overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-14 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на такі обставини. З 30.07.2014 року вона перебуває з [PERSON] у шлюбі, від якого є малолітній син [PERSON], [INFO]. Подружнє життя з відповідачем не склалося через нерозуміння один одного, різні характери, протилежні погляди на сімейні відносини. З квітня 2017 року сторони припинили подружнє життя та ведення спільного господарства, кожен живе своїм життям. Майновий спор на теперішній час відсутній. Дитина проживає з матірю. Оскільки подальше збереження сімї суперечить її інтересам, [PERSON] просить суд шлюб розірвати. Сторони у судове засідання не зявилися, надавши заяви про слухання справи за їх відсутності. У заявах позивач на позовних вимогах наполягає, просить залишити їй прізвище «Таран», відповідач позов визнає, проти його задоволення не заперечує (а.с.12,21). Враховуючи, що [PERSON] у повному обсязі визнав позов [PERSON], суд вважає доцільним за результатами підготовчого провадження ухвалити рішення, що відповідає положенням ч. 3 ст. 200 ЦПК України, та розглянути справу на підставі наявних доказів, без фіксування судового засідання звукозаписувальними технічними засобами, що передбачено ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд приходить до наступного. Згідно ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України (далі СК України) кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. На підставі ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено судом, 30.07.2014 року сторони уклали шлюб, зареєстрований у Виконавчому комітеті Першотравневської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області за актовим записом № 04 (а.с.6). Від шлюбу є малолітній син [PERSON], [INFO] (а.с.7). З квітня 2017 року внаслідок відсутності взаєморозуміння, несумісності характерів та поглядів на сімейне життя, права та обовязки подружжя, сторони припинили шлюбні відносини, і після того їх поновлювати не намагалися. Шлюб носить формальний характер. Дитина проживає з матірю - [PERSON]. Майновий спір на даний час відсутній. Після розірвання шлюбу позивач змінювати прізвище не бажає. За таких обставин суд вважає, що збереження сімї недоцільне, суперечить інтересам подружжя, а тому шлюб необхідно розірвати. При зверненні до суду з позовом [PERSON] було оплачено судовий збір у встановленому Законом розмірі 704,80 грн. (а.с.1). Враховуючи те, що відповідач до початку розгляду справи по суті визнав позов, суд у відповідності до ч. 1 ст. 142 ЦПК України, ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» вважає доцільним повернути позивачу\~ з державного бюджету 50 відсотків судового збору, що в даному випадку становить 352,40 грн. Також, відповідно до ст. 141 ЦПК України з [PERSON] підлягає стягненню судовий збір на користь [PERSON] в сумі 352,40 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-28 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на такі обставини. З 30.08.2003 року вони з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого є сини: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Діти знаходяться на її повному утриманні, [PERSON] матеріальної допомоги не надає, тому [PERSON] просить стягнути з нього аліменти у розмірі 1/3 частини його заробітку примусово. Позивачка у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, на їх задоволенні наполягала. Відповідач проти позову заперечив. Пояснив, що сплачує 2 кредити, які були взяті на потреби сім'ї. Крім того, вимушений допомагати батькам, оскільки його матір не працює, а батько отримує пенсію у розмірі 1800 грн., якої не вистачає для задоволення його потреб. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. На підставі приписів ст.ст.181, 183 СК України за рішенням суду кошти на утримання дітей (аліменти) присуджуються у частці від доходу їх батька, яка встановлюється судом. Як встановлено судом, 30.08.2003 року сторони уклали шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Нікопольського міського управління юстиції Дніпропетровської області за актовим записом № 594 (а.с.4). Від шлюбу мають двох синів: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] (а.с.5-6). Шлюбні стосунки припинені, діти проживають з матір'ю, відповідач допомоги на їх утримання не надає. Суд не може взяти до уваги заперечення позивача проти позову, які він мотивує сплатою кредитів для потреб сім'ї, оскільки, як наголошує позивачка та не заперечив у судовому засіданні відповідач, один кредит був взятий подружжям спільно, його погашення відбувалось також із спільних коштів, про наявність іншого кредиту позивачці не відомо, вона вважає, що [PERSON] брав його для своїх особистих потреб. Також, сам по собі факт наявності кредиту не звільняє від обов'язку по утриманню дітей. Крім того, стягнень по виконавчим документам відповідач немає, а тому суд вважає недоведеним факт допомоги [PERSON] його батькам. Суд, даючи оцінку доказам, наявним у матеріалах справи, дійшов висновку про те, що [PERSON] має обов'язок і можливість