Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-09 00:00:00

[PERSON] звернулася до Соснівського районного суду м. Черкаси з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітню дитину на час навчання, посилаючись на те, що вона перебувала з [PERSON] у зареєстрованому шлюбі, від якого народився син [PERSON]. Після їх з відповідачем розлучення в 2003 році, їх син проживав з нею та перебуває на його утриманні. Син є інвалідом 2 групи з дитинства по слуху. В цьому році він був зарахований на перший курс денної форми навчання до ДНЗ «Корсунь-Шевченківський професійний ліцей» за спеціальністю «Секретар керівника (організації, установи, підприємства); оператор комп'ютерного набору; обліковець з реєстрації бухгалтерських даних» з 3,5 річним терміном навчання. На даний час вона не працює. Вона з сином залишилася у скрутному матеріальному становищі, фактично на утриманні її другого чоловіка. Її колишній чоловік матеріальної допомоги на утримання сина не надає, ні подарунків, ні одягу чи продуктів харчування не купує. Аліменти на утримання сина відповідач сплачував до червня 2014 року. Пенсі сина по інвалідності не вистачає для забезпечення його життєвого рівня. Син в зв'язку з продовженням навчання потребує матеріальної допомоги від батька, який з урахуванням його матеріального стану таку допомогу може надавати. Просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON], [INFO], який продовжує навчання в розмірі ? частини всіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 01.09.2014 року і до закінчення навчання в ДНЗ «Корсунь-Шевченківський професійний ліцей», тобто до 20.01.2018 року. В судовому засіданні позивач. позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила суд їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав та не заперечував проти їх задоволення. Суд, заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами Сімейного Кодексу України: В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого народився син [PERSON], [INFO]. 05 березня 2003 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Відповідно до довідки ДНЗ «Корсунь-Шевченківський професійний ліцей» № 628 від 03.11.2014 року [PERSON] дійсно навчається в ДНЗ «Корсунь-Шевченківський професійний ліцей» з денною формою навчання по спеціальності «Секретар керівника (організації, установи, підприємства); оператор комп'ютерного набору; обліковець з реєстрації бухгалтерських даних» з 3,5 річним терміном навчання. Статтею 199 СК України передбачено, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч. 1 ст. 200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При цьому враховуються: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Ініціатива вибору способу визначення розміру аліментів належить, насамперед, позивачеві, але врешті спосіб визначення величини аліментного платежу залежать від різних обставин, які суд повинен оцінити. Як роз'яснено в п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року № 3, обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. В судовому засіданні встановлено, що в зв'язку з навчанням [PERSON] потребує матеріальної допомоги, так як інших джерел доходу не має. Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» прожитковий мінімум працездатних осіб в розрахунку на місяць з 01 січня 2014 року складає 1218 грн. Вирішуючи питання про розмір аліментів, які необхідно стягувати з відповідача, суд виходить з того, що відповідно до ст. 183 СК України, якщо платник аліментів працює, частка заробітку (доходу), яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. В зв'язку з тим, що відповідач [PERSON] працює водієм ПП «Еліт-Транс», суд вважає, що відповідно до ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України аліменти необхідно стягувати у частці. Згідно ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, тому стягнення необхідно проводити з 24.12.2014 року. З урахуванням наведеного, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, а саме: стягнення з відповідача на користь позивача аліменти на утримання повнолітнього [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 24.12.2014 року і до 20.01.2018 року, тобто до закінчення навчання, але не більш як до двадцяти трьох років. Відповідно до ст. 88 ЦПК до стягнення з відповідача підлягає судовий збір у розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved