Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-24 00:00:00

[PERSON] звернулася до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська із позовною заявою доПублічного акціонерного товариства «Імексбанк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Гаджиєва Сергія Олександровича в якій просить суд: стягнути на її користь Публічного акціонерного товариства «Імексбанк» (ЄДРПОУ 20971504) в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Гаджиєва Сергія Олександровича заборгованість з вихідної допомоги при звільнені та грошову компенсацію за невикористані щорічні відпустки в сумі 3 040 (три тисячі сорок) грн. 89 коп.; стягнути з Публічного акціонерного товариства «Імексбанк» (ЄДРПОУ 20971504) в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Гаджиєва Сергія Олександровича на користь [PERSON] (РНОКПП [NUMBER]) заборгованість з виплати середнього заробітку за несвоєчасний розрахунок при звільненні за весь час затримки, починаючи з 20 квітня 2015 року по день фактичного розрахунку - дати постановления рішення суду, виходячи з розрахунку середньоденної заробітної плати у розмірі 40 (сорок) грн. 18 коп. за кожний день прострочення. В обґрунтування позову [PERSON] зазначає, що з 02 квітня 2012 року працювала в Публічному акціонерному товаристві «Імексбанк» на посаді прибиральниці. Наказом № 966-к від 20 квітня 2015 року її було звільнено на підставі п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України. В день її звільнення їй було видано трудову книжку, проте не виплачено вихідну допомогу при звільнені та грошову компенсацію за невикористані щорічні відпустки. Позивачка вважає зазначені дії відповідача необгрунтованими, безпідставними та такими, що порушують її права. Позивачка в судовому засіданні підтримала пред'явлений позов та просила його задовольнити в повному обсязі, у судове засідання 25 липня 2016 року не з'явилася, але завчасно поданою письмовою заявою сповістила про свою неявку та можливість розгляду і вирішення справи за її відсутності. Проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач надав свої заперечення та зазначив, що позовні вимоги необґрунтовані та не підлягають задоволенню, оскільки правлінням Національного банку України була прийнята постанова № 50 від 26.01.2015 року «Про віднесення ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ІМЕКСБАНК» до категорії неплатоспроможних». На підставі вказаної постанови виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 26.01.2015 року прийнято рішення № 16 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Імексбанк», згідно з яким в ПАТ «Імексбанк» з 27.01.2015 року запроваджено тимчасову адміністрацію, призначено уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в ПАТ «Імексбанк» Северина Юрія Петровича. Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 84 від 23.04.2015 року строк проведення тимчасової адміністрації в ПАТ «Імексбанк» та повноваження уповноваженої особи Фонду було продовжено до 26.05.2015 року включно. Рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 27.05.2015 року № 105 розпочата процедура ліквідації ПАТ «Імексбанк». 28.04.2016 року рішенням виконавчої дирекції ФГВФО № 638 процедура ліквідації ПАТ «Імексбанк» продовжена до 26.05.2018 року включно. Наявні на момент звільнення позивача фінансові ресурси банку об'єктивно позбавляли Уповноважену особу можливості проводити виплату заробітної плати всім працівникам банку, зокрема, [PERSON]. Станом на 27.05.2015 року у банку існувала заборгованість по заробітній платі, що виникла в період дії тимчасової адміністрації, як перед звільненими, так і перед працюючими на цей час працівниками. 27 травня 2015 року Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів Фізичних осіб прийнято рішення № 105 про початок процедури ліквідації ПАТ «Імексбанк» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію. Уповноваженою особою Фонду на ліквідацію ПАТ «Імексбанк» призначено провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Северина Юрія Петровича. 19.10.2015 року рішенням № 189 Виконавчої дирекції ФГВФО на ліквідацію ПАТ «Імексбанк» змінено Уповноважену особу ФГВФО на ліквідацію ПАТ «Імексбанк» на Гаджиева С.О. Протягом 30 днів з дня опублікування відомостей про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банка кредитори мають право заявити уповноваженій особі Фонду про свої вимоги до банку (п. 5 ст. 45 Закону). Відповідно до п. 2 ст. 49 Закону уповноважена особа Фонду на ліквідацію протягом 90 днів з дня опублікування відомостей про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку складає реєстр акцептованих вимог кредиторів відповідно до вимог, встановлених нормативно-правовими актами Фонду. Інформація про запровадження процедури ліквідації в ПАТ «Імексбанк» була офіційно опублікована в засобах масової інформації, зокрема на сайті НБУ та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, газеті «Голос України» № 94 (6098) від 29.05.2015 року Протягом 30 днів з дня опублікування відомостей про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку та призначення уповноваженої особи Фонду кредитори мають право заявити уповноваженій особі Фонду про свої вимоги до банку. Тобто, останній строк для подання будь-яких вимог щодо виплати сум відшкодування сплив 30.06.2015 року. Звертаємо увагу суду, що Закон України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» не передбачає будь-яких підстав для поновлення або продовження 30-денного строку для звернення з вимогами. Таким чином, заборгованість по заробітній платі працівників ПАТ «Імексбанк», яких звільнено з посад в тому числі, у зв'язку зі скороченням штатів, була включена у реєстр вимог кредиторів та сплачена за рахунок коштів, одержаних в результаті ліквідації та реалізації майна банку в порядку та у черговості, встановлених ст. 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Таким чином при ліквідації банку Законом встановлений спеціальний порядок погашення заборгованості, зокрема, перед працівниками банку. Всі працівники банку, які в встановлений законом термін, звернулися з відповідною заявою про визнання їх кредиторами, отримали належну їм заробітну плату. [PERSON] не направляла заяву про включення її до реєстру кредиторів, в зв'язку з чим не була включена до реєстру вкладників. В зв'язку з існуванням спеціальної законодавчої процедури щодо включення кредиторських вимог до реєстру вкладників, Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів на ліквідацію ПАТ «Імексбанк» не мав та не має законодавчих підстав для будь-яких виплат [PERSON], адже всі її вимоги до відповідача ніяким чином не заявлялись, та в будь-якому випадку не мають законодавчого обґрунтування. Згідно ч. 3 ст. 46 Закону під час здійснення ліквідації у банку не виникає жодних додаткових зобов'язань (у тому числі зі сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), крім витрат, безпосередньо пов'язаних із здійсненням ліквідаційної процедури. Суд, вивчивши матеріали справи та надані письмові докази, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Наказом № 280-к від 02 квітня 2012 року позивачка була прийнята на роботу до ПАТ «Імексбанк» на посаду прибиральниці. На підставі наказу № 966-к від 20 квітня 2015 року була звільнена з займаної посади у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України. В день її звільнення позивачці було видано трудову книжку, проте не виплачено вихідну допомогу при звільнені та грошову компенсацію за невикористані дні щорічні відпустки. Так, відповідно до ч. 1 п. 1 ст. 40 КЗпП України, трудовий договір, укладений на невизначений строк, може бути розірваний власником або уповноваженим ним органом лише у випадках: змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників. Як відображено у роз'ясненні Міністерства юстиції України від 25.01.2011 року «Про гарантії працівників у разі ліквідації або реорганізації підприємства, установи, організації», необхідність дотримання вказаної процедури підтверджено також Постановою Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.1992 року «Про практику розгляду судами трудових спорів», послідовність дій роботодавця при звільненні працівників на підставі п.1 ст.40 КЗпП України повинна бути наступною: 1) роботодавець повинен прийняти рішення щодо скорочення чисельності або штату працівників.; 2) оформити рішення про скорочення наказом про внесення змін до штатного розпису; 3) з'ясувати, чи є серед працівників, посади яких скорочуються, особи, щодо яких встановлено обмеження на звільнення; 4) врахувати переважне право на залишення на роботі. Приписи ст. 27 ЗУ «Про оплату праці» щодо порядку обчислення середньої заробітної плати працівника у випадках, передбачених законодавством, відсилають до положень Постанови КМУ від 08.02.1995 року № 100 «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати». Так, з урахуванням наведених вище норм (зокрема абзацу 3 п. 2 Порядку № 100) середньомісячна заробітна плата за час вимушеного прогулу працівника обчислюється, виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана виплата, тобто ті, що передують дню звільнення працівника з роботи. Відповідно до п. 5 р. IV Порядку № 100, основою для визначення загальної суми заробітку, що підлягає виплаті за час вимушеного прогулу, є середньоденна заробітна плата працівника, яка, згідно з п. 8 р. IV Порядку № 100, визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів, а у випадках, передбачених чинним законодавством,- на число календарних днів за цей період. Правлінням Національного банку України була прийнята постанова № 50 від 26.01.2015 року «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Імексбанк» до категорії неплатоспроможних». На підставі вказаної постанови виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 26.01.2015 року прийнято рішення № 16 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Імексбанк», згідно з яким в ПАТ «Імексбанк» з 27.01.2015 року запроваджено тимчасову адміністрацію, призначено уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в ПАТ «Імексбанк» Северина Юрія Петровича. Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 84 від 23.04.2015 року строк проведення тимчасової адміністрації в ПАТ «Імексбанк» та повноваження уповноваженої особи Фонду було продовжено до 26.05.2015 року включно. Рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 27.05.2015 року № 105 розпочата процедура ліквідації ПАТ «Імексбанк». 28.04.2016 року рішенням виконавчої дирекції ФГВФО № 638 процедура ліквідації ПАТ «Імексбанк» продовжена до 26.05.2018 року включно. Відповідно до частини п'ятої статті 36 Закону (яка була чинною на момент звільнення позивача) під час тимчасової адміністрації та ліквідації не здійснюється: 1) задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку; 2) примусове стягнення коштів та майна банку, звернення стягнення на майно банку, накладення арешту на кошти та майно банку; 3) нарахування неустойки (штрафів, пені), інших фінансових (економічних) санкцій за невиконання чи неналежне виконання зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), а також зобов'язань перед кредиторами, у тому числі не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошових зобов'язань банку; 4) зарахування зустрічних однорідних вимог, якщо це може призвести до порушення порядку погашення вимог кредиторів, встановленого цим Законом; 5) нарахування відсотків за зобов'язаннями банку перед кредиторами. Однак вказані обмеження, не поширювались на зобов'язання банку, визначеними пунктами 1-4 частини 6 статті 36 Закону, зокрема з виплати заробітної плати, авторської винагороди, відшкодування шкоди, заподіяної життю та здоров'ю працівників банку. Разом з тим, відповідно до абзацу дев'ятого частини шостої статті 36 Закону зобов'язання банку, передбачені пунктами 1-4 частини 6 ст. 36 Закону, тобто і зобов'язання по виплаті заробітної плати, виконуються банком у межах його Фінансових можливостей у порядку, встановленому нормативно-правовими актами Фонду. Наявні на момент звільнення позивача фінансові ресурси банку об'єктивно позбавляли Уповноважену особу можливості проводити виплату заробітної плати всім працівникам банку, зокрема, [PERSON]. Станом на 27.05.2015 року у банку існувала заборгованість по заробітній платі, що виникла в період дії тимчасової адміністрації, як перед звільненими, так і перед працюючими на цей час працівниками. 27 травня 2015 року Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів Фізичних осіб прийнято рішення № 105 про початок процедури ліквідації ПАТ «Імексбанк» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію. Уповноваженою особою Фонду на ліквідацію ПАТ «Імексбанк» призначено провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Северина Юрія Петровича. 19.10.2015 року рішенням № 189 Виконавчої дирекції ФГВФО на ліквідацію ПАТ «Імексбанк» змінено Уповноважену особу ФГВФО на ліквідацію ПАТ «Імексбанк» на Гаджиєва С.О. Протягом 30 днів з дня опублікування відомостей про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банка кредитори мають право заявити уповноваженій особі Фонду про свої вимоги до банку (п. 5 ст. 45 Закону). Відповідно до п. 2 ст. 49 Закону уповноважена особа Фонду на ліквідацію протягом 90 днів з дня опублікування відомостей про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку складає реєстр акцептованих вимог кредиторів відповідно до вимог, встановлених нормативно-правовими актами Фонду. Згідно ст. 50 Закону уповноважена особа Фонду на ліквідацію з дня свого призначення приступає до інвентаризації та оцінки майна з метою формування ліквідаційної маси банку, яка в подальшому буде реалізована. Інформація про запровадження процедури ліквідації в ПАТ «Імексбанк» була офіційно опублікована в засобах масової інформації, зокрема на сайті НБУ та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, газеті «Голос України» № 94 (6098) від 29.05.2015 року Протягом 30 днів з дня опублікування відомостей про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку та призначення уповноваженої особи Фонду кредитори мають право заявити уповноваженій особі Фонду про свої вимоги до банку. Тобто, останній строк для подання будь-яких вимог щодо виплати сум відшкодування сплив 30.06.2015 року. Звертаємо увагу суду, що Закон України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» не передбачає будь-яких підстав для поновлення або продовження 30-денного строку для звернення з вимогами. Таким чином, заборгованість по заробітній платі працівників ПАТ «Імексбанк», яких звільнено з посад в тому числі, у зв'язку зі скороченням штатів, була включена у реєстр вимог кредиторів та сплачена за рахунок коштів, одержаних в результаті ліквідації та реалізації майна банку в порядку та у черговості, встановлених ст. 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Таким чином при ліквідації банку Законом встановлений спеціальний порядок погашення заборгованості, зокрема, перед працівниками банку. Всі працівники банку, які в встановлений законом термін, звернулися з відповідною заявою про визнання їх кредиторами, отримали належну їм заробітну плату. Проте, [PERSON] не направляла заяву про включення її до реєстру кредиторів, в зв'язку з чим не була включена до реєстру. В зв'язку з існуванням спеціальної законодавчої процедури щодо включення кредиторських вимог до реєстру вкладників, Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів на ліквідацію ПАТ «Імексбанк» не мав та не має законодавчих підстав для будь-яких виплат [PERSON], адже всі її вимоги до відповідача ніяким чином не заявлялись, та в будь-якому випадку не мають законодавчого обґрунтування. Згідно ч. 3 ст. 46 Закону під час здійснення ліквідації у банку не виникає жодних додаткових зобов'язань (у тому числі зі сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), крім витрат, безпосередньо пов'язаних із здійсненням ліквідаційної процедури. Відповідно до ст. 104 ЦК України, юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації та є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення. Згідно з пунктом 6 статті 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» тимчасова адміністрація - це процедура виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом. Відповідно до пункту 6 статті 2 цього Закону ліквідація банку - це процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства. Отже, у спорах, пов'язаних з виконанням банком, у якому введена тимчасова адміністрація та/або запроваджена процедура ліквідації, своїх зобов'язань перед кредиторами, норми Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є спеціальними, і цей Закон є пріоритетним відносно інших законодавчих актів України у таких правовідносинах. Пунктом 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.1992 року «Про практику розгляду судами трудових спорів» встановлено, що «розглядаючи трудові спори, пов'язані зі звільненням за п. 1 ст. 40 КЗпП України, суди зобов'язані з'ясувати, чи дійсно у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, зокрема, ліквідація, реорганізація або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників...» Відповідно до роз'яснення Міністерства юстиції України від 25.01.2011 року про гарантії працівників у разі ліквідації або реорганізації підприємства, установи, організації, ліквідація - це така форма припинення юридичної особи, при якій припиняються всі її права та обов'язки. У разі ліквідації вся чисельність працівників скорочується та весь штат працівників ліквідується. При реорганізації юридична особа також припиняється. Водночас, можливість для звільнення працівників у разі реорганізації підприємства, допускається тільки за умови скорочення штату або чисельності працівників. Право визначити чисельність і штат працівників належить тільки власникові або уповноваженому їм органу. За встановлених в судовому засіданні обставин, позовні вимоги [PERSON] не підлягають задоволенню, оскільки вона у встановлений Законом строк [PERSON] не направляла заяву про включення її до реєстру кредиторів, в зв'язку з чим не була включена до реєстру вкладників.

Outcome: dismissed