Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-03 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вказаним вище позовом та згідно останніх уточнень від 17.07.2014 року просить скасувати постанови Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції в Одеській області від 09.07.2013 року про накладення арешту на все рухоме майно, в частині накладення арешту на транспортний засіб: марки «MITSUBISHI», модель L200, рік випуску 2007, колір білий, тип ТЗ: легковий вантажопасажирський, номери агрегатів: шасі [NUMBER], державний номер [NUMBER], який належить [PERSON], [INFO] на праві приватної власності та від 23.07.2013 року про оголошення в розшук вищевказаного транспортного засобу; Акт опису й арешту майна № 38795644 від 13.09.2013 року, складений державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Любашівського районного управління юстиції в Одеській області, Бобровським О.Ю., повернути технічний паспорт на автомобіль та зобов'язати [PERSON] повернути їй транспортний засіб: марки «MITSUBISHI», модель L200, рік випуску 2007, колір білий, тип ТЗ: легковий вантажопасажирський, номери агрегатів: шасі [NUMBER], державний номер [NUMBER] та привести його до належного стану. Свої вимоги позивачка обґрунтовує наступним. 12 листопада 2007 року [PERSON] придбала в кредит вказаний вище автомобіль, уклавши з АТ «УкрСиббанк» договір споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 11250495000. В 2006 році вона виступила поручителем по виконанню зобов'язань перед АТ «Райффайзен Банк Аваль». Позичальник коштів не повернув та Малиновський районний суд м. Одеси виніс рішення про солідарне стягнення з [PERSON] (як поручителя) та з позичальника невиплаченої суми боргу. На підставі даного рішення 18.08.2011 року було подано виконавчий лист № 1519/2-1626/2011 та відкрито виконавче провадження № 38795644, а в подальшому було оголошено в розшук та накладено арешт на майно позивачки, а саме: транспортний засіб: марки «MITSUBISHI», модель L200, рік випуску 2007, колір білий, державний номер [NUMBER]. Автомобіль затримали 21 серпня 2013 року співробітники ДАІ на трасі «Київ-Одеса» та згідно акту огляду та затримання транспортного засобу перемістили на спеціальний майданчик. Як зазначає в своєму позові [PERSON], на сьогоднішній день автомобіль на спеціальному майданчику в смт Любашівка відсутній, куди подівся невідомо. В судове засідання сторони не з'явилися, представник позивача та третьої особи в письмовій заяві просили справу розглянути за їх відсутністю заочно, відповідачі про час, дату та місце розгляду справи були належним чином повідомлені, про причини неявки суд не повідомили, заяв про розгляд справи за їх відсутністю та заперечень на позов до суду не надходило. Згідно ч. 2 ст. 158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнанні неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Частиною 2 ст. 197 ЦПК України закріплено, що у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу звукозаписувальним засобом не здійснюється. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо доказів щодо взаємовідносин сторін, а також маючи згоду представника позивача на заочний розгляд справи, суд ухвалив заочно розглядати справу у відсутності належно повідомлених відповідачів без фіксування судового процесу звукозаписувальним засобом. З'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд, на підставі всебічного, повного, об'єктивного і безпосереднього дослідження наявних у справі доказів, встановив наступне. Як випливає з матеріалів справи, 12.11.2007 АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] уклали Договір про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 11250495000. Відповідно до п. 1.1 Кредитного договору, Банк надав позивачці кредитні кошти у сумі 23.850,00 доларів США, а [PERSON] в свою чергу, зобов'язалася повернути кредит та сплатити проценти, комісії в порядку, в строки та на умовах, визначених Договором. На виконання п. 2.1. Кредитного договору, позивачка в забезпечення належного виконання кредитних зобов'язань, передала в заставу рухоме майно, а саме: транспортний засіб: марки «MITSUBISHI» модель L200, д/н [NUMBER], 2007 року випуску, який належить їй на праві приватної власності, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER]. Згідно з вимогами Закону України «Про акціонерні товариства» №514-VI від 17.09.2008 року були внесені зміни до Статуту АКІБ «УкрСиббанк», відповідно до яких нове повне найменування банку стало: Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» (далі - АТ «УкрСиббанк»). Згідно з вимогами Цивільного кодексу України та Закону України «Про акціонерні товариства» вищезазначені зміни не є реорганізацією або ліквідацією юридичної особи АКІБ «УкрСиббанк». 