Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-20 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з даним позовом, мотивуючи вимоги тим, що вона з 31 березня 1989 року прописана в квартирі №8 у будинку №30 «б» по вул.. Мелітопольській в м. Каховка Херсонської області, яку в 1982 році отримали її батьки [PERSON] та [PERSON] для всієї сімї. Позивачка більший термін часу мешкала разом з чоловіком у с. Федорівка Каховського району Херсонської області, але мати [PERSON] не виписувала її з вкартири, так як зберігала за позивачкою право на проживання, користування та приватизацію вказаної квартири. Крім неї, у даній квартирі був прописаний та проживав зі своєю сімєю [PERSON] (брат позивачки та чоловік відповідачки [PERSON]В.), з яким було досягнуто усної домовленості про звільнення, у разі потреби, квартири на користь позивачки. [PERSON] помер 06 червня 2011 року. Після смерті [PERSON] відповідачка [PERSON] відмовилась передати квартиру позивачці, поміняла замки та відмовляється пускати позивачку у спірну квартиру, тому [PERSON] вимушена звернутися до суду. Просила зобовязати відповідачів не перешкоджати позивачці у користуванні квартирою №8 у будинку №30 «б» по вул. Мелітопольській в м. Каховка Херсонської області та передати їй ключі від квартири, вселити позивачку у вказану квартиру, а також стягнути з відповідачів на користь позивачки судовий збір. В судовому засіданні позивачка та її представник [PERSON] позовні вимоги підтримали у повному обсязі за обставинами, викладеними у позові, просили позов задовольнити. Відповідачка [PERSON] та представник відповідачів [PERSON] проти задоволення позову заперечували, пояснили, що позивачка у лютому 1989 року виїхала на постійне проживання до свого чоловіка у с. Федорівка Каховського району Херсонської області, де проживає до цього часу, її речей в квартирі немає, замок в квартирі ніхто не міняв, у вселенні позивачці не перешкоджали. У задоволенні позову просили відмовити. Представник третьої особи Каховської міської ради у судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позову не заперечував. Представник третьої особи КП «Каховська керуюча компанія» надав заяву про розгляд справи за його відсутності, у якій також зазначив, що до повноважень КП «Каховська керуюча компанія» не входить розпорядження житловим фондом, а лише визначено обовязок утримувати даний будинок та його прибудинкову територію у належному стані. Заслухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав. Частиною 3 ст. 10 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Згідно вимог частини 1\~ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Положеннями частини 1 статті 60 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідно до вимог ст.60 ч. 4 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У відповідності з вимогами ст. 61 ч.3 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. У судовому засіданні зясовано, що [PERSON] з 31 березня 1989 року зареэстрована в квартирі №8 у будинку №30 «б» по вул.. Мелітопольській в м. Каховка Херсонської області. Крім неї, у вказаній квартирі зареєстровані: син позивачки [PERSON], відповідачі [PERSON], [PERSON], а також неповнолітня [PERSON] (а.с. 46-47). Рішенням виконавчого комітету Каховської міської ради Херсонської області від 09 вересня 2011 року №308 дозволено у звязку із смертю квартиронаймача змінити договір найму квартири № 8 по вул. Мелітопольській, б. № 30 «б», з [PERSON] на [PERSON] (а.с. 10). З пояснень [PERSON], які вона давала в судовому засіданні будучи допитаною за її згодою у якості свідка, вбачається, що позивачка з 1989 року проживала у [INFO] разом зі своїм чоловіком, працювала у радгоспі, потім в КСП. Після розлучення залишилась проживати разом з сином в будинку, який належить її колишньому чоловіку. Вказані обставини підтверджуються довідками Розо-Люксембурзької сільської ради Каховського району, згідно яких [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], проживають в [INFO] без реєстрації, оплату за комунальні послуги проводять у повному обсязі (а.с. 106, 107). За змістом ст. ст.\~1,\~6,\~9,\~61 ЖК України, ст. 29 ЦК України\~місцем постійного проживання особи є жиле приміщення, в якому особа постійно проживає, має передбачені\~ст. 64 ЖК України\~права користування цим приміщенням. Реалізація обумовленого права знайшла своє відображення в гарантії збереження житла в державному та комунальному фонді за тимчасово відсутнім громадянином протягом шести місяців (ст. 71 ЖК України). Не проживання у жилому приміщенні понад встановлений строк без поважних причин дають підстави для визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням (ст. 72 ЖК України). При цьому відлік часу визначається від дня, коли громадянин залишив спірне жиле приміщення. Тобто, з урахуванням викладеного, дослідженню під час судового розгляду підлягають причини не проживання особи в зазначеній квартирі. Вказане узгоджується з розясненнями, наданими в п.10\~постанови Пленуму Верховного суду України «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» від 12.04.1985 р. за №2. В разі їх поважності суд може продовжити пропущений строк. За такого, наймачеві\~або члену\~його сім'ї, який був відсутнім понад встановлений законом строк без поважних причин, суд вправі з цих мотивів відмовити в позові про захист порушеного права\~(вселення, обмін, поділ приміщення тощо). Як зазначали сторони в судовому засіданні, позивачка [PERSON] фактично залишила місце реєстрації у 1989 році, обравши інше постійне місце проживання, і лише у 2011 році звернулася до суду з позовною заявою про вселення до спірної квартири. З матеріалів справи вбачається, що ухвалою Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 23.04.2012 року у справі №2/2113/138/2012 позов [PERSON], [PERSON] до [PERSON] про вселення, зобовязання не чинити перешкоди в користуванні квартирою залишено без розгляду у звязку з неявкою позивачів та їх представника у судове засідання без поважних причин. Свідок [PERSON], сусідка [PERSON], у судовому засіданні пояснила, що проживає по сусідству з відповідачами близько 8 років, двері та замок в квартирі ніхто не міняв. Свідок ніколи чула, щоб хтось хотів вїхати до спірної квартири. Обгрунтовуючи позовні вимоги, [PERSON] в судовому засіданні пояснювала, що близько одного року тому назад вона зверталась до [PERSON] з проханням дозволити її сину [PERSON] переїхати до спірної квартири, але їй було відмовлено. Разом з тим, докази того, що [PERSON] після 2012 року вчиняла будь-які дії щодо свого вселення до спірної квартири, а відповідачі чинили їй перешкоди протягом встановленого законом строку, зокрема, звернення позивачки до органів поліції чи до суду з відповідними заявами про порушення її житлових прав, вимогами про вселення та усунення перешкод у користуванні квартирою, в матеріалах справи відсутні. Відсутні також й докази поважності причин пропуску позивачкою обумовленого \~ст. 71 ЖК України строку. З урахуванням викладеного суд приходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити у повному обсязі.

Outcome: dismissed