Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-14 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON], третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Реєстраційна служба Косівського районного управління юстиції про визнання права власності на будинковолодіння у зв'язку з розірванням договору довічного утримання. Позивачка - [PERSON] в судове засідання не з'явилася, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, оскільки вона не може з'явитися в судове засідання через хворобу. Позовні вимоги підтримала повністю та просила їх задовольнити. Представник позивачки - [PERSON] звернулася до суду із письмовою заявою про розгляд справи без її участі у зв'язку із відрядженням за межі області. Позовні вимоги мотивовані тим, що 08 серпня 2007 року між [PERSON], [INFO], яка постійно проживає в [ADDRESS], та [PERSON] був укладений договір довічного утримання. [PERSON], як набувач не виконувала свої обов'язки згідно з умовами вказаного договору по відношенню до [PERSON], тому остання звернулася в суд з відповідним позовом. Рішенням Косівського районного суду Івано-Франківської області від 15 травня 2013 року був розірваний договір довічного утримання, укладений між [PERSON] та [PERSON] 08.08.2007 року. Одночасно вказаним рішенням суд вирішив повернути [PERSON] житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що знаходяться в [ADDRESS] та земельну ділянку площею 0,1446 га, що знаходиться в [ADDRESS] з відповідною реєстрацією. Під час виконання зазначеного рішення суду позивачці стало відомо, що 06.06.2008 року був виданий державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,1446 га, що знаходиться в [ADDRESS], на ім'я [PERSON], що підтверджується довідкою відділу Держземагенства у Косівському районі від 25.06.2013 року № 603/11. Оскільки Косівський районний суд рішенням від 15 травня 2013 року розірвав договір довічного утримання, укладений між [PERSON] та [PERSON] 08 серпня 2007 року, та відповідно вирішив повернути [PERSON] земельну ділянку площею 0,1446 га, що знаходиться в [ADDRESS], рішення набрало законної сили, зазначена земельна ділянка не могла залишатися власністю [PERSON], тому позивачка звернулася в суд з позовом до [PERSON] про визнання недійсним та скасування відповідного державного акту, а також про визнання за позивачкою права власності на згадану земельну ділянку з необхідною реєстрацією. Косівський районний суд рішенням від 18.12.2013 року визнав недійсним та скасував Державний акт серії ЯЕ № 840205 від 06.06.2008 року, реєстраційний № 010830600020, виданий [PERSON] на право власності на земельну ділянку площею 0,1446 га, яка знаходиться в [ADDRESS], Косівського району, Івано-Франківської області. Суд визнав також за [PERSON] право власності з відповідною реєстрацією на вказану земельну ділянку. Під час виконання вказаного рішення суду, було з'ясовано, що позивачка може знову набути своє право власності на майно, а саме на зазначений житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, тільки за допомогою судового рішення. Крім зазначеного, рішенням суду необхідно зняти заборони відчуження майна та скасувати попередню реєстрацію в Державному реєстрі прав, право власності [PERSON], на житловий будинок та господарські будівлі, які розміщені по [ADDRESS], та на земельну ділянку площею 0,1446 га, яка розміщена в [ADDRESS] Просить позов задовольнити. Відповідачка - [PERSON], в судове засідання не з'явилася повторно, хоча про час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином, причини своєї неявки суду не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності не подавала. За таких обставин суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Представник третьої особи - Реєстраційної служби Косівського РУЮ, в судове засідання не з'явився повторно, хоча про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини своєї неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не подавав. Таким чином, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін на підставі наявних доказів у справі, без фіксування процесу технічними засобами, що не суперечить та відповідає вимогам ч.2 ст.197 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи вважає, що позов підлягає до задоволення, із таких підстав. В судовому засіданні встановлено, що 08 серпня 2007 року між [PERSON], [INFO], яка постійно проживає в [ADDRESS], та [PERSON] був укладений договір довічного утримання (а.с. 7). [PERSON], як набувач не виконувала свої обов'язки згідно з умовами вказаного договору по відношенню до [PERSON], тому позивачка зверталася в суд із відповідним позовом. Рішенням Косівського районного суду Івано-Франківської області від 15 травня 2013 року був розірваний договір довічного утримання, укладений між [PERSON] та [PERSON] 08.08.2007 року. Одночасно вказаним рішенням суд вирішив повернути [PERSON] житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що знаходяться в [ADDRESS] та земельну ділянку площею 0,1446 га, що знаходиться в [ADDRESS] з відповідною реєстрацією (а.с. 8-9). Під час виконання зазначеного рішення суду позивачці стало відомо, що 06.06.2008 року був виданий державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,1446 га, що знаходиться в [ADDRESS], на ім'я [PERSON] (а.с. 12). Оскільки Косівський районний суд рішенням від 15 травня 2013 року розірвав договір довічного утримання, укладений між [PERSON] та [PERSON] 08 серпня 2007 року, та відповідно вирішив повернути [PERSON] земельну ділянку площею 0,1446 га, що знаходиться в [ADDRESS], рішення набрало законної сили, зазначена земельна ділянка не могла залишатися власністю [PERSON], тому позивачка звернулася в суд з позовом до [PERSON] про визнання недійсним та скасування відповідного державного акту, а також про визнання за позивачкою права власності на згадану земельну ділянку з необхідною реєстрацією. Косівський районний суд рішенням від 18.12.2013 року визнав недійсним та скасував Державний акт серії ЯЕ № 840205 від 06.06.2008 року, реєстраційний № 010830600020, виданий [PERSON] на право власності на земельну ділянку площею 0,1446 га, яка знаходиться в [ADDRESS], Косівського району, Івано-Франківської області. Суд визнав також за [PERSON] право власності з відповідною реєстрацією на вказану земельну ділянку (а.с. 10). Згідно з ст. 756 ЦК України у разі розірвання договору довічного утримання (догляду) у зв'язку з невиконанням або неналежним виконанням набувачем обов'язків за договором, відчужувач набуває право власності на майно, яке було ним передане, і має право вимагати його повернення. Під час виконання вказаного рішення суду було з'ясовано, що позивачка може знову набути своє право власності на майно, а саме на зазначений житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, тільки за допомогою судового рішення. Крім зазначеного, рішенням суду необхідно зняти заборони відчуження майна та скасувати попередню реєстрацію в Державному реєстрі прав, право власності [PERSON], на житловий будинок та господарські будівлі, які розміщені по [ADDRESS], та на земельну ділянку площею 0,1446 га, яка розміщена в [ADDRESS] Із вищенаведених підстав суд вважає підставними та доведеними в судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] і вважає, що її позов слід задоволити. На підставі наведеного, ст.ст. 15, 16, 755, 756 ЦК України,

Outcome: approved