Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-16 00:00:00

[PERSON] звернулася до Михайлівського районного суду Запорізької області з позовом до [PERSON] , третя особа: Орган опіки та піклування в особі Служби у справах дітей Михайлівської районної державної адміністрації, про позбавлення батьківських прав, встановлення опіки над малолітньою дитиною та стягнення аліментів на її утримання. Позов мотивований тим, що в період з серпня 2011 року по [INFO] її син - [PERSON] , проживав однією сім`єю без реєстрації шлюбу з [PERSON] . В цей період часу, а саме [INFO] , у них народилась донька - [PERSON] . Реєстрація дитини відбулась на підставі ст. 135 СК України. [INFO] її син та фактичний батько дитин - [PERSON] помер, після чого [PERSON] в грудні 2013 року залишила доньку на позивача. Відповідач не цікавиться життям доньки та її здоров`ям, участі в її вихованні взагалі не приймає і ніякої матеріальної допомоги їй не надає, що стало приводом для подачі позову про позбавлення її батьківських прав відносно малолітньої дитини. [PERSON] зазначає, що як фактична бабуся онуки, починаючи з грудня 2013 року по теперішній час, опікується нею, займається її вихованням, здійснює повний догляд та утримання. Вважає, що відповідач свідомо нехтує своїми обов`язками щодо виховання та утримання малолітньої дитини, оскільки взагалі не вчиняє відповідних дій, не проявляє щонайменшої материнської турботи, хоча має таку можливість, і тому повинна бути позбавлена батьківських прав відносно доньки. Також, просить призначити її опікуном дитини так як вона повністю відповідає вимогам опікуна, та стягнути аліменти на утримання дитини. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] в судовому засіданні позов підтримали в повному обсязі з підстав, викладених в позовній заяві, та просили його задовольнити. Позивач [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що дійсно, приблизно у 2017 році між нею та [PERSON] було встановлення порядок спілкування та місце мешкання дитини [PERSON] . Згідно даної домовленості у шкільні дні [PERSON] знаходилася у [PERSON] , бо необхідно було збирати та відводити її до садочку, на вихідні - у матері [PERSON] . Відповідачка взяла доглядати [PERSON] на одні вихідні і більше ніколи такого бажання не виявила, що не заперечується в судовому засіданні відповідачкою. Також позивач пояснила, що її сина не було записано батьком дитини, оскільки це було рішення відповідачки. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнала. Заперечувала проти стягнення з неї аліментів з підстав відсутності матеріальної можливості сплачувати кошти на утримання дитини. Пояснила, що проживає в одному населеному пункті із донькою. На цей час проживає разом із співмешканцем та другою малолітньою дитиною, не працює. Співмешканець працює не офіційно, має щомісячний дохід 600 гривень на день, має робочих днів на тиждень 5-6. Також пояснила, що з 2013 року донька з нею не проживає. У 2013 році мати її померлого співмешканця [PERSON] на вихідні дні взяла до себе онуку і не повернула їй дитину. Пізніше, у 2015 році вона зверталася до [PERSON] з приводу повернення їй дитини, але вона не віддала. За період з 2013 по цей час два рази була на дні народженні дитини, подарувала іграшку та спортивний костюм. У якому садочку була дитина - не знає, у якому освітньому закладі навчається дитина на теперішній час - не знає, з працівниками закладу з приводу навчання дитини не спілкувалася. Які захворювання має дитина - не знає, лікування у лікарні із дитиною не проходила, дитину у лікарні під час проходження лікування у стаціонарі не відвідувала. З часу народження дитини і по цей час отримує соціальну допомоги матері-одиначки. Грошових коштів на дитину жодного разу [PERSON] не надавала, на лікування, навчання коштів не надавала, пояснила, що витрачала ці кошти на особисті потреби. На день народження подарувала дитині 50 гривень. спілкується із дитиною 3-4 рази на рік телефоном або особисто. Підстави зазначення у свідоцтві про народження доньки [PERSON] батьком особу згідно ст. 135 СК України не пояснила. Представник третьої особи - Органу опіки та піклування в особі служби у справах дітей Михайлівської районної державної адміністрації Озмитель Д.Д. в судовому засіданні підтримала позовні вимоги та зазначала про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав відносно дитини [PERSON] .Також просила призначити позивача опікуном над малолітньою дитиною відповідно до висновку. Також представник додала, що відповідача було притягнуто у 2020 році до адміністративної відповідальності за ст. 178 КУпАП. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, згідно свідоцтва про народження, виданого 23 травня 2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Михайлівського районного управління юстиції Запорізької області, [PERSON] народилася [INFO] , мати - [PERSON] , про що складено відповідний актовий запис № 76 (а.с. 9). Відповідно до Акту-підтвердження депутата Михайлівської селищної ради Михайлівського району Запорізької області, [PERSON] , 1985 року народження, з серпня 2011 року проживав з [PERSON] , 1996 року народження, по [ADDRESS] , по день смерті. [INFO] народилась дочка, так як шлюб не був зареєстрований дитину оформили на матір (а.с. 8). Згідно свідоцтва про смерть, виданого 14 серпня 2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Михайлівського районного управління юстиції Запорізької області, [INFO] помер [PERSON] , актовий запис № 159 (а.с. 10). Відповідно до свідоцтва про народження [NUMBER] від 11 січня 1986 року, батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 6). Згідно свідоцтва про одруження [NUMBER] від 27 жовтня 2001 року, [PERSON] після реєстрації шлюбу з [PERSON] змінено прізвище на « [PERSON] » (а.с. 7). Відповідно до Акту-підтвердження Михайлівської селищної ради Михайлівського району Запорізької області від 15 червня 2020 року, малолітня [PERSON] , [INFO] , дійсно постійно проживає з [PERSON] та [PERSON] , з 2013 року по теперішній час за адресою: [ADDRESS] (а.с. 11). Згідно довідки сімейного лікаря від 09 червня 2020 року, [PERSON] з 2013 року займається вихованням та оздоровленням онуки [PERSON] , [INFO] , яка постійно проживає з бабусею за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] регулярно приводить дитину на огляди та щеплення (а.с. 12). Відповідно до довідки КЗ «Михайлівська загальноосвітня школа І-ІІ ступенів» Михайлівської селищної ради Михайлівського району Запорізької області, учениця 2 класу [PERSON] регулярно відвідує заняття в школі. Дитина завжди охайна, доглянута, має достатній рівень навчальних досягнень. Бабуся [PERSON] та дідусь [PERSON] приводять до школи та забирають дитину, відвідують батьківські збори, цікавляться навчанням та успіхами дитини. Мати дитини, [PERSON] контакту зі школою, де вчиться дитина, не підтримує, із вчителями не спілкується (а.с. 13). Згідно характеристики, яка видана КЗ «Михайлівська ЗОШ І-ІІІ ступенів» Михайлівської селищної ради Михайлівського району Запорізької області від 03.06.2020 року [PERSON] навчається у школі з 01.09.2018 року. Зарекомендувала себе як наполеглива та старанна учениця. Рівень розумового розвитку дитини відповідає віковим особливостям. Має достатній рівень навчальних досягнень. Має довільну, змішану пам`ять, добре запам`ятовує учбовий матеріал. Має здібності до вивчення гуманітарних дисциплін. Стримана, дотримується правил поведінки. [PERSON] легко і швидко встановлює контакт, виявляє зацікавленість, охоче виконує доручення. Дитина емоційно стійка, доброзичлива. [PERSON] без поважних причин не пропускає занять. Дівчинка завжди доглянута і підготовлена до шкільних занять. Дитині створені всі умови для формування її як особистості. Мати [PERSON] не приймає участі у шкільному житті. На батьківські збори приходять бабуся [PERSON] або дідусь [PERSON] (а.с. 14). [PERSON] отримує пенсію по інвалідності згідно довідки про доходи № 6031000491121021 за останні шість місяців становить 12100 грн. Згідно висновку Михайлівської районної державної адміністрації від 07.08.2020 року № 02-39/0277, у зв`язку з тим, що [PERSON] ухиляється від виконання батьківських обов`язків по відношенню до своєї дитини орган опіки та піклування Михайлівської районної державної адміністрації вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] , стосовно дитини: [PERSON] , [INFO] . Згідно висновку Михайлівської районної державної адміністрації від 16.09.2020 року № 14-30/259, служба у справах дітей районної державної адміністрації вважає за можливим взяти її на облік кандидатів в опікуни за № 116 від 16.09.2020 року. Зазначено, що [PERSON] перебуває в шлюбі з [PERSON] (свідоцтво про шлюб [NUMBER] , видано відділом РАЦС Михайлівського районного управління юстиції у Запорізькій області). Сім`я проживає у будинку, який на праві власності належить [PERSON] , який надав письмову згоду на проживання в його будинку підопічної дитини. Згідно з актом обстеження умов проживання від 27.08.2020 року, складеного службою у справах дітей районної державної адміністрації, умови проживання сім`ї задовільні. Житлова площа будинку - 27,48 кв.м В помешканні облаштована кухня та ванна кімната, санвузол, є всі необхідні комунікації. Будинок опалюється природним газом. В будинку зроблений косметичний ремонт, кімнати обставлені необхідними меблями. З побутової техніки мають пральну машину, мікрохвильову піч, холодильник, телевізор, комп`ютер. В будинку створені всі умови для належного проживання. Умови для проживання та виховання дитини створені належним чином - відведена окрема кімната, в якій є місце для відпочинку, навчання, шафа для одягу. [PERSON] з 07.08.2020 року перебуває на обліку в Михайлівській філії Запорізького ОЦЗ, до цього часу працювала в КНП «Михайлівська багатопрофільна лікарня» Михайлівської селищної ради заробітна плата за останні шість місяців складає 30000 грн., та перебуває на обліку у Василівському об`єднаному управлінні ПФУ в Запорізькій області. Сума пенсії за останні шість місяців - 12400 грн. Відповідно до висновку про стан здоров`я, виданого КНП «Михайлівська багатопрофільна лікарня» Михайлівської районної ради Запорізької області від 27.06.2020 року, [PERSON] здорова. За час проживання на території Михайлівської селищної ради показала себе з позитивної сторони - працьовита, порядна, чуйна, відповідальна людина. До адміністративної відповідальності не притягувалась, судимостей не має, спиртні напої не вживає. Згідно з довідкою Департаменту інформаційних технологій серія ПА № 2022396 станом на 07.09.2020 року [PERSON] до кримінальної відповідальності не притягувалась, не знятих чи не погашених судимостей не має та в розшуку не перебуває. Відповідно до наказу начальника служби у справах дітей Михайлівської районної державної адміністрації від 03.08.2020 № 61 малолітня дитина [PERSON] , [INFO] , тимчасово влаштована в сім`ю [PERSON] . Відповідно до довідки про проходження навчання (курсу підготовки) кандидатів в опікуни, піклувальники, прийомні батьки, батьки-вихователі , наданою обласним центром соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді від 16.09.2020 № 1440/03 [PERSON] пройшла курс підготовки кандидатів в опікуни, піклувальники, прийомні батьки, батьки-вихователі 08, 09, 10 вересня 2020 року. Відповідно до рекомендації обласного центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді від 16.09.2020 № 1441/03 [PERSON] проявила себе, як доброзичлива, емпатійна, щира особистість з позитивним світосприйняттям. По відношенню до інших кандидатів та тренерів була відкритою у спілкуванні, брала участь у запропонованих формах роботи, з цікавістю ставилась до отримання нової інформації щодо психологічних травм дитини та особливостей вікового розвитку. Приписами ст. 150 СК України встановлено, що батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечувати здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину, а передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Згідно з частиною 4 статті 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до вимог п. 2 частини 1 статті 164 СК України батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 16 своєї постанови № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негайно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Обставини матеріального забезпечення, соціально-побутові умови проживання і особисті якості відповідача з`ясовувалися службою у справах дітей та судом. Так, судом встановлено, що відповідачка вихованням дитини не займається, коштів на її утримання не надає. Характер поведінки відповідачки, її особистості та інші конкретні обставини вимагають позбавлення батьківських прав і не свідчать про наявність підстав збереження батьківських прав з відмовою в позові і попередженням відповідача про необхідність зміни її ставлення до виховання дитини; відсутні підстави для надання переваги інтересам відповідача, а не дитини, яка саме в цей час, з урахуванням віку, потребує захисту своїх прав. Головною метою позбавлення батьківських прав при вирішенні цієї справи, суд вважає захист саме інтересів дитини і стимулювання матері щодо належного виконання своїх обов`язків, оскільки позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав та інтересів малолітньої дитини, і водночас, санкція за протиправну винну поведінку. Відповідно до ч. 1 ст. 19 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, держава вживає усіх необхідних заходів з метою захисту дитини від відсутності піклування або недбалого ставлення до неї з боку батьків. Згідно ч.1,2 ст. 27 вказаної Конвенції, кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Отже, позбавлення відповідача батьківських прав на даний момент, приймаючи до уваги конкретні обставини справи, враховуючи свідоме нехтування матір`ю своїми батьківськими обов`язками, що знайшло підтвердження під час розгляду справи, на думку суду є єдиним можливим засобом забезпечення дитини спокійного життя, гармонічного виховання в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, як того вимагає ст. 150 СК України. На підставі вищевикладеного, враховуючи, що [PERSON] , маючи можливість виконувати свої обов`язки відносно своєї дитини, не вчиняє відповідних дій, свідомо ухиляється від виконання обов`язків по вихованню дитини, а саме: не проявляє до неї ніякої батьківської турботи, не займається її вихованням, не спілкується з нею в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не піклується про її фізичний та духовний розвиток, пояснюючи це зайнятістю, не надає матеріальної допомоги на її утримання, отримуючи при цьому державну допомогу на дитину, що підтверджує ухилення відповідача від виконання обов`язків, суд приходить до висновку про необхідність задовольнити позовні вимоги. При цьому, застосовуючи такий крайній захід, як позбавлення батьківських прав, суд також враховує, що у разі зміни обставин, що стали підставою для позбавлення [PERSON] батьківських прав, вона має право бути поновленою у батьківських правах відносно своєї дитини відповідно до положень ст. 169 СК України. Відповідно до п. 40 Постанови КМУ від 24.09.2008 року № 866 «Питання діяльності органів опіки та піклування, пов`язаної із захистом прав дитини» особа, яка виявила бажання взяти на виховання в сім`ю дитину-сироту або дитину, позбавлену батьківського піклування, подає службі у справах дітей за місцем свого проживання відповідний пакет документів для підготовки висновку про доцільність (недоцільність) встановлення опіки, піклування та відповідність її/його інтересам дитини. На підставі викладеного, з урахуванням висновку про доцільність встановлення опіки над малолітньою дитиною [PERSON] [INFO] , суд приходить до висновку про необхідність задоволення вимог в цій частині. Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до частини 3 статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. За ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно із ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання малолітньої [PERSON] [INFO] підлягають задоволенню, оскільки відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, хоча згідно вимог СК України має це робити. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Таким чином судовий збір в розмірі 1681,60 грн. підлягає стягненню з відповідача в дохід держави. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені нею витрати по сплаті судового збору в розмірі 840,80 грн.

Outcome: approved