Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-29 00:00:00

[PERSON] звернулася до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовом до Приватного акціонерного товариства «Вищий навчальний заклад «[PERSON] академія управління персоналом» (далі ПрАТ «ВНЗ «МАУП») про стягнення заборгованості по заробітній платі, компенсації за порушення термінів виплати, середнього заробітку за час затримки розрахунку, в якому просила із урахуванням уточнених позовних вимог про наступне: - стягнути з ПрАТ «ВНЗ «МАУП» заборгованість по заробітній платі в сумі 2175,14 грн.; - стягнути з ПрАТ «ВНЗ «МАУП» компенсацію у звязку із порушенням термінів виплати заробітної плати в сумі 1761,16 грн.; - стягнути з ПрАТ «ВНЗ «МАУП» середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в період з 03.07.2013 року по 30.12.2015 року в сумі 102742,58 грн. В обґрунтування позову позивач вказала, що 01.07.2011 року її було прийнято на роботу до Сєвєродонецького інституту Приватного акціонерного товариства «Вищий навчальний заклад «[PERSON] академія управління персоналом», який є відокремленим структурним підрозділом Приватного акціонерного товариства «Вищий навчальний заклад «[PERSON] академія управління персоналом», що має самостійний баланс, поточні рахунки в банку тощо. 02.07.2013 року позивач була звільнена із займаної посади за власним бажанням. Починаючи з квітня 2013 року, заробітну плату їй стали виплачувати нерегулярно та не в повному обсязі. Внаслідок цього, на момент звільнення 02.07.2013 року, за відповідачем утворилася заборгованість по заробітній платі в сумі 6601,27 грн., яку виплатити їй відповідач відмовився без надання пояснень. 08.08.2013 року [PERSON] направила відповідачу рекомендованим листом з описом вимоги про кінцевий розрахунок (заяву) та про видачу довідки про заборгованість із заробітної плати. Проте до цього часу відповіді, в тому числі зазначеної довідки, не отримала. 25.09.213 року та 03.02.2014 року позивачу було виплачено частину заборгованості в сумі 4426,13 грн. Таким чином, заборгованість по заробітній платі склала суму у розмірі 2175,14 грн., яка утворилася внаслідок несплати заборгованості за квітень 2013 року та яку відповідач в добровільному порядку відмовляється сплачувати, тому вона була вимушена звернутися до суду з відповідним позовом. Представник відповідача надала до суду письмові заперечення проти позову, в яких вказала, що рекомедованого листа з описом вимоги про кінцевий розрахунок (заяви) та про видачу довідки про заборгованість із заробітної плати до базового ВНЗ від позивача не надходило. Позивач, як в.о. головного бухгалтера, не зменшила свою заробітну плату за березень квітень 2013р. на відповідний відсоток та не скасувала надбавку до неї у березні квітні 2013р., що є грубим порушенням пунктів 1.1.5; 1.2.2; 1.2.3 та розділу 2.1 «Положення про оплату праці працівників Сєвєродонецького інституту МАУП». Також, позивач невірно нарахували собі надбавку у період щорічних відпусток та невірно нарахувала відпускні, що призвело до надмірної виплати їй сум заробітної плати. З урахуванням не отриманої суми за квітень 2013 р. у позивача виникає борг перед ПрАТ «Вищий навчальний заклад «[PERSON] управління персоналом» у розмірі 911,56 грн., у звязку із чим позов є необґрунтованим. В судовому засіданні позивач підтримала уточнені позовні вимоги з підстав, які викладені у позові, просила позов задовольнити у повному обсязі. В судовому засіданні представник відповідача уточнені позовні вимоги не визнала з підстав, викладених у письмових запереченнях на позов. Також пояснила, що на момент звільнення [PERSON] на рахунку установи були гроші, яких було достатньо для погашення заборгованості по заробітній платі перед позивачем, проте позивач маючи змогу самостійно нарахувати собі усі необхідні суми цього не зробила. Розрахункова відомість за квітень 2013 року, в якій вказано суму нарахованої заробітної плати позивача в розмірі 2175,14 грн., ніким не підписана та не є належним документом. У складових заробітної плати позивача не враховано протоколів та наказів щодо зменшення заробітної плати всім працівникам Інституту у деяких місяцях 2013 року. Допитана в якості свідка в судовому засіданні [PERSON] пояснила, що вона за сумісництвом працює в.о. головного бухгалтера у Сєвєродонецькому інституті ПрАТ «Вищий навчальний заклад «[PERSON] академія управління персоналом». Після того, як позивач [PERSON] звільнилася із посади головного бухгалтера у вказаній установі, вона, [PERSON], перевірила правильність ведення бухгалтерського обліку та фінансової звітності на підприємстві і виявила багато порушень. Нею були складені, зокрема, довідка про перерахунок нарахованої та виплаченої заробітної плати [PERSON] (а.с. 106) та перерахунок відпускних [PERSON] (а.с. 107). Вказана довідка складена нею із того розрахунку, що [PERSON] була невірно нарахована та виплачена надбавка до заробітної плати, а також невірно нараховані та виплачені відпускні. Допитана в якості свідка в судовому засіданні [PERSON] пояснила, що в період з вересня 2011 року по червень 2013 року вона працювала на у Сєвєродонецькому інституті ПрАТ «Вищий навчальний заклад «[PERSON] академія управління персоналом», виконуючі функції по нарахуванню заробітної плати. Заробітна плата у вказаний період нею нараховувалася вірно, в той час як накази про надбавку [PERSON] або іншим працівникам видавалися директором, тобто належали то сфери повноважень директора. Працівники у Сєвєродонецькому інституті ПрАТ «Вищий навчальний заклад «[PERSON] академія управління персоналом» про зменшення заробітної плати не повідомлялися, у звязку із чим заробітна плата їм не зменшувалася не дивлячись на протоколи чи накази про її зменшення. Розрахункові відомості по заробітній платі підписували директор та головний бухгалтер. Вислухавши пояснення сторін, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. З матеріалів справи вбачається, що згідно із копією трудової книжки серії БІ-І № 39190 на імя [PERSON], [INFO], 01.07.2011 року на підставі наказу № 09 вк [PERSON] була прийнята до Сєвєродонецького інституту МАУП на посаду заступника головного бухгалтера та 12.12.2011 року на підставі наказу № 137/1-п, [PERSON] була переведена на посаду головного бухгалтера Сєвєродонецького інституту МАУП. 02.07.2013 року на підставі наказу № 52-п, [PERSON] була звільнена з посади головного бухгалтера Сєвєродонецького інституту МАУП за власним бажанням на підставі ст. 38 КЗпП України у звязку із виходом на пенсію. Згідно із копією наказу ректора Приватного акціонерного товариства «Вищий навчальний заклад «[PERSON] академія управління персоналом» [PERSON] № 52-п «По персоналу» від 01.07.2013 року, [PERSON], головного бухгалтера Сєвєродонецького інституту МАУП, звільнено 02 липня 2013 року за власним бажанням у звязку з виходом на пенсію на підставі ст. 38 КЗпП України. Підстава: заява [PERSON] від 02.07.2013 року. Згідно із копією заяви [PERSON] на імя в.о. директора СІ МАУП [PERSON] від 08.08.2013 року, позивач [PERSON] просить виплатити заборгованість із заробітної плати та компенсацію за несвоєчасний розрахунок у звязку зі звільненням та надати довідку про заборгованість. Вказана заява була надіслана 09.08.2013 року на адресу Сєвєродонецького інституту МАУП, про що свідчить копія опису вкладення та копія фіскального чеку до цінного листа (а.с. 8). Згідно із порівняльною таблицею з урахуванням існуючих в СІ МАУП наказів по оплаті праці, штатного розпису та інших документів, яку було надано представником відповідача, позивачу [PERSON] видано заробітної плати за період з 01.01.2013 року по 30.06.2013 року в розмірі 10861,35 грн., при цьому за квітень 2013 року позивачу заробітна плата виплачена не була. Згідно із копією розрахунково-платіжної відомості № НЗП-00004 за квітень 2013 року по СІ МАУП, заробітна плата [PERSON] за квітень 2013 року склала 1519,62 грн. (належить до видачі). Разом з тим, згідно із копією розрахункової відомості заробітної плати за квітень 2013 року по СІ МАУП, заробітна плата [PERSON] за квітень 2013 року склала 2175,14 грн. (належить до видачі). Згідно із копією наказу в.о. директора Сєвєродонецького інституту Приватного акціонерного товариства «Вищий навчальний заклад «[PERSON] академія управління персоналом» [PERSON] № 13/бух «Про оплату праці» від 30.04.2013 року, виплачено заробітну плату у сумі 45606,51 грн. за квітень 2013 року. Згідно із копією листа № 84 в.о. директора СІ МАУП [PERSON] від 01.08.2013 року на імя начальника УПтаСЗН Сєвєродонецької міської ради [PERSON], [PERSON] офіційно не зверталася до СІ «МАУП» з приводу видачі їй довідки про заборгованість із заробітної плати. [PERSON] не передала і не залишила всіх необхідних документів стосовно фінансово-господарської діяльності інституту, що призвело до збою в роботі його бухгалтерської служби. Новопризначена в.о. головного бухгалтера [PERSON] неодноразово зверталася до [PERSON] з проханням дати пояснення стосовно стану регістрів синтетичного та аналітичного обліку, підтвердження залишків на бухгалтерських рахунках, стану розрахунків з робітниками, але ці прохання [PERSON] проігнорувала, тому СІ «МАУП» був вимушений розпочати незалежну документальну ревізію даних первинного бухгалтерського обліку. До закінчення перевірки надати довідку про заборгованість по заробітній платі [PERSON] не представляється можливим. Згідно із копією службової записки № 83/1 від 30.07.2013 року, в.о. головного бухгалтера [PERSON] просить в.о. директора СІ [PERSON] [PERSON] провести незалежну документальну ревізію даних первинного бухгалтерського обліку. Згідно із копією [PERSON] ревізії від 28 серпня 2013 року, проведеної бухгалтером-ревізором [PERSON] на підставі Договору № 30-07/13 від 30 липня 2013 року, в Сєвєродонецькому інституті «МАУП» за період з 01.01.2013 року по 30.06.2013 року облік первинної бухгалтерської документації вівся з грубими порушеннями вимог ст.ст. 4, 8, 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» № 996-ХІV від 16.07.1999 року. Встановлені грубі порушення в порядку обліку готівкових грошових коштів (ст. 2, 6 Положення про порядок ведення касових операцій в національній валюті в Україні). Облік в Сєвєродонецькому інституті «МАУП» не відповідає національним стандартам бухгалтерського обліку, прийнятим в Україні. Згідно із копією наказу в.о. директора Сєвєродонецького інституту Приватного акціонерного товариства «Вищий навчальний заклад «[PERSON] академія управління персоналом» [PERSON] № 03 вк «Про організацію роботи Сєвєродонецького інституту МАУП» від 18.01.2013 року, у звязку зі зменшенням контингенту студентів, зменшенням обсягів роботи та для стабілізації фінансового становища інституту: працівникам адміністративно-господарського персоналу Сєвєродонецького інституту ПрАТ «ВНЗ «МАУП» (згідно з переліком, наведеним у додатку) з 21 січня 2013 року по 30 квітня 2013 року встановлено неповний робочий тиждень (4 дні на тиждень) з оплатою в розмірі 0,8 посадового окладу; з 01 травня 2013 року повернено всіх працівників, умови праці яких згідно п. 1 цього наказу були змінені, на колишні умови праці повний робочий день з оплатою повного посадового окладу; повідомлено працівників під розписку в додатку до цього наказу: про встановлення пунктом 1 цього наказу неповного робочого тижня з 21 січня 2013 року. Даний наказ безпосередньо стосувався й позивача [PERSON] Згідно із копією Протоколу № 45 засідання Наглядової ради [PERSON] академії управління персоналом від 30 квітня 2013 року, суворо попереджено в.о. директора Сєвєродонецького інституту МАУП [PERSON] про необхідність прийняття всіх можливих заходів щодо виконання фінансових планів, зменшення дебіторської заборгованості і виключення випадків несвоєчасної виплати місячної винагороди; у звязку з невиконанням фінансового плану квітня 2013 року, наявністю великих сум дебіторської заборгованості і неприйняттям дієвих заходів щодо її погашення, створенням заборгованості із виплатою заробітної плати за лютий, березень 2013 року на підставі статті 94 Кодексу законів про працю України і Положень про оплату праці при нарахуванні місячної винагороди всім працівникам Сєвєродонецького інституту МАУП за квітень 2013 року зменшено розмір винагороди на 10 відсотків, але не нижче мінімальної заробітної плати 1147 грн. (крім професорсько-викладацького складу, який вів конкретне навчальне навантаження). Відповідальні: директори і головні бухгалтери відокремлених структурних підрозділів; директорам та головним бухгалтерам вищезазначених підрозділів вказано на відзвітування про виконання цього рішення в 3-денний термін після його отримання, оформлення відповідних наказів, платіжних відомостей та надіслання їх до Департаменту планування та обліку праці МАУП. Згідно із довідкою № 134 від 20.10.2014 року про середню заробітну плату (дохід) по Сєвєродонецькому інституту ПрАТ ВНЗ МАУП, заробітна плата [PERSON] за період з 01.05.2013 року по 30.06.2013 року склала 2338,25 грн., середня заробітна плата склала 106,28 грн. із розрахунку 2338,25 грн. / 22 робочі дні (а.с. 91). Разом з тим, згідно із довідкою про середній заробіток від 04.12.2015 року № 126 нарахована заробітна плата [PERSON] за період з 01.05.2013 року по 30.06.2013 року склала 2706,67 грн., середня заробітна плата склала 112,78 грн. із розрахунку 2706,67 грн. / 24 робочі дні (а.с. 170). Вирішуючи питання про обґрунтованість позовних вимог суд враховує наступні норми Закону. Відповідно до ч. 1 ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Суд зазначає, що факт нарахування [PERSON] суми в розмірі 2175 грн. 14 коп. в якості заробітної плати за квітень 2013 року підтверджується копією розрахункової відомості заробітної плати за квітень 2013 року (а.с. 56), індивідуальними відомостями про застраховану особу (а.с. 103), а також розрахунками, які були підписані теперішнім в.о. головного бухгалтера СІ МАУП та які було надано до суду представником відповідача (а.с. 169) і в яких в.о. головного бухгалтера [PERSON] виходить саме з вказаної суми, проте вважає, що її нараховано невірно. Факт не підписання розрахункової відомості заробітної плати за квітень 2013 року по Сєвєродонецькому інституту ПрАТ «ВНЗ «МАУП» директором та/або головним бухгалтером підприємства може свідчити про недотримання вимог законодавства щодо нарахування та виплати заробітної плати відповідальними працівниками підприємства, проте не свідчить про те, що вказана у відомості сума є необґрунтованою. В судовому засіданні було оглянуто оригінал вказаної відомості та зясовано, що у Сєвєродонецькому інституті ПрАТ «ВНЗ «МАУП» зберігається така сама розрахункова відомість за квітень 2013 року, а також зясовано, що розрахункові відомості за інші місяці 2012 та 2013 років також систематично не підписувалися відповідальними посадовими особами, проте заробітна плата на їх підставі виплачувалася, що у сукупності з іншими дослідженими доказами (а.с. 103, 169) дозволяє дійти висновку про те, що усім працівникам Сєвєродонецького інституту ПрАТ «ВНЗ «МАУП» в квітні 2013 року заробітна плата нараховувалася та повинна була виплачуватися саме на підставі вказаної відомості. Суд не вважає обґрунтованими посилання представника відповідача на те, що [PERSON] самостійно надмірно нарахувала собі суми заробітної плати та відпускних в 2012-2013 роках, адже згідно із п. 3.4, 3.8 Положення про Сєвєродонецький інститут ПрАТ «ВНЗ «МАУП» повноваження по встановленню умов оплати праці та здійсненню фінансової діяльності належать директору Інституту, в той час як головний бухгалтер організовує бухгалтерську та фінансову роботу Інституту. Суд також враховує, що представником відповідача не було надано доказів того, що [PERSON] на підставі відповідних протоколів засідання Наглядової ради [PERSON] академії управління персоналом та наказів директора Сєвєродонецького інституту ПрАТ «ВНЗ «МАУП» не пізніше ніж за два місяці була повідомлена про зміну істотних умов праці в березні-червні 2013 року - розміру оплати праці, режиму роботи, встановлення неповного робочого часу. У звязку із викладеним, судом не беруться до уваги розрахунки представника позивача щодо належних на її думку розмірів заробітної плати [PERSON] у 2013 році із урахуванням зменшеного розміру оплати праці. Належних доказів наявності складу кримінального, адміністративного чи дисциплінарного правопорушення в діях [PERSON] на посаді головного бухгалтера або в діях інших посадових осіб Сєвєродонецького інституту ПрАТ «ВНЗ «МАУП» щодо невірного нарахування заробітної плати чи відпускних виплат в 2012 та 2013 роках до суду надано не було. Посилання представника відповідача на те, що [PERSON] у день свого звільнення 02.07.2013 року або пізніше могла самостійно нарахувати та виплатити собі всі суми заробітної плати суд не вважає обґрунтованими, адже 02.07.2013 року [PERSON] знаходилася у відпустці та в подальшому у цей же день була звільнена. Отже, [PERSON] не могла виконувати свої посадові обовязки щодо бухгалтерської діяльності в день відпустки, в день звільнення або після звільнення. Таким чином, суд приходить до висновку про те, що [PERSON] дійсно було нараховано, але не виплачено заробітну плату за квітень 2013 року в сумі 2175 грн. 14 коп. і така невиплата сталася з вини підприємства, адже представником підприємства не було доведено наявності обєктивних причин невиплати заробітної плати, усунути які підприємство не мало змоги. При цьому, відсутність коштів для виплати заробітної плати не виключає відповідальності роботодавця за невиплату заробітної плати, що узгоджується із положенням п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 грудня 1999 року № 13. Відповідно до ч. 1 ст. 117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору. Визначаючи розмір середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку із позивачем, суд враховує, що згідно із копією Витягу з наказу ректора Приватного акціонерного товариства «Вищий навчальний заклад «[PERSON] академія управління персоналом» [PERSON] № 40-п «По персоналу» від 31.05.2013 року, [PERSON], головному бухгалтеру Сєвєродонецького інституту МАУП надано щорічну відпустку з 10.06.2013 року по 02.07.2013 року. Тобто, в день звільнення 02.07.2013 року [PERSON] знаходилася у відпустці та не працювала, що було визнано сторонами в судовому засіданні, у звязку із чим розмір середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку із позивачем має обчислюватися не з дня звільнення позивача, а з дня наступного за днем пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок, що відповідає положенням ст. 116 КЗпП України. Вищевказану вимогу [PERSON] предявила 09.08.2013 року шляхом надіслання відповідної заяви на адресу Сєвєродонецького інституту ПрАТ «ВНЗ «МАУП», про що свідчить копія опису вкладення та копія фіскального чеку до цінного листа (а.с. 8). При цьому, надіслання такої вимоги саме до Сєвєродонецького інституту ПрАТ «ВНЗ «МАУП» є достатнім та належним в розумінні ст. 116 КЗпП України, адже Сєвєродонецький інститут ПрАТ «ВНЗ «МАУП» та директор цього Інституту є уповноваженими органами ПрАТ «ВНЗ «МАУП», що підтверджується пунктами 1.7, 3.4, 5.4 Положення про Сєвєродонецький інститут ПрАТ «ВНЗ «МАУП». Отже, розмір середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку із позивачем має обчислюватися з 10 серпня 2013 року по 30 грудня 2015 року (день проголошення цього рішення суду). Здійснення розрахунків середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку визначено в Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100. Так, абзацом третім пункту 2 Порядку встановлено, що середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою повязана дана виплата. Усі виплати включаються в розрахунок середньої заробітної плати у тому розмірі, в якому вони нараховані, без виключення сум відрахування на податки, стягнення аліментів тощо. Відповідно до пункту 5 розділу IV Порядку, нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати. Згідно з пунктом 8 розділу IV Порядку, нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні 2 місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. Середньомісячне число робочих днів розраховується діленням на 2 сумарного числа робочих днів за останні два календарні місяці згідно з графіком роботи підприємства, установи, організації, встановленим з дотриманням вимог законодавства (абзац третій пункту 8 розділу IV Порядку). Аналогічна позиція щодо розрахунку розміру середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку викладена у постанові Верховного Суду України від 21.01.2015 року по справі № 6-195цс134. Середньоденна заробітна плата [PERSON] складає 112 грн. 78 коп. (заробітна плата за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі дні в розмірі 2706,67 грн. ділиться на число відпрацьованих робочих днів в кількості 24 дні). Вказаний розмір середньоденної заробітної плати також визначено у розрахунках позивача та у довідці, яка надана відповідачем (а.с. 170). Середньомісячне число робочих днів [PERSON] складає 18,5 робочих днів (сумарне число робочих днів за останні два календарні місяці згідно з графіком роботи підприємства, тобто за травень та червень 2013 року, в кількості 37 днів (18 робочих днів у червні + 19 робочих днів у травні) ділиться на 2). Затримка розрахунку відповідача перед [PERSON] за період з 10.08.2013 року по 30.12.2015 року, тобто станом на час винесення судом цього рішення, складає 25 повних місяців (період з вересня 2013 року по листопад 2015 року). Тобто середньомісячне число робочих днів складає 462,5 робочих днів (25 місяців х 18,5 робочих днів), до яких має бути додано 15 робочих днів у період з 10.08.2013 року по 31.08.2013 року та 22 робочих дні у період з 01.12.2015 року по 30.12.2015 року включно. В кінцевому підсумку, затримка розрахунку відповідача перед [PERSON] складає 499,5 робочих днів, які обраховані із урахуванням постанови Верховного Суду України від 21.01.2015 року по справі № 6-195цс134. Отже, 499,5 робочих днів затримки слід помножити на 112 грн. 78 коп. середньоденної заробітної плати [PERSON], що складе 56333 грн. 61 коп. середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Саме у вказаному розмірі слід задовольнити відповідні позовні вимоги [PERSON] Вирішуючи питання про задоволення позовних вимог в частині стягнення з ПрАТ «ВНЗ «МАУП» компенсації у звязку із порушенням термінів виплати заробітної плати, суд зазначає наступне. Згідно із статтями 1, 2, 3 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи). Компенсація громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов'язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться). Відповідно до п. 4 Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою КМУ від 21 лютого 2001 р. № 159 із змінами та доповненнями, сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов'язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100. Індекс споживчих цін для визначення суми компенсації обчислюється шляхом множення місячних індексів споживчих цін за період невиплати грошового доходу. При цьому індекс споживчих цін у місяці, за який виплачується дохід, до розрахунку не включається. Щомісячні індекси споживчих цін публікуються Держкомстатом. Отже, сума компенсації у звязку із порушенням термінів виплати заробітної плати [PERSON] за квітень 2013 року складає 1636 грн. 79 коп. із розрахунку 75,25% приросту індексу споживчих цін за період з травня 2013 року по листопад 2015 року. Саме у вказаному розмірі слід задовольнити відповідні позовні вимоги [PERSON] Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд у відповідності до ч. 1, 3 ст. 88 ЦПК України вважає необхідним стягнути з відповідача в дохід держави суму судового збору пропорційно до задоволеної частини вимог, виходячи із розміру ставки судового збору за подання позову майнового характеру (1 відсоток ціни позову). Отже, з відповідача в дохід держави належить стягнути судовий збір в сумі 601 грн. 45 коп., виходячи із задоволеного розміру позовних вимог в загальній сумі 60145 грн. 54 коп. Також, згідно із п. 2 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення в частині стягнення заробітної плати на користь позивача за квітень 2013 року в сумі 2175 грн. 14 коп. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial