Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-29 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свій позов обґрунтовує тим, що вони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 24.04.1999 року, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Луцького міського управління юстиції Волинської області, про що було зроблено відповідний актовий запис № 218. В шлюбі народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], біологічним батьком якого є інший чоловік. Вказує, що через різні погляди на життя, сім'ю, виховання дітей, відсутність взаєморозуміння та різні характери спільне подружнє життя між ними не склалося. Між ними постійно виникають сварки, що негативно впливає на відносини між ними, відношення один до одного як подружжя, на емоційний та психологічний стан дітей. Шлюбних відносин не підтримують. Шлюб існує формально. Покликаючись на викладені обставини, шлюб, укладений з відповідачем, просила розірвати. В судовому засіданні позивач та її представник позов підтримали з підстав, наведених у позовній заяві. Просили позов задовольнити. Відповідач проти задоволення позову не заперечив. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. З матеріалів справи судом встановлено, що шлюб між сторонами укладений 24.04.1999 року, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Луцького міського управління юстиції Волинської області, про що було зроблено відповідний актовий запис № 218 (а.с.3). В шлюбі народилося двоє дітей: [PERSON],[INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження серії [NUMBER] та серії [NUMBER] (а.с.4-5). Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ст.55 СК України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Як вбачається зі змісту ч.3 та ч.4 ст.56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. В судовому засіданні встановлено, що через різні погляди на життя, сім'ю, виховання дітей, відсутність взаєморозуміння та різні характери сімейне життя між сторонами не склалося. Сімейних стосунків не підтримують, шлюб існує формально. На основі наведеного та виходячи із вимог ст.112 СК України, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, що мають істотне значення, тому шлюб між ними слід розірвати. На підставі ст.ст.104, 105, 110, 112 СК України,

Outcome: approved