Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-10 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на неповнолітню дитину. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 28 серпня 2015 року між нею та відповідачем по справі було зареєстровано шлюб, про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Млинівського районного управління юстиції у Рівненській області зроблено актовий запис № 68 та видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . Внаслідок укладення шлюбу вона змінила своє дошлюбне прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] ». Від спільного подружнього життя у них є одна неповнолітня дитина - дочка [PERSON] , [INFO] , яка проживає з нею та перебуває на її утриманні, що підтверджується довідкою про склад сім`ї за №853 від 19.07.2021 року. Спочатку сімейне життя із [PERSON] складалось добре, проте протягом останнього періоду (з березня 2021 року) шлюбні відносини між ними суттєво погіршились, що в кінцевому результаті привело до їх фактичного припинення. Вважає, що на даний час, шлюб між ними є лише формальним, оскільки особисті відносини між нею та відповідачем припинені, між ними взагалі відсутнє будь-яке порозуміння. Продовжувати такі шлюбні відносини вона не бажає. Просить суд розірвати шлюб між ними, стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини - доньки [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі по 2500 гривень, щомісячно, з індексацією суми відповідно до закону, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи із дня звернення до суду і до досягнення нею повноліття, а також понесені та документально підтверджені судові витрати. 03 серпня 2021 року ухвалою Млинівського районного суду Рівненської області відкрито провадження у даній цивільній справі. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задоволити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав, не заперечував проти розірвання шлюбу та стягнення аліментів, разом з тим, заперечував проти стягнення з нього на користь позивача судових витрат. Суд, заслухавши учасників судового процесу, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають в шлюбі з 28 серпня 2015 року, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Млинівського районного управління юстиції у Рівненській області, про що складено відповідний актовий запис за № 68, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , видане 28.08.2015 року (а.с. 20). Від даного шлюбу у них є дитина, а саме: дочка [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 17.03.2016 року (а.с. 5). Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Як вбачається зі змісту ч. 3 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено судом, сторони заходів до примирення не вживають, шлюбних відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть. Із викладеного суд робить висновок, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї є неможливим. Збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін. Отже, позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі. Згідно довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб виданої Млинівською селищною радою за № 853 від 19.07.2021 року, [PERSON] , адреса [ADDRESS] , до складу сім`ї/зареєстрованих/ входять: дочка [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] , [INFO] , мати [PERSON] , [INFO] (а.с. 7). Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 28.09.2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Млинівського районного управління юстиції у Рівненській області (а.с. 6), батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] . Відповідач здійснював неодноразово поїздки за кордон, що підтверджується копіями сторінок закордонного паспорта [PERSON] (а.с. 9-16). Відповідно до ст.ст. 8, 12 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Положеннями ст. 180 Сімейного кодексу України визначено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181, ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. За правилами ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Стаття 184 СК України передбачає, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Згідно ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Враховуючи вищевикладене, відсутність заперечень відповідача з приводу заявленого розміру аліментів, суд приходить до висновку про задоволення позову [PERSON] повністю і стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі по 2500 гривень, щомісячно, з індексацією суми відповідно до закону, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи із 28.07.2021 р. і до досягнення дитиною повноліття. Щодо розподілу судових витрат. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати, складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовна вимога про розірвання шлюбу підлягає задоволенню, з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати по сплаті судового збору розмірі 908 грн., сплаченого позивачем згідно квитанції від 20.07.2021 р. (а.с. 22). Згідно п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивачі у справах про стягнення аліментів звільняються від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях. Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору, із відповідача належить стягнути судовий збір в дохід держави в розмірі 908 грн. Ураховуючи вищевикладене,

Outcome: approved