Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-25 00:00:00

[PERSON] звернулася до Олександрійського міськрайонного суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня предявлення позову до суду і до досягнення сином повноліття, а також на її утримання до досягнення сином трирічного віку в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу). Позивачка зазначає, що вона сама утримує дитину, а відповідач ніякої матеріальної допомоги на їх утримання не надає. Він працездатного віку і має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дітей. До судового розгляду справи від позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. Проти ухвалення заочного рішення він не заперечує. Відповідач на повторний виклик в судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково. Встановлено, що сторони по справі є батьками [PERSON], [INFO], який проживає з матірю позивачкою і перебуває на її утриманні. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання сина та на утримання позивачки, що спонукало її звернутися з позовом до суду. Вирішуючи даний спір, суд виходить з того, що відповідно до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом (ч.1 ст. 183 СК України). При визначенні розміру аліментів суд має врахувати обставини, передбачені ч.1 ст.182 СК України: 1) стан здоровя та матеріальне становище дитини; 2) стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. При стягненні аліментів суд виходить з того, що відповідач має малолітнього сина, працездатного віку, дані про інших утриманців відсутні, а тому вважає, що він має сплачувати аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку /доходу/, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня звернення позивачки до суду, як це передбачено ч.1 ст. 191 СК України, тобто з 3 лютого 2016 року, і до досягнення дитиною повноліття. Згідно ч.2 ст.84 СК України право на утримання від батька дитини до досягнення дитиною трьох років має дружина, з якою проживає дитина. Як передбачено ч.4 ст. 84 СК України право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Суд вважає, що з урахуванням того, що відповідач заперечень проти позову не надав, він має сплачувати аліменти на утримання позивачки в розмірі 1/6 частини всіх видів його заробітку /доходу/, до досягнення сином трирічного віку, тобто до 21 червня 2018 року. Сплата судового збору, від якої позивачка звільнена за законом, покладається на відповідача в розмірі 551 грн. 20 коп.

Outcome: approved