Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-20 00:00:00

[PERSON] звернулася до Жовтневого районного суду м. Запоріжжя, заінтересовані особи [PERSON], Четверта Запорізька державна нотаріальна контора Головного управління юстиції у Запорізькій області Міністерства юстиції України про встановлення факту, що має юридичне значення. В обґрунтування заяви зазначено, що 27.01.2017 року померла мати заявника [PERSON] За життя померла двічі складала заповіт. Перший заповіт складено 10.11.2000 року за р. № 4-2937, за яким всю належну їй частину квартири [ADDRESS] заповіла [PERSON] Враховуючи те, що першим заповітом було охоплено, на той час, не все майно заповідача, 11.01.2002 року за р. № 4-22 було складено новий заповіт, за яким [PERSON] заповіла все належне їй майно заявниці. Проте, в останньому заповіті було допущено описку в прізвищі спадкоємця, а саме зазначено прізвище «Трухан», замість вірного «Трюхан». Інших заповітів [PERSON] не складала. Посилаючись на зазначені обставини, просить суд, встановити факт, що заповіт від 11.01.2002 року, зареєстрований в реєстрі за № 4-22, посвідчений державним нотаріусом Пятої Запорізької державної нотаріальної контори [PERSON], складений спадкодавцем [PERSON], померлою 27.01.2017 року, належить спадкоємцю [PERSON], [INFO]. В судове засідання заявник не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи без її присутності, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі. Заінтересовані особи в судове засідання не зявилися, надали суду заяви про розгляд справи без їх присутності. Їх неяка не перешкоджає розгляду справи, оскільки наявних матеріалів в справі достатньо для розгляду її по суті. Суд, розглянувши матеріали справи, приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є донькою [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження, зареєстрованим Орджонікідзевським районним ЗАГС, серії ЯЮ № 581011, актовий запис № 1020 від 16.04.1956 р. 10.11.2000 року, [PERSON], [INFO], склала заповіт, який посвідчений державним нотаріусом Пятої Запорізької державної нотаріальної контори [PERSON], зареєстрований в реєстрі за № 4-2937, відповідно до якого, всю належну заповідачу частину квартири [ADDRESS] заповідає [PERSON]. 11.01.2002 року, [PERSON] склала новий заповіт, який посвідчений державним нотаріусом Пятої Запорізької державної нотаріальної контори [PERSON], зареєстрований в реєстрі за № 4-22, відповідно до якого, все належне майно [PERSON], де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все, що на день смерті буде належати заповідачу і на що вона за законом матиме право, заповідає [PERSON] Відповідно до ч. 3 ст. 1254 ЦК України, кожний новий заповіт скасовує попередній і не відновлює заповіту, який заповідач склав перед ним. 27.01.2017 року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЖС № 378508, зареєстрованого Запорізьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис № 806. Відповідно до постанови нотаріуса від 30.08.2017 року, [PERSON] відмовлено, як неналежному спадкоємцю, у видачі свідоцтв про право на спадщину за заповітом після померлої 27.01.2017 року матері [PERSON] на спадкове майно на підставі того, що прізвище спадкоємиці у заповіті зазначено «Трухан». Заявник бажає оформити спадщину на спадкове майно після смерті [PERSON], проте не може скористатись своїм правом на спадщину, оскільки в правовстановлюючих документах містяться розбіжності в написанні прізвища спадкоємця, а саме «Трухан» замість вірного «Трюхан». Відповідно до ст.256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеному у свідоцтві про народження або в паспорті. В п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.95 року дано роз'яснення, що\~ при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище,\~\~ ім'я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок\~\~не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого\~використання,\~неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Заяви про встановлення із зазначених підстав факту належності особі вироку або рішення суду, квитка про членство в об'єднанні громадян, військового квитка, посвідчення до ордена або медалі, паспорта, чи свідоцтв, що їх видають органи реєстрації актів громадянського стану, та інших документів, що посвідчують особу, не підлягають розгляду в порядку окремого провадження, оскільки ці питання вирішуються органом, який видав документ. Судами також не встановлюється тотожність особи. Разом з тим, суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, довідок про поранення чи перебування у госпіталі у\~\~зв'язку\~з\~\~пораненням,\~\~повідомлення\~\~військових частин, військкоматів і інших органів військового управління про загибель чи пропажу без вісті в зв'язку з обставинами військового часу, а також заповіту, страхового свідоцтва (полісу), ощадної книжки, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж. Згідно з ст. 3 ЦПК України кожна особа має право звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, одним із способів якого є встановлення фактів, які мають юридичне значення. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається\~\~як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Доказами\~\~є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для\~\~вирішення справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи вищевикладене, відсутність заперечень з боку заінтересованих осіб щодо встановлення факту, надані суду документи, суд приходить до висновку, що заповіт від 11.01.2002 року належить [PERSON], що знайшло своє підтвердження під час судового розгляду, в звязку з чим заява [PERSON] підлягає задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного та

Outcome: approved