Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-10 00:00:00

[PERSON] звернулася до Балтського районного суду Одеської області з позовом до [PERSON], в якому просить змінити спосіб стягнення аліментів, які відповідно до рішення Балтського районного суду Одеської області від 27.02.2015 року, стягуються з відповідача на її користь на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] року року народження, та визначити аліменти на утримання неповнолітнього сина у новому розмірі - 1/4 всіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення ним повноліття. В позовні заяві позивач посилається на те, що рішенням Балтського районного суду Одеської області від 27.02.2015 року встановлено розмір аліментів, які щомісячно стягуються з відповідача на її користь на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], у розмірі 516,00 грн. щомісячно, до досягнення ним повноліття. Разом з тим, аліментів, які сплачує відповідач на утримання сина не вистачає. В даний час прожитковий мінімум на дітей відповідного віку збільшився, та є значно більший ніж встановлений розмір аліментів, в зв'язку з чим змушена звернутися до суду з вказаним позовом. Ухвалою суду від 21.03.2018 року відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) сторін, у якій роз'яснено відповідачу, право подати заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзив на позов в строк до 09.04.2018 року. Станом на 11.04.2018 року відзив на позов від відповідача до Балтського районного суду Одеської області не надходив. Розглянувши справу в порядку спрощеного провадження, без повідомлення (виклику) сторін, оцінивши подані докази, дослідивши наявні матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідач [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], який проживає із позивачем та перебуває на її утриманні, що підтверджується довідкою Балтської міської ради Одеської області № 13 від 05.01.2018 року. Згідно рішення Балтського районного суду Одеської області від 27.02.2015 року з [PERSON] на користь [PERSON] (після зміни прізвища [PERSON], свідоцтво про зміну імені серії [NUMBER]) [PERSON] стягуються аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі у розмірі 516,00 грн., щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] року. Вирішуючи спірне питання, суд виходить з того, що за умовами ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частина 1 ст. 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року, розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Згідно п. 17 Постанови вирішуючи питання, щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність в останнього і інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Таким чином, при визначені розміру аліментів, суд враховує матеріальне становище сторін, величину прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, встановленого законодавством, який не може бути меншим ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, приходить до висновку про задоволення позову. Крім того, на підставі ст. 141 ЦПК України, з відповідача необхідно стягнути на користь Державної судової адміністрації України судовий збір в розмірі 704,80 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved