Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-07 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON], в якому просила розірвати укладений між нею та відповідачем шлюб, зареєстрований 03.10.2002 року у виконавчому комітеті Станковецької сільської ради Долинського району Івано-Франківської області, запис № 11- розірвати, сина [PERSON], [INFO], сина [PERSON] [INFO] та дочку [PERSON], [INFO], залишити проживати з нею, після розірвання шлюбу залишити її прізвище «[PERSON]» та стягнути з відповідача всі судові витрати по справі. Свої вимоги мотивувала тим, що 03.10.2002 року, вона одружилася з відповідачем, їх шлюб зареєстровано у виконавчому комітеті Станковецької сільської ради Долинського району Івано-Франківської області. Від спільного проживання в шлюбі у них народилося троє дітей: син [PERSON], [INFO], син [PERSON], [INFO] та дочка [PERSON], [INFO], які на даний час проживають з нею та перебувають на її утриманні. З самого початку вони жили дуже добре. Однак з часом все змінилося. Причина в тому, що неодноразово відповідач йшов з сім»ї невідомо куди, і не відомо з якої причини. Його могло не бути пів року, а то й рік. Вона терпіла відповідачу надіючись, що він змінить свою поведінку, однак на її неодноразові прохання останній не реагує. На даний чає вони більше семи місяців разом не проживають, не підтримують сімейних стосунків, не ведуть спільного господарства. Чоловік не підтримує зв'язків з сім»єю, не допомагає матеріально. Жодним чином не цікавиться дітьми, їхнім станом здоров»я та розвитком. Вважає, що їхня сім'я розпалася і надалі спільне проживання і збереження сім'ї неможливе, оскільки їх шлюб існує тільки формально та суперечить її інтересам та інтересам дітей. Примирення між ними неможливе. В судове засідання позивачка не прибула, скерувала на адресу суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій зазначила, що позов підтримує, просить шлюб розірвати, дітей залишити на її вихованні, судові витрати покласти на відповідача, прізвище її залишити [PERSON], в разі неявки відповідача в судове засідання не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився та не повідомив про причини своєї неявки, незважаючи на те, що про дату, час та місце розгляду справи був належно повідомлений у встановленому законом порядку. Відзив та заперечення проти позову від відповідача не надходили, тому суд постановив ухвалу про заочний розгляд даної справи у відповідності до вимог ст. 280 ЦПК України. Дослідивши та оцінивши здобуті й перевірені в судовому засіданні докази, суд вважає, що заявлений позов належить до часткового задоволення, виходячи з наступного. Згідно зі ст. 112 ч.2 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Свідоцтво про одруження серії [NUMBER] від 03.10.2002 року (а.с. 7) підтверджує, що сторони по справі 03 жовтня 2002 року зареєстрували шлюб у Станковецькій сільській раді Долинського району Івано-Франківської області, про що зроблено відповідний запис № 11. Від спільного проживання у сторін народилось троє дітей, а саме: [INFO] року народився син [PERSON] (копія свідоцтва про народження серії [NUMBER]), [INFO] року син - [PERSON] (копія свідоцтва про народження серії [NUMBER]), [INFO] дочка - [PERSON] (копія свідоцтва про народження серії [NUMBER]. Відповідно до ст. 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження, під час шлюбу та під час його розірвання. В судовому засіданні встановлено, що між сторонами по справі склалися неприязні стосунки, що привело до припинення між ними сімейних відносин, розпаду їх сім'ї. Сторони не бажають зберегти сім'ю, оскільки вони не підтримують шлюбні відносини, не ведуть спільного побуту, їх сім'я розпалася. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Беручи до уваги волевиявлення сторін щодо розірвання шлюбу, а також те, що внаслідок розірвання шлюбу права сторін по справі та їх дітей порушені не будуть, суд вважає за доцільне заяву про розірвання шлюбу задоволити, витрати, пов'язані з реєстрацією розірвання шлюбу в органах реєстрації актів цивільного стану, покласти на відповідача. При цьому суд зазначає, що при розірванні шлюбу не вирішується питання щодо визначення місця проживання з матір'ю сина сторін, який вже досяг 14-річного віку та відповідно до вимог ч.3 ст. 160 СК України сам визначає своє місце проживання з одним з батьків. Оскільки, на момент розгляду справи, син подружжя, [PERSON], [INFO], досяг чотирнадцяти років, він вправі визначати місце свого проживання самостійно. А тому в частині позовних вимог щодо залишення неповнолітнього сина [PERSON],[INFO], який на час розгляду справи досяг 14-річного віку, на проживання з позивачкою слід відмовити. Питання судових витрат суд вирішує у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного, ст.ст. 105,110,112,113 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved