Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-06 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до Вашківецької міської ради Вижницького району Чернівецької області, [PERSON], [PERSON], про визнання права власності на спадкове майно. В позові вказувала, що [INFO] помер її чоловік - [PERSON] Після його смерті в [ADDRESS] відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку, позначеного по інвентарному плану забудови літерою «А», загальною площею 135,80 кв.м та належних до нього надвірних господарських будівель і споруд, загальною інвентарною вартістю 565483,00 грн. За життя чоловік не складав ніяких посмертних розпоряджень щодо передачі свого майна спадкоємцям. Зазначала, що вона, як дружина померлого є спадкоємцем першої черги за законом на вищевказане спадкове майно. Крім неї спадкоємцями за законом першої черги є також їх діти: син - [PERSON] та дочка - [PERSON], яка також як і вона проживала разом із спадкодавцем на момент відкриття спадщини. Однак вони, згідно поданих до нотаріальної контори і належно оформлених заяв, відмовилися від вказаної спадщини на її користь та згідні, щоб вона оформила вказане спадкове майно на своє ім'я. Інших спадкоємців на вказане майно та осіб, які б мали обов'язкову частку у вказаній спадщині немає. Посилалася на те, що вона вчасно, в шестимісячний термін з дня смерті чоловіка [PERSON] прийняла вказану спадщину, оскільки постійно проживала разом з ним на час відкриття спадщини та продовжує проживати в спадковому будинку по даний час. Крім того звернулася до Вижницької нотаріальної контори із заявою про прийняття вказаної спадщини. Однак у видачі свідоцтва про право на спадщину в нотаріальному порядку їй відмовлено, згідно постанови нотаріуса №216/02-31 від 17.03.2015 року на тій підставі, що не надано належних правовстановлюючих документів про право власності на вказане вище нерухоме майно за померлим [PERSON] За наведених вище обставин змушена своє право на спадкове майно після смерті чоловіка [PERSON] доводити в судовому порядку. Просила визнати за нею право власності на спадкове майно після смерті [PERSON], померлого [INFO], яким є: житловий будинок, позначений згідно інвентарного плану забудови літерою «А» з належними до нього надвірними господарськими будівлями і спорудами, що розташовані за адресою: [ADDRESS]. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, будучи належно повідомленою про місце, день та годину слухання справи, в адресованій суду заяві її представник [PERSON] позов підтримала, просила справу розглядати без її участі та без участі позивача. Представник відповідача - Вашківецької міської ради Вижницького району Чернівецької області та відповідачі [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з'явилися, будучи належно повідомленими про місце, день та годину слухання справи, про причини неявки суд не повідомили. Суд вважає, що необхідно ухвалити заочне рішення по справі на підставі наявних у справі доказів, оскільки представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія [NUMBER] від 30.01.1998 року, виданого виконавчим комітетом Вашківецької міської ради Вижницького району Чернівецької області. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої входить: житловий будинок 1991 року побудови з належними до нього господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що розташований по [ADDRESS], загальною вартістю 565483,00 грн., що підтверджується копією технічного паспорту інвентарний [NUMBER], виготовленого станом на 12.03.2015 року КП «Вижницьке РБТІ», копією рішення виконавчого комітету Вашківецької міської ради №84 від 13.08.1981 року «Про надання дозволу на перебудову житлового будинку в [ADDRESS] [PERSON]», копією будівельного паспорту на житловий будинок по [ADDRESS] від 07.12.1981 року та копією довідки виконавчого комітету Вашківецької міської ради Вижницького району Чернівецької області №274 від 23.02.2015 року. Позивач є спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON] оскільки була його дружиною, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу, серія [NUMBER] від 22.02.1976 року, виданого Лукавецькою сільською радою Вижницького району Чернівецької області та вищевказаною довідкою міської ради. Позивач, як спадкоємець за законом першої черги спадщину прийняла, що підтверджується матеріалами спадкової справи №75/2015 року, заведеної 17.03.2015 року у Вижницькій державній нотаріальній конторі до майна померлого [INFO] [PERSON]. Крім позивача, спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON] є його діти - [PERSON], [INFO], який на спадкове майно не претендує, про що подав відповідну заву у Вижницьку державну нотаріальну контору, а також [PERSON], яка пропустила строк для прийняття спадщини, що підтверджується матеріалами вищевказаної спадкової справи. У видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок [NUMBER] з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що знаходиться у [ADDRESS] державним нотаріусом [PERSON] відмовлено, у зв'язку з тим, що не були надані належним чином оформлені документи, що посвідчують право власності спадкодавця на дане майно, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії №216/02-31 від 17.03.2015 року, винесеною державним нотаріусом Вижницької державної нотаріальної контори Чернівецької області Олійник Ю.М. Відповідно до п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У п.1 Інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» зазначено, що при вирішенні спорів про спадкування, спадщина по яких відкрилася і була прийнята до 01.01.2004 року, не допускається застосування судами норм ЦК 2003 року, а застосуванню підлягають норми законодавства чинного на час відкриття спадщини, зокрема ЦК УРСР. Відповідно до п.1 ч.4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності, а тому суд вважає, що оскільки на час відкриття спадщини діяв Цивільний кодекс Української РСР в редакції 1963 року, то при вирішенні питання про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на спадкове майно слід керуватись саме його положеннями. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Згідно ст.524 ЦК УРСР 1963 року спадкування здійснюється за законом і за заповітом. Відповідно до ст.529 ЦК УРСР 1963 року при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Відповідно до ст.548 ЦК УРСР 1963 року, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до ч.1, 2 ст.549 ЦК УРСР 1963 року, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. З урахуванням зазначених вимог закону та наведених вище досліджених судом доказів, суд вважає, що житловий будинок з належними до нього господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що розташований в [ADDRESS] належав [PERSON], позивач прийняла спадщину після його смерті, а тому її позов про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка, [PERSON], є обґрунтованим і підлягає до задоволення. На підставі ст.ст.524, 548, 549 ЦК УРСР 1963 року, ст.ст.16, 328 ЦК України,

Outcome: approved