Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-24 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із заявою про визнання безвісно відсутнім її чоловіка [PERSON] , [INFO] , уродженця с.Вишка Великоберезнянського району Закарпатської області. В обґрунтування своїх вимог зазначає, що з 18.07.1987 року перебуває у зареєстрованому щлюбі з [PERSON] . Працюючи вахтовим методом чоловік виїжджав на роботу у Російську Федерацію, останній раз літом 1998 року. Приблизно з середини 1999 року чоловік припинив спілкування з нею та дітьми й з того часу додому не приїжджав та на зв`язок не виходив. Вона намагалася з`ясувати місце перебування чоловіка, зверталася в органи поліції, однак встановити місце перебування чоловіка на цей час не вийшло. Чоловік є зареєстрованим у її будинку, через що вона не може оформити субсидію чи отримати інші соціальні виплати, тому змушена звертатися в суд. Заявниця в судовому засіданні подану заяву підтримала з викладених підстав, просить визнати її чоловіка [PERSON] безвісно відсутнім, а початком безвісної відсутності вважати 01 січня 2000 року. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, просить заяву задовольнити. Вислухавши заявницю, свідків, дослідивши докази у справі в їх сукупності, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до вимог ст. 43 ЦК України фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. Судом встановлено, що заявниця [PERSON] є дружиною [PERSON] , [INFO] , уродженця с.Вишка Великоберезнянського району Закарпатської області, що підтверджується свідоцтвом про одруження (а.с.10). [PERSON] в 1998 році виїхав на роботу в Російську Федерацію, останній раз вийшов на зв`язок літом 1999 року й з того часу з сім`єю не спілкується. На час розгляду справи місцезнаходження [PERSON] невідоме. Згідно з довідкою Солотвинської селищної ради Богородчанського району Івано-Франківської області від 26.09.2019 року № 1570 (а.с.5), [PERSON] зареєстрований на [ADDRESS] , однак не проживає там більше 20 років. Відповідно до довідки Богородчанського ВП ГУНП в Івано-Франківській області від 08.10.2019 року № 4907 (а.с.3) поліцією проводяться заходи щодо встановлення місця знаходження [PERSON] . Актом обстеження комісії Солотвинської селищної ради від 25.09.2019 року (а.с.4) констатовано відсутність [PERSON] за місцем своєї реєстрації. Свідок [PERSON] в судовому пояснила, що є сусідкою сім`ї [PERSON] і їй відомо, що [PERSON] виїхав на роботу в Росію в 1998 році й останній раз виходив на зв`язок у 1999 році. Аналогічні показання про факт відсутності за місцем свого проживання [PERSON] більше 20 років надала в судовому засіданні й свідок [PERSON] . Вирішуючи питання щодо наявності правових підстав для задоволення заяви про визнання особи безвісно відсутньою суд вважає за доцільне наголосити на тому, що цивільно-правові інститути, насамперед, спрямовані на захист прав інших осіб, що перебувають у правових відносинах з особою, місцезнаходження якої невідоме. У цьому випадку захисту підлягають соціальні права заявниці, в тому числі й на оформлення субсидії, що з огляду на фактичні обставини справи без визнання особи безвісно відсутньою є не можливим. Оцінка зібраних у справі доказів у їх сукупності дає підстави суду вважати встановленим факт відсутності [PERSON] за місцем реєстрації та фактичного проживання понад один рік, у зв`язку з чим є підстави для задоволення заяви шляхом визнання фізичної особи безвісно відсутньою. На підставі викладеного, ст.43 ЦК України,

Outcome: approved