Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-10 00:00:00

[PERSON] звернулася до Золочівського районного суду Львівської області з позовом до Територіальної громади с. Торгів в особі Поморянської селищної ради про визнання права власності в порядку спадкування на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (пай) на території Поморянської селищної ради Золочівського району Львівської області. В обґрунтування позову вказує, що 13.02.2002 року помер її батько [PERSON]. Позивачка спадщину після батька прийняла, , оскільки вчинила всі необхідні дії передбачені ст. 548 ЦК Української РСР (1996рік), що підтверджується довідкою Поморянської селищної ради № 416 від 18.05.2016року. Вказує, що після смерті батька звернулася до нотаріуса, однак не може отримати свідоцтво про право на спадщину, оскільки державний акт на земельну ділянку, яка належала її батькові, серія ЛВ №2052932 від 16.07.2004 року виданий після смерті батька. Тобто згідно змісту державного акту, батько набув право власності на вказані земельні ділянки після смерті, що суперечить положенням Цивільного кодексу України. Інших спадкоємців, які б прийняли спадщину та претендували на дану земельну ділянку, чи заявили б в установленому законом порядку про своє право на спадкування після померлого немає. Позивачка подала до суду заяву в якій просить розглядати справу в його відсутності, позовні вимоги підтримала. Відповідач в судове засідання не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи в його відсутності. Позовні вимоги визнав. Суд оцінивши належність та допустимість наявних у справі доказів, а також кожного доказу окремо, всебічно, повно, обєктивно та безпосередньо, а також всі докази в їх сукупності, приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з такого: Позивачка є прямим спадкоємцем після померлого батька. Інших спадкоємців, крім нього, які б прийняли спадщину та претендували на дані земельні ділянки після померлого немає. Згідно п. 4.15. Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. Затв. Наказом МЮУ №269/5 від 22.02.2012року. Зар. В МЮУ 22.02.2012р. №282/20595. Видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно. Згідно статті 67 ЗУ «Про нотаріат». Видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, строком не обмежена. Згідно ст. 25 ЦК України Цивільна правоздатність фізичної особи виникає у момент її народження. Цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті. Державний акт серія ЛВ №2052932 від 01.10.2004 року не відповідає вимогам Закону України «Про нотаріат», оскільки виданий після смерті особи зазначеної власником, що суперечить ст.25 ЦПК та ст. 9 ЦПК(1963 р.). Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 549 ЦК Української РСР, 1963 року. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, зокрема якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово /ч. 1 ст. 1258 ЦК України. Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, що пережив та батьки. Таким чином суд приходить до висновку про підставність вимог позивачки до їх задоволення. На підставі вищенаведеного та

Outcome: approved