Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-02 00:00:00

[PERSON] звернулася до Радехівського районного суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів у розмірі 1200 грн. на утримання неповнолітнього сина [PERSON]. В обгрунтування позову посилається не те, що 23.05.1992 року між нею та відповідачем було укладено шлюб. Від даного шлюбу в них [INFO] року народився син [PERSON]. Відповідач матеріально сім'ї не допомагає, коштів для утримання дитини не надає, вихованням сина не займається. Також вказує, що слід врахувати стан здоров'я спільного з відповідачем сина, в якого в силу слабкого імунітету виникають різноманітні захворювання. Тому значні кошти вона витрачає на його лікування. Так, дитина потребує належного догляду,постійних обстежень та нагляду лікаря, оскільки перенесла важку довготривалу хворобу. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала із підстав викладених у позовній заяві. Відповідач [PERSON] проти задоволення позову заперечив. Суду пояснив, що він на даний час ніде не працює і немає можливості сплачувати аліменти на утримання неповнолітнього сина. Заслухавши пояснення позивача на підтримку доводів позовної заяви, заперечення відповідача, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до переконливого висновку про задоволення позову частково виходячи з наступного. Судом встановлено, що 23 травня 1992 року між позивачем та відповідачем було укладено шлюб. Під час перебування сторін у шлюбі в них народився син [PERSON], [INFO] Відповідач по справі [PERSON] підтвердив, що не надає жодної матеріальної допомоги позивачці на утримання їх дитини, оскільки ніде не працює, а тому немає коштів на утримання сина. Із витягу з історії хвороби № 5465 вбачається, що [PERSON], [INFO] переніс важке захворювання: негоджкінська Т-клітинна лімфобластна лімфома ІV ст., зі специфічним ураженням кісткового мозку. Згідно частини 1 статті 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до частини 3 статті 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій формі. Виходячи з норм вказаної статті, приймаючи до уваги, що малолітній син проживає разом із позивачкою і домовленості між останньою та відповідачем про способи виконання обов'язку утримувати його не досягнуто, суд вважає вимоги позивачки про стягнення із відповідача аліментів на утримання дитини правомірними. Посилання відповідача на те, що він матеріально неспроможний сплачувати аліменти на утримання свого неповнолітнього сина, суд до уваги не приймає, оскільки згідно чинного законодавства, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров»я та матеріальний становище дитини, стан здоров»я та матеріальний становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO] переніс важке захворювання: негоджкінська Т-клітинна лімфобластна лімфома ІV ст., зі специфічним ураженням кісткового мозку і потребує значних коштів для підтримання імунітету. При цьому суд враховує матеріальне становище платника аліментів, який ніде не працює, має нерегулярний і не постійний дохід, тому він не в змозі оплачувати позивачці аліменти в розмірі 1200 грн., в зв»язку з чим, є всі підстави для задоволення позову частково в розмірі 700 грн. Відповідно до ст.ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифіковано Постановою ВР № 789-XII від 27.02.91 року, батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. А тому визначений судом розмір аліментів у сумі 700 (сімсот гривень) щомісячно не суперечить таким засадам регулювання сімейних відносин як справедливість, добросовісність та розумність, а також відповідає моральним засадам суспільства, передбачених частиною 9 статті 7 СК України.

Outcome: approved