Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-04 00:00:00

[PERSON] звернулася до Малиновського районного суду м. Одеси з позовом до [PERSON] , в якому просила суд стягнути з [PERSON] матеріальну шкоду, завдану внаслідок ДТП у розмірі - 166 092, 37 гривень. Заявою від 26 липня 2019 року [PERSON] уточнила позовні вимоги та просить суд стягнути на її користь з Приватного акціонерного товариства «СТРАХОВЕ ТОВАРИСТВО «Іллічівське» (ЄДРПОУ 25186738) в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок ДТП, в розмірі - 100 000, 00 гривень, стягнути з [PERSON] відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок ДТП, в розмірі - 12 200, 54 гривень, стягнути з [PERSON] відшкодування витрат на проведення авто товарознавчого дослідження в розмірі 3 891, 83 гривень, стягнути з відповідачів судові витрати пропорційно задоволеним вимогам. Ухвалою від 03 жовтня 2019 року суд залучив до участі у справі співвідповідача ПАТ «СТРАХОВЕ ТОВАРИСТВО «Іллічівське» ЄДРПОУ 25186738, юридична адреса: 87500, Донецька область, м. Маріуполь, проспект Нікопольський, будинок № 54. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 02 вересня 2016 року о 8 годині 10 хвилин [PERSON] , керуючи автомобілем Toyota RAV 4, державний номерний знак [NUMBER] , рухаючись по вулиці Генерала Петрова в м. Одесі при повороті ліворуч перетнула подвійну суцільну лінію дорожньої розмітки, не надала перевагу в русі автомобілю Volkswagen Passat, державний номерний знак [NUMBER] , яким керував водій [PERSON] , який рухався по зустрічній смузі внаслідок чого допустила з ним зіткнення, після чого від удару здійснила зіткнення з автомобілем ГАЗ 2705, державний реєстраційний номер [NUMBER] , яким керував [PERSON] В результаті зазначеного ДТП вказані транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Автомобіль марки Volkswagen Passat, державний номерний знак [NUMBER] на праві приватної власності належить [PERSON] на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія [NUMBER] від 19 листопада 2013 року. За цим ДТП уповноваженою особою УПП м. Одеси складено протокол про адміністративне правопорушення серії АП2 № 494293 від 02.09.2016 року відносно [PERSON] . Суддею Малиновського районного суду м. Одеси винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення 521/17051/16-п від 03 листопада 2016 року про притягнення до адміністративної відповідальності [PERSON] та визнано винною [PERSON] у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення. Позивач вказує, що на момент ДТП цивільно-правова відповідальність [PERSON] застрахована у ПАТ «СТРАХОВЕ ТОВАРИСТВО «Іллічівське», згідно із полісом серії АК №0824860 ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну - 100 000 (сто тисяч) гривень, франшиза - 0 (нуль) гривень. Згідно Звіту № 30910160 від 07 жовтня 2016 року, виготовленого ТОВ «ХАВК ХОЛДІНГ» вартість матеріального збитку завданого власнику автомобілю Volkswagen Passat, державний номерний знак [NUMBER] складає - 252 442 , 60 гривень. Таким чином відповідно до вимог Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» з відповідача ПАТ «СТРАХОВЕ ТОВАРИСТВО «Іллічівське», має бути присуджено до стягнення страхове відшкодування у розмірі - 100 000 гривень (100 000) гривень. Оскільки в даному випадку Позивач має право на відшкодування матеріальної шкоди, яка складається з різниці між вартістю його автомобілю до ДТП та вартістю автомобіля після ДТП у пошкодженому стані, розмір матеріальної шкоди визначений експертом у сумі 112 200,54 гривень ( 252 442,60 гривень - 140 242,06 гривень = 112 200,54 гривень). Зважаючи на те, що страхової виплати недостатньо для повного відшкодування завданої шкоди, позивач вважає, що з [PERSON] на його користь має бути стягнуто різницю між страховим відшкодуванням та загальним розміром шкоди у сумі - 12 200,54 гривень. Позивач та його представник в судові засідання призначені до розгляду 29.07.2019 року, та 05.11.2019 року не з`являлися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Будучи присутнім в судових засіданнях представник позивачки позовні вимоги підтримував. 05.11.2019 року до суду надійшла заява представника позивачки про розгляд справи в їхню відсутність, позов підтримують в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання 05.11.2019 року не з`явився, в матеріалах справи знаходяться заперечення проти позову, згідно з якими відповідач не погоджується з розміром матеріального збитку, оскільки він є завищеним. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно з положеннями ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ для захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ст.2 ЦПК). Згідно ч.1 та ч.2 ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення. Достовірними, відповідно до ст.79 ЦПК України є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Відповідно до ч.1 ст.80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмету доказування. Згідно ч.1 та ч.6 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених законом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. 02 вересня 2016 року о 8 годині 10 хвилин [PERSON] , керуючи автомобілем Toyota RAV 4, державний номерний знак [NUMBER] , рухаючись по вулиці Генерала Петрова в м. Одесі при повороті ліворуч перетнула подвійну суцільну лінію дорожньої розмітки, не надала перевагу в русі автомобілю Volkswagen Passat, державний номерний знак [NUMBER] , яким керував водій [PERSON] , який рухався по зустрічній смузі внаслідок чого допустила з ним зіткнення, після чого від удару здійснила зіткнення з автомобілем ГАЗ 2705, державний реєстраційний номер [NUMBER] , яким керував [PERSON] В результаті зазначеного ДТП вказані транспортні засоби отримали механічні пошкодження.. 02 вересня 2016 року Уповноваженою особою УПП м. Одеси складено протокол про адміністративне правопорушення серії АП2 № 494293 про адміністративне правопорушення передбачене ст.124 КУпАП відносно [PERSON] . Постановою Малиновського районного суду м. Одеси у справі про адміністративне правопорушення №521/17051/16-п від 03 листопада 2016 року про притягнення до адміністративної відповідальності [PERSON] , [PERSON] визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення. Стаття 1166 ЦК України передбачає, що майнова шкода завдана майну фізичної особи відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з частиною 2 статті 1187 ЦК України шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Відповідачем не надано суду ніяких доказів на підтвердження, що шкоду було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Пунктом 6 Постанови ВССУ № 4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», що особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Пунктом 4 вищезазначеної постанови, передбачено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки - незалежно від наявності вини. В судовому засіданні також встановлено, що цивільно-правова відповідальність [PERSON] застрахована у ПАТ «СТРАХОВЕ ТОВАРИСТВО «Іллічівське», згідно із полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії АК №0824860 від 26.08.2016 року, ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну - 100 000 (сто тисяч) гривень, франшиза - 0 (нуль) гривень. Згідно ст. 30 ЗУ « Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди. За клопотанням представника відповідача судом по справі призначалася судова авто товарознавча експертиза щодо визначення ринкової вартості КТЗ, вартості матеріальної шкоди, завданої власнику автомобілю Volkswagen Passat, державний номерний знак [NUMBER] внаслідок ДТП що сталося 02 вересня 2016 року. Висновком експерта № 18-554 судової авто товарознавчої експертизи по визначенню ринкової вартості КТЗ, вартості матеріальних збитків, завданих власнику Volkswagen Passat, державний номерний знак [NUMBER] внаслідок ДТП що сталося 02 вересня 2016 року встановлено: 1) Вартість матеріального збитку, заподіяного власнику автомобіля Volkswagen Passat, державний номерний знак [NUMBER] отриманих у результаті ДТП що сталося 02 вересня 2016 року на дату встановлену судом складає 324441,19 гривень. 2) Ринкова вартість автомобіля Volkswagen Passat, державний номерний знак [NUMBER] , станом на дату зазначену судом, становить 140 242, 06 грн. Крім того, з вказаного висновку вбачається, що ринкова вартість автомобіля до ДТП складає 252 442, 59 гривень. Проаналізувавши вищенаведені документи, суд приходить до висновку, що розмір матеріальної шкоди, завданої завданих власнику Volkswagen Passat, державний номерний знак [NUMBER] внаслідок ДТП що сталося 02 вересня 2016 року складає суму - 112 200,54 гривень ( 252 442,60 гривень - 140 242,06 гривень = 112 200,54 гривень), тобто перевищує 100 000 гривень, тому у відповідності до ст.29 ЗУ « Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» з відповідача ПАТ «СТРАХОВЕ ТОВАРИСТВО «Іллічівське» має бути присуджено до стягнення на користь позивача страхове відшкодування у розмірі -100000,00 гривень. Відповідно до ч. 1 ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Проаналізувавши вищенаведений висновок експерта № 18-554 судової авто товарознавчої експертизи по визначенню ринкової вартості КТЗ, вартості матеріальних збитків, завданих власнику Volkswagen Passat, державний номерний знак [NUMBER] внаслідок ДТП що сталося 02 вересня 2016 рок, суд приходить до висновку, що розмір матеріальної шкоди, завданої власнику Volkswagen Passat, державний номерний знак [NUMBER] внаслідок ДТП що сталося 02 вересня 2016 року складає - 112 200,54 гривень, 100000, 00 гривень суд присудив до стягнення з відповідача ПАТ «СТРАХОВЕ ТОВАРИСТВО «Іллічівське», то з відповідачки [PERSON] на користь [PERSON] підлягає до стягнення матеріальна шкода у розмірі - 12 200, 53 гривень. Суд критично оцінює правову позицію сторони відповідача в тій частині, що вартість матеріального збитку занижена, оскільки вказане не підтверджується доказами у справі. Частиною 1 ст.22 ЦК України встановлено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Пунктом 1 ч. 2 ст.22 ЦК України визначено, що збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Згідно ч.3 ст.22 ЦК України збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. В частині вимог позивача щодо стягнення з відповідачів відшкодування витрат на проведення авто товарознавчого дослідження суд зазначає наступне. Відповідно до статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. До витрат, пов`язаних із розглядом справи, належать витрати у тому числі пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи. Згідно із п. 1) ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані із розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Із змісту вказаних норм випливає обов`язок суду щодо розподілу судових витрат. Оскільки участь у справі приймають два відповідача, а позов задоволено щодо вимог до кожного з відповідачів, витрати пов`язані із розглядом справи, покладаються на відповідачів пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до вимог ч.1 ст.141 ЦПК судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Матеріалами справи підтверджується, що позивачкою при пред`явленні позову сплачено судовий збір у розмірі - 1160, 00 гривень та 3891, 83 гривень сплачено за проведення авто товарознавчого дослідження. Всього [PERSON] понесено судових витрат на загальну суму - 5051,83. Позовні вимоги заявлялися на суму - 116 092, 37 гривень, задоволено на суму - 112 200, 53 гривень, тобто задоволено 96,6 % позовних вимог , а тому позивачці має бути відшкодована сума понесених судових витрат у розмірі - 4880, 06 гривень. З відповідача з ПАТ «СТРАХОВЕ ТОВАРИСТВО «Іллічівське» присуджено до стягнення -100 000, 00 гривень, що складає - 89% від загальної суми матеріальної шкоди, тому пропорційно розміру задоволених позовних вимог з ПАТ «СТРАХОВЕ ТОВАРИСТВО «Іллічівське» мають бути стягнуті судові витрати у розмірі 4343, 20 гривень, з відповідача [PERSON] судові витрати у розмірі - 536, 86 гривень.

Outcome: approved