Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-25 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з заявою, в якій просила встановити факт смерті сина [PERSON], [INFO], який помер 20 березня 2015 року в с. Рибальське, м. Алушта, Республіка Крим. В обґрунтування своїх вимог посилалася на те, що її син [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження І-ВЛ №364932) народився в м. Харкові є громадянином України, був зареєстрований за адресою [INFO]. [PERSON] разом зі своєю співмешканкою [PERSON], поїхав до тимчасово окупованого Криму, так як остання мала на цій території квартиру. 20 березня 2015 року [PERSON] в Криму помер, про що його співмешканка [PERSON] 26 березня 2015 року отримала свідоцтво про смерть серії І-АЯ № 519149, видане Алуштинським міським відділом запису актів цивільного стану Департаменту записів актів цивільного стану Міністерства юстиції Республіки Крим, довідку про смерть № 203, медичне свідоцтво про смерть серії 35 №001475. У зв»язку з неможливістю перевезення тіла загиблого сина до м. Харкова та гіпертонічним кризом який стався у заявниці, [PERSON] був похований у Республіці Крим. Після отримання документів про смерть [PERSON], заявниця звернулася до Комінтернівського відділу реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби ХМУЮ, однак їй відмовили у видачі свідоцтва про смерть [PERSON], оскільки документи з анексованої території не мають юридичної сили. Встановлення факту смерті [PERSON] необхідно для зняття з реєстрації та припинити нарахування за комунальні послуги, а також для реалізації права на спадщину. Заявник [PERSON] надала заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутності, підтримала заявлені вимоги, просила їх задовольнити з підстав, викладених у заяві про встановлення факту смерті. Представник Комінтернівського відділу реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції в судове засідання не з»явився, причину неявки суду не повідомив, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. З матеріалів справи вбачається, що син [PERSON] - [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження І-ВЛ №364932) народився в м. Харкові є громадянином України, був зареєстрований за адресою [INFO]. Згідно свідоцтва про смерть серії І-АЯ № 519149, [PERSON] помер 20 березня 2015 року в с. Рибальське м. Алушта Республіка Крим. Згідно з ст. 9 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014 року № 1207-VII, визначено, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ) виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсними і не створює правових наслідків. Тобто проведення державної реєстрації смерті [PERSON], який помер 20 березня 2015 року в с. Рибальське м. Алушта Республіка Крим, та видачу свідоцтва про смерть серії І-АЯ № 519149 від 26.03.2015 року на території України є недійсним та не створює правових наслідків. Встановлення факту смерті сина [PERSON] для заявника має юридичне значення, оскільки дозволяє їй реалізувати право для прийняття спадщини. З врахуванням вищезазначеного, суд приходить до висновку, що заява [PERSON] про встановлення факту смерті підлягає задоволенню.

Outcome: approved