Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-26 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу покликаючись на те, що вони із відповідачем не зійшлись характерами, мають різні погляди на шлюб, сім`ю, не розуміють один одного, втратили почуття любові та поваги один до одного, внаслідок чого між ними виникали непорозуміння. Від шлюбу є двоє дітей. На протязі чотирьох місяців не проживають разом та подружніх стосунків не підтримують. Вважає, що шлюб носить формальний характер, примирення між ними неможливе. Позивач [PERSON] в підготовче судове засідання не прибула, належно та вчасно була повідомлена про день, час, місце розгляду справи. До матеріалів справи додала заяву про слухання справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує повністю, просить позов задоволити. Відповідач [PERSON] також подав письмову заяву з проханням справу слухати у його відсутності, позов визнає та просить такий задоволити. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши матеріали справи, перевіривши інші докази, зібрані в справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Сторони зареєстрували шлюб 20.10.2012 року у Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Буського РУЮ Львівської області, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 14, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Від подружнього життя мають двох неповнолітніх дітей: сина [PERSON] - [INFO] та донька [PERSON] - [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження. Частиною 2 статті 3 СК України встановлено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Судом встановлено, що сімейне життя у сторін не склалося через різні характери, погляди на сімейне життя та відносини в сім`ї, сторони не розуміють один одного, втратили почуття любові. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України, п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання недійсним та поділ спільного майна подружжя» суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Позивач наполягає на розірванні шлюбу і своєму небажанні проживати з відповідачем однією сім`єю. На протязі тривалого часу сторони шлюбних відносин не підтримують, спільне господарство не ведуть, що свідчить про тривалість і стійкість конфлікту між ними та остаточний розпад сім`ї. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності суд вважає, що сім`я розпалась остаточно, збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, тому шлюб слід розірвати. Крім цього, суд враховує інтереси дітей сторін, оскільки їх повноцінний розвиток та виховання у сім`ї, у якій відсутнє взаєморозуміння є неможливим. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності суд вважає, що сім`я розпалась остаточно, збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, тому шлюб слід розірвати. Майнового спору сторони не мають. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved