Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-09 00:00:00

[PERSON] звернулася до Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області з позовом до [PERSON] про стягнення грошових коштів за розпискою та моральної шкоди. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала заявлені позовні вимоги та суду пояснила, що у влітку 2013 року вона домовилася з відповідачем по справі [PERSON] про купівлю-продаж будинку [ADDRESS]. Будинок належав родичу померлої [PERSON], і вона на той момент ще оформила спадщину, тому одразу укласти договір було неможливо. 01.10.2013 року вона передала [PERSON] гроші в сумі 15000,00 грн. в якості авансу за будинок, і вони домовилися, що [PERSON] за ці кошти оформить документи на будинок та зробить косметичний ремонт. Вона з дозволу відповідача почала проживати в будинку і жила там до 22 листопада 2014 року. Виїхала вона з будинку через те, що в будинку було пошкоджено водопровід, і взимку дуже не зручно носити воду від сусідів. До теперішнього часу [PERSON] не оформила своє право власності на будинок, але весь сей час періодично вимагала виплати їй додаткових коштів в рахунок оплати будинку, мотивуючи це тим, що необхідно оплачувати додаткові витрати, пов'язані з оформленням спадщини. Вона та її син погрожували їй, що у тому випадку, якщо вона не дасть грошей, то викинуть її з будинку, а вже сплачені гроші не повернуть. З приводу незаконних дій [PERSON] вона у вересні 2014 року зверталася до правоохоронних органів, і у відповідь їй було рекомендовано звертатися до суду. В теперішній час вона не бажає чекати ще невизначений час, поки всі документи будіть готові, і не хоче купувати цей будинок. Просить суд стягнути з відповідача на свою користь сплачений аванс у сумі 15000,00 грн. Також зазначила, що в зв'язку з моральним тиском [PERSON] вона постійно переживала, перебувала в стресовому стані, в неї погіршився стан здоров'я. Їй довелося звертатися до лікаря, було встановлено діагноз «Гіпертонічна хвороба 2-го ступеню, кризисний стан», з 23.10.2014 року по 31.10.2014 року проходила лікування в денному стаціонарі. Вважає, що відповідачем їй завдано моральну шкоду, яку оцінює у 15000,00 грн., які також просить стягнути на свою користь з відповідача. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнала в повному обсязі та пояснила, що вона дійсно отримала у спадок будинок [ADDRESS], але не мала грошей на оформлення правовстановлюючих документів. Між нею та позивачем [PERSON] була досягнута домовленість про те, що [PERSON] купить у неї будинок після того, як будуть готові всі документи. В якості авансу [PERSON] передала їй 15000,00 грн., про що було написано розписку. Також вони домовились, що [PERSON] буде сплачувати їй по 2000,00 грн. щомісячно в рахунок оплати за будинок. Позивач стала проживати в будинку з її дозволу, але за час проживання поздавала всі металеві речі на металобрухт, не сплачувала за комунальні послуги, не сплачувала їй щомісячно гроші, про які вони домовилися. Крім того, вона змінила замки в будинку, нові ключі їй не передала і виїхала з будинку у листопаді 2014 року, забравши з собою певні речі з будинку. Розшукати [PERSON] вона не могла, на телефонні дзвінки вона не відповідала, тому вона була вимушена виламати замок, щоб увійти до будинку. Не заперечувала того, що документи на будинок ще не готові через необхідність витребування додаткових документів з інших областей України, що потребує тривало часу, тому оформити купівлю-продаж неможливо. [PERSON] та її донька також влаштовували сварки, погрожували їй, тому вона в теперішній час вже не бажає продавати [PERSON] будинок. Гроші, які вона отримала від неї, повертати вона наміру не мала і не має, оскільки вважає, що це є платою за проживання позивача у будинку, за комунальні послуги та за всі пошкоджені та вкрадені речі. Просила відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON], який діє на підставі договору про надання правової допомоги від 14.01.2015 року та свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, в судовому засіданні підтримав пояснення відповідача, пояснив, що вважає безпідставними заявлені позивачем позовні вимоги оскільки позивач дійсно користувалася будинком [PERSON], не сплачуючи при цьому орендну плату та комунальні послуги, тому переданий аванс у сумі 15000,00 грн. повинний залишитися [PERSON] як плата за проживання. Щодо позовних вимог про стягнення моральної шкоди, то він вважає, що відсутній причинний зв'язок між погіршенням здоров'я [PERSON] та сварками між нею та [PERSON], оскільки [PERSON] в силу свого віку вже і так має хронічні хвороби, виникнення яких ніяким чином не пов'язано зі спором між сторонами. Просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Суд, вислухавши позивача, відповідача, представника відповідача, дослідивши надані докази, прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні достовірно встановлено та підтверджено оригіналом розписки, що 01.10.2013 року [PERSON] отримала від [PERSON] грошові кошти в сумі 15000,00 гривень в рахунок продажу будинку [ADDRESS]. В розписці не зазначено строк, до якого договір купівлі-продажу повинен бути укладений, тому суд виходить з принципу розумності. В судовому засіданні не заперечувалося сторонами, що станом на теперішній день [PERSON] не отримала свідоцтво право на спадщину, тобто не має правовстановлюючих документів на будинок, і після спливу тривалого строку - 1 року та 5 місяців, який є об'єктивно достатнім для здійснення всіх необхідних для цього дій, нею не було вжито заходів, які є необхідними і безумовними для укладання договору купівлі-продажу будинку, не надано суду доказів, які б свідчили про те, що вживала певні заходи, але через певні перешкоди позбавлена можливості завершити їй. Відповідно до ч. 2 ст. 570 ЦК України якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом. Таким чином, суд вважає, що передана позивачем відповідачу сума є авансовим платежем, оскільки на день передачі коштів між сторонами не існувало самого зобов'язання щодо купівлі-продажу будинку. Отже, отримані відповідачем гроші підлягають поверненню позивачу, оскільки через те, що договору купівлі-продажу між сторонами у розумний строк не було укладено, то немає жодних правових підстав для володіння такими коштами відповідачем. Відтак, ці кошти підлягають стягненню з відповідача. Суд не приймає до уваги ствердження відповідача про те, що сплачену позивачем суму необхідно вважати платою за проживання у будинку, що мав бути проданий нею позивачу у майбутньому, а також платою за комунальні послуги та зникле майно, і не підлягає поверненню, оскільки суду не надано доказів існування між сторонами правовідносин з приводу оренди житла, з приводу викрадення позивачем майна, що належало відповідачу, відповідачем не було заявлено зустрічний позов з вимогами про стягнення певних коштів з позивача, тому вважає такі ствердження безпідставними. Щодо позовних вимог про відшкодування моральної шкоди, то суд виходить з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Суд вважає, що позивачем не доведено причинний зв'язок між будь-якими діями відповідача та погіршенням стану її здоров'я, а також іншими складовим моральної шкоди, про які вона зазначає, тому в задоволенні позовних вимог в цій частині їй необхідно відмовити. Згідно з ч. 1 ст. 88 ЦПК України, з відповідачів підлягають стягненню на користь позивача судові витрати. На підставі викладеного та

Outcome: partial