Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-15 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вказаним вище позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Посилалася на те, що з відповідачем вона перебуває у шлюбі з 12.01.1997 року, який зареєстрований Селищанською сільською радою Сокирянського району Чернівецької області за актовим записом №2. Від шлюбу мають двоє неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Спільним сімейним життям не проживають з жовтня 2016 року. Сімя розпалась по тій причини, що вони не знайшли взаємопорозуміння, у них різні погляди на сімейне життя, а тому шлюбних відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть. На даний час їх шлюб носить формальний характер, а тому вважає, що його необхідно розірвати. Просила розірвати шлюб між нею та [PERSON], який зареєстрований 12.01.1997 року Селищанської сільської ради Сокирянського району Чернівецької області за актовим записом №2, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «Флікс». Позивачка в судове засідання не зявилася, однак подала до суду письмову заяву про розгляд справи без її участі, в якій позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач у судове засідання також не зявився, проте подав до суду письмову заяву, в якій позовні вимоги визнав повністю, згідний на розірвання шлюбу та просив розглянути справу без його присутності. У звязку із неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, у відповідності до вимог ст.197 ч.2 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Оскільки всі особи, які беруть участь у справі, заявили клопотання про розгляд справи за їх відсутності, суд у відповідності до вимог ст.158 ч.2 ЦПК України вважає за можливе провести судовий розгляд у судовому засіданні за відсутності сторін та вирішити справу на підставі наявних у ній доказів. Відповідно до ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З наведених у позовній заяві обставин, які згідно положень ст.61 ЦПК України, не підлягають доказуванню, оскільки визнані сторонами, встановлено, що з 12 січня 1997 року [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище Руснак) Лівія Іванівна перебувають у шлюбі, який зареєстрований 12 січня 1997 року Селищанською сільською радою Сокирянського району Чернівецької області за актовим записом №2. Від спільного проживання сторони мають неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. На даний час сторони сімейних стосунків не підтримують та спільного господарства не ведуть, примиритися не бажають. Таким чином, враховуючи наведені вище обставини та фактичні взаємини сторін, суд приходить до висновку, що сімя у сторін остаточно розпалась і зберегти її уже не можливо. Відповідно до ст.112 ч.2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Враховуючи зазначені вище вимоги закону, суд вважає, що визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права та інтереси сторін, а тому позовні вимоги слід задовольнити, розірвавши шлюб між сторонами, стягнувши з відповідача у відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України понесені позивачем і документально підтверджені судові витрати по оплаті нею судового збору в розмірі 551 грн. 20 коп.

Outcome: approved