Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-30 00:00:00

[PERSON] звернулася до Балтського районного суду Одеської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що сімейне життя не склалося по причині відсутності взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини, що в кінцевому результаті призвело до припинення шлюбних відносин. В звязку з чим, вона вважає, що подальше спільне життя є недоцільним і суперечить її інтересам, тому просила розірвати шлюб. Позивач в судове засідання не зявилася, в позовні й заяві просила провести розгляд справи за її відсутності. Відповідач в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнає частково, а саме не заперечує проти розірвання шлюбу, але просив не стягувати з нього на користь позивача судовий збір через відсутність доходів. Відповідно до ч. 3 ст. 200, ч. 4 ст. 206 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення про задоволення позову у випадку визнання позову відповідачем. У зв'язку з неявкою сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку про можливість задоволення позову з огляду на наступне. 17 вересня 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Балтського районного управління юстиції в Одеській області зареєстровано шлюб між [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], про що складено відповідний актовий запис № 158, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER]. Від зазначеного вище шлюбу сторони мають спільну доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER]. Донька за погодженням сторін проживає з позивачем. По причині відсутності взаєморозуміння, різних поглядів на життя, сімейне життя не склалося. Позивач та відповідач шлюбні відносини не підтримують, наміру поновити шлюбних відносин не мають та вважають можливість збереження сімї остаточно втраченою. Задовольняючи позовні вимоги про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Відповідно до ч. 1 ст. 21 СК України шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім'ю, а слово «союз», підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач категорично не має наміру зберегти шлюб у звязку з чим, відповідно до ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу згідно ч. 2 ст. 112 СК України, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Виходячи з наведеного, враховуючи, що сторони не бажають підтримувати сімейні стосунки, оцінивши їх шлюбні взаємовідносини, суд вважає, що між сторонами склалися стосунки, при яких збереження сім'ї неможливе, а тому позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач надав до суду довідку, що він являється інвалідом 2 групи, що підтверджується копією довідки до акта огляду МСЕК, серія 12ААА, № 888590 виданої 18.12.2017 року, та відповідно до п.9 ст.5 ЗУ «Про судовий збір» відповідач звільняється від сплати судового збору. Тому з відповідача не підлягає стягненню судовий збір на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved