Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-16 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Свої вимоги обґрунтувала тим, що з відповідачем з 11.11.2005 року вона перебувала у зареєстрованому шлюб, який було розірвано згідно рішення Маневицького районного суду Волинської області від 8.08.2011 року. Від даного шлюбу вони мають одну малолітню дитину: дочку [PERSON], [INFO]. Дитина проживає з позивачем, перебуває на її повному утриманні. Належної матеріальної допомоги на її утримання відповідач не надає. Посилаючись на зазначені обставини, а також те, що відповідач на даний час ніде не працює, просила суд стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання малолітньої дитини [PERSON] в розмірі 1500 гривень щомісячно та до досягнення нею повноліття. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала у повному обсязі з підстав, викладених у поданій до суду заяві, просила стягнути на її користь з [PERSON] аліменти на утримання малолітньої дитини [PERSON] в розмірі 1500 гривень щомісячно, починаючи з дня подання заяви до суду та до досягнення нею повноліття. В судовому засіданні відповідач [PERSON], представник відповідача [PERSON] позовні вимоги визнали частково, проти їх задоволення у повному обсязі заперечують. Відповідач стверджує, що від своєї дитини він не відмовляється, буде надавати необхідну допомогу на її утримання. [PERSON] ніде не працює. Сплачувати аліменти щомісячно в розмірі, який просить [PERSON], він не має можливості в звʼязку з відсутністю необхідних для цього коштів. З цих підстав, просили позовні вимоги задовольнити частково. Заслухавши пояснення сторін, проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що позов підставний і підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Згідно ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоровʼя та матеріальне становище дитини; 2) стан здоровʼя та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 184 Сімейного кодексу України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Згідно ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предʼявлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у звʼязку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 11.11.2005 року перебували у зареєстрованому шлюб, який було розірвано згідно рішення Маневицького районного суду Волинської області від 8.08.2011 року. Від даного шлюбу вони мають одну малолітню дитину: дочку [PERSON], [INFO]. Дитина проживає з позивачем, перебуває на її повному утриманні. Належної матеріальної допомоги на її утримання відповідач не надає, хоча має реальну можливість надавати таку допомогу. Позивач має постійне місце роботи - працює продавцем Маневицького споживчого товариства, на час розгляду справи перебуває у відпустці до досягнення дитиною трьохрічного віку. Відповідач офіційно ніде не працює, час від часу їздить на сезонні роботи, тобто має мінливий та нерегулярний дохід. Позивач не має можливості самостійно забезпечувати малолітню дитину всім необхідним. Позивач також має на утриманні малолітніх дітей від іншого шлюбу. Відповідач має на утриманні також малолітню дитину від іншого шлюбу. Зазначені обставини не оспорюються сторонами, а також це встановлено з досліджених судом письмових доказів, зокрема, рішення Маневицького районного суду Волинської області від 8.08.2011 року, свідоцтв про народження серії [NUMBER] від 13.05.2013 року, серії [NUMBER] від 23.10.2013 року, серії [NUMBER] від 23.10.2013 року та серії [NUMBER] від 17.08.2017 року, свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 23.06.2017 року, довідки управління соціального захисту населення Маневицької районної державної адміністрації Волинської області № 169 від 22.01.2018 року, довідок Оконської сільської ради Маневицького району Волинської області № 190 від 25.01.2018 року, № 537 від 27.03.2018 року, № 543 - № 545 від 28.03.2018 року, свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 28.09.2012 року, свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 1.06.2013 року, довідки Маневицького районного центру зайнятості № 93 від 22.01.2018 року. Згідно ч. 1, 5-6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. При вирішенні позовних вимог суд бере до уваги, що в поданій до суду позовній заяві та в судовому засіданні позивачем [PERSON] відповідно до ст. 81 ЦПК України не обґрунтовано розмір матеріальної допомоги, яку вона потребує щомісячно від відповідача на утримання малолітньої доньки [PERSON], а також не наведено доказів у підтвердження того, що [PERSON] має можливість сплачувати аліменти в розмірі 1500 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Вказана обставина заперечується відповідачем. Разом з тим, суд також бере до уваги, що відповідачем [PERSON] відповідно до ст. 81 ЦПК України не подано суду доказів про розмір своїх доходів щомісячно, а також про безпідставність заявлених позивачем вимог. Проаналізувавши пояснення сторін та оцінивши зібрані і досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи, що відповідач має можливість надавати допомогу на утримання своєї малолітньої дитини, має для цього відповідний доход, проти задоволення позовних вимог про стягнення аліментів в твердій грошовій сумі не заперечує, по стану здоров'я спроможний надавати допомогу на утримання своєї малолітньої дитини, однак ніде не працює, тобто має нерегулярний дохід, суд вважає, що з відповідача [PERSON] підлягають стягненню на користь позивача [PERSON] аліменти на утримання малолітньої дитини: доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1000 гривень щомісячно, починаючи з 29.01.2018 року та до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача [PERSON] підлягає стягненню на рахунок УДКСУ у Манев.р-ні(Манев.р-н)22030001 (рахунок отримувача 31211206700287, код отримувача 37950857, код банку отримувача 803014, банк отримувача - ГУДКСУ у Волинській області, найменування суду - Маневицький районний суд Волинської області) 704 гривень 80 копійок судового збору.

Outcome: partial