівоспицька». Помилка в прізвищі не дає можливості заявниці у подальшому робити будь-які юридичні дії із належним їй майном. Згідно копії свідоцтва про шлюб ( а. с. 11), копії ідентифікаційного коду ( а. с 12 ) та копії паспорту ( а. с. 13 ) прізвище заявниці зазначено як «Кривоспицька» Встановлення факту належності заявниці вказаного правовстановлюючого документа необхідно для розпорядження належним їй майном. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім»я, по батькові, місцем і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім»ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Враховуючи викладене, суд вважає за доцільне задовольнити заяву [PERSON] про встановлення факту належності правовстановлюючого документу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-04 00:00:00

[PERSON] звернулася до Октябрського районного суду м. Полтави з заявою про встановлення факту що має юридичне значення. Свою заяву заявниця обґрунтовує тим, 20.07.2016 року вона звернулася до управляння реєстрації, зняття з реєстрації місця проживання фізичних осіб виконавчого комітету Полтавської міської ради про реєстрацію місця проживання за адресою [INFO]. 21.07.2016 року їй було відмовлено в реєстрації місця проживання у звязку з тим, що згідно зі свідоцтвом про право власності на житло від 29.12.1998 року виданого відділом приватизації житла, квартира за адресою м.Полтава. [ADDRESS] належить на праві приватної спільної сумісної власності [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] На реєстрацію місця проживання потрібна згода всіх співвласників квартири, співвласником даної квартири є і заявниця, де вона зазначена як [PERSON]. Відділом приватизації житла при складані свідоцтва про право власності на житло було допущено помилку у написанні імені, а саме в даному документі зазначено «Олена», а вірним є написання «Альона». Доказами помилки є свідоцтво про народження, паспорт, свідоцтво про шлюб, картка платника податків, де імя заявниці зазначено вірно «Альона». В судове засідання заявниця на з»явився, надіславши до суду заяву в якій вимоги заяви підтримує в повному обсязі та просить задовольнити. Зацікавлені особи до суду не зявивилися, просили розгляд справи проводити за їх відсутності, проти задоволення заяви не заперечують. Дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відділом приватизації житла при складані свідоцтва про право власності на житло від 29 грудня 1998 року було допущено помилку у написанні імені та зазначено «Олена». (а.с.7) Згідно свідоцтва про народження від 09.02.1989 року виданого Київським відділом РАЦС Полтавського міського управління юстиції імя зазначено «Альона». У паспорті виданому на імя [PERSON] серії КО 005998 від 22.09.2015 року виданого Октябрським РВ м.Полтави УДМС України в Полтавські області, імя зазначено «Альона».(а.с.4) Згідно свідоцтва про шлюб між [PERSON] та [PERSON] виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Суворовського районного управління юстиції у м.Херсон від 12.09.2015 року, де імя зазначено «Альона». (а.с.5) У картці платника податків виданій на імя гр. [PERSON], імя зазначено «Альона». (а.с.6) Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім»я, по батькові, місцем і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім»ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Враховуючи викладене, суд вважає за доцільне задовольнити заяву [PERSON] про встановлення факту що має юридичне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-29 00:00:00

[PERSON] звернулася до Олександрійського міськрайонного суду з заявою про встановлення факту родинних відносин між нею та [PERSON]. Заявник зазначає, що 17 травня 2005 року померла її мати [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої входять житловий будинок, розташований в с. Березівка Олександрійського району Кіровоградської області, по вул. Ольховського, 27, та земельна ділянка, розташована на території Протопопівської сільської ради Олександрійського району Кіровоградської області. Єдиною спадкоємицею за законом є вона, [PERSON]. Підставою для відмови їй у видачі свідоцтва про право на спадщину виявилась відсутність документів, які б підтверджували родинні відносини між нею та померлою, оскільки в свідоцтві про народження імя матері зазначено як «Марія», а в свідоцтві про її смерть та інших правовстановлюючих документах її імя зазначено як «Марта». В судовому засіданні [PERSON] підтримала свої вимоги повністю. До розгляду судом справи від представника заінтересованої особи - Протопопівської сільської ради Олександрійського району Кіровоградської області надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. Заявлені вимоги він вважає законними та обґрунтованими. Вислухавши пояснення заявника, показання свідків [PERSON] та [PERSON], дослідивши інші докази, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судовий порядок встановлення факту родинних відносин передбачений п.1 ч.1 ст.256 ЦПК України. Нотаріус відмовив заявникові [PERSON], єдиній спадкоємиці за законом, яка прийняла спадщину, у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] через відсутність документів, які б підтверджували родинність відносин між ними. Факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами. Так, згідно даних свідоцтва про народження [PERSON] імя її матері зазначено «Марія». В копії договору купівлі-продажу будинку, копії технічного паспорту на будинок, копії Державного акта на право приватизованої власності на землю та копії свідоцтва про смерть, її імя зазначено як [PERSON]. Крім того, даний факт підтверджується довідкою Протопопівської сільської ради Олександрійського району Кіровоградської області, де зазначено, що 17 травня 2005 року померла [PERSON], до дня смерті вона проживала разом зі своєю дочкою [PERSON]. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] і [PERSON], кожен окремо підтвердили факт, що [PERSON] є матірю заявниці, оскільки вони знають цю сімю з самого дитинства і проживали по сусідству. Наразі суд вважає доведеним факт родинних відносин між заявницею та померлою [PERSON]. \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-26 00:00:00

[PERSON] звернулася до Олександрійського міськрайонного суду з заявою, яку згодом уточнила і просить встановити факт її постійного проживання разом їз [PERSON] за адресою: [ADDRESS] на час відкриття спадщини. Свої вимоги мотивує тим, що [INFO] померла [PERSON], [INFO]. За життя [PERSON] склала заповіт, відповідно до якого заповіла заявниці земельну ділянку №440, площею 4,95 гектарів, кадастровий номер [NUMBER], розташовану на території Мошоринської сільської ради Знам'янського району Кіровоградської області. В 2015 році заявниця звернулася до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, але листом № 368/01-16 від 28.10.2015 року їй було відмовлено у зв'язку з пропуском шестимісячного строку для прийняття спадщини та рекомендовано звернутися до суду. Встановлення факту постійного проживання з [PERSON] на час відкриття спадщини необхідно заявниці для прийняття спадщини. В судовому засіданні заявниця та її представник підтримали заяву та просять її задовольнити. Представник заінтересованої особи - Мошоринської сільської рада Знам'янського району Кіровоградської області в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки не повідомив. Дослідивши матеріали справи, заслухавши заявницю та її представника, показання свідків, суд вважає що заява підлягає задоволенню. Згідно з ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України він не заявив про відмову від неї. Згідно п.23. Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON], [INFO], постійно проживала на момент відкриття спадщини разом зі спадкодавцем [PERSON], яка померла [INFO], що підтверджується : - актом-розпорядженням №27 від 15.01.2016 року затвердженого директором КП «Житлогосп» про те, що [PERSON] проживала без реєстрації в квартирі [ADDRESS] з лютого 2012 року до дня її смерті - [INFO]; - актом від 14.01.2016 року про те, що [PERSON] у зв'язку з хворобою проживала в квартирі [ADDRESS] з 13.02.2012 року до дня її смерті - [INFO]; - показами свідків [PERSON] та [PERSON], який є батьком заявниці, які підтвердили факт постійного проживання та ведення спільного господарства [PERSON] з [PERSON] в квартирі [ADDRESS] з лютого 2012 року до дня її смерті - [INFO]; - листом-відповіддю Олександрійської міської державної нотаріальної контори від 29.06.2016 року, згідно якої спадкова справа після смерті [PERSON] не заведена.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-09 00:00:00

[PERSON] звернулася до Олександрійського міськрайонного суду з позовом до [PERSON] Емзара про розірвання шлюбу. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 11 березня 2016 року між ними зареєстровано шлюб. Від шлюбу дітей не мають. Спільне життя не склалося, оскільки позивач та відповідач мають різні погляди на життя, побудову сімейного бюджету та психологічну несумісність характерів.\~ В судове засідання позивач не зявилась, надала письмову заяву з проханням розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримує, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач \~в \~судове \~засідання \~не \~зявився, про \~час та місце\~розгляду \~справи \~повідомлений належним \~чином, про причини неявки не повідомив. \~ Зі \~згоди \~позивача \~суд \~ухвалює \~рішення \~при \~заочному \~розгляді \~справи, що \~відповідає \~положенням \~ст. 224 \~ЦПК \~України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони у справі перебувають у шлюбі, який зареєстровано 11 березня 2016 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по Олександрійському району Олександрійського міськрайонного управління юстиції Кіровоградської області, актовий запис № 8. Від шлюбу дітей не мають. Відносини між подружжям припинено через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на життя, побудову сімейного бюджету та психологічну несумісність характерів.\~ З огляду на викладене суд вважає, що вбачаються підстави для розірвання шлюбу, передбачені ст.112 СК України, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б\~ інтересам позивача. \~ На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-29 00:00:00

[PERSON] звернулася до Олександрійського міськрайонного суду з позовом до [PERSON] про визнання останнього як таким, що втратив право користування жилим будинком № 122, що знаходиться по вул. Димитрова сел. Димитрове м. Олександрії Кіровоградської обл. Свої вимоги позивачка мотивує тим, що цей будинок належить їй на праві приватної власності. В жилому будинку окрім неї зареєстровані члени її сім`ї : колишній чоловік, двоє синів, серед яких відповідач, дочка та двоє онуків. Син [PERSON], хоча й зареєстрований в будинку, але не проживає в ньому починаючи з червня 2014 р. Його речі в будинку відсутні, він рідко телефонує, свою адресу їй не повідомляє. Вона планує продати будинок . Цьому на заваді реєстрація відповідача в будинку. До судового розгляду від сторін надійшли заяви з проханням розглядати справу за їх відсутності; при цьому позивач зазначає, що підтримує позов, а відповідач - що визнає його. Суд визнав можливим розглянути справу за відсутності сторін. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю. Суд встановив, що позивачці [PERSON] на праві приватної власності належить жилий будинок № 122, що знаходиться по вул. Димитрова сел. Димитрове м. Олександрії Кіровоградської обл. За відомостями Олександрійського МВ УДМС України в Кіровоградській області в цьому будинку зареєстрований відповідач [PERSON]. Останній відноситься до членів сім`ї власника жилого будинку, про що свідчить довідка Димитрівської селищної ради від 16 червня 2015 р. Згідно акту від 30 червня 2015 р., посвідченому секретарем Димитрівської селищної ради, [PERSON] не проживає в цьому будинку починаючи з червня 2014 р. Відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Як свідчить заява відповідача, він визнає позов. Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд задовольняє позов. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України в звязку із ухваленням судового рішення на користь позивачки відповідач має компенсувати їй документально підтверджені судові витрати, в даному випадку судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп., сплата якого підтверджується квитанцією.

Outcome: approved