Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-01 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із вказаним позовом, мотивуючи заяву тим, що 11 грудня 2006 року померла мати позивача [PERSON], по смерті якої залишилося спадкове майно, зокрема житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами по вул. Садовій, 1 в с. Лісове Маневицького району Волинської області. Ще за життя, 15 травня 2003 року [PERSON] посвідчила заповіт, яким все належне їй майно заповіла дочці [PERSON] Спадкоємцем по смерті [PERSON], крім позивача є дочка померлої [PERSON], яка спадщину не прийняла та не претендує на неї. [PERSON] прийняла спадщину шляхом подачі до нотаріальної контори відповідної заяви, однак у звязку з відсутністю у спадкодавця правовстановлюючих документів про право власності на вказане спадкове майно, їй було відмовлено в нотаріальному оформленні спадкових прав, тому [PERSON] просила суд визнати за [PERSON] в порядку спадкування за заповітом право власності на вказане спадкове майно. В судове засідання позивач [PERSON], її представник [PERSON] не зявилися, однак подали до суду заяву з проханням проводити розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримали, просили задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, однак до суду подала заяву про розгляд справи у її відсутності, щодо задоволення позову не заперечувала. Відповідач [PERSON] сільська рада Маневицького району Волинської області свого представника для участі в розгляді справи не направили, проте подали до суду заяву з проханням проводити розгляд справи у відсутності їх представника, позов визнають, щодо його задоволення не заперечують. Дослідивши письмові докази у справі та проаналізувавши їх в сукупності, суд приходить висновку про задоволення позову з наступних підстав. Відповідно до ст. ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців); спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1233 ЦК України встановлено, що заповіт є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1235, ч. 1 ст. 1236 цього ж Кодексу заповідач може призначати своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Заповідач має право охопити заповітом права та обовязки, які йому належать на момент складання заповіту, а також ті права та обовязки, які можуть йому належати в майбутньому. Згідно ст. 1270 Цивільного кодексу України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. В судовому засіданні встановлено, що 11 грудня 2006 року померла мати [PERSON] [PERSON], однак ще за життя 15 травня 2003 року посвідчила заповіт, яким все належно їй майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося та яке буде належати їй на день смерті і на яке вона за законом буде мати право, заповіла дочці [PERSON], що підтверджується матеріалами справи (а.с.4-5). Із витягу з погосподарської книги № 1 за 2006 рік та довідки [PERSON] сільської ради Маневицького району № 854 від 14 вересня 2017 року вбачається, що власником житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами по вул. Садовій, 1, в с. Лісове Маневицького району Волинської області є [PERSON], яка була зареєстрована та проживала за вищевказаною адресою сама. Заповіт від імені [PERSON] посвідчувався державним нотаріусом Кузнецовської нотаріальної контори 15 травня 2002 року за № І-561, [PERSON] сільською радою 15 травня 2003 року за № 3 (а.с. 7-8). Відповідно до рішення Маневицького районного суду Волинської області від 17 жовтня 2017 року, [PERSON] було визначено додатковий строк тривалістю в один місяць для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини по смерті матері [PERSON], яка померла 11 грудня 2016 року (а.с. 19). Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 29 листопада 2017 року, державним нотаріусом Маневицької державної нотаріальної контори [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на імя спадкодавця, які підтверджують право власності на спадкове майно (а.с. 18). Відповідно до повідомлення Маневицької державної нотаріальної контори Волинської області № 1664/1-16 від 29 грудня 2017 року, після смерті [PERSON], яка померла 11 грудня 2006 року, була заведена спадкова справа № 363 за 2017 рік. 15 листопада 2017 року із заявою про прийняття спадщини звернулася дочка спадкодавця [PERSON] (а.с. 28). Згідно висновку Маневицького архітектурно планувального підприємства 30 листопада 2017 року житловий будинок та господарські будівлі, що знаходяться в с. Лісове Маневицького району Волинської області по вул. Садова, 1, відповідають діючим державним будівельним, санітарним і пожежним нормам (а.с. 11). Зважаючи на вищевикладене та беручи до уваги те, що [PERSON] є спадкоємцем за заповітом, прийняла спадщину в встановлений законом строк та спосіб, спір між сторонами відсутній, суд приходить висновку про доцільність визнання за нею права власності на вказане спадкове майно. На підставі ст.ст. 1216, 1217, 1233, 1235, 1236, 1270 ЦК України,

Outcome: approved