Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-31 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до територіальної громади с.Росільна в особі Росільнянської сільської ради про визнання за нею права власності на домоволодіння, що знаходиться в [ADDRESS]. Свої вимоги мотивує тим, що [INFO] року в с.Росільна Бородчанського району Івано-Франківської області помер її батько [PERSON], якому при житті належало домоволодіння за вказаною вище адресою. Вона є єдиним спадкоємцем всього майна покійного, в тому числі домоволодіння, оскільки 24.03.1980 року батько склав заповіт, яким все своє майно заповів їй. Після смерті батька вона відповідно до ст. 548, 549 ЦК Української РСР прийняла спадкове майно, фактично вступивши в управління і користування ним. На даний час вирішила зареєструвати своє право власності. Однак через відсутність правовстановлюючих документів, в нотаріальній конторі отримати свідоцтво про право власності на належне їй спадкове майно не може, і постановою державного нотаріуса [PERSON] від 24.02.2016 року їй з цих причин відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину. В судовому засіданні позивачка заявлені вимоги підтримала з викладених підстав, просила позов задовольнити. Представник Росільнянської сільської ради в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. У зв'язку з цим судом постановлена ухвала про розгляд справи у порядку заочного провадження. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази, які подані у розпорядження суду, з'ясувавши фактичні обставини справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що відповідно до даних погосподарської книги Росільнянської сільської ради №4, житловий будинок у господарстві по [ADDRESS] побудований 1949 року і у ньому були зареєстровані подружжя [PERSON] та [PERSON]. [INFO] року [PERSON] померла. Спадкова справа за фактом її смерті не відкривалась. [INFO] року помер [PERSON] 24.03.1980 року секретарем Росільнянської сільської ради був посвідчений заповіт [PERSON] згідно якого, спадкоємцем всього належного йому майна являється дочка [PERSON]. Заповіт покійного не змінювався і не скасовувався. Позивачка прийняла спадщину у визначний ст. 548,549 ЦК УРСР спосіб, фактично вступивши в управління та володіння спадковим майном. 28.07.2015 року [PERSON] звернулася в нотаріальну контору з приводу оформлення спадкових прав, її право на спадкування перевірено, однак, у зв'язку з тим, що правовстановлюючі документи на домоволодіння спадкодавцем належно за життя не були оформлені, свідоцтво про право власності на житловий будинок позивач в нотаріальній конторі отримати не може. Відповідно до представленого технічного паспорту та довідки Івано-Франківського БТІ домоволодіння складається з житлового будинку 1949 року побудови і трьох сараїв та криниці. У відповідності до ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Право власності на нерухомість у відповідності до ст.182 ЦК України підлягає державній реєстрації. Враховуючи наведене, суд вважає, що за позивачкою слід визнати право власності в порядку спадкування на житловий будинок та господарські споруди по [ADDRESS] На підставі викладеного,

Outcome: approved