Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-01 00:00:00

[PERSON] звернулася до Вінницького районного суду Вінницької області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 29.01.1995 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем у Вінницько Хутірській сільській раді Вінницького району Вінницької області, актовий запис № 5. Від сумісного життя мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Сімейне життя у сторін не склалось, оскільки у них різні інтереси, уподобання, вони перестали розуміти один одного, кожен з них живе своїм відокремленим життям, у неї відсутні почуття поваги та любові до відповідача. Подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливе. Позивач просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, який зареєстрований 29.01.1995 року у Вінницько Хутірській сільській раді Вінницького району Вінницької області, актовий запис № 5. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, проте через канцелярію суду подала заяву в якій зазначила, що позов підтримує в повному обсязі та просить його задовольнити. Справу просить розглядати у її відсутність, проти заочного розгляду справи не заперечує. Після розірвання шлюбу просить залишити прізвище «Стороженко». Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, хоча про день, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується матеріалами справи, а саме рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Про причини неявки суд не повідомив, заяв та клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зі згоди позивача суд ухвалює провести розгляд справи у відсутність відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судоми встановлено, що 29.01.1995 року сторони зареєстрували шлюб у Вінницько Хутірській сільській раді Вінницького району Вінницької області, актовий запис № 5, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу, серії І-АМ №270560 від 29.01.1995 року (а.с. 3). Після укладення шлюбу позивач змінила своє дошлюбне прізвище «Корзун» на «Стороженко». Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження, серії І-АМ №090775 від 10.08.1999 року (а.с. 4). Сімейне життя у сторін не склалось, оскільки у них різні інтереси, уподобання, вони перестали розуміти один одного, у позивача відсутнє почуття поваги та любові до відповідача, кожен з них живе своїм відокремленим життям, сторони припинили шлюбні стосунки. Шлюб існує лише формально, подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливе, оскільки суперечить інтересам позивача. Встановленим в суді фактам відповідають сімейні правовідносини, які регулюються Сімейним кодексом України. Згідно з ч. 3 ст. 109 Сімейного кодексу України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Відповідно до ч. 2 ст. 104, ч. 1 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя і зберігання шлюбу суперечили б інтересам одного із них, що має істотне значення. Статтею 113 Сімейного кодексу України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Суд, з'ясувавши фактичні взаємовідносини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, те, що позивач не бажає підтримувати подружні стосунки з відповідачем, дійшов висновку, що немає підстав для вжиття заходів для примирення подружжя, спільне життя подружжя та подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача, що має істотне значення, тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому з відповідача слід стягнути на користь позивача 243 грн. 60 коп. витрати понесені на сплату судового збору. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved