Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-10 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON], третя особа орган опіки та піклування Ужгородського міськвиконкому про позбавлення батьківських прав. Позов мотивує тим, що з 21 листопада 2009 року, вона, [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі. За час перебування в шлюбі [INFO] року в них народилася донька [PERSON]. Рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 17 травня 2012 року шлюб між ними було розірвано. Відповідач фактично не приймає участі в житті дитини з 2013 року, здоров'ям дитини не цікавиться, аліменти не сплачує, іншої матеріальної допомоги не надає, ухиляється від сплати аліментів на її користь - [PERSON] на утримання малолітньої доньки [PERSON] Виконавчим комітетом, як органом опіки та піклування Ужгородської міської ради було надано висновок № 523/12-34 від 29.09.2016 р. про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малодітної доньки. Просить позбавити батьківських прав [PERSON] щодо малолітньої доньки [PERSON], [INFO]. Позивачка в судове засідання не з'явилася, так як подала до суду заяву в якій просить розглянути справу без її участі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився і не повідомив суду причини неявки. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Представник органу опіки та піклування виконавчого комітету Ужгородської міської ради в судове засідання не з'явився, так як подав до суду заяву в якій просить розглянути справу без їхньої участі. Зі згоди позивачки, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України, згідно з якими у разі неявки в судове засідання відповідача, який був належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Враховуючи, що сторони у судове засідання не з'явилися, відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Розглянувши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити повністю виходячи з наступного. Згідно ст.ст. 150, 180 СК України батьки зобов'язані виховувати і утримувати дитину до досягнення повноліття, піклуватися про стан здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Судом встановлено, що згідно до даних свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], її батьком значиться відповідач [PERSON], а матір'ю позивачка [PERSON] (а.с. 7). Рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 17 травня 2012 року, що набрало законної сили, шлюб між сторонами розірвано, малолітню дитину сторін - доньку [PERSON], [INFO], залишено на проживанні при матері та стягнуто з відповідача на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки в розмірі 800 грн. щомісячно до досягнення нею повноліття (а.с. 6). Заборгованість відповідача по сплаті аліментів на утримання доньки [PERSON], [INFO] станом на 31 жовтня 2016 року становить 9373.78 грн. (а.с. 4). Згідно висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Ужгородської міської ради від 29 вересня 2016 року № 523/12-34 відповідач [PERSON] ухиляється від виховання малолітньої доньки [PERSON], фактично не приймає участі в житті дитини з 2013 року, її здоров'ям не цікавиться, матеріальної допомоги не надає, а тому виконавчий комітет, як орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої доньки [PERSON], [INFO] (а.с. 8, 9). Відповідно до ст. 164 ч. 1 п. 2 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Пленум Верховного Суду України в пункті 16 постанови від 30.03.2007 р. № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз'яснив, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст.ст. 57-60 ЦПК України. Матеріалами справи доведено, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню та утриманню дитини, а тому, для захисту прав та інтересів дитини, суд вважає, що позов слід задовольнити та позбавити відповідача батьківських прав щодо малолітньої доньки [PERSON], [INFO]. У відповідності до ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивачки судові витрати в сумі 551.2 грн. сплаченого судового збору.

Outcome: approved