Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-04 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом, вимоги якого під час розгляду справи декілька раз уточнювала та відповідно до останніх просить суд стягнути з Причорноморського Державного регіонального геологічного підприємства на свою користь грошові кошти у розмірі 6.067 гривень 46 копійок в рахунок відшкодування упущеної вигоди, грошові кошти у розмірі 5.306 гривень 97 копійок в рахунок відшкодування трьох відсотків річних, грошові кошти у розмірі 5.960 гривень 72 копійки в рахунок відшкодування інфляційних витрат, грошові кошти у розмірі 12.772 гривні 24 копійки в рахунок відшкодування заборгованості по заробітній платі, грошові кошти у розмірі 4.000 гривень в рахунок відшкодування витрат на правову допомогу. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що рішенням Апеляційного суду Одеської області від 16 січня 2012 року її поновлено на роботу на посаді провідного гідрогеолога геологічного відділу у Причорноморському Державному регіональному геологічному підприємстві, а також стягнуто з Причорноморського Державного регіонального геологічного підприємства на її користь заробітну плату за січень, лютий, березень, травень 2009 року у розмірі 3.290 гривень 50 копійок, заробітну плату за час вимушеного прогулу у розмірі 89.282 гривні 86 копійок та моральну шкоду у розмірі 2.000 гривень. Однак, Причорноморське Державне регіональне геологічне підприємство виконав рішення лише 29 серпня 2012 року на підставі примусового порядку за виконавчим провадженням № 31037208 від 17 лютого 2012 року, що підтверджується наказом Генерального директора Причорноморського Державного регіонального геологічного підприємства від 29 серпня 2012 року за № 51/к. В наслідок чого, у Причорноморського Державного регіонального геологічного підприємства знов виникла заборгованість по заробітній платі перед [PERSON] за час вимушеного прогулу за період з 17 січня 2012 року по 29 серпня 2012 року у розмірі 29.951 гривні. Рішенням Апеляційного суду Одеської області від 14 листопада 2013 року стягнуто з Причорноморського Державного регіонального геологічного підприємства на користь [PERSON] заборгованість по заробітній платі за час вимушеного прогулу за період з 17 січня 2012 року по 29 серпня 2012 року в сумі 16.404 гривні 32 копійки, замість 29.951 гривні. Крім того, з 01 липня 2013 року Причорноморське Державне регіональне геологічне підприємство перестало виплачувати працівниками заробітну плату, в тому числі [PERSON], у зв'язку з чим виникла заборгованість по заробітній платі. На підставі викладеного [PERSON] вважає, що вона має право на стягнення з Причорноморського Державного регіонального геологічного підприємства на свою користь упущеної вигоди у розмірі 6.067 гривень 46 копійок, трьох відсотків річних зі стягнутих сум у розмірі 5.306 гривень 97 копійок, інфляційних збитків у розмірі 5.960 гривень 72 копійки, заборгованості по заробітній платі у розмірі 12.772 гривні 24 копійки та витрат на правову допомогу в сумі 4.000 гривень. Не погодившись з вказаним позовом, під час розгляду справи представник Причорноморського Державного регіонального геологічного підприємства надав суду заперечення проти позову, в якому посилається на те, що відсутні підстави для стягнення упущеної вигоди в розмірі 6.067 гривень 46 копійок, оскільки згідно відомостей про нарахування заробітної плати застрахованим особам, які були подані до УПФУ, то всі суми єдиного внеску, що належать для нарахування і перерахування призначеної пенсії були виплачені в повному обсязі. Крім того відсутні підстави для стягнення трьох відсотків річних та інфляційних збитків зі стягнутих сум, оскільки рішенням Апеляційного суду Одеської області від 16 січня 2012 року стягнуто з підприємства на користь [PERSON] заробітну плату за січень, лютий, березень, травень 2009 року у розмірі 3.290 гривень 50 копійок та заробітну плату за час вимушеного прогулу у розмірі 89.282 гривні 86 копійок, а також рішенням Апеляційного суду Одеської області від 14 листопада 2013 року стягнуто заборгованість по заробітній платі за час вимушеного прогулу за період з 17 січня 2012 року по 29 серпня 2012 року в сумі 16.404 гривні. Зазначені суми коштів вже містили інфляцію та були виплачені підприємством у повному обсязі. Також заперечує проти стягнення витрат на правову допомогу в сумі 4.000 гривень, посилаючись на те, що не являються судовими витратами, оскільки такі витрати не мають обов'язковий характер. А щодо заборгованості по заробітній платі зазначив, що Причорноморське Державне регіональне геологічне підприємство на теперішній час дійсно має заборгованість по заробітній платі перед [PERSON], яка становить суму у розмірі 12.518 гривень 32 копійки. З урахуванням вказаного, просить суд позовні вимоги задовольнити частково в сумі 12.518 гривень 32 копійки щодо заборгованості по заробітній платі, а в іншій частині відмовити за безпідставністю. У судовому засіданні позивачка [PERSON] зменшила позовні вимоги в частині стягнення витрат на правову допомогу на суму 3.000 гривень, та всього просила суд стягнути 33.107 гривень 39 копійок, посилаючись на обставини, які викладені у позові. При цьому пояснила суду, що заробітну плату за січень, лютий, березень, травень 2009 року у розмірі 3.290 гривень 50 копійок та заробітну плату за час вимушеного прогулу у розмірі 89.282 гривні 86 копійок отримала 26 червня 2012 року на підставі примусового порядку, але заборгованість по заробітній платі за час вимушеного прогулу за період з 17 січня 2012 року по 29 серпня 2012 року в сумі 16.404 гривні не отримала. Представник відповідача Причорноморського Державного регіонального геологічного підприємства у судовому засіданні позов визнав частково, а саме в частині стягнення заборгованості по заробітній платі в сумі 12.518 гривень 32 копійки, а в іншій частині просив суд відмовити за безпідставністю. Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи та надані докази, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити частково з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] працювала у Причорноморському Державному регіональному геологічному підприємстві на посаді провідного гідрогеолога геологічного відділу, але наказом № 74/к від 03 серпня 2009 року була звільнена у зв'язку зі скороченням штату на підставі п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України. 16 січня 2012 року Апеляційного суду Одеської області постановив рішення, яким поновив [PERSON]на роботі в Причорноморському Державному регіональному геологічному підприємстві на посаду провідного гідрогеолога геологічного відділу, а також стягнув з Причорноморського Державного регіонального геологічного підприємства на її користь заробітну плату за січень, лютий, березень, травень 2009 року у розмірі 3.290 гривень 50 копійок, заробітну плату за час вимушеного прогулу у розмірі 89.282 гривні 86 копійок та моральну шкоду у розмірі 2.000 гривень. Рішення набрало законної сили. Однак, зазначені кошти в розмірі 92.573 гривні 36 копійок (3.290 гривень 50 копійок + 89.282 гривні 86 копійок) [PERSON] отримала лише 26 червня 2012 року, що підтверджується випискою по рахунку [NUMBER] від 27 лютого 2014 року за період з 01 червня 2012 року по 19 липня 2013 року, наявної в матеріалах справи. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, суд вважає, що Причорноморське Державне регіональне геологічне підприємство прострочило виконання грошового зобов'язання перед [PERSON] щодо сплати заробітної плати за січень, лютий, березень, травень 2009 року у розмірі 3.290 гривень 50 копійок, а також заробітної плати за час вимушеного прогулу за період з 07 серпня 2009 року по 16 січня 2012 року у розмірі 89.282 гривні 86 копійок, тому підприємство зобов'язано сплатити суму боргу з урахуванням трьох процентів річних від простроченої суми. Перевіривши правильність розрахунку трьох процентів річних на заробітну плату у розмірі 3.290 гривень 50 копійок за січень, лютий, березень, травень 2009 року, суд погоджується з отриманою сумою в розмірі 323 гривні 65 копійок. Крім того, перевіривши правильність розрахунку трьох процентів річнихна заробітну плату за час вимушеного прогулу у розмірі 89.282 гривні 86 копійок за період з 07 серпня 2009 року по 16 січня 2012 року, суд також погоджується з отриманою сумою в розмірі 4.114 гривні 24 копійки. Між тим, Причорноморське Державне регіональне геологічне підприємство поновило [PERSON] на роботі на посаду провідного гідрогеолога геологічного відділу лише 29 серпня 2012 року на підставі примусового порядку за виконавчим провадженням № 31037208 від 17 лютого 2012 року, що підтверджується наказом Генерального директора Причорноморського Державного регіонального геологічного підприємства від 29 серпня 2012 року за № 51/к, що є грубим порушенням вимог ч. 5 ст. 235 КЗпП України, а саме рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, прийняте органом, який розглядає трудовий спір, підлягає негайному виконанню. Положеннями ст. 236 КЗпП України встановлено, що у разі затримки власником або уповноваженим ним органом виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, цей орган виносить ухвалу про виплату йому середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки. Оскільки рішення Апеляційного суду Одеської області по поновлення [PERSON] на роботі було винесено 16 січня 2012 року, а виконано воно було 29 серпня 2012 року, тому у Причорноморського Державного регіонального геологічного підприємства знов виникла заборгованість по заробітній платі перед [PERSON] за час вимушеного прогулу за період з 17 січня 2012 року по 28 серпня 2012 року. Рішенням Апеляційного суду Одеської області від 14 листопада 2013 року стягнуто з Причорноморського Державного регіонального геологічного підприємства на користь [PERSON] заборгованість по заробітній платі за час вимушеного прогулу за період з 17 січня 2012 року по 29 серпня 2012 року в сумі 16.404 гривні 32 копійки. Зазначене рішення набрало законної сили, але Причорноморське Державне регіональне геологічне підприємство на теперішній час його не виконало. Таким чином, з Причорноморського Державного регіонального геологічного підприємства на користь [PERSON] підлягають стягненню три відсотка річних з простроченої суми заборгованості по заробітній платі за час вимушеного прогулу за період з 17 січня 2012 року по 28 серпня 2012 року у розмірі 16.404 гривні 32 копійки на підставі ст. 625 ЦК України. Перевіривши правильність розрахунку трьох процентів річних на заробітну плату за час вимушеного прогулу у розмірі 16.404 гривні 32 копійки за період з 17 січня 2012 року по 28 серпня 2012 року станом на 24 лютого 2014 року, суд погоджується з отриманою сумою в розмірі 869 гривень 08 копійок. З урахуванням вищенаведеного, суд вважає, що вимога [PERSON] про стягнення з Причорноморського Державного регіонального геологічного підприємства на її користь грошових коштів у розмірі 5.306 гривень 97 копійок в рахунок відшкодування трьох відсотків річних є обґрунтованою, яка підлягає задоволенню. Однак, суд вважає, що вимога [PERSON] в частині стягнення з Причорноморського Державного регіонального геологічного підприємства на її користь інфляційних збитків з суми 3.290 гривень 50 копійок, 89.282 гривні 86 копійок та 16.404 гривні 32 копійки не підлягають задоволенню, оскільки зазначені кошти були стягнути на її користь на підставі судових рішень, які в себе включали інфляцію та грошові кошти в сумі 3.290 гривень 50 копійок і в сумі 89.282 гривні 86 копійок були виплачені Причорноморським Державним регіональним геологічним підприємством [PERSON] у повному обсязі. Статтею 115 КЗпП України та ст. 24 Закону України «Про оплату праці» передбачено, що заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів. Але не зважаючи на це, з 01 липня 2013 року Причорноморське Державне регіональне геологічне підприємство перестало виплачувати [PERSON], у зв'язку з чим виникла заборгованість по заробітній платі за період з 01 липня 2013 року по 24 лютого 2014 року. При цьому, представник Причорноморського Державного регіонального геологічного підприємства у судовому засіданні підтвердив, що у підприємства перед [PERSON] дійсно існує заборгованість по заробітній платі та в цій частині не заперечував проти задоволення позову. Тому з Причорноморського Державного регіонального геологічного підприємства на користь [PERSON] підлягає стягненню заборгованість по заробітній платі в розмірі 12.772 гривні 24 копійки з урахуванням інфляції та трьох відсотків річних на підставі ст. 625 ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, єдоходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода) (ч. 2 ст. 22 ЦК України). Згідно із ч. 3 ст. 22 ЦК України,збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Також суд вважає, що неправомірне звільнення [PERSON] з роботи та подальше її перебування на обліку у центрі зайнятості з 17 серпня 2009 року по 11 квітня 2011 року (до досягнення нею пенсійного віку) негативно вплинуло на розрахунок середнього заробітку за відповідний період при призначенні пенсії за віком з огляду на наступне. Так, пенсія за віком станом на 11 квітня 2011 року була призначена [PERSON] в сумі 1802 гривні 38 копійок, але після нарахування за рішенням суду заробітної плати та внесення підприємством у вересні 2012 року за період 01 серпня 2009 року - 01 квітня 2011 року відповідних внесків до Пенсійного фонду, пенсія [PERSON] була відкоригована станом на 10 квітня 2011 року, але з 01 жовтня 2012 року розмір пенсії склав 2078 гривень 35 копійок. Тобто з 11 квітня 2011 року по 01 жовтня 2012 року (всього 18 місяців) [PERSON] отримувала пенсію на 275 гривень 97 копійок менше, виходячи з наступного розрахунку: (2.078 гривень 35 копійок - 1.802 гривні 38 копійок = 275 гривень 97 копійок). Таким чином, недоотримана пенсія за період з 11 квітня 2011 року по 01 жовтня 2012 року склала 4.967 гривень 46 копійок, виходячи з наступного розрахунку: (275 гривень 97 копійок * 18 місяців = 4.967 гривень 46 копійок). Положеннями ч. 4 ст. 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що у разі якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати, перерахунок пенсії проводиться з урахуванням не менш як 24 місяців страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі. Перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати (доходу), з якої обчислена пенсія. Крім того, Причорноморське Державне регіональне геологічне підприємство за період вимушеного прогулу за період з 17 січня 2012 року по 28 серпня 2012 року не нарахувало [PERSON] заробітну плату та не внесено відповідних внесків до Пенсійного фонду України, тому період з 17 січня 2012 року по 28 серпня 2012 року не було зараховано до загального стажу роботи, в наслідок чого з 24 місяців трудового стажу, необхідних для перерахунку пенсії, відпали ці 7 місяців. Таким чином, перерахунок пенсії, на який мала право позивачка з 11 квітня 2013 року не має можливості виконати, внаслідок чого, отримує пенсію на 110 гривень в місяць менше, ніж має право. Всього за період з 11 квітня 2013 року по 11 лютого 2014 року [PERSON] недоотримала пенсію в розмірі 1.100 гривень, виходячи з наступного розрахунку: (110 гривень * 10 місяців = 1.100 гривень). З огляду на вищевказане, суд вважає, що з Причорноморського Державного регіонального геологічного підприємства на користь [PERSON] підлягають стягненню грошові кошти у розмірі 6.067 гривень 46 копійок в рахунок відшкодування упущеної вигоди, виходячи з наступного розрахунку: (недоотримана пенсія за період з 11 квітня 2011 року по 01 жовтня 2012 року у розмірі 4.967 гривень 46 копійок + недоотримана пенсія за період з 11 квітня 2013 року по 01 лютого 2014 року = 6.067 гривень 46 копійок. Відповідно до ч. 1 ст. 79 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, зокрема, належать витрати на правову допомогу (ч. 3 ст. 79 ЦПК України). Згідно із ч. 1 ст. 84 ЦПК України, витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. У зв'язку з розглядом цієї справи [PERSON] вказує, що втратила власні кошти на правову допомогу адвоката в сумі 4.000 гривень. Більш того, [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що вказана сума грошей була нею виплачена адвокату для надання правової допомоги по цій справі та іншої справи, яка також розглядалась в суді. Однак, в даному випадку слід стягнути з Причорноморського Державного регіонального геологічного підприємства на користь [PERSON] витрати, пов'язаних з оплатою правової допомоги адвоката тільки по цій справі та які складають суму у розмірі 1.000, а в іншій частині відмовити за безпідставністю. Крім того, суд вважає, що з Причорноморського Державного регіонального геологічного підприємства в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в сумі, яка буде пропорційна задоволенню позовних вимог на підставі ч. 2 ст. 88 ЦПК України, оскільки [PERSON] звільнена від сплати судового збору. Положеннями ст. 60 ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Під час розгляду справи позивачка [PERSON] довела суду ті обставини, на які вона посилалась як на підставу позовних вимог. Оцінивши встановлені по справі обставини у їх сукупності, суд вважає, що у зв'язку з простроченням Причорноморським Державним регіональним геологічним підприємством виконання грошових зобов'язань та невиплати заробітної плати, загальна сума яка підлягає стягненню з Причорноморського Державного регіонального геологічного підприємства на користь [PERSON] становить 25.146 гривень 67 копійок, виходячи з наступного розрахунку: (упущена вигода в сумі 6.067 гривень 46 копійок + три відсотка річних зі стягнутих сум у розмірі 5.306 гривень 97 копійок + заборгованість по заробітній платі з урахуванням інфляції та трьох відсотків річних в сумі 12.772 гривні 24 копійки + витрати на правову допомогу в сумі 1.000 гривень = 25.146 гривень 67 копійок). При цьому суд критично ставиться до тверджень представника Причорноморського Державного регіонального геологічного підприємства, оскільки вони не засновані на законі, не підтверджуються зібраними по справі доказами та ними спростовуються. Отже, з огляду на вищевказане, оцінивши всі доводи у їх сукупності, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими, які підлягають частковому задоволенню шляхом стягнення з Причорноморського Державного регіонального геологічного підприємства на її користь 6.067 гривень 46 копійок в рахунок відшкодування упущеної вигоди, грошові кошти у розмірі 5.306 гривень 97 копійок в рахунок відшкодування трьох відсотків річних, грошові кошти у розмірі 12.772 гривні 24 копійки в рахунок відшкодування заборгованості по заробітній платі та грошові кошти у розмірі 1.000 гривень в рахунок відшкодування витрат на правову допомогу, а всього 25.146 гривень 67 копійок, в іншій частині відмовити за безпідставністю з підстав, викладених у мотивованій частині цього рішення. Також з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в сумі, яка буде пропорційна задоволенню позовних вимог, а саме у розмірі 251 гривні 46 копійок.

Outcome: partial