overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-30 00:00:00

[PERSON] звернулася до Гусятинського районного суду Тернопільської області з позовом до [PERSON] та просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, який зареєстрований 24.05.2009 року Калагарівською сільською радою Гусятинського району Тернопільської області, актовий запис №3. Посилається на те, що від даного шлюбу в них є неповнолітня дочка [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO]. Сімейне життя у них не склалося, подальше спільне проживання стало неможливим, оскільки вони не знаходять взаєморозуміння. Протягом останніх двох років разом не проживають, шлюб носить формальний характер. В подальшому даний шлюб зберігати недоцільно. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, попередньо подала до суду заяву про розгляд справи в її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю, просить задовольнити позов. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав у повному обсязі, просив задовольнити позов. Суд, заслухавши відповідача, дослідивши та оцінивши здобуті в судовому засіданні докази, встановив обставини та визначив відповідно до них наступні правовідносини. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 24.05.2009 року у Калагарівській сільській раді Гусятинського району Тернопільської області, актовий запис за № 3, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-ИД № 053367 від 24.05.2009 року, виданим Калагарівською сільською радою Гусятинського району Тернопільської області (а.с.3). Сторони по справі є батьками: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що стверджується відповідними копіями свідоцтв про народження серії І-ИД № 156748 від 14.05.2012 року та серії І-ИД № 185260 від 05.12.2013 року (а.с.5,6). Спільне життя між сторонами не склалося, подальше збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Статтею 24\~СК України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Встановлені судом обставини повністю підтверджуються дослідженими в судовому засіданні доказами. Зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, суд прийшов до висновку, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам \~ \~ \~ \~сторін, а тому позовні вимоги слід задовольнити, розірвавши шлюб між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 24 травня 2009 року Калагарівською сільською радою Гусятинського району Тернопільської області, актовий запис № 3, слід розірвати. На підставі ст. ст. 105, 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-04 00:00:00

[PERSON] звернулася до Гусятинського районного суду Тернопільської області з позовом до [PERSON] та просить розірвати шлюб, який укладений між нею та [PERSON], який 23.06.2018 року зареєстрований виконавчим комітетом Сатанівської селищної ради Городоцького району Хмельницької області, актовий запис № 10. Посилається на те, що від даного шлюбу в них дітей немає. Після реєстрації шлюбу стосунки між ними погіршилися, зникло взаєморозуміння і довіра. Сімейного життя не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують, сімя припинила своє існування. Подальше сімейне життя та збереження шлюбу стало неможливим. Миритись з відповідачем не бажає. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, попередньо подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, попередньо подав до суду заяву про розгляд справи в його відсутності, позовні вимоги визнає повністю. Дослідивши та оцінивши здобуті в судовому засіданні докази, суд встановив обставини та визначив відповідно до них наступні правовідносини. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 23 червня 2018 року у Виконавчому комітеті Сатанівської селищної ради Городоцького району Хмельницької області, актовий запис за № 10, що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серії І-БВ № 185473 від 23.06.2018 року, виданим Виконавчим комітетом Сатанівської селищної ради Городоцького району Хмельницької області. Спільне життя між сторонами не склалося, подальше збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Статтею 24 СК України\~передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно\~ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Встановлені судом обставини повністю підтверджуються дослідженими в судовому засіданні доказами. \~ \~ \~ \~Зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, суд прийшов до висновку, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому позовні вимоги слід задовольнити, розірвавши шлюб між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 23 червня 2018 року Виконавчим комітетом Сатанівської селищної ради Городоцького району Хмельницької області, актовий запис за № 10. На підставі ст. ст.\~105,\~110,\~112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-30 00:00:00

[PERSON] звернулася до Гусятинського районного суду Тернопільської області з позовом до [PERSON] та просить розірвати шлюб, який укладений між нею та [PERSON], який 24.11.2015 року зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Крижопільського районного управління юстиції у Вінницькій області, актовий запис № 92. Посилається на те, що від даного шлюбу в них є неповнолітній син [PERSON], [INFO], окрім якого в неї є ще син [PERSON], [INFO], дочка [PERSON], син [PERSON], [INFO]. До шлюбу з [PERSON] і після шлюбу вони проживаються в м. Копичинці, де в них і народився син [PERSON]. Спільне життя з відповідачем у них не склалось через відсутність взаєморозуміння та поваги один до одного. Відповідач не допомагає в сімї, ніде не працює, не надає коштів на утримання сімї, на підставі чого виникали сварки, які призвели до того, що вони стали чужими людьми. Подальше сімейне життя та збереження шлюбу стало неможливим. Миритись з відповідачем не бажає. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, попередньо подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, попередньо подав до суду заяву про розгляд справи в його відсутності, позовні вимоги визнає, оскільки він з дружиною разом не проживають. Дослідивши та оцінивши здобуті в судовому засіданні докази, суд встановив обставини та визначив відповідно до них наступні правовідносини. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 24 листопада 2015 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Крижопільського районного управління юстиції у Вінницькій області, актовий запис за № 92, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 24.11.2015 року, виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Крижопільського районного управління юстиції у Вінницькій області (а.с.7). Сторони по справі є батьками: [PERSON], [INFO], що стверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого Копичинецькою міською радою Гусятинського району Тернопільської області 02.06.2017 року (а.с.10). Спільне життя між сторонами не склалося, подальше збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Статтею 24 СК України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Встановлені судом обставини повністю підтверджуються дослідженими в судовому засіданні доказами. Зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, суд прийшов до висновку, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому позовні вимоги слід задовольнити, розірвавши шлюб між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 24 листопада 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Крижопільського районного управління юстиції у Вінницькій області, актовий запис за № 92, слід розірвати. На підставі ст. ст. 105, 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-24 00:00:00

[PERSON] звернулася до Гусятинського районного суду Тернопільської області з позовом до [PERSON] та просить розірвати шлюб, який укладений між нею та [PERSON], який зареєстрований Копичинецькою міською радою Гусятинського району, Тернопільської області, актовий запис № 24.Посилається на те, що вона з відповідачем зареєструвала шлюб 26.01.1988 року. Від даного шлюбу в них дітей немає. Вони з відповідачем не зійшлися характерами, відповідач часто зловживає спиртними напоями, внаслідок чого в них виникають суперечки, які переростають у сварки. Протягом 3 місяців сімейним життям не проживають. Подальше сімейне життя та збереження шлюбу стало неможливим. Позивач [PERSON] в підготовче судове засідання не з'явилася, попередньо подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю, миритися не бажає, просить позов задовольнити, справу розглядати в підготовчому судовому засіданні. Відповідач [PERSON] в підготовче судове засідання не з'явився, попередньо подав до суду заяву, згідно якої позовні вимоги визнає, просить позов задовольнити, справу просить розглядати в підготовчому судовому засіданні у його відсутності. Відповідно до ч.3,4 ст. 200 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в підготовчому судовому засіданні в порядку, встановленому ст. 206 ЦПК України, згідно якої у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як роз'яснив Пленум Верхового Суду України у п. 24 постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Статтею 24 СК України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Відповідно до ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. З'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, суд прийшов до висновку, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому позовні вимоги слід задовольнити, розірвавши шлюб між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 20 липня 2015 року Копичинецькою міською радою Гусятинського району Тернопільської області, актовий запис № 24. На підставі ст.ст. 105, 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-07 00:00:00

[PERSON] звернулася до Дарницького районного суду м. Києва з заявою про визнання [PERSON] безвісно відсутнім, мотивуючи свої вимоги тим, що з 24.08.1949 року вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з [PERSON]. 08.09.2013 року чоловік заявниці вийшов із місця його проживання в невідомому напрямку та зник. З приводу його зникнення нею приймалися відповідні заходи реагування щодо його розшуку та встановлення його місця перебування. Проте, станом на сьогоднішній день [PERSON] так і не з'явився, жодних відомостей про його перебування протягом року не має. У зв'язку з чим, просить визнати [PERSON], [INFO] безвісно відсутнім. В судове засідання заявниця не з'явилася, направила суду заяву про те, що підтримує свої вимоги, проте через похилий вік не може прибути в судове засідання з м. Біла Церква. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 24 серпня 1949 року, що підтверджується відміткою у паспорті заявниці. З 1982 року заявниця разом з іі чоловіком спільно проживали та були зареєстровані в [ADDRESS], що підтверджується довідкою форма № 3 від 20.08.2014 року № 1153. 08.09.2013 року [PERSON] вийшов із місця свого проживання в невідомому напрямку і зник. 08.09.2013 року [PERSON] звернулася до Дарницького РУ ГУМВС України в м. Києві з заявою № 34368 про зникнення її чоловіка. 09.09.2013 року слідчим відділом розпочато кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12013110020010563 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1.ст. 115 КК України. Згідно довідки від 28.07.2014 року, виданої начальником Дарницького РУ ГУМВС України в м. Києві за проведеними розшуковими заходами місце знаходження громадянина [PERSON] не встановлено, розшукові заходи спрямовані на встановлення місця знаходження громадянина [PERSON] тривають. Згідно довідки з Житлово-експлуатаційної дільниці № 221 від 20.08.2014 року [PERSON], [INFO] постійно зареєстрований в [ADDRESS], до ЖЕД-221 з 08.09.2013 року по теперішній час не звертався. Та обставина, що [PERSON] пішов з дому 08.09.2013 року та до сьогоднішнього дня не повернувся, свідчать покази свідка [PERSON]. [PERSON] пояснила суду, що [PERSON] є її сусідом. 08.09.2013 року [PERSON]вийшов з додому та до сьогоднішнього дня не повернувся. Вона та родичі вживали заходів щодо розшуку безвісти зниклого [PERSON], проте встановити його місце знаходження виявилося неможливим. Відповідно до ч.1 ст. 43 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. Зважаючи на те, що з 08.09.2013 року місце знаходження [PERSON] невідоме та встановити його неможливо, суд вважає, що його слід визнати безвісно відсутнім.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-01 00:00:00

