Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-17 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду 16.05.2016 року з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з [PERSON] вона знаходиться у зареєстрованому шлюбі з 23.07.2013 року, який зареєстровано виконавчим комітетом Панютинської селищної ради м.Лозова, актовий запис № 12. Від даного шлюбу вони мають малолітню доньку - [PERSON],[INFO], яка проживає з відповідачем та буде проживати з ним після розірвання шлюбу. Подружні відносини між сторонами перервались з тої причини, що сторони не зійшлися характерами, постійні сварки, скандали роблять їхнє сумісне проживання неможливим. При таких обставинах подальше збереження шлюбу не можливо. Спору про розподіл майна, що є спільною власністю подружжя немає. В звязку з викладеним позивач звернувся до суду і просить розірвати їх з відповідачем шлюб. Після розірвання шлюбу залишити їй прізвище [PERSON]. Позивач в судове засідання не зявилася, надала заяву, в якій прохає справу слухати за її відсутності, на позовних вимогах наполягає. Відповідач у судове засідання не зявився, надав заяву, в якій прохає справу слухати за його відсутності, не заперечує проти розірвання їх з позивачем шлюбу. У зв»язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч.2 ст.197 ЦПК України, суд розглянув цивільну справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлені такі факти та відповідні правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 23.07.2013 року, який зареєстровано виконавчим комітетом Панютинської селищної ради м.Лозова, актовий запис № 12, що підтверджується свідоцтвом про шлюб [PERSON] І-ВЛ № 286597,виданого повторно відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Лозова Лозівського міськрайонного управління юстиції у Харківської області,20.04.2016 року (а.с. 8). Як зазначив позивач у своєму позові, подружні відносини між сторонами перервались з тої причини, що вони мають різні погляди на життя, постійні сварки, скандали роблять їхнє сумісне проживання неможливим. З квітня 2016 року подружні відносини не підтримують, спільно господарство не ведуть. При таких обставинах подальше збереження шлюбу неможливо. Від даного шлюбу вони мають малолітню доньку - [PERSON],[INFO], яка проживає з відповідачем та буде проживати з ним після розірвання шлюбу. Спору про розподіл майна, що є спільною власністю подружжя немає. В звязку з викладеним позивач звернувся до суду і просить розірвати їх з відповідачем шлюб. Викладене підтверджується матеріалами справи. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки зберегти їх сім'ю на майбутнє неможливо, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам.

Outcome: approved