Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-26 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Посилалася на те, що з відповідачем перебуває у шлюбі з 07.06.2009 року, який зареєстрований виконавчим комітетом Василівської сільської ради Сокирянського району Чернівецької області за актовим записом №02. Від спільного проживання у них є дитина [PERSON], [INFO]. Подружнє життя не склалося по причині протилежності поглядів на сімейне життя, у звязку з чим між ними стали виникати різного роду непорозуміння і вони перестали розуміти та поважати одне одного. З 2013 року разом не проживають, спільного господарства не ведуть, фактично не спілкуюються і їх шлюб існує лише формально. Спору стосовно поділу спільно нажитого майна немає. Питання щодо місця проживання неповнолітньої дитини вирішено. Відповідач офіційно не працевлаштований, чим обгрунтовує відсутність матеріальної допомоги на виховання дитини. Просила розірвати шлюб між нею та [PERSON], який зареєстрований 07.06.2009 року виконавчим комітетом Василівської сільської ради Сокирянського району Чернівецької області, актовий запис №02, після розірвання шлюбу змінити їй прізвище на дошлюбне «Нагородняк», а також стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 350 грн. щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позову до досягнення дитиною повноліття. Крім цього, просила стягнути з відповідача на її користь 243 грн. 60 коп. судового збору. Справа слухалась у відсутність сторін, які в судове засідання не зявились, незважаючи на те, що належним чином судом повідомлялися про час і місце розгляду справи. Позивачка направила до суду письмову заяву, у якій позовні вимоги повністю підтримала та просила їх задовольнити. Не заперечила проти ухвалення заочного рішення по справі. Відповідач про причини своєї неявки суду не повідомив і заяви про розгляд справи за його відсутності не подав. У звязку із неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, у відповідності до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи наведені вище норми закону, суд вважає за можливе постановити по справі заочне рішення. Дослідивши подані позивачкою письмові докази на підтвердження своїх позовних вимог, оцінивши вказані докази щодо їх належності та допустимості, суд вважає, що позов [PERSON] є обґрунтованим, однак підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав. Так, судом встановлено, що з 07.06.2009 року [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище Нагородняк) Анатоніна Анатоліївна перебувають у шлюбі, який зареєстрований 07.06.2009 року виконавчим комітетом Василівської сільської ради Сокирянського району Чернівецької області по актовому запису за №02, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-МИ №044318 від 07.06.2009 року (а.с.6). Від спільного подружнього життя сторони мають малолітню доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується ксерокопією свідоцтва про народження серії 1-МИ №114496 від 27.04.2010 року (а.с.8). На даний час сторони подружні стосунки не підтримують, разом не проживають, спільного господарства не ведуть. У звязку з цим, їх подальше спільне подружнє життя та збереження шлюбу є неможливим і бажання в подальшому проживати з відповідачем у шлюбі позивачка не має. Таким чином, враховуючи наведені вище обставини та фактичні взаємини сторін, суд приходить до висновку, що сімя у сторін остаточно розпалась і зберегти її уже неможливо. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Враховуючи зазначені вище вимоги закону, суд вважає, що шлюб між сторонами необхідно розірвати. Із змісту ксерокопії довідки виконавчого комітету Коболчинської сільської ради Сокирянського району Чернівецької області від 28.04.2015 року за №120 встановлено, що малолітня [PERSON] проживає разом з позивачкою та відповідно перебуває на її утриманні (а.с.10). На даний час [PERSON] та [PERSON] є здоровими, на диспансерному обліку не перебувають, що підтверджується ксерокопіями довідок Новодністровської міської лікарні Чернівецької області №78 від 14.01.2015 року та № 85 від 16.01.2015 року. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Таким чином, враховуючи наведені вище обставини та вимоги закону, суд вважає, що з відповідача підлягають стягненню аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] При цьому, визначаючи вид та розмір аліментів, суд виходить з наступного. Відповідно до вимог ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Як встановлено судом, відповідач не надає належної матеріальної допомоги на утримання дитини, всі витрати по утриманню дитини несе виключно позивачка. Інших утриманців відповідач не має, що підтверджується довідкою відділу Державної виконавчої служби Сокирянського районного управління юстиції №189/02/ від 05.03.2015 року(а.с.16). Відповідно до ч.1 ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Враховуючи те, що позивачкою не надано доказів про те, що відповідач працює, що свідчить про його нерегулярний, мінливий дохід, суд вважає за можливе і доцільне стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання неповнолітньої дитини у твердій грошовій сумі. Крім цього, враховуючи стан здоровя та матеріальне становища сторін і їх неповнолітньої дитини, відсутність на утриманні у відповідача інших осіб, виходячи з розумності та достатності розміру аліментів, необхідних для задоволення потреб позивачки на утримання неповнолітньої дитини, а також з реальної можливості відповідача сплачувати щомісячно аліменти, не порушуючи прав останнього, суд вважає, що заявлені [PERSON] позовні вимоги в частині стягнення аліментів в твердій грошовій сумі в розмірі 350 грн. щомісячно є обгрунтованими і підлягають задоволенню. Оскільки рішення в частині стягнення аліментів ухвалено на користь позивачки, яка звільнена від сплати судового збору, суд вважає, що у відповідності до вимог ч.3 ст.88 ЦПК України, судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп. підлягає стягненню з відповідача на користь держави. Крім цього, суд вважає, що з відповідача, у відповідності до ст.88 ЦПК України, на користь позивачки підлягають стягненню понесені нею та документально підтверджені витрати по оплаті судового збору в розмірі 243 грн. 60 коп. позовних вимог в частині розірвання шлюбу.

Outcome: partial