[PERSON] звернулася до Дарницького районного суду м. Києва з заявою про визнання [PERSON] недієздатним, встановлення над ним опіки та призначення опікуна. Свої вимоги мотивує тим, що її син [PERSON] , 1990 р.н., є інвалідом ІІ групи у зв`язку з психічним захворюванням, через що він не розуміє значення своїх дій та не може керувати ними, потребує постійного стороннього догляду та опіки. Ухвалою судді Дарницького районного суду м. Києва від 16.04.2019 року відкрито провадження у справі. 15.05.2019 року по справі призначено судово-психіатричну експертизу. В судовому засіданні заявник вимоги заяви підтримала та просила її задовольнити. Представник заінтересованої особи - Орган опіки та піклування Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації в судовому засіданні не заперечував проти задоволення даної заяви. Заслухавши пояснення заявника та представника заінтересованої особи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] являється матір`ю [PERSON] , [INFO] (а. с. 10). Згідно довідки до акту огляду МСЕК серії АВ № 0978425 від 20.09.2018 [PERSON] , 1990 р.н. встановлено ІІ групу інвалідності строком до 01.10.2020 (а. с. 7). За висновком судово-психіатричної експертизи № 456 від 15.08.2019, [PERSON] , [INFO] , виявляє ознаки стійкого хронічного психічного розладу - «Шизофренія параноїдна, безперервний перебіг, дефектний стан, галюцинаторно-параноїдний синдром» (F20.00 за МКХ - 10). За своїм психічним станом не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Потребує встановлення над ним опіки. Відповідно до ч. 1 ст. 39 Цивільного кодексу України, фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Таким чином, суд має всі правові підстави для визнання [PERSON] недієздатним. Частиною 1 ст. 41 ЦК України передбачено, що над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка. [PERSON] у разі визнання її сина [PERSON] недієздатним просить суд покласти обов`язки опікуна на неї. З огляду на встановлене, суд приходить до висновку про необхідність покладення функціональних обов`язків опікуна [PERSON] на його матір - [PERSON] . На підставі ч.2 ст.299 ЦПК України судові витрати у справі необхідно віднести за рахунок держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-04 00:00:00

[PERSON] звернулася до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до Приватного вищого навчального закладу «Міжнародна академія екології та медицини» про стягнення заробітної плати. Свої вимоги позивач мотивувала наступним. З квітня 2012 року [PERSON] перебувала у трудових відносинах з відповідачем - Приватним вищим навчальним закладом «Міжнародна академія екології та медицини». Згідно з поданою заявою та на підставі наказу [PERSON] було продовжено термін перебування на посаді проректора з організаційно-правових питань Приватного вищого навчального закладу «Міжнародна академія екології та медицини» на 0,5 ставки за сумісництвом на наступний навчальний рік, а саме: на період з 01.09.2016 року по 31.08.2017 року, де остання і виконувала належним чином покладені на неї посадові та трудові обов`язки до 31.08.2017 року. У поданому позові [PERSON] зазначає, що з січня 2017 року до моменту подання позовної заяви відбувалися постійні зміни у керівництві приватного навчального закладу, у зв`язку із чим, позивач [PERSON] перестала отримувати заробітну плату, яка їй раніше щомісячно нараховувалась та виплачувалась через відкритий 20.10.2015 року у ПАТ «Банк Кредит Дніпро» рахунок для виплати заробітної плати № [NUMBER] . Також позивач вказує, що заяву про звільнення із займаної посади до навчального закладу не подавала та будь-якого повідомлення від навчального закладу про звільнення не отримувала. 07.09.2017 року [PERSON] звернулась з письмовою вимогою до відповідача щодо виплати їй заробітної плати за відпрацьований період з січня 2017 року по 31 серпня 2017 року. Згідно з отриманим повідомленням з поштового відділення, відповідач - Приватний вищий навчальний заклад «Міжнародна академія екології та медицини» отримав листа 08.09.2017 року, однак ніякої відповіді [PERSON] на своє звернення не отримала, розрахунку належних їй сум при звільненні від відповідача вона також не отримала та заробітна плата на її картковий рахунок перерахована не була. Позивач в позовній заяві вказує, що останній раз заробітна плата у сумі 6500,00 гривень за січень місяць 2017 року була виплачена [PERSON] у січні 2017 року. За період роботи з 1 лютого 2017 року по 31 серпня 2017 року заробітна плата не виплачувалась, а відповідно розмір невиплаченої заробітної плати відповідачем станом на 01.09.2017 року становить 45 500, 00 гривень, а саме: 6 500, 00 грн. (розмір заробітної плати за останній місяць) помножений на 7 місяців (період не виплаченої заробітної плати) відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 100 від 8 лютого 1995р. «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати». Також, посилаючись на ст. 117 КЗпП України, позивач зазначає про необхідність виплати Приватним вищим навчальним закладом «Міжнародна академія екології та медицини» середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку, тобто з 01.09.2017 року по день фактичного звернення до суду, а саме по 04.12.2017 року, що становить 95 днів. Таким чином, [PERSON] на підставі ст. 43 Конституції України, ст. 47, 115, 116, 117, 233 КЗпП України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-18 00:00:00

[PERSON] звернулася до Дергачівського районного суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. В підтвердження заяви [PERSON] посилається на те, що на підставі рішення виконавчого комітету Малоданилівської селищної ради народних депутатів від 08.08.1995 року за № 295 їй було надано у приватну власність земельну ділянку площею 0,10 га., в межах згідно з планом на території Малоданилівської селищної ради «СТ Світанок» ділянка [NUMBER]. Землю передано для садівництва. У держаному акті зазначається, що земельна ділянка передається у приватну власність громадянці України [PERSON]. Акт зареєстровано у книзі записів держаних актів на право власності на землю за № 2142 від 6 червня 2001 року. У зазначеному акті допущена помилка, де невірно вказано її ім'я «[PERSON]», а потрібно згідно з паспортом «[PERSON]». У зв'язку з допущеною помилкою, вона не має можливості розпоряджатися земельною ділянкою. Для усунення помилки в державному акті, а саме: неправильного запису імені, вона змушена звернутись з даною заявою до суду. В судове засідання заявник [PERSON] не з'явилася, надала суду заяву, в якій свої вимоги підтримує у повному обсязі, просить задовольнити заяву та розглядати справу за її відсутність. Заінтересована особа представник Малоданилівської селищної ради Дергачівського району Харківської області в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій заяву визнає у повному обсязі та просить справу розглядати по суті у відсутності представника. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає заяву такою, що підлягає задоволенню. Судом було достовірно встановлено, що заявник [PERSON] народилася [INFO]. 06 червня 2001 року заявник отримала Державний акт на право приватної власності на землю, [NUMBER], в якому невірно вказано її ім'я на українській мові, де замість «[PERSON]» було помилково записано «[PERSON]». Прізвище та по батькові в державному акті вказано вірно. Згідно паспорту громадянина України [NUMBER] заявниця записана [PERSON]. На даний час у зв'язку з помилкою в Державному акті на землю, де невірно вказано її ім'я «[PERSON]», замість правильного «[PERSON]», заявник позбавлена можливості вчинити правову угоду та можливості розпоряджатися земельною ділянкою. На підставі ст. 256 п.6 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. При таких обставинах, суд вважає доводи заявника [PERSON] обгрунтованими і достовірними, у зв'язку з чим знаходить заяву такою, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-29 00:00:00

[PERSON] звернулася до Дергачівського районного суду з зустрічною позовною заявою до [PERSON] про визнання [PERSON] таким, що втратив право на користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS], зняття його з реєстраційного обліку та виселення. Як вбачається з поданої зустрічної заяви [PERSON] судовий збір не сплатила. Крім того, [PERSON] звернулася до суду з заявою, в якій просила звільнити її від сплати судового збору. Дослідивши матеріали зустрічної позовної заяви, суд приходить до наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. Згідно ч.3 ст.82 ЦПК України з підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд може зменшити розмір належних до оплати судових витрат, пов'язаних з розглядом справи, або звільнити від їх оплати. Отже, дана дія є правом суду і застосовується у виключних випадках за наявності лише вагомих для цього підстав, однією з яких може бути майновий стан сторони. Враховуючи все вищезазначене, суд доходить висновку, що заява [PERSON] про звільнення її від сплати судового збору задоволенню не підлягає у звязку з відсутністю підстав для цього. При цьому суд вважає можливим відстрочити сплату судового збору до ухвалення судового рішення у справі.

Outcome: dismissed