20.04.2012 року між АТ «УкрСиббанк» та ТОВ «КРЕДЕКС ФІНАНС» було укладеного Договір факторингу № 05/12, відповідно до умов якого АТ «УкрСиббанк» відступив останньому право вимоги заборгованості за Кредитним договором № 11250495000. В свою чергу, 20.04.2012 року між ТОВ «КРЕДЕКС ФІНАНС» та ТОВ «ВЕРДИКТ ФІНАНС» було укладено Договір факторингу № 05/12-КВ, відповідно до умов якого ТОВ «КРЕДЕКС ФІНАНС» відступив останньому право вимоги заборгованості за Кредитним договором № 11250495000. Отже, [PERSON] має невиконані зобов'язання за вказаним кредитним договором перед ТОВ «ВЕРДИКТ ФІНАНС». Однак, стало відомо, що на рухоме майно, а саме: транспортний засіб марки «MITSUBISHI» модель L200, д/н [NUMBER], 2007 року випуску, який належить [PERSON] на праві приватної власності, та з 12.11.2007 р. перебуває в заставі АТ «УкрСиббанк», було накладено арешт. Так, постановою Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції в Одеській області від 09.07.2013 року було накладено арешту на все рухоме майно, в тому числі на транспортний засіб: марки «MITSUBISHI», модель L200, рік випуску 2007, колір білий, тип ТЗ: легковий вантажопасажирський, номери агрегатів: шасі [NUMBER], державний номер [NUMBER], який належить [PERSON]; постановою Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції в Одеській області від 23.07.2013 року було оголошення в розшук транспортного засобу: марки «MITSUBISHI», модель L200, рік випуску 2007, колір білий, державний номер [NUMBER], який належить [PERSON] Вищевказані постанови були винесені в рамках виконавчого провадження № 38795644, про солідарне стягнення з позивачки на користь АТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованості в сумі 3.818.209,41 грн. В порядку виконання постанови від 23.07.2013 року про оголошення в розшук транспортного засобу: марки «MITSUBISHI», модель L200, рік випуску 2007, державний номер [NUMBER], та постанови від 10.09.2013 року про зобов'язання Любашівського районного управління юстиції в Одеській області вчинити певні дії, 13.09.2013 року було складено Акт опису й арешту майна № 38795644 державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Любашівського районного управління юстиції в Одеській області, Бобровським О.Ю. Згідно Акт опису й арешту майна № 38795644 від 13.09.2013 року, вищевказаний автомобіль було передано на відповідальне зберігання [PERSON]. Таким чином, на даний час позивачка не має змоги користуватися належним їй майном. Що стосується позовних вимог про зобов'язання [PERSON] привести автомобіль марки «MITSUBISHI», модель L200, рік випуску 2007, державний номер [NUMBER] до належного стану, слід зазначити, що позивачем не надано належних доказів, що з часу перебування вищевказаного авто у [PERSON], автомобіль отримав пошкодження, які не зазначені в акті огляду та затримання транспортного засобу від 21.08.2013 року та Акті опису та арешту майна від 13.09.2013 року. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень (ч. 1 ст. 60 ЦПК України). Відповідно до ст. 572 ЦК України, в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника. Відповідно до ст. 19 Закону України «Про заставу», за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, відшкодування збитків, завданих простроченням виконання. Враховуючи викладене, наявність арештів, перешкоджає ТОВ «ВЕРДИКТ ФІНАНС» реалізувати своє право на першочергове задоволення вимог за рахунок предмета застави. В статті 41 Конституції України зазначено, що кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Частиною 1 ст. 316 ЦК України визначено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до положень ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] про зняття арешту із заставленого майна є законними та підлягають задоволенню. На підставі ст. ст. 4, 6, 8, 10-11, 15, 57-60, 109, 209, 113, 212-215, 218, 224-226, 294 ЦПК України, суд, -

Outcome: partial