Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-25 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свій позов обґрунтовує тим, що вони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 19.11.1995 року, який зареєстрований Торчинською селищною радою Луцького району, про що було зроблено відповідний актовий запис №37. Під час шлюбу у них народився син [PERSON] , [INFO] . Вказує, що подружні відносини між нею та відповідачем належним чином не склалися, так як вони втратили почуття любові один до одного, будучи людьми з різними характерами, поглядами на життя та виховання дитини. Саме дані обставини унеможливлюють їх спільне проживання та створюють дискомфортні умови під час життєвих побутових ситуацій. В кожного з них свій окремий бюджет, спільного господарства не ведуть. Покликаючись на викладенні обставини, просила суд шлюб із відповідачем розірвати, судові витрати стягнути з відповідача. Позивач надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує. Не заперечує проти заочного розгляду справи. Судові витрати по справі просила залишити за нею. Відповідач в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом за відсутності осіб, які беруть участь у справі не здійснюється. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. З матеріалів справи судом встановлено, що шлюб між сторонами укладений 19.11.1995 року, який зареєстрований Торчинською селищною радою Луцького району, про що було зроблено відповідний актовий запис № 37, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданим 19.11.1995 року (а.с.4) Під час шлюбу народився син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 15.11.2016 року (а.с. 18). Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ст.55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Як вбачається зі змісту ч.3 та ч.4 ст.56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. В судовому засіданні встановлено, що сімейне життя між сторонами не склалося, сімейних стосунків не підтримують, шлюб існує формально. На основі наведеного та виходячи із вимог ст.112 СК України, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, що мають істотне значення, тому шлюб між ними слід розірвати. На підставі ст.ст.104, 105, 110, 112 СК України,

Outcome: approved