Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-20 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з даним позовом, посилаючись на те, що відповідач не приймає участі в утриманні своїх малолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , а тому, уточнивши позовні вимоги, на їх утримання позивачка просить присудити аліменти у розмірі прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину щомісячно, починаючи з 24 квітня 2018 року й до їх повноліття. Свої вимоги мотивувала тим, що вона проживає разом двома дітьми та матір`ю літнього віку (78 років) та потребує допомоги відповідача. Вони з відповідачем разом не проживають та спільного господарства не ведуть. Вона самостійно не може задовольнити всі потреби дітей, тому змушена звернутися до суду з позовом про стягнення аліментів. Позивачка подала заяву про розгляд справи за її відсутності, просила про задоволення позову з викладених у ньому підстав. Відповідач, будучи повідомленим про розгляд справи, в судове засідання повторно не з`явився. Оскільки суд позбавлений можливості відкласти розгляд справи на підставі ст. 223 ЦПК України, в межах строку встановленого ст. 210 ЦПК України, дану справу слід розглянути на підставі наявних доказів в заочному порядку. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. Матеріалами справи встановлено, що сторони з 14 жовтня 2003 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 14 жовтня 2003 року. Відповідач по справі - [PERSON] є батьком [PERSON] та [PERSON] , [INFO] , а матір`ю дітей є позивачка, що підтверджується відповідними копіями свідоцтв про народження. Позивачка проживає разом з дітьми, а відповідач проживає окремо та за твердженням позивачки достатньої участі в утриманні дітей не приймає, що змусило її звернутись до суду. Твердження позивачки про самостійне утримання дітей підтверджується платіжними документами про здійснення систематичних витрат на харчування, лікування та інше необхідне для утримання та забезпечення дітей. При цьому позивачка має невеликий дохід і потребує допомоги відповідача по утриманню дітей, коли той грошові кошти для цього не надає. Відповідно до вимог ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно п. 2 ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Вирішуючи питання про визначення розміру аліментів, суд виходить зі змісту позовних вимог та згідно ст. 182 СК України враховує матеріальний стан позивачки, яка утримує двох малолітніх дітей, коли відповідач проживає окремо від дітей та допомоги на їх утримання не надає. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» установлено у 2019 році прожитковий мінімум на дітей віком до 6 років: з 1 січня 2019 року - 1626 гривень, з 1 липня - 1699 гривень, з 1 грудня - 1779 гривень; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2019 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень; Суд враховує те, що мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину дорівнює одному прожитковому мінімуму для дитини відповідного віку, який визначений відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік», який просить стягнути позивачка на кожну дитину. За своєю суттю вказаний розмір є мінімальним для забезпечення проживання дітей, що найкраще буде відповідати інтересам дітей та в повній мірі узгоджується з вимогами закону. Враховуючи вказане суд доходить висновку, що з відповідача на користь позивачки необхідно стягнути аліменти в мінімальному рекомендованому розмірі, на кожну дитину, який становить один розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Визначаючи розмір аліментів, суд виходить зі змісту позовних вимог, згідно ст. 182 СК України враховує матеріальний стан позивачки, те, що вона самостійно утримує неповнолітніх дітей та потребує матеріальної допомоги відповідача, а тому вважає необхідним визначити аліменти в мінімальному рекомендованому розмірі, який на кожну дитину, становить один розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином, позовні вимоги ґрунтуються на вимогах Закону й підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved