Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-08 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із позовом до відповідачів про витребування трудової книжки та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 01.06.2011 року її було прийнято на посаду старшого менеджера у ТзОВ «Солідарність». Вказує, що 19.04.2013 року у неї народилась донька і з 19.07.2013 року вона перебувала у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. 21.05.2015 року власник і директор ТзОВ «Солідарність» [PERSON] помер. Зазначає, що 20.04.2016 року вона повинна була вийти на роботу, однак колишні колеги повідомили їй, що товариство не працює. Разом з тим, вона намагалась знайти нащадків директора, щоб вирішити питання роботи або звільнення з займаної посади, однак їй це не вдалося. 21.04.2016 року вона надіслала заяву на звільнення та лист про повернення трудової книжки на юридичну та фактичну адресу фірми, однак листи повернулись за закінченням терміну зберігання. Крім того, вона зверталась до співвласника ТзОВ «Солідарність» [PERSON], однак останній повідомив, що ніякого відношення до товариства він не має. При цьому, через невидачу трудової книжки, вона не має змоги влаштуватись на роботу або стати на облік у центр зайнятості як безробітна. У звязку з чим, просить зобовязати ТзОВ «Солідарність» видати їй належним чином оформлену трудову книжку з внесеним до неї записом про звільнення, а також у відповідності до ч. 4 ст. 235 КЗпП України стягнути з товариства на її користь заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 9102,94 грн. В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали з підстав, викладених у заяві та просили їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не зявився, хоча про час та місце слухання справи повідомлявся судом належним чином. А тому, суд ухвалив проводити заочний розгляд справи, у відповідності до ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши письмові докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 01.06.2011 року [PERSON] було прийнято на посаду старшого менеджера ТзОВ «Солідарність», що підтверджується копією трудової книжки (а.с. 5). Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань\~, товариство з обмеженою відповідальністю «Солідарність», засновником і директором якого значиться [PERSON], знаходиться за адресою: Волинська область, м. Ківерці, вул. 17 Вересня, 33/1 та не перебуває в процесі припинення (а.с. ). Як вбачається із свідоцтва про смерть серії І-ЕГ №172020 від 21.05.2015 року, [PERSON] помер 21.05.2015 року (а.с. 10). У своїй заяві, поданій на імя керівника ТзОВ «Солідарність» 20.04.2016 року, [PERSON] просить звільнити її з посади старшого менеджера з 20.04.2016 року та видати їй трудову книжку з відповідним записом про звільнення. Згідно\~ст. 38 КЗпП України\~\~працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні. У разі, коли заява працівника про звільнення з роботи за власним бажанням зумовлена неможливістю продовжувати роботу (переїзд на нове місце проживання; переведення чоловіка або дружини на роботу в іншу місцевість; вступ до навчального закладу; неможливість проживання у даній місцевості, підтверджена медичним висновком; вагітність; догляд за дитиною до досягнення нею чотирнадцятирічного віку або дитиною-інвалідом; догляд за хворим членом сім'ї відповідно до медичного висновку або інвалідом I групи; вихід на пенсію; прийняття на роботу за конкурсом, а також з інших поважних причин), власник або уповноважений ним орган повинен розірвати трудовий договір у строк, про який просить працівник. Відповідно до\~ст. 47 КЗпП України\~\~власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. Згідно ст.\~116, 117 КЗпП України\~\~при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму. Таким чином, враховуючи викладене, суд вважає, що відповідачем не забезпечено дотримання трудових прав позивача, а тому товариство \~зобовязане вжити заходів для вирішення питання про звільнення останньої за її заявою із займаної посади та видати належно оформлену трудову книжку. Статтею 235 КЗпП України\~передбачено, що у разі затримки видачі трудової книжки з вини власника або уповноваженого ним органу працівникові виплачується середній заробіток за весь час вимушеного прогулу. А тому, на думку суду, вимоги позивача про стягнення заробітку за час вимушеного прогулу також підлягають до задоволення та на її користь слід стягнути з ТзОВ «Солідарність» слід стягнути 9102,94 грн. середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Щодо позовних вимог до [PERSON], то в цій частині позову слід відмовити за безпідставністю, оскільки в даному випадку зважаючи, що позивач перебувала у трудових відносинах із товариством, то саме воно й повинне відповідати за позовом. Крім того, у відповідності до ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути 551,20 грн. судового збору.

Outcome: partial