Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-09 00:00:00

[PERSON] звернулася до Рівненського міського суду з позовом до [PERSON] про витребування майна з чужого незаконного володіння. Свої вимоги обґрунтовує тим, що рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 24.12.2013 р. було визнано за нею право власності на вклади в банках «ВТБ» (м. Рівне, вул. Київська, 4) на суму 16 243 грн.; та на ? права власності на кошти, що знаходяться в «ПриватБанку», а саме на 40 000грн. Рішення суду не виконане у зв'язку тим, що вказані грошові кошти на банківському рахунку боржника [PERSON] відсутні, оскільки були зняті ним з відповідного рахунку після ухвалення рішення Рівненським міським судом Рівненської області 24 .12. 2013 року, що свідчить про незаконність володіння [PERSON] зазначеними грошовими коштами, та позбавлення її фактичної можливості користуватися і розпоряджатися ними. Як власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним, що передбачено ст. 387 ЦК України. Відповідач добровільно повернути їй її майно - грошові кошти, відмовляється,у зв'язку з чим вимушена звернутися до суду. Просила витребувати у [PERSON] грошові кошти у сумі 56 243 (п'ятдесят шість тисяч двісті сорок три) грн. стягнувши з нього дані кошти. В судовому засіданні позивачка підтримала позов в межах доводів позовної заяви та просила позов задовольнити. Представник відповідача позов не визнав. Пояснив, що кошти, які перебували на рахунках у банках є особистими коштами його довірителя [PERSON], так як були зняті ним ще до постановлення рішення суду у справі. Заслухавши пояснення позивачки, представника відповідача, дослідивши письмові матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позовна заява підлягає до задоволення. Судом встановлено, що за рішенням Рівненського міського суду від 24.12.2013р., залишеним в силі ухвалою судової палати у цивільних справах апеляційного суду Рівненської області від 05.02.2014р. , було визнано за [PERSON] право власності на вклади в банках «ВТБ» (м. Рівне, вул. Київська, 4) на суму 16 243 грн.; та на ? права власності на кошти, що знаходяться в «ПриватБанку», а саме на 40 000 грн. Також судом було встановлено, що в період розгляду в суді справи про розподіл майна, відповідачем були зняти кошти з вкладів в банках, які були предметом спору. Відповідно до п. 23 Постанови Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» від 07 лютого 2014 року, право власності на рухоме майно доводиться за допомогою будь-яких передбачених процесуальним законодавством доказів, що підтверджують виникнення такого права у позивача. Ст. 41 Конституції України передбачає, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно ст. 317 ЦК України власникові належать право володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Як було встановлено судом, відповідач знявши всі кошти з банківських вкладів, використавши їх в своїх особистих інтересах, позбавив права користування, володіння та розпорядженні власника ? цих коштів, який визнаний таким за рішенням суду, яке набрало законної сили 05.02.2014р., а саме [PERSON] За наведених обставин, суд прийшов до висновку, що позовна заява є обґрунтованою доведеною достовірними доказами та підлягає до задоволення, і стягнення з відповідача на користь [PERSON] кошти ( вклади) в сумі 56 243 (п'ятдесят шість тисяч двісті сорок три) грн., на які за нею визнане право власності. Відповідно до ст.. 88 ЦПК судові витрати підлягають до стягнення з відповідача на користь позивачки в сумі 562, 43 грн. На підставі вищевикладеного, ст..ст. 317, 323 ЦК України,

Outcome: approved