Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-18 00:00:00

[PERSON] звернулася до Полтавського районного суду Полтавської області до [PERSON] з позовною заявою про збільшення розміру аліментів, стягнення додаткових витрат на утримання дитини. З урахуванням уточнених позовних вимог просила збільшити розмір аліментів, які стягнуті з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання малолітнього сина [PERSON], на підставі рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 03.04.2017 року з 1000,00 грн. до 1500,00 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Також просила стягнути з відповідача на її користь додаткові витрати на дитину [PERSON] в розмірі 9220,00 грн. Позивач в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, а саме в частині збільшення розміру аліментів з 1000,00 грн. до 1500,00 грн. щомісячно, з наступною індексацією відповідно до закону, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня предявлення позову, а саме з 17.10.2018 року і до досягнення дитиною повноліття. Щодо додаткових витрат відповідач заперечував посилаючись на те, що стягнення на користь [PERSON] додаткових витрат на підручники для школи, відвідування Центру всебічного розвитку, придбання велосипеду, не можна віднести до витрат, що викликані особливими обставинами, такі витрати не є додатковими та відносяться до поточних витрат, участь в яких повністю покривається аліментами. На думку відповідача, відвідування «[PERSON] мистецтв» ім. Раїси Кириченко на відділені початкового естетичного виховання, також не є обставиною, яка не потребує саме додаткових витрат. Також витрати, які понесені Позивачем на відпочинок у смт. Кирилівка не викликані особливими обставинами, а є добровільними витратами Позивача, які витрачені без погодження з ним. За таких обставин позовні вимоги щодо стягнення додаткових витрат є необґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають. Представник третьої особи до суду не зявився, про час та місце розгляду справи судом повідомлений належним чином. Дослідивши матеріали справи, взявши до уваги пояснення позивача та відповідача суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим, ухваленим на основі повно і всебічно з'ясованих обставин. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 07.08.2010 року позивач [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] у Щербанівській сільській раді Полтавського району Полтавської області, про що зроблено актовий запис №128. У подружжя 26.02.2013 року народився син - [PERSON] (а.с.9). Згідно рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 05.09.2017 року вказаний шлюб було розірвано, а рішенням того ж суду від 03.04.2017 року стягнуто з [PERSON] аліменти на утримання сина в розмірі 1000,00 грн. щомісячно починаючи з 16.03.2017 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с.10, 11). Як зазначає позивач, аліментів, які сплачуються відповідачем, не достатньо для забезпечення потреб малолітнього сина. Вона вимушена звернутися до суду з даним позовом, оскільки добровільно надавати допомогу відповідач відмовляється. Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до положень ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів. Частиною 3 ст. 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. В судовому засіданні відповідач визнав позовну вимогу про збільшення розміру аліментів, які стягнуті з нього на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] [INFO], на підставі рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 03.04.2017 року з 1000,00 грн. до 1500,00 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, тому суд вважає, що в цій частині позов підлягає задоволенню. Враховуючи надані позивачем пояснення та докази на їх підтвердження, пояснення відповідача, вирішуючи питання про стягнення додаткових витрат на дитину, суд приходить до наступного висновку. Згідно консультативного висновку завідуючого ортопедичного відділення Полтавської дитячої міської клінічної лікарні від 26.10.2017 року [PERSON] було поставлено діагноз: «Кіфосколіотична постава. Приведення попереднього відділу лівої та правої стопи». Було рекомендовано: «Д» облік ортопеда поліклініки, ЛФК, масаж, ортопедичний режим, плавання в одноразовій групі, полівітаміни з мікроелементами курсами. Фізіолікування курсами 2-3 рази на рік, санаторне курортне лікування. Носіння ортопедичного взуття «антивірус», устілки ВП 2 (а.с.18). Враховуючи вказаний діагноз та рекомендації лікаря, з метою профілактики та уникнення виникнення ускладнень здоровя, позивачем було придбано комфортне ліжко «Нота плюс», вартість якого згідно товарного чека становить 4000,00 грн. Крім того, позивачем було придбано зимові чоботи за ціною 690,00 грн., що мають характеристики, які відповідають потребам дитини, яка має вказане захворювання (а.с.51, 53, 58). Крім того, починаючи з 12.09.2016 року по 09.08.2018 року [PERSON], відвідував Розсошенський ЗДО «Зірочка» Щербанівської ОТГ, Полтавського району Полтавської області, за що позивачем було перераховано оплату в сумі 1791 грн.(а.с.15). Згідно матеріалів справи, в навчальному 2017-2018 році хлопчик відвідував заняття в Полтавській міській школі мистецтв «Мала академія мистецтв» ім. Раїси Кириченко на відділенні початкового естетичного виховання. За період навчання позивачем внесена оплата за навчання в сумі 2400 грн. 00 коп.(а.с.16). Позивач в обґрунтування понесених додаткових витрат посилається також на те, що [PERSON] відвідує дитячий центр всебічного розвитку «Бджілка», зайняття з ігрової англійської мови, одне зайняття коштує 55 гривень. Крім того, з вересня 2018 року [PERSON] почав навчання в першому класі Розсошенської гімназії за програмою науково-педагогічного проекту «Інтелект України», що в свою чергу потребує коштів, оскільки позивач несе витрати відповідно до договору купівлі-продажу № 233 від 14 травня 2018 року на придбання навчальних посібників для класів початкової школи, які коштують 240,00 грн. на місяць (а.с.21). З початком навчання у позивача виникла необхідність купівлі дитячих меблів «Денді», які коштують 3500,00 грн., на підтвердження чого суду надано чек та фото докази (а.с.57, 59). Позивач для поліпшення стану здоровя малолітнього сина, в лікувальних та профілактичних цілях для запобігання хвороб, в червні місяці організувала відпочинок на морі в смт. Кирилівка, Запорізької області. За термін проживання з 02.06.2018 року по 12.06.2018 року сплатила 6600,00 грн. До додаткових витрат позивач віднесла також витрати на придбання велосипеда, який коштує 1899,00 грн.(а.с. 26). Таким чином, за розрахунком позивача вона понесла додаткові витрати на дитину в сумі 9 220,00 грн. (1899,00 + 1791,00 + 2400,00 + 2160,00 + 6000,00 + 690,00 + 3500,00) : 2). Відповідно до ст. 150 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, зобов'язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Згідно ч.1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Статтею 180 СК України визначено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 185 Сімейного кодексу України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Зазначена норма відносить до особливих обставин такі обставини, як розвиток здібностей дитини, її хворобу тощо. Розмір суми, що стягується з одного із батьків дитини, зобов'язаного брати участь у додаткових витратах на дитину, зумовлених особливими обставинами, повинен визначатися залежно від понесених або передбачуваних витрат. Крім того, вирішуючи даний спір, суд враховує, що дотримуючись рівноваги між інтересами дитини та інтересами батьків, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (Рішення Європейського суду з прав людини від 07.12.2006 року по справі «Хант проти України»). Так, до особливих обставин, які викликають необхідність додаткових витрат на дитину закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей, страждає на тяжку хворобу тощо. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Такі особливі обставини будуть індивідуальними у кожному конкретному випадку. Додаткові витрати не є додатковим стягненням коштів на утримання дитини. Аліменти необхідні, щоб забезпечити нормальні матеріальні умови для життя дитини. В окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину, вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину. Наявність таких витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про стягнення додаткових витрат. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. У пунктах 18, 19 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3 зазначено, що до передбаченої ст. 185 СК України участі в додаткових витратах на утримання дитини можуть залучатися батьки, а додаткові витрати це такі, які викликані особливими обставинами: розвитком здібностей дітей, хворобою, каліцтвом. Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами (наприклад, витрати на спеціальний медичний догляд довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування, виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо). Виходячи з вищевикладеного суд приходить до висновку зарахувати, як додаткові витрати: вартість заняття в Полтавській міській школі мистецтв «Мала академія мистецтв» ім. Раїси Кириченко в сумі 2400 грн. 00 коп.; ліжко «Нота плюс» вартістю 4000,00 грн.; зимові чоботи вартістю 690,00 грн. Таким чином додаткові витрати становлять (2400,00 + 4000,00 + 690,00) : 2 = 3545 грн. 00 коп. Решта витрат заявлених позивачем суд не може віднести до додаткових так як згідно вищевказаних норм чинного законодавства вони є поточними і відшкодуванню не підлягають. Нормами ст.141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З відповідача відповідно до вимог ст.141 ЦПК України необхідно стягнути судовий збір на користь держави за розгляд справи в суді виходячи з двох задоволених позовних вимог в розмірі 1409 грн. 60 коп.

Outcome: partial