Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-23 00:00:00

[PERSON] звернулася до Ленінського районного суду м. Харкова і свої вимоги обґрунтовує тим, що 25.07.2008 між нею і відповідачем [PERSON] був укладений шлюб. Під час перебування в шлюбі у них народився син,[PERSON], [INFO], батьком якого є відповідач по справі. Шлюб між сторонами розірвано. Позивач просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з [PERSON] на користь позивача аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі 1 500 грн.00 коп. щомісяця з урахуванням індексації, починаючи стягнення з дня пред'явлення позову до досягнення сином повноліття, але не менше, ніж 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 03.04.2018 розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного провадження без виклику сторін. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Позивач надала до суду заяву з проханням слухати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Відповідач через канцелярію суду надав заяву, в якій просив слухати справу у його відсутність, позовні вимоги визнав у повному обсязі, проти їх задоволення не заперечував. Враховуючи, що розгляд справи відбувся у відсутність позивача та відповідача, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ч.1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитись від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Згідно з ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком малолітнього [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 19.11.2008, актовий запис №331. Малолітній [PERSON] проживає разом з позивачкою [PERSON] за адресою: [ADDRESS] знаходиться на її повному забезпеченні. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Статтею 184 СК України передбачено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Відповідно до ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини;2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів;3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів;3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч.2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Так, визначення позивачем розміру аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі в розмірі 1 500 грн.00 коп. з урахуванням індексації на утримання сина, але не нижче 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно є правом позивача і відповідає вимогам закону. Відповідачем позовні вимоги визнані в повному обсязі, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Враховуючи надані позивачем докази, а також визнання позову відповідачем, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог, які підлягають задоволенню в повному обсязі, у зв'язку з чим суд вважає необхідним та достатнім для гармонійного розвитку дитини стягнути з відповідача аліменти на користь позивача на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1 500 грн.00 коп. щомісяця з урахуванням індексації, починаючи стягнення з дня пред'явлення позову до досягнення сином повноліття, але не менше, ніж 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частиною 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. На підставі ч. 6 ст. 141 ЦПК України та згідно з Законом України «Про судовий збір» з відповідача підлягає стягненню судовий збір у дохід держави у розмірі 704 грн. 80 коп. Відповідно до вимог ст. 430 ч. 1 п. 1 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved