Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-16 00:00:00

[PERSON] звернулася до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовною заявою до [PERSON], третя особа - Орган опіки та піклування Сєвєродонецької міської ради про позбавлення відповідача батьківських прав відносно [PERSON], [INFO]. Ухвалою Сєвєродонецького міського суду Луганської області 06.02.2018 року вказану позовну заяву прийнято до розгляду та призначено у справі підготовче засідання. Згідно ухвали Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 21.02.2018 року підготовче провадження у справі закрито та справу призначено до судового розгляду по суті. В обґрунтування позовної заяви зазначено, що сторони перебували у шлюбних відносинах та [INFO] у них народилася донька - [PERSON]. З 2010 року шлюбні відносини між сторонами припинені. Донька залишилася мешкати з позивачем. Рішенням Стахановського міського суду Луганської області у справі № 2-2864\\2011 з відповідача на користь позивача стягнено аліменти на утримання доньки. Виконавче провадження знаходиться у Кадієвському міському ВДВС ГТУЮ у Луганській області. Відповідач з 2014 року аліменти взагалі не сплачує та загальна заборгованість становить 21482,92 грн. Після розірвання шлюбних відносин відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків: не спілкується з донькою, не навідує її, не приймає участі у вихованні. Дитина майже не пам'ятає батька. Тому позивач звернулася з даним позовом до суду та просить позбавити відповідача батьківських прав стосовно його малолітньої доньки - [PERSON], [INFO]. В судовому засіданні позивач та її представник підтримали позовні вимоги, посилаючись при цьому на доводи, викладені у позові. Відповідач, повідомлений про дату, час та місце розгляду справи належним чином, в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив. Представник третьої особи - [PERSON] в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог, зазначивши, що під час вирішення питання щодо доцільності позбавлення батьківським прав згідно законодавства України необхідно з'ясувати думку обох сторін. Поспілкуватися з відповідачем не виявилося можливим, оскільки зі слів позивача останній перебуває на території, непідконтрольній українській владі. З огляду на викладене, висновок про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав стосовно його малолітньої доньки не буде об'єктивним та обґрунтованим. Таким чином, органом опіки та піклування складено висновок №1936 від 12.04.2018 року, за яким на даний час недостатньо підстав для надання висновку про доцільність позбавлення батьківських прав гр. [PERSON] відносно малолітньої доньки - [PERSON] Вказаний висновок підтримує представник третьої особи. У зв'язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку, що дана позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що згідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 26.02.2008 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві, [PERSON] народилася [INFO]. Батьком записаний [PERSON], матір'ю - [PERSON]. Згідно копії довідки Кадіївського міського ВДВС ГТУЮ в Луганській області № 181/16.11-41 від 01.02.2018 року на виконанні знаходиться виконавчий лист № 2-2864/2011 від 24.11.2011 року, виданий Стахановським міським судом Луганської області про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів щомісяця, але не менш ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 04.11.2011 року і до досягнення ним повноліття. За період з 04.11.2011 року по 31.01.2018 року на становить 21482,92 грн. У відповідності до довідок Навчально-виховного комплексу «Гармонія» № 268 від 01.02.2018 року та № 835 від 14.05.2018 року [PERSON], [INFO] навчається у 4-А класі навчально-виховного комплексу «ГАРМОНІЯ» м. Сєвєродонецька Луганської області. За час навчання батько не спілкувався з класним керівником, не цікавився успіхами дівчинки, не відвідував батьківські збори, шкільні та класні заходи. Дитина у розмовах з однокласниками та вчителями батька не згадує. Батько не приймає участі у вихованні доньки. Вихованням доньки займається мати. З висновку Сєвєродонецької міської ради №1936 від 12.04.2018 року вбачається, що на думку Органу опіки та піклування Сєвєродонецької міської ради на даний час недостатньо підстав для надання висновку про доцільність позбавлення батьківських прав гр. [PERSON] відносно малолітньої доньки - [PERSON], [INFO] Вирішуючи спір по суті суд виходив з наступного. Відповідно до ст. 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я або навчальний заклад, в якому вона перебуває, орган опіки і піклування, прокурор, а також сама дитина, що досягла чотирнадцяти років. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, що була ратифікована Постановою Верховної Ради України N 789-XII від 27.02.1991 року, Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до Постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 року № 3 ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Судом встановлено, що [PERSON] не піклується про фізичний і духовний розвиток своєї дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, матеріальним забезпеченням дитини не займається, не спілкується з дитиною, не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, а також не бажає вчиняти вищевказані дії, що негативно впливає на фізичний та духовний розвиток дитини як складову її виховання. Допитана в судовому засіданні в якості свідка - [PERSON], зазначила, що з 2010 року вона з донькою мешкають окремо від відповідача. З того часу до теперішнього часу батько життям дитини не цікавиться, її вихованням не цікавиться. Якийсь проміжок часу відповідач сплачував аліменти на утримання доньки, але потім перестав. Під час розмови з відповідачем, останній зазначив, що у випадку недостатку коштів їй необхідно влаштуватися на іншу роботу, на якій більше платять. Свідок намагається дитину розвивати всебічно, вона відвідує художню школу, з навчання отримує грамоти. Малолітня [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вже п'ять років батько з нею не спілкується, з Днем народження її не вітає, не питає як її справи, не турбується про стан її здоров'я та не цікавиться матеріальним забезпеченням. Коли вона зателефонувала батькові, щоб привітати його з Днем народження, тато взяв трубку та з розмови з ним вона зрозуміла, що батько перебуває у стані алкогольного сп'яніння, після чого він кинув трубку та більше її брав. З вказаної події їй стало зрозуміло, що батько спілкуватися з нею не бажає. Його місцезнаходження їй не відоме. Крім того, у відповідності до ч. 5, 6 ст. 19 СК України орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. З пояснень представника третьої особи, наданих суду в судовому засіданні, стало відомо, що висновок № 1936 від 12.04.2018 року, в якому зазначено, що на даний час недостатньо підстав для надання висновку про доцільність позбавлення батьківських прав гр. [PERSON] відносно малолітньої доньки - [PERSON], [INFO], складений органом опіки та піклування Сєвєродонецької міської ради у зв'язку з тим, що відповідач зі слів позивача перебуває на території, що непідконтрольна українській владі та поспілкуватися з ним немає можливості. Враховуючи зазначене, висновок органу опіки та піклування № 1936 від 12.04.2018 року судом до уваги не приймається, оскільки на думку суду він є необґрунтованим та необ'єктивним, зокрема, третьою особою не було з'ясовано всіх належних обставин. З огляду на викладене, суд доходить висновку, що позов заявлено обґрунтовано, доводи, викладені позивачем на підтвердження своїх вимог, знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду справи, у зв'язку з чим позов підлягає задоволенню у повному обсязі. У відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Понесення позивачем судових витрат підтверджується квитанцією №0.0.956456989.1 від 05.02.2018 року про сплату судового збору в сумі 704,80 грн. Таким чином, судом вбачається необхідність стягнення з відповідача на користь позивача сплаченого судового збору в сумі 704,80 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved