Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-25 00:00:00

[PERSON] звернулася в Царичанський районний суд Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] , третя особа Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, в якому просить визнати за нею, як спадкоємцем за заповітом після померлого [INFO] [PERSON] , право власності на Ѕ частину земельної ділянки, що була розташована на території Залеліївської сільської ради Царичанського району Дніпропетровської області, площею 8,8398 га, яка належала йому на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] , виданого 18.10.2004 року головою Царичанської районної державної адміністрації Дніпропетровської області на підставі розпорядження голови Царичанської районної державної адміністрації Дніпропетровської області від 28.10.2003 року № 470-р, кадастровий номер земельної ділянки площею 8,1624 га [NUMBER] ; площею 0,6774 га [NUMBER] . На обґрунтування своїх вимог [PERSON] вказала, що [INFO] помер [PERSON] , який відповідно до довідки виконавчого комітету Новоолександрівської сільської ради Сахновщинського району Харківської області від 12.03.2019 року № 268 на час смерті проживав разом з донькою [PERSON] з 10.12.2017 року по 21.06.2018 року за адресою: [ADDRESS] , яка доглянула і поховала його за власні кошти. Заповітом від 25.11.2017 року, зареєстрованим в реєстрі приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу за № 2502, [PERSON] , який помер [INFO] , зробив спадкове розпорядження на випадок своєї смерті, яким належну йому земельну ділянку площею 8,8398 га, розташовану за адресою: [ADDRESS], цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер: [NUMBER] , [NUMBER] , заповів в рівних частках: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . У встановлені законодавством строки вона звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Однак 04.03.2019 року отримала відмову державного нотаріуса Сахновщинської державної нотаріальної контори у Харківській області щодо отримання свідоцтва про право власності на майно в порядку спадкування за заповітом, оскільки у неї відсутній оригінал державного акту. У зв`язку з відмовою нотаріуса в оформленні їй права на спадщину вона звернулася до суду з даним позовом. Крім того, [PERSON] звернулась в Царичанський районний суд Дніпропетровської області із зустрічним позовом до [PERSON] , третя особа Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, про визнання права власності на майно в порядку спадкування за заповітом, який ухвалою суду від 19.07.2019 року об`єднаний в одне провадження з первісним позовом, в якому просить визнати за нею в порядку спадкування за заповітом після померлого [INFO] [PERSON] право власності на Ѕ частину земельної ділянки площею 8,8398 га, кадастровий номер [NUMBER] площею 8,1624 га; та кадастровий номер [NUMBER] площею 0,6774 га, що розташована за адресою: [ADDRESS]. На обґрунтування своїх вимог у позовній заяві [PERSON] вказала, що заповітом від 25.11.2017 року, зареєстрованим в реєстрі приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу за № 2502, спадкодавець [PERSON] заповів [PERSON] та [PERSON] в рівних частках належну йому на праві власності земельну ділянку площею 8,8398 га, розташовану за адресою: [ADDRESS], цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер: [NUMBER] , [NUMBER] . [PERSON] помер [INFO] . [PERSON] є одним зі спадкоємців за заповітом після померлого [PERSON] . На момент смерті спадкодавця [PERSON] , він був зареєстрований за тією ж адресою, що і [PERSON] : [ADDRESS] , тобто в силу ч.3 ст.1268 ЦК України вона прийняла спадщину. В свою чергу, [PERSON] подала заяву про прийняття спадщини, що відкрилася після померлого [PERSON] , до Сахновщинської державної нотаріальної контори, де була відкрита спадкова справа. Однак, Постановою державного нотаріуса Сахновщинської державної нотаріальної контори від 04.03.2019р. [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину через відсутність у спадкоємців оригіналу державного акту на право власності на земельну ділянку. Причиною неможливості отримання Свідоцтва про право на спадщину спадкоємцями [PERSON] та [PERSON] є неправильне зазначення в Державному акті про право власності на земельну ділянку кадастрового номеру земельної ділянки, яка спадкується, Земельна ділянка, що її заповів спадкодавець [PERSON] та [PERSON] в рівних частках, належала йому на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] , виданого 18.10.2004 року головою Царичанської районної державної адміністрації Дніпропетровської області на підставі розпорядження голови Царичанської районної державної адміністрації Дніпропетровської області № 470-р від 28.10.2003 року. Однак, в державному акті про право власності на земельну ділянку неправильно вказаний індекс кадастрового зонування. Водночас, виправлення помилки в Державному акті про право власності на земельну ділянку наразі не можливе. Як вбачається з відповіді Головного управління Держгеокдастру у Дніпропетровській області, внести виправлення до державного акту та змінити номер в базі даних Державного земельного кадастру не має можливості, оскільки в 2017 році зареєстровані речові права на вказану земельну ділянку (договір оренди). Відтак, жодна зі спадкоємців не може отримати державний акт про право власності на земельну ділянку з вірними кадастровими номерами земельних ділянок, що виключає можливість отримання ними Свідоцтва про право на спадщину у нотаріуса. У підготовче засідання позивач (відповідач [PERSON] за зустрічним позовом) не з`явилася. Надала суду заяву про розгляд справи без її участі, заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі, зустрічні позовні вимоги визнає повністю. Відповідач (позивач [PERSON] за зустрічним позовом) у підготовче засідання не з`явилася. Від її представника - адвоката Дорошенко О.М. до суду надійшла заява, в якій вона позовні вимоги за первісним позовом визнала, зустрічні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, справу просила розглянути без її участі. Від третьої особи до суду надійшла заява про розгляд справи без участі їхнього представника. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заявлені позовні та зустрічні позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Згідно ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Частиною першою ст. 5 ЦПК України передбачено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч.1 ст. 81 ЦПК України). Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обгрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників (ч.1 ст. 82 ЦПК України). У відповідності до ч.1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 206 ч.1 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд (ст. 206 ч.4 ЦПК України). Статтею 392 ЦК України встановлено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється, або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом, ст. 1218 ЦК України - до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно приписів ст.1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Суд, перевіривши справу, з`ясувавши правові позиції сторін, перевіривши відповідність визнання позову відповідачами вимогам закону за відсутності загрози порушенню прав, свобод чи інтересів інших осіб, вважає можливим та необхідним прийняти визнання відповідачами позову, оскільки це не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, так як [PERSON] та [PERSON] є спадкоємцями за заповітом після померлого [INFO] [PERSON] на вищевказану спадкову земельну ділянку; інших осіб, які б мали право на обов`язкову частку в спадковому майні, не має; інші особи на це майно з дня смерті спадкодавця своїх претензій не заявляли. Обставини, викладені в позовній заяві, визнані відповідачами та знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду. Із встановлених обставин випливає, що між сторонами існують правові відносини щодо набуття права власності на майно в порядку спадкування за заповітом, до яких повинні бути застосовані ст. ст. 328, 1216, 1218, 1233 Цивільного кодексу України. За викладених обставин, суд приходить до висновку про те, що маються законні підстави для винесення судового рішення про задоволення як первісних так і зустрічних позовних вимог у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved