Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-16 00:00:00

[PERSON] звернулася до Гусятинського районного суду Тернопільської області з позовом до Копичинецької міської ради Гусятинського району Тернопільської області та просить визначити за [PERSON] , яка померла [INFO] та [PERSON] по 1/2 частки в спільній сумісній власності на земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0.1000 га, кадастровий номер:6121610400:02:001:0618, що розташована в [ADDRESS] . Також просить\~визнати за\~нею право\~власності на\~1/2 частки земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибну ділянку) площею 0,1000 га, кадастровий номер: 6121610400:02:001:0618, що розташована в [ADDRESS] після смерті [PERSON] в порядку спадкування за заповітом. До суду від позивача [PERSON] надійшла уточнююча заява, згідно якої вона просить: - визначити за [PERSON] , яка померла [INFO] , 1/2 частку в спільній сумісній власності на земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0,1000 га, кадастровий номер: 6121610400:02:001:0618, що розташована в [ADDRESS] , та належить на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯК№415524, виданого 19 квітня 2010 року; - визнати за нею - [PERSON] право власності на 1/2 частку земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0,1000 га, кадастровий номер: 6121610400:02:001:0618, що розташована в [ADDRESS] , в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] . Від позивача [PERSON] надійшла до суду заява про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю, просить задовольнити позов. Від Копичинецької міської ради Гусятинського району Тернопільської області надійшла до суду заява про розгляд справи без їхньої участі, щодо задоволення позовних не заперечуюють. Дослідивши та оцінивши здобуті в судовому засіданні докази, суд встановив обставини та визначив відповідно до них наступні правовідносини. Відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. В силу\~вимог ст.\~1268\~ЦК України\~спадкоємець за\~заповітом чи\~за законом\~має право\~прийняти спадщину\~або не\~прийняти її.\~Спадкоємець,\~який постійно\~проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно з вимогами ст.ст. 1269, 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який поширюється з часу відкриття спадщини. Відповідно до копії свідоцтва про право на спадщину по закону від 03.02.1972 року, зареєстрованого Чортківським БТІ 18.02.1972 року в реєстрову книгу № 5 за № 49, [PERSON] та [PERSON] є спадкоємцями в рівних частках майна свого батька [PERSON] . До складу спадкового майна входить: житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться в [ADDRESS] (а.с.18). Із реєстраційного посвідчення, вчиненого 18.02.1972 року Чортківським бюро технічної інвентаризації вбачається, що 1/2 частина жилого будинку (домоволодіння) [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON] (а.с.19). Згідно копії Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 415524 від 19.04.2010 року та додатку до акта [PERSON] та [PERSON] є власниками земельної ділянки площею 0,1000 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , цільове призначення якої: для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер: 6121610400020010618 (а.с.10-11). \~ \~ \~ \~Із копії Витягу із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки № 708 від 24.04.2019 року, виданого Відділом у Гусятинському районі Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області, вбачається, що нормативна грошова оцінка земельної ділянки площею 1000 м2, кадастровий номер: 6121611000:02:001:0618, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , цільове призначення якої: для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) становить 103547,00 грн. (а.с.5) [PERSON] померла [INFO] , що вбачається із копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 22.06.2018 року, виданого Копичинецькою міською радою Гусятинського району Тернопільської області (а.с.14). Після її смерті залишилось спадкове майно, в тому числі і 1/2 частки земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0,1000 га, кадастровий номер: 6121610400:02:001:0618, що розташована в [ADDRESS] . 02.08.2018 року приватним нотаріусом Лотовською О.М. було заведено спадкову справу після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , що вбачається із копії Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 52829085 від 02.08.2018 року (а.с.9). Відповідно до довідки Копичинецької міської ради Гусятинського району Тернопільської області № 3686 від 03.08.2018 року [PERSON] , яка померла [INFO] , дійсно постійно проживала і була зареєстрована на день смерті за адресою за адресою: [ADDRESS] , і разом з нею за вказаною адресою на день її смерті ніхто не проживав і не був зареєстрований (а.с.8). [PERSON] є матір`ю [PERSON] , [INFO] , яка 21.11.1986 року після реєстрації шлюбу з [PERSON] змінила своє прізвище на « [PERSON] », що стверджується відповідними копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 27.08.1963 року та копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 21.11.1986 року (а.с.12, 13). При зверненні до приватного нотаріуса Гусятинського районного нотаріального округу Лотовської О.М. із заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно за законом після смерті [INFO] [PERSON] , позивачу [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, а саме на земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0,1000 га, що розташована в [ADDRESS] , у зв`язку з тим, що не визначені частки спадкодавця у спільній сумісній власності (а.с.6-7). Відповідно до ч. 2\~ст. 319 ЦК України\~власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно\~ст. 321 ЦК України\~право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до\~ст. 361 ЦК України, співвласник має право самостійно розпорядитися своєю часткою у праві спільної часткової власності. Відповідно до\~ст. 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно); майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності; право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом; спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно. Відповідно до ч.1 та ч. 2\~ст. 357 ЦК України, частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом; якщо розмір часток у праві спільної часткової власності не встановлений за домовленістю співвласників або законом, він визначається з урахуванням вкладу кожного з співвласників у придбання (виготовлення, спорудження) майна. Згідно\~ст. 368 ЦК України\~спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Суб`єктами права спільної сумісної власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, а також держава, територіальні громади, якщо інше не встановлено законом. Згідно\~ст. 370 ЦК України\~співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності, крім випадків, установлених законом. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, здійснюється у порядку, встановленому\~статтею 364 цього Кодексу. У відповідності до положень\~ст. 364 ЦК України\~співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Статтею 125 Земельного кодексу України\~передбачено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Згідно зі\~ст.126 Земельного Кодексу України\~право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, крім випадків, встановлених ч.2 цієї статті. За\~ст.86 Земельного Кодексу України\~земельна ділянка може знаходитись у спільній власності з визначенням частки кожного з учасників спільної власності (спільна часткова власність) або без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна власність). Згідно\~ст.89 Земельного Кодексу України\~земельна ділянка може належати на праві спільної сумісної власності лише громадянам. У спільній сумісній власності перебувають земельні ділянки: співвласників жилого будинку. Володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою спільної сумісної власності здійснюється за договором або законом. Співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки. Поділ земельної ділянки, яка є у спільній сумісній власності, з виділенням частки співвласника, може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом. Частиною 4\~статті 120 Земельного Кодексу України\~встановлено, що у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди. Відповідно до роз`яснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ викладених в листі «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 р. відповідно до\~ст. 1226 ЦК України\~частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Суб`єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі. У разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину спадкоємці учасники спільної сумісної власності мають право звернутися з позовом про визначення частки майна, належної померлому на праві спільної сумісної власності. Відповідно до ч.4\~ст.120 Земельного Кодексу України\~(в редакції Закону від 05.11.2009 року), у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди. Згідно ст.ст.\~1216,\~1217 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Спадкування здійснюється за заповітом або законом. Згідно\~ст. 1218 ЦК України\~до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Смерть власника являється однією із підстав для припинення права власності, що випливає із норм\~статті 346 Цивільного кодексу України. Згідно із ч. 4\~ст. 206 ЦПК України\~у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до вимог ст. 392 ЦК України \~власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Статтею 1225 ЦК України передбачено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Перевіривши матеріали\~справи,\~\~суд\~прийшов до\~висновку,\~що є\~підстави для\~визначення за\~ [PERSON] ,\~яка померла\~ [INFO] ,\~1/2\~частку в\~спільній сумісній\~власності на\~земельну ділянку\~для будівництва\~та обслуговування\~житлового будинку,\~господарських будівель\~і споруд\~(присадибна\~ділянка)\~площею 0,1000\~га,\~кадастровий номер:\~6121610400:02:001:0618,\~що розташована\~в [ADDRESS] \~та визнання\~за [PERSON] право власності на 1/2 частку земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0,1000 га, кадастровий номер: 6121610400:02:001:0618, що розташована в [ADDRESS] , в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . На підставі наведеного, ст. ст. 392, 1223,1225, 1268, 1269 Цивільного кодексу України,\~ст.\~ст.\~88,\~89,\~131\~Земельного кодексу\~України,\~

Outcome: approved