Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-04 00:00:00

[PERSON]звернулася в суд з позовом до відповідача про визнання права власності на квартиру [ADDRESS] з надвірними будівлями загальною площею 53,9 кв.м, в тому числі житловою площею 24,5 кв.м, в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], яка померла [INFO] Мотивує тим, що 14 квітня 2011 року її бабуся [PERSON] на випадок своєї смерті склала заповіт, відповідно до якого заповіла їй та її брату в рівних частках все її майно[INFO] року бабуся померла, що підтверджується свідоцтвом про її смерть.Після відкриття спадщини вона звернулася до Олександрійської міської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини.Її брат [PERSON] відмовився від спадщини на її користь.Але їй було відмовлено в видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом , про що свідчить лист нотаріуса за №74/02-14 від 22.01.2016 року.Відмова мотивована тим, що нею не надано підтверджуючі документи про право власності спадкодавця на квартиру [ADDRESS]. В судовому засіданні позивачка та її представник [PERSON] підтримали позов і просять його задоволити. Представник відповідача в судове засідання не з»явився, про час розгляду справи повідомлений, направив клопотання про розгляд справи без його участі, направив заперечення проти позову. Третя особа направила заяву про розгляд справи без її участі. Дослідивши матеріали справи,заслухавши позивача та її представника суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно з ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (стаття 10 ЦПК України). Згідно із ч.3 ст.10 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог та заперечень, надавши докази відповідно до вимог статей 57-60 ЦПК. Обставини, визнанні сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню (ч.1 ст.61 ЦПК України). Згідно ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини . Статтею 1297 ЦК України встановлено обов'язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. Проте нормами цієї статті, так само як й іншими нормами цивільного права, не визначено правових наслідків недотримання такого обов'язку у виді втрати права на спадщину. Відповідно до ч. 1 ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). В судовому засіданні встановлено, що на підставі свідоцтва про право власності від 27.04.1994 року [PERSON] належить 7/25 частин квартири [ADDRESS]. На підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 27.04.1994 року [PERSON] належить 7/50 частин даної квартири. 14 квітня 2011 року спадкодавець [PERSON] на випадок своєї смерті склала заповіт, відповідно до якого заповіла позивачці та її брату [PERSON] в рівних частках все своє майно. [INFO] року [PERSON] померла. Єдиним спадкоємцем , який прийняв спадщину після смерті спадкодавця являється [PERSON], що підтверджується копією спадкової справи. Брат позивачки [PERSON] відмовився від спадщини на її користь.Але [PERSON] було відмовлено в видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом , про що свідчить лист нотаріуса за №74/02-14 від 22.01.2016 року.Відмова мотивована тим, що нею не надано підтверджуючі документи про право власності спадкодавця на квартиру [ADDRESS]. В судовому засіданні встановлено, що згідно архівної довідки №926 від 09.09.2014 року [PERSON] належить вся квартира [ADDRESS]. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] пояснили, що вони проживають в [ADDRESS], даний будинок розділений на 4 ізольовані квартири з самостійними виходами .Вони проживають відповідно в квартирах №3 та № 2 даного будинку, а [PERSON] належала вся квартира №4 в даному будинку. Дані пояснення свідків узгоджуються з архівною довідкою та даними технічного паспорту на даний будинок. Таким чином, в судовому засіданні встановлено , що спадкодавцю [PERSON] належала вся квартира [ADDRESS], а не її частина. Оскільки позивачка в іншій спосіб, крім звернутися з позовом до суду про визнання права власності в порядку спадкування, захистити своє порушене право не може , то суд вважає за можливе визнати за нею право власності на спадкове майно.

Outcome: approved