Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-27 00:00:00

[PERSON] звернулася до Ленінського районного суду м. Запоріжжя з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позові зазначила, що 22 червня 2000 року між нею та відповідачем був зареєстрований шлюб відділом реєстрації актів громадянського стану Ленінського районної адміністрації м. Запоріжжя, актовий запис №539. Від шлюбу мають неповнолітню дитину: доньку [PERSON] , [INFO], яка проживає з позивачкою та знаходяться на її утриманні. Сторони до серпня 2017 року проживало разом,причиною припинення шлюбних відносин стала втрата почуття взаємної любові та поваги. До початку судового засідання позивачка подала заяву про розгляд справи за її відсутності на своїх позовних вимогах наполягає, просить шлюб розірвати. Відповідач до початку судового засідання подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає, проти розірвання шлюбу не заперечує, примирення не прагне. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи, оцінивши всі докази у сукупності, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно до вимог статті 24 СК України шлюб гарантується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Статтею 55 СК України передбачено, що дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, зареєстрованому 22 вересня 2000 року відділом реєстрації актів громадянського стану Ленінського рай адміністрації Запорізької міської ради, актовий запис №539. (а.с.3) Від спільного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину: доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачкою (а.с.4). Спільне життя між подружжям не склалося через втрату почуття взаємної любові та різним поглядом на спільне життя. Шлюбні відносини між сторонами припинені з вересня 2017 року, шлюб носить формальний характер, примирення не прагнуть. Позивачка наполягає на розірванні шлюбу, що говорить про її стійке волевиявлення на припинення сімейних відносин. Відповідач позов визнає, також просить шлюб розірвати, примирення сторони не прагнуть. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Перевіривши матеріали справи, приймаючи до уваги позицію сторін, суд вважає, що їх сімю зберегти неможливо, подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, у звязку з чим їхній шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved