Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-06 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина. Позов мотивовано тим, що з [PERSON] вони проживали в зареєстрованому шлюбі з 08.11.2008 року, від якого у них народився син [PERSON] [INFO]. Більше року вони з відповідачем припинили шлюбні відносини і відповідачем порушено в суді питання щодо розірвання їхнього шлюбу. Після припинення спільного проживання, дитина залишилась на утриманні та вихованні біля неї і вона самостійно не може забезпечити сину належне утримання, а відповідач в добровільному порядку не надає допомоги на утримання дитини. Просила суд стягнути з відповідача аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі по 1300 грн. щомісячно до досягнення дитиною повнолітнього віку, посилаючись на те, що відповідач офіційно ніде не працює, однак виїжджає на заробітки, є людиною молодого віку, не має інших утриманців і зобовязаний надавати кошти на утримання їхньої дитини. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити з наведених у заяві підстав, повідомивши суд про те, що 01.06.2016 року, шлюб між позивачем та відповідачем розірвано і неповнолітнього сина [PERSON] залишено на вихованні та утриманні біля позивачки. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково. Пояснив суду, що надає кошти на утримання дитини в добровільному порядку та купляє дитині необхідні речі. Просив суд визначити розмір аліментів у сумі 700-800 грн. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що позов слід задовольнити частково з таких підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 08.11.2008 року. Рішенням Хустського районного суду від 01.06.2016 року, шлюб між ними розірвано. За час проживання в шлюбі у подружжя народився син [PERSON] - [INFO], який за рішенням Хустського районного суду № 309/1191/16ц від 01.06.2016 року, при розірванні шлюбу між сторонами, залишений на вихованні та утриманні біля матері - [PERSON]. Позивачка утримує неповнолітнього сина та забезпечує його догляд, що підтверджується довідкою №1322 від 08.04.2016 року виданою Вишківською селищною радою Хустського району Закарпатської області. Додані до позовної заяви та досліджені в судовому засіданні докази підтверджують факт утримання та виховання позивачкою неповнолітнього сина. Дану обставину також не заперечив у судовому засіданні відповідач, заперечивши при цьому твердження позивачки про те, що зовсім не приймає участі в утриманні сина. Виходячи з обставин справи суд констатує, що у відповідності до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Позивачкою ставиться питання про стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON] до досягнення ним 18 річного віку, в розмірі по 1300 грн. щомісячно. Вказаний розмір аліментів позивачка визначила виходячи з того що відповідач виїжджає на заробітки, є людиною молодого віку, фізично здоровим та не має інших утриманців. Факт отримання значних заробітків та виїзду на заробітки за кордон відповідач заперечив, пояснивши, що не має постійного місця роботи і отримує періодичні заробітки. В судовому засіданні також не встановлено інших доказів про наявність або відсутність відомостей про місце роботи відповідача та його доходи. Згідно з ч.3ст 181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі і виплачується щомісячно. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу . Згідно із ч.1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Крім того, відповідно до ч.1 ст. 3 Конвенції про права дитини, частин 7,8 ст. 7 СК України, під час вирішення будь - яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей. Згідно із ч.1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідач є молодою працездатною особою, отримує доходи, немає інших утриманців, окрім неповнолітнього сина і на думку суду спроможний платити аліменти на утримання дитини в розмірі 1000 грн. Даний розмір аліментів не є значним, не може поставити відповідача у скрутне матеріальне становище, відповідає загальним засадам сімейних відносин. Встановлені по справі докази дають суду підставу вирішувати питання про стягнення з відповідача аліментів у твердій грошовій сумі, частково задовольнивши позовні вимоги позивачки про стягнення аліментів на утримання дитини. Враховуючи наведене та

Outcome: partial