Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-06 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду (далі - Позивач) з позовом до [PERSON] (далі - Відповідач) про позбавлення батьківських прав стосовно їх спільного неповнолітнього сина. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що Відповідач свідомо ухиляється від виконання батьківських обов`язків відносно дитини: не відвідує та не підтримує жодних відносин, не забезпечує сина матеріально. Дитина знаходиться на повному утриманні позивача. За таких підстав Позивач вважає за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав відносно його малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Позивач в судове засідання не з`явилась. Представник Позивача судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, з підстав, викладених у позові та просить їх задовольнити, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] повідомлений належним чином про дату час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив. Представник третьої особи яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача в судовому засіданні позов підтримала, зазначила про доцільність позбавлення Відповідача батьківських прав. Представник позивача та третьої особи не заперечують проти вирішення справи в заочному порядку, таким чином суд проводить розгляд справи на підставі ст.280 ЦПК України в заочному порядку, на підставі наявних у справі даних та доказів за згодою позивача. Заслухавши пояснення учасників процесу, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази та оцінивши їх в сукупності, суд прийшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Вимоги ст.264 ЦПК України зобов`язують суд під час ухвалення рішення вирішити, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Відповідно до ст.4 цього Кодексу звертаючись до суду, позивач за власним розсудом обирає спосіб захисту і в силу ст.ст.12, 81 ЦПК України, діючи на засадах змагальності, повинен переконливими, належними та припустимими доказами довести правову та фактичну підставу заявлених ним вимог. Розглядаючи справу, суд забезпечив сторонам рівні можливості щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Судом встановлено, що шлюб [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано 06.05.2011р. відділом ДРАЦС Гощанського РУ юстиції в Рівненській області. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] , який народився [INFO] , відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Виконкомом Горбаківської сільської ради Гощанського району Рівненської області 16.11.2011р. Рішенням Гощанського районного суд Рівненської області від 05.12.2012р. у справі № 1703/1850/12 шлюб між сторонами було розірвано, сина залишено проживати з [PERSON] . Відповідно до акту обстеження умов проживання від 08.11.2019р., складеного органом опіки та піклування Гощанської РДА, малолітньому [PERSON] створено належні умови життя то розвитку, проживає разом з матір`ю. Відповідно до висновку органу опіки та піклування Гощанської РДА від 30.09.2020 про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно малолітнього сина [PERSON] , [PERSON] не виконує належним чином свої батьківські обов`язки, а саме не піклується про розумовий розвиток сина, не створює умов для отримання сином освіти відповідно до віку, підготовку до самостійного життя, своєю поведінкою не сприяє засвоєнню загальновизнаних норм, не приділяє належної уваги здоров`ю сина. За таких обставин орган опіки та піклування дійшов висновку про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав щодо свого сина. Дослідженими доказами встановлено, що відповідач [PERSON] взагалі не виконує свої батьківські обов`язки щодо виховання та розвитку малолітнього сина, не піклується про стан його здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток. У відповідності з ч.2 ст.150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно ч. 2 ст.141 СК України, розірвання шлюбу між батьками, окреме проживання їх від дитини не впливає на обсяг їхніх прав та не звільняє від обов`язків щодо дитини. У відповідності з ч. 2 ст. 157 СК України той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні. Відповідно до п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 р. № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на батьків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин по справі, зокрема ставлення батьків до дитини. Пунктом 16 зазначеної Постанови Пленуму Верховного Суду України передбачає, що особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори як кожен окремо, так і в сукупності, треба розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Ухилення від виконання Відповідачем батьківських обов`язків є факт його свідомої поведінки, оскільки він має можливість займатися вихованням та утриманням своїх малолітніх дітей, але не вчиняє відповідних дій. Зазначені обставини, у відповідності до положень ст. 164 СК України, є підставою для позбавлення відповідачки батьківських прав відносно малолітніх дітей. Згідно з ч. ч. 4-6 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо позбавлення батьківських прав обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Судом встановлено, що питання позбавлення відповідача батьківських прав було предметом розгляду органу опіки та піклування. Згідно з висновком органу опіки та піклування Гощанської районної державної адміністрації про доцільність позбавлення батьківських прав від 30.09.2020 року встановлено, що [PERSON] вважається таким, що свідомо ухиляється від обов`язку по вихованню свого сина. Судом не здобуто доказів того, що Відповідач не виконує своїх батьківських обов`язків з поважних причин, а тому суд вважає, що він умисно ухиляється від виконання батьківських обов`язків і його слід позбавити батьківських прав стосовно його малолітного сина. Невиконання батьківського обов`язку з боку відповідача суперечить ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», де зазначається, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання. створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до п.2 ч.1 ст. 164 СК України батько може бути позбавлений батьківських прав, якщо він ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Тому, у відповідності зі ст. 164 Сімейного кодексу України відповідач має бути позбавлена батьківських прав відносно своїх дітей. Таке рішення має бути прийнято з метою захисту інтересів малолітніх, які фактично позбавлені батьківського піклування з боку відповідачки. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд стягує з Відповідача витрати зі сплати судового збору на користь Позивача у розмірі 840,80 грн. Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими, доведеними, а тому позовні вимоги підлягають до задоволення.

Outcome: approved