Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-20 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з уточненими позовними вимогами до [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно, а саме 1/2 частину житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами в с.Козівка, по вул.Шевченка,20, Тернопільського району, Тернопільської області. В обґрунтування вимог зазначає, що є спадкоємцем після померлого батька [PERSON] і прийняла спадщину, однак державним нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частину будинку, у звязку із тим, що було виявлено, що відсутня державна реєстрація права власності та правовстановлюючий документ на вищевказаний житловий будинок. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, подано суду заяву про розгляд справи у її відсутності, уточненні позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, подано заяву про слухання справи у її відсутності, позовні вимоги визнає повністю, не заперечує щодо задоволення позову. Дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, суд встановив наступні обставини справи. 11.08.2013року помер [PERSON], що стверджується свідоцтвом про смерть серії І-ИД № 159033, виданим Козівською сільською радою Тернопільського району 13.08.2013року. Відповідно до заповіту посвідченого 12.11.2009 року секретарем виконкому Козівської сільської ради, за реєстром №46, померлий [PERSON], заповів усе належне йому майно позивачці [PERSON]. На даний житловий будинок Тернопільським районним госпрозрахунковим БТІ 02.10.2017 року виданий технічний паспорт. Згідно інформаційної довідки №1088 від 04.10.2017року, виданої Тернопільським районним ГБТІ, по обліку бюро будинковолодіння № 20 по вул.Шевченка в с.Козівка рахується за [PERSON] та [PERSON]. Згідно довідки №135 від 20.09.2017року, виданої Великогаївською сільською радою Тернопільського району, в колгоспному дворі в с.Козівка Тернопільського району по вул.Шевченка, 20, станом на 01.07.1990року членами двору були [PERSON], [PERSON]. Згідно роз'яснень Постанови Пленуму Верховного суду України № 20 від 22.12.1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», до правовідносин, що виникли раніше, застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, ще регулювали власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Згідно ст. 120 Цивільного кодексу УРСР 1963 року, що діяв на час виникнення правовідносин, майно колгоспного двору належить членам на праві сумісної власності. Зважаючи на те, що станом на 15.04.1991 року [PERSON], [PERSON] були членами колгоспного двору, тому суд приходить до висновку, що вони є власниками по 1/2 частині житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами в с.Козівка, по вул.Шевченка,20, Тернопільського району, Тернопільської області. До спадкоємців першої черги за законом належить позивач [PERSON]- дочка померлого, яка подала заяву про прийняття спадщини, а також [PERSON] дружина померлого, яка подала заяву про відмову від прийняття спадщини. Постановою державного нотаріуса Тернопільської районної державної нотаріальної контори від 13.10.2017року, [PERSON] відмовлено у вчиненні нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, після померлого батька [PERSON], у звязку з тим, що було виявлено, що відсутня державна реєстрація права власності та правовстановлюючий документ на житловий будинок. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). У відповідності до ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвічує його право власності. Враховуючи вищенаведені обставини, суд приходить до висновку, що в даному випадку порушене право власності позивача, яке підлягає захисту, а позов до задоволення, шляхом визнання за позивачем [PERSON] права власності на 1/2 частину житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами № 20, загальною площею 87,6 кв.м в тому числі житловою 51,3 кв.м по вулиці Шевченка у селі Козівка Тернопільського району Тернопільської області у порядку спадкування після [PERSON], померлого 11.08.2013року. Згідно ст. 88 ЦПК України судові витрати позивачу не відшкодовуються, оскільки відповідачем прав та охоронюваних законом інтересів позивача не порушено.

Outcome: approved