Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-01 00:00:00

[PERSON] звернулася до відповідача з позовом про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та на своє утримання до досягнення дитиною трирічного віку, мотивуючи тим, що з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі з 29 липня 2016 року. Від даного шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. З 21 квітня 2018 року разом з відповідачам не проживають, син знаходиться на її утриманні, відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає. Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку щомісячно, але неменше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та на її утримання в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку щомісячно до досягнення дитиною трирічного віку. До початку судового розгляду від позивачки надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала частково та просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини [PERSON] в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку, але неменше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та на її утримання в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку щомісячно до досягнення дитиною трирічного віку. Відповідач [PERSON] також до початку судового засідання подав заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечував про стягнення з нього на користь позивачки аліментів на утримання сина в розмірі 1/4 частини від доходу та на утримання дружини в розмірі 1/4 частини від доходу. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони знаходяться у шлюбі з 29 липня 2016 року, який зареєстрований Бердянським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області (а.с.8). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO] (а.с.9). Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частиною 2 ст.182 СК України передбачено, що мінімальний розмір аліментів не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Частина четверта зазначеної статті передбачає, що право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Згідно ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Дитина проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні, відповідач допомогу на дитину не надає, хоча працездатний. Тому суд вважає за необхідне задовольнити частково позовні вимоги, стягнувши з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку та на утримання позивачки в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 704 грн. 80 коп. На підставі вищезазначеного,

Outcome: partial