Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-28 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом, в обгрунтування якого зазначила наступне. Їй на праві власності належить земельна ділянка площею 0,1001 га, розташована в [ADDRESS], надана для будівництва і обслуговування житлового будинку, належного на праві власності. Право власності на вказану земельну ділянку підтверджується державним актом від 30.05.2007 року серії ЯБ №692880, виданим на підставі рішення 8 сесії 5 скликання від 16.01.07 р. №8/81 і рішення 10 сесії 5 скликання від 05.04.07 №10/74 Станично-Луганської сільської ради. Акт зареєстрований в книзі записів державних актів на землю за №010742300092. Технічну документацію для видачі державного акту на право власності на земельну ділянку по [ADDRESS] виготовляло ПП «Вереск», яке припустилося помилки при встановленні в натурі меж земельної ділянки, а саме: фактична конфігурація земельної ділянки по [ADDRESS] не відповідає розміру сторін земельної ділянки, відображеному в державному акті. При цьому фактична площа земельної ділянки така сама як і в державному акті - 0,1001 га. Невідповідність виявилася при виготовленні технічного паспорта на житловий будинок по [ADDRESS], замовленого 25.12.2012 р., виготовленого станом на 10.06.2013 р. Невідповідність конфігурації земельної ділянки в державному акті її фактичним розмірам підтверджується виготовленою технічною документацією ПП «Вереск» за договором від 17.05.2013 р. Так, в державному акті сторона земельної ділянки по межі с земельною ділянкою, яка перебуває в користуванні [PERSON] (в акті крапка 1), зазначений розмір 34 м 25 см, фактично 38 м; з боку земельної ділянки, яка перебуває у фактичному користуванні [PERSON] (в акті крапка 2), вказаний розмір 29 м 70 см, а фактично 26 м 81 см; по межі с землями Станично-Луганської сільської ради (в акті крапка 3) зазначений розмір 37 м 66 см, а фактично 37 м 78 см; по фасаду (в акті крапка 4) розмір сторони земельної ділянки зазначений 26 м 16 см, а фактично 25 м 98 см. Позивач вказує, що коли вона звернулася до Відділу державного земельного агентства Станично-Луганського району Луганської області з метою зареєструвати земельну ділянку з урахуванням фактичної конфігурації, відображеної в технічній документації ПП «Вереск», виготовленої за договором від 17.05.2013 р., державний кадастровий реєстратор відмовив у прийнятті заяви про видачу відомостей з Державного земельного кадастру, що підтверджується повідомленням №117 від 08.11.13 р. Позивач просить скасувати державну реєстрацію земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] в межах, зазначених в Державному акті на право власності на землю серія ЯБ №692880 від 30.05.07 р. на ім*я [PERSON], зареєстрованого в книзі записів реєстрації актів про право власності на землю за №010742300092, кадастровий номер 4424855100180060036; визнати право власності за [PERSON] на земельну ділянку площею 0,1001 га, розташовану за адресою: [ADDRESS], надану для будівництва і обслуговування житлового будинку у фактичних розмірах, зазначених в технічній документації, виготовленої ПП «Вереск» за договором від 17.05.13. Уточнивши позовні вимоги, позивач просила визнати недійсним Державний акт на право власності на земельну ділянку серія ЯБ №692880 від 30.05.07 на ім*я [PERSON], зареєстрований в книзі записів реєстрації актів про право власності на землю за №010742300092, кадастровий номер 4424855100180060036, земельний участок розташований за адресою: [ADDRESS], і скасувати його державну реєстрацію; визнати за [PERSON] право власності на земельну ділянку площею 0,1001 га, розташовану за адресою: [ADDRESS], надану для будівництва і обслуговування житлового будинку, у фактичних розмірах, зазначених в технічній документації, виготовленої ПП «Вереск» за договором від 17.05.2013 року, з наступними розмірами сторін: по межі с земельною ділянкою, що перебуває у власності [PERSON] - 38 м; по межі с земельною ділянкою, що перебуває у власності [PERSON] - 26 м 82 см; по межі, що суміжна с землями Станично-Луганської селищної ради - 37 м 78 см і 25 м 98 см. В судовому засіданні позивач підтримала уточнені позовні вимоги, наполягаючи на їх задоволенні, дала пояснення, аналогічні змісту позовної заяви. Представник відповідача Станично-Луганської селищної ради - Філатов С.М. в судовому засіданні не заперечував проти задоволення уточненого позову [PERSON] Представник відповідача Відділу Держземагентства у Станично-Луганському районі Луганської області Махревич Т.О. проти задоволення уточненого позову [PERSON] не заперечувала, пояснила, що оскільки конфігурація земельної ділянки, відображена в технічній документації, виготовленої ПП «Вереск» станом на 2014 рік, суттєво відрізняється від конфігурації земельної ділянки, що зазначена в Державному акті, а внесення змін до Державного акту на право власності на земельну ділянку діючим законодавством не передбачено, немає іншого шляху крім визнання недійсним Державного акту на право власності на земельну ділянку і скасування його державної реєстрації. Не заперечувала проти визнання за позивачкою права власності на земельну ділянку у фактичних розмірах, оскльки існує акт встановлення та погодження меж земельної ділянки, та з урахуванням думки представника Реєстраційної служби Станично-Луганського районного управління юстиції. Представник відповідача ПП «Вереск» Подрайко Ф.В. уточнені позовні вимоги [PERSON] визнав, надавши заяву про розгляд справи у відсутності представника підприємства. Представник третьої особи Реєстраційної служби Станично-Луганського районного управління юстиції Пушкарська М.І. не заперечувала проти уточнених позовних вимог [PERSON], пояснила, що в разі скасування Державного акту на право власності на земельну ділянку без визнання за позивачкою права власності на земельну ділянку у фактичних розмірах, реєстраційна служба буде невзмозі провести реєстрацію земельної ділянки і видати витяг про реєстрацію земельної ділянки, оскільки рішення сільради про надання земельної ділянки не скасоване, земельна ділянка була сформована і по ній вже було проведено державну реєстрацію, а свідоцтво видається в разі первинного надання заявнику земельної ділянки. Заслухавши сторони, свідка [PERSON], дослідивши письмові докази, суд вважає, що є підстави для задоволення позову. Судом встановлено, що 30 травня 2007 року [PERSON] було видано Державний акт серії ЯБ №692880 на право власності на земельну ділянку площею 0,1001 га, розташовану в [ADDRESS], виділену рішенням 8 сесії 5 скликання Станично-Луганської сільської ради від 16.01.2007 р. №8/81 і рішенням 10 сесії 5 скликання від 05.04.2007 р. №10/74 для будівництва та обслуговування житлового будинку (а.с. 4). Копією договору №26 від 17.05.2013 року на виготовлення науково-технічної документації, укладеного між ПП «Вереск» і [PERSON], актом встановлення та погодження меж земельної ділянки, кадастровим планом земельної ділянки (а.с. 7, 8) підтверджується те, що під час виконання геодезічних робіт було виявлено невідповідність конфігурації меж земельної ділянки, зазначених в Державному акті, з фактично існуючою межею ділянки, яка закріплена огорожею. Контрольними вимірами було встановлено, що в процесі оформлення державного акту на право власності на земельну ділянку під час камеральної обробки матеріалів геодезічної зйомки було допущено лінійну помилку у вимірі дліни лінії між точками зйомочного обгрунтування, що призвело до розбіжності в конфігурації меж земельної ділянки. Площа земельної ділянки не змінилась, і відповідає площі, що зазначена в Державному акті. Позивачці відмовлено в прийнятті заяви про надання відомостей з Державного земельного кадастру, про що свідчить повідомлення №117 від 08.11.2013 р. (а.с. 5), оскільки виявлено наявний перетин земельної ділянки (кадастровий номер 4424855100:18:006:0036) з раніше сформованою земельною ділянкою (кадастровий номер 4424855100:18:006:0036), яка розташована за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно з ч. 1 ст. 21 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. Відповідно до ч.1 ст. 393 ЦК України правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується. Статтею 155 ЗК України передбачено, що у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. Державні акти на право власності на земельні ділянки є документами, що посвідчують право власності й видаються на підставі відповідних рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень. У спорах, пов'язаних із правом власності на земельні ділянки, недійсними можуть визнаватися як зазначені рішення, на підставі яких видано відповідні державні акти, так і самі акти на право власності на земельні ділянки. Визнання недійсними державних актів на право власності вважається законним, належним та окремим способом поновлення порушених прав у судовому порядку. Судом встановлено, що виданий на ім'я [PERSON] державний акт на право власності на земельну ділянку містить в собі помилку, яка сталася не з вини позивача, щодо конфігурації меж земельної ділянки, але площа земельної ділянки відповідає Державному акту - 0,1001 га, така ж площа зазначена і в рішенні Станично-Луганської селищної ради 8 сесії 5 скликання від16.01.2007 р. №8/81 і 10 сесії 5 скликання від 05.04.2007 р. №10/74, на підставі яких і був виданий зазначений Державний акт. Оскільки площа земельної ділянки і її цільове призначення не змінилися, в зазначених рішеннях Станично-Луганської селищної ради не відображена конфігурація меж земельної ділянки, тому сторонами під час судового розгляду не були піддані сумнівам обгрунтованність і законність вказаних рішень і позивачкою не заявлені вимоги про їх скасування. Відповідно до ст. 126 ЗК України право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Згідно з ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Відповідно до ст. 18 зазначеного закону органами державної реєстрації прав видаються свідоцтва про право власності на нерухоме майно. Враховуючи, що без визнання за позивачкою права власності на земельну ділянку у фактичних розмірах, зазначених в технічній документації, виготовленої ПП «Вереск» за договором від 17.05.2013 року, неможлива державна реєстрація прав позивачки на земельну ділянку у фактичних розмірах, що призведе до неможливості реалізації позивачкою права власності на земельну ділянку, і це підтвердила в судовому засіданні представник Реєстраційної служби Станично-Луганського районного управління юстиції, наявність акту встановлення та погодження меж земельної ділянки, який підписаний як позивачкою, так і суміжними землевласниками (землекористувачами) (а.с. 7), суд вважає можливим задовольнити вимоги позивачки у повному обсязі, в тому числі визнавши за [PERSON] право власності на земельну ділянку у фактичних розмірах.

Outcome: approved