Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-23 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до Великобірківської селищної ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно. В обґрунтування своїх вимог з врахування уточнених позовних вимог зазначає, що [INFO] помер її батько [PERSON] , після смерті якого відкрилася спадщина на належне йому майно. До складу спадщини входить майно, а саме 1/2 частина житлового будинку який знаходиться по [ADDRESS] . Після смерті батька спадкова справа не заводилася, заповітного розпорядження стосовно свого майна він не залишив. Єдиними спадкоємцями після смерті [PERSON] є вона та дружина [PERSON] , яка прийняла спадщину за фактом спільного проживання з спадкодавцем, проте спадкових справ на спірне майно вона не оформила. [INFO] померла її мати [PERSON] після смерті якої вона звернулася до Тернопільської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за законом після смерті матері. Факт прийняття спадщини перевірено по спільному проживанню із спадкодавцем. Інші спадкоємці до нотаріальної контори не зверталися. Однак постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії №907/02-31 від 25 червня 2020 року їй відмовлено у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, після смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] , оскільки було виявлено відсутність правовстановлюючих документів на житловий будинок в [ADDRESS] . Оскільки вона позбавлена можливості реалізувати свої права у позасудовому порядку, просить позов задовольнити і визнати за нею право власності на 1/2 частину житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] . Ухвалою судді від 26 жовтня 2020 року відкрито провадження у справі за вищевказаним позовом за правилами загального позовного провадження, яка протокольною ухвалою суду від 26 лютого 2021 року призначена до судового розгляду . 24 грудня 2020 року ухвалою суду постановленою без виходу в нарадчу кімнату замінено неналежного відповідача Смиковецьку сільську раду Тернопільського району Тернопільської області на належного - Великобірківську селищну раду. Позивач [PERSON] та представник позивача [PERSON] в судове засідання не з`явилися, однак представник подав суду заяву про розгляд справи за відсутності сторони позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі з підстав викладених у позовній заяві та просить суд задовольнити позов. Представник відповідача Великобірківської селищної ради в судове засідання не з`явився, попередньо звернувшись до суду із заявою про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнають в повному обсязі. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору [PERSON] , яка одночасно з цим перебуває в статусі представника третьої особи [PERSON] в судовому засіданні 06 квітня 2021 року, суду повідомила, що проти задоволення позовних вимог вони не заперечують. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору [PERSON] в судовому засіданні 06 квітня 2021 року, проти задоволення позовних вимог не заперечила. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору [PERSON] в судове засідання не з`явилася, попередньо надавши суду заяву про розгляд справи за її відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечила. У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд, у відповідності з частиною 2 статті 247 ЦПК України, постановив здійснювати розгляд справи у відсутність сторін, які належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] видане 21 лютого 1969 року, батьками [PERSON] , [INFO] є [PERSON] та [PERSON] . 15 листопада 1960 року [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] після чого змінила прізвище на « [PERSON] », що вбачається з свідоцтва про одруження серії [NUMBER] видане 15 листопада 1960 року. [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] видане повторно Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Тернопільського районного управління юстиції 28 березня 2012 року. [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] видане Смиковецькою сільською Радою народних депутатів Тернопільського району 25 квітня 1994 року. 16 липня 2019 року Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації виготовлено технічний паспорт на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами за адресою [ADDRESS] . Згідно з інформаційною довідкою про технічний стан нерухомого майна №960 виданою Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації 18 липня 2019 року по обліку бюро будинковолодіння [ADDRESS] побудовано у 1939 році, загальна площа 72,2 кв.м., житлова площа 40,3 кв.