Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-09 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом, посилалась на те, що вона є донькою [PERSON] , яка померла [INFO] . Спадщина, яка відкрилася після смерті [PERSON] складається з 27/50 частин житлового будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Вона є спадкоємцем за законом, 21 травня 2019 року подала заяву про прийняття спадщини, крім неї, спадкоємців за законом не має, однак нотаріус видав їй постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії через те, що вона не надала документів, що підтверджують право власності на нерухоме майно та роз`яснив, що за даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відсутня інформація про реєстрацію права власності на спадкове майно, а саме 27/50 частин будинку [ADDRESS] . Згідно з даними МКП «Маріупольське бюро технічної інвентаризації» станом на 23.09.2019 року наявна інформація про право власності на вказані 27/50 частин житлового будинку на підставі свідоцтва про право власності №3-1246 від 21.05.1993, виданого державним нотаріусом Другої маріупольської державної нотаріальної контори Донецької області та свідоцтва про право на спадщину, виданого 21.05.1993 року, за №3-1247, державним нотаріусом Другої маріупольської державної нотаріальної контори Донецької області. Згідно з повідомленням Другої маріупольської державної нотаріальної контори від 29.11.2019р. надати дублікати правовстановлюючих документів нотаріус не має можливості, оскільки документи передані на зберігання до Донецького обласного державного нотаріального архіву, які знаходяться у місті Донецьку, доступ до яких відсутній. У зв`язку з чим вона вимушена звернутися до суду і просить визнати за нею право власності на спадкове майно після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , а саме на 27/50 частин житлового будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою Приморського районного суду м. Маріуполя від 24.01.2020 року по справі відкрито провадження, призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Приморського районного суду м. Маріуполя від 21.02.2020 року витребувано від приватного нотаріуса Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області Сахової Марини Андріївни належним чином завірену копію спадкової справи після смерті [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] та від ККП «Міське БТІ - Маріупольська нерухомість» правову та інвентарну справу на будинок [ADDRESS] . 05.03.2020 року до суду від ККП «Міське БТІ - Маріупольська нерухомість» надійшла інвентарна справу на будинок [ADDRESS] , правова справа на вказаний будинок відсутня. 12.03.2020 року до суду від приватного нотаріуса Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області Сахової М.А. надійшла копія спадкової справи після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . Ухвалою Приморського районного суду м. Маріуполя від 01.06.2020 року по справі закрито підготовче засідання, справу призначено до судового розгляду. До суду позивачка [PERSON] надала заяву про розгляд справи у її відсутність, заявлені вимоги підтримала, позов просив задовольнити. Представник позивачки [PERSON] , яка діє на підставі ордеру, до суду надала заяву, якою заявлені вимоги підтримала у повному обсязі, позов просила задовольнити, справу розглянути за її відсутності. Представник відповідача Маріупольської міської ради Карацюба В.Л. до суду не з`явився, надав заяву, якої визнав заявлені вимоги, не заперечував проти їх задоволення, справу розглянути у його відсутність. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Згідно із статтею 41 Конституції України право приватної власності набувається в порядку визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Частиною 1 ст. 316 ЦК України встановлено, що правом власності є право особи на річ, (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно із ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Частиною 1 ст. 317 ЦК України встановлено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. ст. 1222, 1223 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини та право на спадкування мають особи, які є спадкоємцями за законом. Відповідно зі ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народження після його смерті, той з подружжя, який його пережив і батьки. Відповідно до ст. 1268 ЦК України позивач вважається таким, що прийняв спадщину, оскільки своєчасно звернувся до нотаріальної контори у встановлений законом шестимісячний строк із заявою про прийняття спадщини. У відповідності до п. 23 Постанови Пленуму ВСУ від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого 10.01.2019 року Приморським районним у місті Маріуполі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, [PERSON] ,померла [INFO] , актовий запис № 42 (а.с. 9). Згідно зі свідоцтвом про право власності №3-1246 від 21.05.1993, виданим державним нотаріусом Другої маріупольської державної нотаріальної контори Донецької області та свідоцтвом про право на спадщину за законом, виданим 21.05.1993 року, за №3-1247, державним нотаріусом Другої маріупольської державної нотаріальної контори Донецької області, які містяться в інвентаризаційній справі № 35495, [PERSON] на праві власності належить 27/50 частин житлового будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] (а.с. 87-88). Відповідно до заповіту, посвідченого державним нотаріусом Другої маріупольської державної нотаріальної контори Донецької області 21.03.2004р. [PERSON] , заповіла все належне їй майно, в тому числі і належний на праві особистої власності житловий будинок, який знаходиться: [ADDRESS] , своєму онукові [PERSON] (а.с. 81). Як вбачається зі спадкової справи № 75/2019, відкритої після смерті [PERSON] ,яка померла [INFO] , її донька [PERSON] звернулася з заявою про прийняття спадщини та [PERSON] , нотаріально посвідченою заявою від 26.08.2019р. повідомив, що йому відомо про те, що він є спадкоємцем за заповітом, однак спадок у встановлений законодавством період не прийняв, до суду з питань встановлення йому додаткового строку для прийняття спадщини звертатися не буде (а.с. 89). Згідно з повідомленням Другої маріупольської державної нотаріальної контори від 29.11.2019р. надати дублікати правовстановлюючих документів нотаріус не має можливості, оскільки документи за період 1950-1993 роки передані на зберігання до Донецького обласного державного нотаріального архіву, які знаходяться у місті Донецьку (а.с. 93). Відповідно до довідки № 3749 від 09.10.2019р. відділу у місті Маріуполі Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області землекористувач земельної ділянки, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , належить Маріупольській міській раді, [PERSON] померла, документи, що посвідчують право на земельну ділянку відсутні (а.с. 95). Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 13.12.2019 року, позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої [INFO] [PERSON] на нерухоме майно, розташоване за адресою: [ADDRESS] , оскільки вона не надала документів, оформлених відповідно до чинного законодавства, що підтверджують належність нерухомого майна спадкодавцеві (а.с. 39). Таким чином, вивчивши зібрані по справі докази, аналізуючи вищевикладені норми права, суд приходе до висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] про визнання за нею права власності в порядку спадкування за законом на 27/50 частин житлового будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] . На підставі вищевказаного,

Outcome: approved