Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-20 00:00:00

[PERSON] звернулася до Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області з заявою про встановлення факту належності особі трудової книжки. Свою заяву мотивує тим, що у зв»язку з наближенням пенсійного віку з метою консультації щодо оформлення пенсії вона звернулася до Управління Пенсійного фонду України в Золотоніському районі, Черкаської області. При вивченні поданих [PERSON] документів працівником Управління Пенсійного фонду України в Золотоніському районі, Черкаської області було виявлено виправлення в написанні прізвища заявниці у трудовій книжці [NUMBER], а саме в графі «прізвище» замальовано колишні записи, а не закреслено як належить та записано її нинішнє прізвище. Таке порушення порядку ведення трудових книжок унеможливило прочитання замальованих записів, у зв»язку з чим [PERSON] було рекомендовано звернутися до суду. Виправити вказані помилки в адміністративному порядку вона немає можливості, оскільки з останнього місця роботи - СТОВ «Деньгівське» заявниця була звільнена майже 12 років тому, а саме підприємство фактично припинило свою діяльність, оскільки на даний час перебуває у процесі ліквідації у зв»язку з банкрутством. Оскільки позасудовим шляхом його встановити неможливо, тому [PERSON] звернулася до суду з даною заявою. Заявниця [PERSON] в судовому засіданні позовну заяву просила задовольнити. Представник заінтересованої особи у судове засідання не з'явився, надав заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутністі, проти задоволення позовних вимог не заперечував. Суд, враховуючи доводи заявниці, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані докази, дійшов висновку, що заява обґрунтована і підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до паспорту громадянина України серії [NUMBER], виданого Золотоніським МРВ УМВС України в Черкаській області 17 липня 2003 року, повні дані заявниці - [PERSON], уродженка с. Моринці, Звенигородського району, Черкаської області. Згідно свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 23 травня 1959 року вбачається, що [INFO] року народилася [PERSON]. Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу серія [NUMBER] від 15 липня 1993 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Після розірвання шлюбу їй присвоєно прізвище «[PERSON]». Згідно Витягу № 00013375772 з державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо підтвердження дошлюбного прізвища вбачається, що до Державного реєстру актів цивільного стану громадян внесено реєстраційний запис 19 серпня 2011 року за № 00048221022 відділом Державної реєстрації актів цивільного стану по м. Золотоноша, Золотоніського міськрайонного управління юстиції у Черкаській області: відомості про дружину, прізвище до реєстрації шлюбу - [PERSON], після реєстрації шлюбу - [PERSON]. Як вбачається з свідоцтва про укладення шлюбу серія [NUMBER] від 21 травня 1994 року зареєстрованого Деньгівською сільською радою народних депутатів, Золотоніського району, Черкаської області 21.05.1994 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] та змінила прізвища «[PERSON]». Власником трудової книжки [NUMBER] вказано [PERSON], [INFO]. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 256 ЦПК України та роз'яснень, наданих у п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, розглядаються у судовому порядку, коли чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення. Як вбачається з матеріалів справи, трудова книжка, містить розбіжність в написанні особи власника правовстановлюючого документа, зокрема, в зазначенні прізвища заявниці наявне виправлення. Виходячи зі встановлених обставин у справі, досліджених у сукупності на підставі їх аналізу, беручи до уваги, що на момент оформлення вищезазначеного документу в прізвищі позивачки були зроблені помилки, а також враховуючи, що розбіжністі є незначними, суд вважає за необхідне встановити юридичний факт належності цій особі зазначеного документу. Оскільки не усунення судом цих недоліків позбавляє [PERSON] можливості належним чином оформити документи для призначення пенсії, заявниця вправі вимагати від суду захисту своїх суб'єктивних прав. Згідно роз'яснень, викладених в п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», встановлено, що на підставі п. 6 ст. 273 ЦПК України (п. 6 ст. 256 чинного ЦПК України) суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, довідок про поранення чи перебування у госпіталі у зв'язку з пораненням, повідомлення військових частин, військкоматів і інших органів військового управління про загибель чи пропажу без вісті в зв'язку з обставинами військового часу, а також заповіту, страхового свідоцтва (полісу), ощадної книжки, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж. Таким чином, судом не вбачається перешкод у встановленні факту щодо якого просить заявниця. Враховуючи викладене та

Outcome: approved