м., належить: 1/2 частини - [PERSON] ; 1/2 частини - [PERSON] . Станом на 01 січня 2013 року за матеріалами бюро державна реєстрація права власності на житловий будинок по [ADDRESS] за [PERSON] в бюро не проведення, що вбачається з довідки №958 виданої Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації 18 липня 2019 року. 05 червня 2020 року [PERSON] звернулася до Тернопільської районної державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок [ADDRESS] після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] . За заявою [PERSON] Тернопільською районною державною нотаріальною конторою заведено спадкову справу №141/2020 після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Згідно з інформаційною довідкою із спадкового реєстру №64359800 від 14 квітня 2021 року та інформаційною довідкою із спадкового реєстру №64359772 від 14 квітня 2021 року заповіти від імені [PERSON] та [PERSON] посвідченні не були. Також відомості про заведення спадкової справи та видачу на її підставі свідоцтв про право на спадщину після смерті [PERSON] , померлого [INFO] у спадковому реєстрі відсутні, що вбачається з Інформаційної довідки зі спадкового реєстру №64686431 від 13 травня 2021 року. 25 червня 2020 року державним нотаріусом Тернопільської районної державної нотаріальної контори Осадчук В.Ю. винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії за №907/02-31 відповідно до якої під час розгляду документів поданих [PERSON] для видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок по [ADDRESS] , після смерті матері - [PERSON] померлої [INFO] було виявлено, відсутність правовстановлюючого документа та державної реєстрації права власності на житловий будинок. Відповідно до роз`яснень, даних в п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30 травня 2008 року, відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилась не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилась до набрання чинності ЦК України і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом. Враховуючи дату смерті матері позивача [PERSON] , а саме [INFO] правовідносини щодо спадкування після їх смерті регулюються нормами ЦК УРСР 1963 року. Відповідно до ч. 2 ст. 524ЦК УРСР 1963 року, спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Згідно ст. 527 ЦК УРСР спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті. За нормами ст. 529 ЦК УРСР 1963 року, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю. Згідно із ст.ст. 548-549 ЦК УРСР 1963 року, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Згідно ч.2 ст.553 ЦК УРСР, вважається, що відмовився від спадщини той спадкоємець, який не вчинив жодної дії, щодо прийняття спадщини. Відповідно до п.1 ч.1 ст.549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Після смерті [PERSON] спадкова справа не заводилася, спадкоємцями є дружина [PERSON] , померла [INFO] , яка прийняла спадщину за фактом спільного проживання з спадкодавцем та дочка (позивач у справі) [PERSON] , факт прийняття спадщини перевірено по спільному проживанню із спадкодавцем, що підтверджується довідкою № 26 виданою Смиковецькою сільської ради Тернопільського району Тернопільської області 24 січня 2020 року. Інші спадкоємці до нотаріальної контори не зверталися. Також допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] суду пояснила та ствердила, що на одному подвір`ї родини Тлумацьких було збудовано два будинки у яких позивачка спільно з її батьками. Відповідно до ст. 3 Закону України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення або на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації. До часу набрання чинності ЦК та Законом України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації. У разі відсутності державної реєстрації права власності на нерухоме майно, створене та оформлене в передбаченому законом порядку до набрання чинності Законом України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», спадкоємці, які прийняли спадщину, мають право на оформлення спадкових прав шляхом звернення до нотаріальної контори за видачею свідоцтва про право на спадщину. Так, в вході судового розгляду встановлено, що 1/2 частка житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами [ADDRESS] належить [PERSON] в порядку спадкування за заповітом після смерті її матері [PERSON] , померлої [INFO] , а інша 1/2 частка домоволодіння належить [PERSON] , що підтверджується на явними у справі доказами та поясненнями свідків, зокрема, поясненнями [PERSON] допитаної в судовому засіданні в якості свідка та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №230362125 від 30 жовтня 2020 року. Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Оскільки позивач, згідно з уточненими позовними вимогами просить визнати за нею право власності на 1/2 частину житлового будинку загальною площею72,2 кв.м, житловою площею 40,3 кв.м, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] без врахування надвірних будівель та споруд, в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , суд па підставі вищевикладеного, враховуючи те, що позивач, прийняла у спадщину за законом спірний житловий будинок та фактично вступила в управління вказаним спадковим майном, інших спадкоємців, які б прийняли у спадщину на спірне майно після померлої [PERSON] не має, однак позивач позбавлена можливості реалізувати свої права у позасудовому порядку, а тому суд приходить до висновку, що право позивача слід захистити, шляхом визнання за позивачем право власності на 1/2 частину житлового будинку загальною площею 72,2 кв.м, житловою площею 40,3 кв.м, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . У зв`язку з тим, що позивачка не заявила вимог про розподіл судових витрат, дане питання судом не вирішується.

Outcome: approved