Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-12 00:00:00

[PERSON] звернулася до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовною заявою до [PERSON], третя особа - Орган опіки та піклування Сєвєродонецької міської ради про позбавлення відповідача батьківських прав відносно малолітньої доньки - [PERSON], [INFO], стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання малолітньої [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частки від усіх видів доходу щомісячно, але не менш 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В обґрунтування позовної заяви зазначено, що батьками [PERSON], [INFO], є відповідач та [PERSON], які перебували у шлюбі з 23.11.2012 року. [PERSON] померла [INFO] року. Після її смерті з липня 2016 року відповідач повністю припинив займатися вихованням своєї доньки [PERSON] З того часу дитина постійно проживає з позивачем, яка є її рідною сестрою по матері. Позивач взяла на себе батьківські обов'язки, повністю займається вихованням і утриманням дівчинки та у майбутньому має намір встановити над нею опіку. [PERSON] відвідує ДНЗ № 37 та забезпечена усім необхідним для повноцінного розвитку та виховання. Відповідач зловживає спиртними напоями, не займається вихованням дитини, матеріально її не утримує та оформив нотаріально посвідчену заяву про відмову від виховання малолітньої доньки. З огляду на викладене позивач звернувся з даним позовом до суду. Сторони та представник третьої особи в судове засідання не з'явилися, надали до суду заяви про розгляд справи без їх участі. Відповідач у своїй заяві зазначив, що позовні вимоги визнає у повному обсязі. У зв'язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку, що дана позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 23.11.2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Сєвєродонецького міського управління юстиції у Луганській області, [PERSON] народилася [INFO] року. Батьком записаний [PERSON], матір'ю - [PERSON]. [PERSON] померла [INFO] року, вказане підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого 17.03.2016 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Сєвєродонецького міського управління юстиції у Луганській області. З тексту заяви [PERSON] від 10.08.2016 року, останній відмовляється від виховання та утримання малолітньої доньки - [PERSON], [INFO]. Справність підпису [PERSON] у даній заяві засвідчено приватним нотаріусом Сєвєродонецького міського нотаріального округу [PERSON] [PERSON] та [PERSON] є неповнорідними сестрами, які мають спільну матір. Вказане підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 24.05.1995 року та копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 04.11.2016 року, наявними в матеріалах справи. Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов [PERSON] комісія у складі інспектора з охорони дитинства, практичного психолога та вихователя групи № 7 з'ясувала, що [PERSON] на даний час проживає зі своєю рідною сестрою [PERSON] та її чоловіком [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. [PERSON] ([INFO],) - тимчасово не працює, [PERSON] ([INFO] р.н.) - працює на Лисичанському НПЗ, пожежником. Родина тимчасово мешкає у орендованій однокімнатній квартирі, загальною площею 34 м2. В квартирі прибрано і є всі необхідні речі для проживання: плита, телевізор, холодильник, необхідні меблі та посуд. У [PERSON] є відокремлене ліжко, в наявності речі по сезону, іграшки та книжки, які відповідають віковій групі. Дитина відвідує дитячий садок у чистому одязі, має охайний зовнішній вигляд. Взаємовідносини між членами сім'ї доброзичливі, дружелюбні. Сім'ї притаманні взаємоповага та взаєморозуміння. З висновку Сєвєродонецької міської ради № 1109 від 03.03.2017 року вбачається, що на думку Органу опіки та піклування Сєвєродонецької міської ради [PERSON], [INFO], слід позбавити батьківських прав стосовно його малолітньої доньки [PERSON], [INFO] Вирішуючи спір по суті суд виходив з наступного. Відповідно до ст. 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я або навчальний заклад, в якому вона перебуває, орган опіки і піклування, прокурор, а також сама дитина, що досягла чотирнадцяти років. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. У Принципі 6 Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року зазначено, що дитина для повного та гармонічного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона повинна зростати у піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, в атмосфері любові, моральної та матеріальної забезпеченості. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, що була ратифікована Постановою Верховної Ради України N 789-XII від 27.02.1991 року, Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до Постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 року № 3 ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Аналізуючи викладене встановлено, що відповідач зловживає спиртними напоями, про фізичний і духовний розвиток доньки не піклується, станом здоров'я дитини не цікавиться, матеріальним забезпеченням доньки та її вихованням не займається, а також не бажає вчиняти вищевказані дії, що негативно впливає на її фізичний та духовний розвиток. Відповідно ч. 2 ст. 166 СК України особа позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частиною 2 ст. 182 СК України передбачено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 СК України. У відповідності до ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися в якості аліментів на дитину, визначається судом. Згідно ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред'явлення позову. З огляду на викладене, суд доходить висновку, що позов заявлено обґрунтовано, доводи, викладені позивачем на підтвердження своїх вимог, знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду справи, у зв'язку з чим позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Частиною 2 п. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою ставка судового збору складає 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 640 грн. У відповідності до ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» у разі коли в позовній заяві об'єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру. Таким чином, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 960 грн. (1280 грн. - 320 грн.(судовий збір, сплачений позивачем). У відповідності до ст. 367 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: approved