надавати допомогу на утримання своїх дітей, однак у добровільному порядку від надання такої допомоги ухиляється. За таких обставин суд вважає, що аліменти мають бути стягнуті з нього примусово. Також в силу ст. 88 ЦПК України з відповідача мають бути стягнуті судові витрати по справі на користь держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-19 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на такі обставини. З 31.10.2007 року вона перебуває з [PERSON] у зареєстрованому шлюбі, від якого є малолітні діти: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Подружнє життя з відповідачем не склалося через нерозуміння один одного, різні характери, у зв'язку з чим між ними часто виникали сварки та суперечки. З березня 2014 року вони остаточно припинили подружнє життя та ведення спільного господарства, позивачка твердо вирішила, що сім'ю зберегти неможливо. Оскільки подальше збереження сім'ї суперечить її інтересам, просить шлюб розірвати. Позивачка у судове засідання не з'явилася, надавши заяву про розгляд справи за її відсутності. Згідно заяви, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, на розірванні шлюбу наполягає, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце судового розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду невідомі. Суд вважає можливим розглянути справу у порядку ст. 224 ЦПК України, з винесенням заочного рішення. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. На підставі ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено у судовому засіданні, 31.10.2007 року сторони уклали шлюб, зареєстрований у Відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Нікополю Нікопольського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області за актовим записом № 924 (а.с.5). Від шлюбу є малолітні діти - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] (а.с.3-4). З березня 2014 року внаслідок відсутності взаєморозуміння, несумісності характерів та поглядів на подружнє життя, сторони припинили шлюбні відносини, і після того їх поновлювати не намагалися. Шлюб носить формальний характер. Після розлучення позивачка прізвище змінювати не бажає. За таких обставин суд вважає, що збереження сім'ї недоцільне, суперечить інтересам подружжя, а тому шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-21 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на такі обставини. З серпня 2006 року вони з відповідачем перебували у фактичних шлюбних відносинах, від яких є син [PERSON], [INFO]. 04.06.2008 року сторони уклали шлюб, однак з жовтня 2014 року мешкають окремо. Дитина знаходиться на повному утриманні матері, [PERSON] матеріальної допомоги не надає, через що вона вимушена звернутися до суду. Просить стягнути з відповідача аліменти на утримання сина. Сторони у судове засідання не зявилися, надавши заяви про слухання справи за їх відсутності. Згідно заяв, позивачка позовні вимоги підтримує, відповідач проти задоволення позову не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. На підставі приписів ст.ст.181, 183 СК України за рішенням суду кошти на утримання дітей (аліменти) присуджуються у частці від доходу їх батька, яка встановлюється судом. Як встановлено судом, з серпня 2006 року сторони перебували у фактичних шлюбних відносинах. 21.05.2008 року у них народився син [PERSON] (а.с.3). 04.06.2008 року між сторонами було укладено шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Нікополю Нікопольського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області за актовим записом № 234 (а.с.2). Наразі шлюбні стосунки припинено. Дитина проживає з матірю (а.с.4), знаходиться на її утриманні. [PERSON] матеріальної допомоги на утримання сина не надає, тому позивачка просить стягнути з нього аліменти в розмірі 1/4 частини його заробітків (доходів). Інших аліментних стягнень відповідач не має. Суд, даючи оцінку доказам, наявним у матеріалах справи, дійшов висновку про те, що [PERSON] має обовязок і можливість надавати допомогу на утримання своєї дитини, однак у добровільному порядку від надання такої допомоги ухиляється. За таких обставин, суд вважає, що аліменти в силу ст. ст. 180-183 СК України мають бути стягнуті з нього у примусовому порядку. Також в силу ст. 88 ЦПК України з відповідача мають бути стягнуті судові витрати по справі на користь держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-28 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на такі обставини. З січня 2010 року вони з відповідачем мешкають у фактичних шлюбних відносинах, від яких є син [PERSON], [INFO], та донька [PERSON], [INFO]. Діти знаходяться на її повному утриманні, [PERSON] матеріальної допомоги не надає, через що вона вимушена звернутися до суду. Просить стягнути з відповідача аліменти на їх утримання. Сторони у судове засідання не зявилися, надавши заяви про розгляд справи за їх відсутності. У заявах позивачка позовні вимоги підтримує у повному обсязі, відповідач проти задоволення позову не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. На підставі приписів ст.ст.181, 183 СК України за рішенням суду кошти на утримання дітей (аліменти) присуджуються у частці від доходу їх батька, яка встановлюється судом. Як встановлено судом, сторони мають двох дітей: сина [PERSON], [INFO], та доньку [PERSON], [INFO] (а.с.3-4). Діти проживають з матірю, знаходяться на її утриманні, [PERSON] матеріальної допомоги на утримання [PERSON], [PERSON] не надає, тому позивачка просить стягнути з нього аліменти у розмірі 1/3 частини його заробітків (доходів). Суд, даючи оцінку доказам, наявним у матеріалах справи, дійшов висновку про те, що [PERSON] має обовязок і можливість надавати допомогу на утримання своїх дітей, однак у добровільному порядку від надання такої допомоги ухиляється. За таких обставин, суд вважає, що аліменти в силу ст.ст. 180-183 СК України мають бути стягнуті з нього у примусовому порядку. Також в силу ст. 88 ЦПК України з відповідача мають бути стягнуті судові витрати по справі на користь держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-29 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на такі обставини. На початку 2013 року позивач з відповідачем почали відносини, а після вагітності проживати разом без укладання шлюбу. 28.09.2013 року в них народився син [PERSON]. На початку грудня 2014 року позивачка припинила відносини з відповідачем. У звязку з доглядом за сином, який не досяг трьох років, позивачка не має можливості заробляти кошти на своє забезпечення, а [PERSON] матеріальної допомоги не надає, через що вона вимушена звернутися до суду. Просить стягнути з відповідача аліменти на своє утримання до досягнення дитиною трьох років. Позивач у судове засідання не зявилася, надала суду заяви про слухання справи за її відсутності. Згідно заяв, позивачка позовні вимоги підтримує у повному обсязі, на їх задоволенні наполягає. Відповідач у судове засідання не зявився, згідно протоколу допиту в якості відповідача, який надійшов від Зачепилівського районного суду, відповідач просить проводити слухання справи у його відсутність, як відповідач проти стягнення аліментів не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими. Згідно ч.2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Як зазначено в ч. 1 ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Як встановлено судом, з початку 2013 року сторони знаходились у відносинах та проживали однією сімєю без укладання шлюбу. (а.с.3). 28.09.2013 року у них народився син [PERSON] (а.с.3). Син проживає разом з матірю (а.с.5). Позивачка здійснює за ним догляд, не маючи змоги працювати і отримувати заробітну плату на своє утримання. Відповідач працездатний, працює, має щомісячний заробіток, зобовязаний надавати допомогу на утримання дружини до досягнення [PERSON] трьох років. Оскільки [PERSON] не надає матеріальної допомоги на утримання матері дитини, з нього повинні бути стягнуті аліменти в примусовому порядку. Також в силу ст. 88 ЦПК України з відповідача мають бути стягнуті судові витрати по справі на користь держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-05 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на такі обставини. У них з відповідачем є донька, [PERSON], [INFO]. Дитина знаходиться на її повному утриманні, [PERSON] матеріальної допомоги не надає, через що вона вимушена звернутися до суду. Просить стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки. Позивачка у судове засідання не з'явилася, надавши заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, на їх задоволенні наполягає. Відповідач у судове засідання не з'явився, подавши заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги визнає, проти задоволення позову не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. На підставі приписів ст.ст.181, 183 СК України за рішенням суду кошти на утримання дітей (аліменти) присуджуються у частці від доходу їх батька, яка встановлюється судом. Як встановлено судом, сторони перебували у фактичних шлюбних відносинах, від яких є малолітня донька [PERSON], [INFO] (а.с.4). 06.04.2005 року сторони зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану Нікопольського міського управління юстиції Дніпропетровської області за актовим записом № 166 (а.с.3). З 2011 року шлюбні стосунки між ними припинені, дитина проживає з матір'ю та знаходиться на її повному утриманні. [PERSON] матеріальної допомоги на утримання [PERSON] не надає, тому позивачка просить стягнути з нього аліменти на утримання доньки в розмірі 1/4 частини його заробітків (доходів). Суд, даючи оцінку доказам, наявним у матеріалах справи, дійшов висновку про те, що [PERSON] має обов'язок і можливість надавати допомогу на утримання своєї дитини, однак у добровільному порядку від надання такої допомоги ухиляється. За таких обставин, суд вважає, що аліменти в силу ст. ст. 180-183 СК України мають бути стягнуті з нього у примусовому порядку. Також в силу ст. 88 ЦПК України з відповідача мають бути стягнуті судові витрати по справі на користь держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-17 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на такі обставини. У них з відповідачем є донька, [PERSON], [INFO]. Дитина знаходиться на її повному утриманні, [PERSON] матеріальної допомоги не надає, через що вона вимушена звернутися до суду. Просить стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки. Позивачка у судове засідання не з'явилася, надавши заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, на їх задоволенні наполягає. Відповідач у судове засідання не з'явився, подавши заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги визнає, проти задоволення позову не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. На підставі приписів ст.ст.181, 183 СК України за рішенням суду кошти на утримання дітей (аліменти) присуджуються у частці від доходу їх батька, яка встановлюється судом. Як встановлено судом, сторони перебували у фактичних шлюбних відносинах, від яких є неповнолітня донька [PERSON], [INFO] (а.с.5). Дитина знаходиться на повному утриманні матері, [PERSON] матеріальної допомоги на утримання [PERSON] не надає, тому позивачка просить стягнути з нього аліменти на утримання доньки в розмірі 1/4 частини його заробітків (доходів). Інші аліментні зобов'язання у відповідача відсутні. Суд, даючи оцінку доказам, наявним у матеріалах справи, дійшов висновку про те, що [PERSON] має обов'язок надавати допомогу на утримання своєї дитини, однак у добровільному порядку від надання такої допомоги ухиляється. За таких обставин, суд вважає, що аліменти в силу ст. ст. 180-183 СК України мають бути стягнуті з нього у примусовому порядку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-03 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на такі обставини. У них з відповідачем є син [PERSON], [INFO]. Дитина знаходиться на її повному утриманні, [PERSON] матеріальної допомоги не надає, через що вона вимушена звернутися до суду. Позивачка у судове засідання не з'явилася, подавши заяву про розгляд справи за її відсутності, на позовних вимогах наполягає, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився, був повідомлений належним чином, причини неявки суду невідомі. Суд вважає можливим розглянути справу в порядку ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. На підставі приписів ст.ст.181, 183 СК України за рішенням суду кошти на утримання дітей (аліменти) присуджуються у частці від доходу їх батька, матері, яка встановлюється судом. Як встановлено судом, сторони мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO] (а.с.3). Дитина проживає з матір'ю, знаходиться на її повному утриманні (а.с.4), [PERSON] матеріальної допомоги на утримання [PERSON] не надає, тому позивачка просить стягнути з нього аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частини його заробітків (доходів). Інші аліментні зобов'язання у відповідача відсутні. Суд, даючи оцінку доказам, наявним у матеріалах справи, дійшов висновку про те, що [PERSON] має обов'язок надавати допомогу на утримання своєї дитини, однак у добровільному порядку від надання такої допомоги ухиляється. За таких обставин, суд вважає, що аліменти в силу ст. ст. 180-183 СК України мають бути стягнуті з нього у примусовому порядку. Також в силу ст. 88 ЦПК України з відповідача мають бути стягнуті судові витрати по справі на користь держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-23 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що 08.10.2010 року вона одружилася з відповідачем, від якого має сина [PERSON], [INFO] Відповідач не поважає її як дружину, ображає та використовує фізичне насилля, тому позивач не бажає надалі перебувати з ним в шлюбі. Майновий спір між ними відсутній. З вищезазначених підстав позивач просила розірвати її шлюб. Сторони в судове засідання не з'явилися, подали заяви про розгляд справи без їх участі (а.с.31,32), згідно яких позивач свої вимоги підтримує, а відповідач згоден на розірвання шлюбу. Враховуючи заяви сторін, суд вважає за можливе розглянути справу без їх участі та без фіксування судового розгляду за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає положенням ч.2 ст.197 ЦПК України, постановивши рішення, на підставі матеріалів справи, про задоволення позовних вимог. Так, згідно ст.112 Сімейного кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємні подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановлює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.\~ \~ Матеріалами справи встановлено, що 8 жовтня 2010 року у відділі РАЦС Тростянецького РУЮ Сумської області сторони зареєстрували шлюб за актовим записом №171, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.6). Від шлюбу сторони мають сина - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про його народження (а.с.7). Враховуючи визнанням відповідачем предявленого позову, що не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, прохання позивача розірвати шлюб,а також те, що сторони не бажають зберегти сім'ю, суд вважає за необхідне розірвати даний шлюб. На підставі викладеного та

Outcome: approved