Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-05 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вищевказаним позовом в обґрунтування якого зазначала, що [INFO] року помер [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про смерть Серії [NUMBER], виданим виконкомом Нововодянської сільської ради Кам'янсько-Дніпровського району Запорізької області від 28.01.2003 року. Позивачка вказує, що дане свідоцтво про смерть було видано їй на тій підставі, що вона останні п'ять років проживала разом з померлим [PERSON], доглядала за ним у зв'язку з хворобою серця, допомагала у господарстві, надавала кошти на харчування та одяг, забезпечувала його усім необхідним, придбавалася за спільні кошти домашні приладдя, частково сплачувала послуги по утриманню будинку, а у зв'язку з його смертю приймала безпосередню участь у витратах пов'язаних з підготовкою до погребіння. Після смерті [PERSON] 23.01.2003 року, відкрилася спадщина і право на земельну частку (пай), що підтверджується Сертифікатом Серії [NUMBER] виданим на сім'ю спадкодавця, КСП «Україна» Нововодянською сільською радою Кам'янсько-Дніпровського району Запорізької області від 13.03.1997 року. Сертифікат на право на земельну частку (пай) Серії [NUMBER] від 13.03.1997 р., виданий на підставі рішення Кам'янсько-Дніпровської райдержадміністрації від 13.03.1997 р №111, в тому що спадкодавцю належить право на земельну частку (пай) землі, який перебуває у колективній власності КСП «Україна» розміром 3,26 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). За час спільного проживання та ведення господарства з [PERSON] позивачці було відомо, що померлий дітей не мав, рідних або близьких у нього і було окрім дружини [PERSON], яка не задовго до спільно проживання позивачки зі спадкодавцем померла та у спадок залишила спадкове майно, яке складається із права і земельну частку (пай) розміром 3,26 га який померлий [PERSON] не встиг прийняти. Факт свого проживання однією сім'єю спадкодавцем [PERSON], який помер [INFO] року, у період з 1998 року до моменту його смерті позивачка підтверджує довідкою з місця проживання від 27.08.2018 р. за вих. №463, виданим виконавчим комітетом Водянської сільської ради Кам'янсько-Дніпровського району Запорізької обл. Інших спадкоємців, які б прийняли спадщину за законом після смерті спадкодавця немає. Враховуючи той факт, що позивачка проживала однією сім'єю з [PERSON], який помер [INFO] року, остання вважає він породжує виникнення у неї права на спадкування, як у особи, що проживала зі спадкодавцем однією сім'єю не менш 5 років до часу відкриття спадщини і при цьому немає спору про право, так як інших спадкоємців після смерті [PERSON] немає. Позивачка просила суд, встановити факт спільного проживання нею однією сім'єю з [PERSON], який помер [INFO] р. у період з 1998 року до моменту смерті, а також визнати за нею право власності на спадкове майно, яке складається із права на земельну частку (пай) розміром 3,26 га згідно Сертифікату Серії [NUMBER], виданого на підставі рішення Кам'янсько-Дніпровської РДА від 13.03.1997 р. №111, в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], який помер [INFO] р. Ухвалою суду від 25.10.2018 року позовну заяву [PERSON] було залишено без руху, надавши 10-денний строк для усунення зазначених у ній недоліків. Ухвалою суду від 12.11.2018 року позовну заяву було прийнято до розгляду в порядку загального позовного провадження і призначено підготовче засідання на 10.12.2018 року. Ухвалою суду від 10.12.2018 року закрито підготовче провадження і справу призначено на 10.01.2019 року. В судове засідання позивачка не з'явилася, до суду надіслала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Від сторони відповідача надійшла заява, в якій він просить справу розглядати у відсутність свого представника, заперечень по суті справи не має. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору приватний нотаріус Кам'янсько-Дніпровського нотаріального округу Запорізької області Хаяркін В.В. заперечень щодо заявлених позовних вимог не надав, до суду надіслав заяву про розгляд справи у його відсутність. Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом установлено, що [INFO] року помер [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про смерть Серії [NUMBER], виданим виконкомом Нововодянської сільської ради Кам'янсько-Дніпровського району Запорізької області від 28.01.2003 року (а.с. 7). Згідно довідки №02-01-25/27 від 29.01.2019 року наданої виконкомом Водянської сільської ради житловий будинок, який розташований в [ADDRESS] належить [PERSON] згідно рішення суду від 19.11.2003 року. За даною адресою зареєстровані: [PERSON] 1963 р.н., [PERSON] 1964 р.н., [PERSON] 1987 р.н., [PERSON] 1984 р.н., [PERSON] 2018 р.н; [PERSON] проживала за адресою [ADDRESS], і померла [INFO] року, а/з № 11 складений виконкомом Нововодянської сільської ради; [PERSON], який помер [INFO] р., не був зареєстрований за вищевказаною адресою, але проживав без реєстрації з 1998 по 2003 рік (а.с.47). Після смерті [PERSON] [INFO] року, відкрилася спадщина у виді права на земельну частку (пай), що підтверджується Сертифікатом Серії [NUMBER], виданого на підставі рішення Кам'янсько-Дніпровської райдержадміністрації від 13.03.1997 р №111, в тому що спадкодавцю належить право на земельну частку (пай) землі, який перебуває у колективній власності КСП «Україна» розміром 3,26 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). Як вбачається з матеріалів провадження із заявою при прийняття спадщини після смерті [PERSON] і [PERSON] ніхто не звертався, спадкові справи не відкривалися (а.с.26, 29, 36, 38, 46, 49). Згідно довідки №463 від 27.08.2018 року виданої виконкомом Водянської сільської ради [PERSON] проживала разом з [PERSON] в [ADDRESS] з 1998 року по день його смерті 2003 року (а.с.9). Відповідно до вимог ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. В силу приписів ст.ст. 1258, 1262, 1264 ЦК України - спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги. У четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. За змістом ч.ч.2-4 ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Права члена сім'ї має одинока особа. Сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Відповідно до ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. Пленум Верховного Суду України у п.21 постанови від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз'яснив, що при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила ч.2 ст.3 СК України про те, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Зазначений п'ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім'єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім'єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім'ї, тощо. До числа спадкоємців четвертої черги не входить особа, яка хоча і проживала спільно зі спадкодавцем, але перебувала у зареєстрованому шлюбі з іншою особою. Проживання однією сім'єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення в них права на спадкування за законом у першу чергу на підставі ст. 1261 ЦК України. Між тим, як вбачається з аркушу справи №6 позивачка з 14.01.1987 р. перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] Разом з цим, також обов'язковою умовою для визнання їх членами сім'ї, крім власне факту спільного проживання, є ведення з спадкодавцем спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. Суд вважає, що сама по собі довідка відповідача про те, що позивачка проживала разом із спадкодавцем, не може бути підставою для визнання даних осіб членами однієї сім'ї у розумінні ст. 3 СК України, оскільки не містить інформації щодо їхнього спільного побуту та взаємних прав та обов'язків. Окрім цього, в довідці чітко не зазначено період, з якого [PERSON] проживала разом з [PERSON], а отже суд позбавлений можливості встановити точну дату з якого часу необхідно обраховувати їх 5-річний термін проживання однією сім'єю. Не містять матеріали справи і доказів того, що станом на день вирішення справи [PERSON] зверталась із заявою до нотаріальної контори про прийняття спадщини і в наявності є постанова нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальних дій. Таким чином, установивши вказані обставини, суд вважає, що позивачкою не надано безспірних та достатніх доказів на підтвердження факту її спільного проживання однією сім'єю із [PERSON] у період з 1998 року до дня його смерті [INFO] року, оскільки надані нею докази не свідчать про ведення з спадкодавцем спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, які є обов'язковими умовами для визнання їх членами сім'ї та засвідчують реальність сімейних відносин не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. Відповідно до ст.548 ЦК УРСР 1963 року (чинного на час існування спадкових правовідносин) для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Згідно ст.549 цього ж Кодексу визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. В силу приписів ст.531 ЦК УРСР 1963 року до числа спадкоємців за законом належать непрацездатні особи, що перебували на утриманні померлого не менше одного року до його смерті. При наявності інших спадкоємців вони успадковують нарівні з спадкоємцями тієї черги, яка закликається до спадкоємства. Суд вважає, безпідставним посилання [PERSON] на вказану статтю, оскільки вона стосується лише утриманців, а доказів того, що позивачка була утриманцем, суду не надано (є пенсіонером, інвалідом чи тощо). Більш того, позивачка на час відкриття спадщини була одружена, а піклуватися один про одного має подружжя. Суд також зважає на ту обставину, що за змістом ст.ст.15, 16 ЦК України особа має право на захист свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, яке реалізується шляхом звернення до суду. Між тим, розглядаючи справу, судом встановлена відсутність спору про право між будь-яким учасниками провадження, що зокрема підтверджує як сама позивачка в останньому абзаці своєї позовної заяви (а.с.4), так і відповідач у своїх заявах про розгляд справи у їх відсутність (а.с.28, 48). Сторонами не надано суду жодних доказів того, що відповідач оспорює чиїх би то не-було прав на вказаний земельний пай (наприклад, в порядку ст.ст.137, 555 ЦК УРСР «Перехід спадщини до держави», «Безхазяйне майно», гл.гл.8, 9 ЦПК України «Про передачу безхазяйної нерухомої речі у комунальну власність», «Про визнання спадщини відумерлою» чи тощо). Стосовно другої вимоги про визнання за позивачкою права власності на земельну частку (пай) судить виходить з того, що в разі встановлення факту проживання однією сім'єю із спадкодавцем більше п'яти років, існує можливість отримати свідоцтво про право на спадщину в нотаріальній конторі, а отже ця вимога задоволенню не підлягає, оскільки є похідною від першої, у задоволенні якої судом відмовлено. Зважаючи на встановлене вище, суд не вбачає підстав для задоволення заявлених [PERSON] вимог. На підставі ст.ст.531, 548, 549 ЦК УРСР 1963 року, ст.ст. 15, 16, 1216-1220, 1264, 1268 ЦК України,

Outcome: dismissed