Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-01 00:00:00

[PERSON] звернулася до районного суду із вищевказаним позовом, посилаючись на те, що [PERSON], [PERSON] та [PERSON] 27.04.2015 року увірвалися на територію належної позивачу земельної ділянки, яка знаходиться по вул. Леніна, 54-а в с. Саїнка Чернівецького району Вінницької області, безпідставно почали кричати, ображати [PERSON] нецензурними словами, погрожували її вбивством, проклинали її та намагалися її бити, після чого відповідачі почали виривати межові знаки, викидати їх, намагаючись захопити частину земельної ділянки, належної [PERSON] У зв*язку із спричиненими моральними стражданнями, позивач просить стягнути із відповідачів моральну шкоду завдану протиправними діями [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Позивач в судовому засіданні свої вимоги підтримує і просить їх задоволити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнає, заперечує проти їх задоволення. Зауважив, що в період часу з 21.04.2015 року по 28.04.2015 року він перебував на стаціонарному лікуванні у відділенні екстреної невідкладної допомоги. Крім того, зазначив, що 07.06.2015 року взагалі не бачився із [PERSON] Відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнає, зазначила, що близько 27.04.2015 року проходила співбесіду у відділі освіти Чернівецької РДА, а 28.04.2015 року за результатами співбесіди її прийнято на роботу. Зазначила, що 07.06.2015 року взагалі не бачилася із [PERSON] Відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнає, суду показала, що 27 квітня 2015 року на городі із [PERSON] та [PERSON] не були, іти на город без чоловіка, який перебував у лікарні, їй страшно, оскільки, [PERSON] обзиває їх, погрожує. Зауважила, що 07.06.2015 року між ними та [PERSON] ніяких сварок не було. Крім того, зауважила, що 07.06.2015 року взагалі не бачилися із [PERSON] Свідок [PERSON] суду показав, що 06.06.2015 року, 07.06.2015 року та 08.06.2015 року ремонтував трактор. Протягом всього дня зазначених дат він був із [PERSON] Крім того, зазнчив, що у 2015 році проводили ремонт в кочегарці, [PERSON] знімав [PERSON] із котла, на який той впав, після чого відвіз його у лікарню. Свідок [PERSON] суду показав, що 06.06.2015 року, 07.06.2015 року та 08.06.2015 року разом із [PERSON] ремонтували трактор у [PERSON] вдома. Зауважив, що увесь цей час [PERSON] був вдома. З*ясувавши позицію сторін, заслухавши пояснення свідків, дослідивши та оцінивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав. [PERSON] зазначає, що [PERSON], [PERSON] та [PERSON] 27.04.2015 року увірвалися на територію належної їй земельної ділянки, яка знаходиться по вул. Леніна, 54-а в с. Саїнка Чернівецького району Вінницької області, безпідставно почали кричати, ображати [PERSON] нецензурними словами, погрожували її вбивством, проклинали її та намагалися її бити, після чого відповідачі почали виривати межові знаки, викидати їх, намагаючись захопити частину земельної ділянки, належної [PERSON] У зв*язку із спричиненими моральними стражданнями, позивач просить стягнути із відповідачів моральну шкоду в розмірі 30000 гривень, завдану протиправними діями [PERSON], [PERSON] та [PERSON] [PERSON] з приводу нанесення їй тілесних ушкоджень Титаренками зверталася до Чернівецького РВ УМВС України у Вінницькій області (а.с. 7). Однак, як свідчать надані позивачем докази, правоохоронними органами не порушено кримінального провадження по факту нанесення [PERSON] тілесних ушкоджень. Згідно рішення Чернівецького районного суду Вінницької області від 11.06.2014 року (справа №150/314/14-ц (провадження по справі №2/150/90/14 за позовом [PERSON] до [PERSON] та [PERSON] про знесення самочинно збудованого нерухомого майна, відновлення межових знаків та стягнення моральної шкоди) позовні вимоги [PERSON] задоволено частково. Відмовлено в задоволенні позовних вимог в частині зобовязання [PERSON] та [PERSON] знести самочинно збудоване нерухоме майно, що розташоване за адресою : вул. Леніна, 54 а в с. Саїнка Чернівецького району Вінницької області. Відмовлено в задоволенні позовних вимог в частині зобовязання [PERSON] та [PERSON] при будівництві муру дотриматися вимог законодавства та відступити від межі встановлену законодавством відстань. Відмовлено в задоволенні позовних вимог в частині стягнення з [PERSON] та [PERSON] на користь [PERSON] моральної шкоди в розмірі 20000 тисяч гривень. Задоволено позовні вимоги в частині зобовязання [PERSON] та [PERSON] відновити знищені межові знаки. Зобовязано [PERSON] та [PERSON] відновити знищені межові знаки (а.с. 32-33). Вказане рішення набрало законної сили 24.06.2014 року. Згідно довідки, виданої виконкомом Саїнської сільської ради Чернівецького району Вінницької області від 01.08.2016 року, №495, 24.06.2014 року відповідно до п.3 ст.58 Земельного кодексу України було встановлено межові знаки між ділянками [PERSON] і [PERSON] дерев*яними коликами і натягненням капронової нитки, які [PERSON] знищила, після чого приїжджали із відділу Державної виконавчої служби Чернівецького районного управління юстиції, які малди виконати рішення Чернівецького районного суду від 11.06.2014 року, але [PERSON] не дала встановити межові знаки (а.с. 21). Згідно зі ст.. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав моральна шкода полягає, зокрема: у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку із знищенням чи пошкодженням її майна. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. У пункті 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної \~/немайнової/ шкоди» /зі змінами та доповненнями/ розяснено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю. У пункті 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року N 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» зазначається, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. У випадках, коли межі відшкодування моральної шкоди визначаються у кратному співвідношенні з мінімальним розміром заробітної плати чи неоподатковуваним мінімумом доходів громадян, суд при вирішенні цього питання має виходити з такого розміру мінімальної заробітної плати чи неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, що діють на час розгляду справи. В обґрунтування позову в частині стягнення моральної шкоди, позивач зазначила, що протиправними діями відповідачі \~їй було завдано значної моральної шкоди, позивач у зв*язку із цим втратила спокій, її переслідують систематичні головні та серцеві болі, страждає безсонням. Крім того, [PERSON], обґрунтовуючи свої вимоги, посилається на те, що сім*я [PERSON] постійно її ображає та звинувачує у неадекватній поведінці, [PERSON] навели на позивача смертельну порчу, від якої вона страждає та стаціонарно лікується. Під час розгляду справи, позивачем належних доказів на підтвердження заподіяних їй з боку відповідачів моральної шкоди та на підтвердження розрахунку суми 30000 гривень, яку [PERSON] просить стягнути з відповідачів на відшкодування моральної шкоди та в чому полягають її моральні страждання, суду не надано. Із наведених пояснень, суд вважає необґрунтованими обставини, на які посилається позивач як на підставу своїх вимог про відшкодування моральної шкоди. Позивачем не надано будь-яких доказів про те, що внаслідок незаконних (протиправних) дій відповідачів порушено її немайнові права. Відсутні будь-які докази, які б підтверджували наявність вини, причинно-наслідкового звязку між діями відповідачів та моральною шкодою, яку просить стягнути з останніх позивач. Крім того, відсутні належні та достовірні докази вчинення протиправних дій відповідачами. З наведених обставин, суд не має підстав для стягнення з відповідачів моральної шкоди на користь позивача. Відповідно до ч.1 ст.212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об*єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до вимог ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до частини 3 статті 60 ЦПК України доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Частиною 4 статті 60 ЦПК України встановлено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч.2 ст.59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Позивачем у відповідності до вимог ч.1 ст.60 ЦПК України не надано суду належні та допустимі докази моральної шкоди, не доведено обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог щодо стягнення із відповідачів моральної шкоди. В судовому засіданні не знайшло свого підтвердження нанесення моральної шкоди. [PERSON] обґрунтовувала нанесення їй моральної шкоди, однак, увесь час пояснювала, що їй було нанесено тілесні ушкодження відповідачами, однак, розмежувати хто із відповідачів наніс їй моральні чи тілесні ушкодження не змогла. Також [PERSON] в судовому засіданні не змогла вказати якими саме неправомірними діями [PERSON], [PERSON] і [PERSON] було спричинено їй моральну шкоду, оскільки, пояснювала, що відповідачі неправомірно користуються земельною ділянкою, яка знаходиться по сусідству з її городом. Позивач вказала, що відповідачі постійно вчиняють сварки, скандали, бійки щодо межі між їхніми земельними ділянками. Суд критично ставиться до показів позивача [PERSON], оскільки, згідно рішення Саїнської сільської ради Чернівецького району Вінницької області «Про надання земельної ділянки громадянам для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд» від 28.01.2015 року, прийнятого на 60 сесії 06 скликання, громадянці [PERSON] надано земельну ділянку площею 0,15 га, розташовану по вул. Леніна, 54 в с. Саїнка Чернівецького району Вінницької області, для ведення особистого селянського господарства /а.с. 40/. Твердження позивача [PERSON] про нанесення їй тілесних ушкоджень відповідачами суд не може взяти до уваги, оскільки, позивач не надала достатніх і переконливих доказів про вчинення таких дій (акт судово медичної експертизи), не заявляла клопотання про виклик свідків, які б могли це підтвердити. Крім того, щодо факту побиття [PERSON] [PERSON] 27.04.2015 року, відсутні належні та достовірні докази, оскільки, згідно довідки, виданої Чернівецькою лікарнею планового лікування від 26.08.2016 року, №1181 та оглянутої в судовому засіданні історії хвороби, [PERSON] з 21.04.2015 року по 28.04.2015 року перебував на стаціонарному лікуванні у відділенні екстреної невідкладної допомоги з діагнозом забій лівої поперекової ділянки, забій лівої нирки, перелом Х-ХІ ребер зліва. Зазначене виключає можливість перебування 27 квітня 2015 року [PERSON] на земельній ділянці, розташованій по вул. Леніна, 54 в с. Саїнка Чернівецького району Вінницької області та побиття цього дня [PERSON] Оскільки, позивачем у відповідності до вимог ч.1 ст.60 ЦПК України не надано суду достатніх доказів нанесення їй моральної шкоди, в позові слід відмовити. На підставі вище викладеного, суд в силу статті 212 ЦПК України приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог [PERSON]

Outcome: dismissed