overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-14 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом. Свої позовні вимоги обґрунтувала тим, що їй належить квартира [ADDRESS]. Позивач також вказує, у квартирі зареєстрований відповідач, який є братом позивача. Відповідач з 2009 року у квартирі позивача не проживає, так як виїхав на заробітки та не повернувся. Також жодних не несе витрат на утримання квартири, чим порушує права позивача як власника квартири. У зв'язку з цим позивач просить визнати [PERSON], [INFO], таким, що втратив право користування жилим приміщенням квартири [ADDRESS]. В судовому засіданні позивач підтримала заявлені позовні вимоги та просила їх задовольнити. В останнє судове засідання не з'явилась, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, заявлені позовні вимоги підтримує, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлений у встановленому законом порядку. Заслухавши позивача, допитавши свідка, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно договору купівлі-продажу від 21.09.2005 року та Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 10.10.2005 року [PERSON] належить квартира [ADDRESS]. Згідно довідки ТОВ «Україна» вбачається, що за адресою: [ADDRESS] зареєстрований відповідач [PERSON]. Згідно акту ТОВ «Україна» від 13.06.2016 року [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS], але у вказаній квартирі не проживає з 2009 року. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] підтвердив факт відсутності відповідача [PERSON] з 2009 року за адресою: [ADDRESS] без поважних на те причин. Згідно ч.2 ст.405 Цивільного кодексу України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст.150 Житлового кодексу України, громадяни, які мають у приватній власності квартиру, користуються нею для особистого проживання і проживання членів їх сімей, мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Враховуючи зазначене, суд вважає позов [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з підстав, зазначених в ч.2 ст.405 ЦК України, оскільки встановлено відсутність [PERSON] понад встановлений законом строк у спірному жилому приміщенні без поважних на те причин.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-30 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом, стверджуючи, що відповідач не займається вихованням їх сумісної дитини, просить стягнути з нього аліменти на утримання [PERSON] в розмірі 1/4 частки від всіх його доходів. Відповідач в судове засідання не прибув, про дату та час якого повідомлявся у встановленому законом порядку, причин неявки не повідомив, що є підставою ухвалення рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню по наступним підставах. Сторони знаходились в зареєстрованому шлюбі від якого мають сумісну дитину, [PERSON], [INFO] (а.с.6) . Позивачка, здійснює догляд за дітьми, а відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги. Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення повноліття. Суд приходить до висновку, що вимоги [PERSON] обґрунтовані, доведені і підлягають задоволенню. У відповідності до частини третьої ст.80 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-13 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом та в його обґрунтування зазначала, що 03 жовтня 1998 року між нею та відповідачем [PERSON] був зареєстрований шлюб у Перемозькій сільській раді Ніжинського району Чернігівської області, актовий запис № 04. Від спільного подружнього життя вони мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], і [PERSON], [INFO]. Одруження виявилося невдалим, у них з відповідачем виявилися цілком протилежні погляди на сімейне життя, права та обов'язки чоловіка та дружини в сім'ї, в результаті чого виникають постійні сварки та непорозуміння. На даний момент вони не підтримують шлюбних стосунків, спільного господарства не ведуть. З цих причин вважає, що примирення між ними не можливе. Майнового спору між ними немає. Посилаючись на викладене, позивач просила суд розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON] В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність та в якій позов підтримала. В судове засідання відповідач [PERSON] не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, в якій позовні вимоги визнав, проти розірвання шлюбу не заперечував. Судом встановлено, що шлюб між сторонами було укладено 03 жовтня 1998 року в Перемозькій сільській раді Ніжинського району Чернігівської області, актовий запис № 04 (а.с.10). Від спільного подружнього життя мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с.7) і [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с.7). Сторони подружніх стосунків не підтримують, спільне господарство не ведуть. Згідно із ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин суд приходить до обґрунтованого висновку про те, що шлюб носить формальний характер та підлягає розірванню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути із відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору в розмірі 551,20 грн. сплачені позивачем при зверненні до суду з позовом про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-20 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом та в його обґрунтування зазначала, що 03 червня 2006 року між нею та відповідачем [PERSON] було зареєстровано шлюб у виконкомі Світлодарської міської ради міста Дебальцевого Донецької області, актовий запис № 32. Від цього шлюбу вони мають двох неповнолітніх синів: [PERSON], [INFO], і [PERSON], [INFO]. Одруження виявилося невдалим, у них з відповідачем виявилися цілком протилежні погляди на сімейне життя, права та обов'язки чоловіка та дружини в сім'ї, в результаті чого виникають постійні сварки та непорозуміння. На даний момент вони не підтримують шлюбних стосунків, спільного господарства не ведуть. З цих причин вважає, що примирення між ними не можливе. Майнового спору між ними немає. Посилаючись на викладене, позивач просила суд розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON] В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність та в якій позов підтримала. В судове засідання відповідач [PERSON] не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, в якій позовні вимоги визнав, проти розірвання шлюбу не заперечував. Судом встановлено, що шлюб між сторонами було укладено 03 червня 2006 року у виконкомі Світлодарської міської ради міста Дебальцевого Донецької області, актовий запис № 32 (а.с.3). Від спільного подружнього життя мають двох неповнолітніх синів: [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження Серії [NUMBER] (а.с.9), і [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження Серії [NUMBER] (а.с.8). Сторони подружніх стосунків не підтримують, спільне господарство не ведуть. Згідно із ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин суд приходить до обґрунтованого висновку про те, що шлюб носить формальний характер та підлягає розірванню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути із відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору в розмірі 551,20 грн. сплачені позивачем при зверненні до суду з позовом про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-20 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом та в його обґрунтування зазначала, що 19 грудня 2007 року між нею та відповідачем [PERSON] у відділі реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції міста Києва був зареєстрований шлюб, актовий запис № 2432. Від спільного подружнього життя мають неповнолітнього сина: [PERSON], [INFO]. Одруження виявилося невдалим, у них з відповідачем виявилися цілком протилежні погляди на сімейне життя, права та обовязки чоловіка та дружини в сімї, в результаті чого виникають постійні сварки та непорозуміння. Разом не проживають більше чотирьох років, не підтримують шлюбних стосунків, спільного господарства не ведуть. З цих причин вважає, що примирення між ними не можливе. Майнового спору між ними немає. Надання строку для примирення вважає не потрібним. Посилаючись на викладене, позивач просила суд розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON] В судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність та в якій позов підтримала. В судове засідання відповідач [PERSON] не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, в якій позовні вимоги визнав, проти розірвання шлюбу не заперечував. Судом встановлено, що шлюб між сторонами було укладено 19 грудня 2007 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції міста Києва, актовий запис № 2432 (а.с.5). Від спільного подружнього життя мають неповнолітнього сина: [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ОК 109924 (а.с.4). Сторони подружніх стосунків не підтримують, спільне господарство не ведуть протягом чотирьох років. Майнового спору між ними не має. Строк на примирення сторонам надавати не потрібно. Згідно із ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин суд приходить до обґрунтованого висновку про те, що шлюб носить формальний характер та підлягає розірванню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути із відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору в розмірі 551,20 грн. сплачені позивачем при зверненні до суду з позовом про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-13 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом та в його обґрунтування зазначала, що 24 травня 2001 року між нею та відповідачем [PERSON] було зареєстровано шлюб у виконкомі Пролетарської селищної ради Гірницького району м. Макіївки Донецької області, актовий запис № 09. Від спільного подружнього життя мають двох неповнолітніх дітей: сина - [PERSON], [INFO], і доньку - [PERSON], [INFO]. Одруження виявилося невдалим, у них з відповідачем виявилися цілком протилежні погляди на сімейне життя, права та обов'язки чоловіка та дружини в сім'ї, в результаті чого виникають постійні сварки та непорозуміння. Протягом двох років вони не підтримують шлюбних стосунків, спільного господарства не ведуть. З цих причин вважає, що примирення між ними не можливе. Майнового спору між ними немає. Посилаючись на викладене, позивач просила суд розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON] В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність та в якій позов підтримала. В судове засідання відповідач [PERSON] не з'явився, через телефонограму просив суд розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги визнав, проти розірвання шлюбу не заперечував. Судом встановлено, що шлюб між сторонами було укладено 24 травня 2001 року у виконкомі Пролетарської селищної ради Гірницького району м. Макіївки Донецької області, актовий запис № 09 (а.с.5). Від спільного подружнього життя мають двох неповнолітніх дітей: сина - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с.6), і доньку - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с.7). Сторони подружніх стосунків не підтримують, спільне господарство не ведуть. Згідно із ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин суд приходить до обґрунтованого висновку про те, що шлюб носить формальний характер та підлягає розірванню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути із відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору в розмірі 551,20 грн. сплачені позивачем при зверненні до суду з позовом про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-22 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом та в його обґрунтування зазначала, що 27 жовтня 1979 року між нею та відповідачем [PERSON] у Зазимській сільській раді Броварського району Київській області був зареєстрований шлюб, актовий запис № 23. Від цього шлюбу вони неповнолітніх дітей не мають. Одруження виявилося невдалим через різні погляди на сімейне життя і обов'язки подружжя. Подружні стосунки у них припинені давно, спільного господарства не ведуть, спору про майно між ними не існує. З цих причин вважає, що примирення між ними не можливе. Посилаючись на викладене, позивач просила суд розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON] В судове засідання позивач [PERSON] та її представник [PERSON] не з'явилися, про розгляд справи повідомлялися належним чином. В судове засідання відповідач [PERSON] не з'явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином. Судом встановлено, що шлюб між сторонами було укладено у Зазимській сільській раді Броварського району Київській області 27 жовтня 1979 року, про що складено запис № 23 (а.с.4). Від спільного подружнього життя сторони неповнолітніх дітей не мають, подружніх стосунків не підтримують, спільне господарство не ведуть. Майнового спору між ними немає. Строк на примирення надавати не потрібно. Згідно із ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин суд приходить до обґрунтованого висновку про те, що шлюб носить формальний характер та підлягає розірванню. Крім того, відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплату судового збору, він стягується із відповідача в дохід Держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, суд вважає за можливим стягнути із відповідача на користь Держави судовий збір в розмірі 640 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-14 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом та в його обґрунтування зазначала, що 30 серпня 2014 року між нею та відповідачем [PERSON] було зареєстровано шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Броварського міськрайонного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 731. Від цього шлюбу дітей не мають. Одруження виявилося невдалим, у них з відповідачем виявилися цілком протилежні погляди на сімейне життя, права та обов'язки чоловіка та дружини в сім'ї. Чоловік зловживає спиртними напоями, в результаті чого виникають постійні сварки із застосуванням до неї фізичної сили. На даний момент вони не підтримують шлюбних стосунків, спільного господарства не ведуть. З цих причин вважає, що примирення між ними не можливе. Майнового спору між ними немає. Посилаючись на викладене, позивач просила суд розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON] В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність та в якій позов підтримала. В судове засідання відповідач [PERSON] не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, в якій позовні вимоги визнав, проти розірвання шлюбу не заперечував. Судом встановлено, що шлюб між сторонами було укладено 30 серпня 2014 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Броварського міськрайонного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 731 (а.с.4). Від спільного подружнього життя дітей не мають. Сторони подружніх стосунків не підтримують, спільне господарство не ведуть. Згідно із ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин суд приходить до обґрунтованого висновку про те, що шлюб носить формальний характер та підлягає розірванню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути із відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору в розмірі 551,20 грн. сплачені позивачем при зверненні до суду з позовом про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-18 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом та в обгрунтування своїх позовних вимог вказала, що з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі, від якого [INFO] у них народився син [PERSON]. Оскільки після розірвання шлюбу син перебуває на її утриманні, а відповідач з січня 2012 року не надає коштів на утримання дитини, позивач просить винести рішення про стягнення з нього аліментів в розмірі 1/3 частки від усіх видів доходів щомісячно, починаючи з 1 січня 2012 року і до досягнення сином повноліття. В судовому засіданні позивач позов підтримала повністю та просила його задовольнити. Відповідач позовні вимоги визнав частково. Суд заслухав пояснення сторін, дослідив матеріали справи та встановив, що відповідач [PERSON] є батьком неповнолітнього [PERSON], [INFO] (а.с. 5). Згідно з вимогами ст. ст. 180-181 СК України, батьки зобов»язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до вимог ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим за неоподатковуваний мінімум доходів громадян. Оскільки відповідач в судовому засіданні вказав, що офіційно не працює, а також підтвердив, що є фізично здоровим та не має інших утриманців, суд вважає за можливе задовольнити позовну вимогу про стягнення аліментів частково, в розмірі 1/4 частини від усіх видів доходів відповідача щомісячно . Разом з тим, суд відмовляє в задоволенні позовних вимог в частині стягнення аліментів за минулий час, оскільки в порушення ч.2 ст. 191 СК України позивач не надала належних доказів того, що вона вживала заходів дляодержання аліментів з відповідача з 01 січня 2012 року і по день подачі позовної заяви до суду. З огляду на викладене, враховуючи усі обставини, що мають істотне значення при визначенні розміру аліментів, суд вважає за можливе частково задовольнити позов щодо стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню судові витрати в дохід держави, що складаються з судового збору розмірі 229 грн. 40 коп., оскільки позивач в силу закону звільнена від їх сплати.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-10 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом та в обгрунтування своїх позовних вимог зазначила, що з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі, від якого 27.01.2006 року у них народився син [PERSON]. Оскільки після розірвання шлюбу син перебуває на її утриманні, відповідач не надає коштів на утримання дитини, позивач просить винести рішення про стягнення з нього аліментів в розмірі 1/2 частки від усіх видів доходів щомісячно, до досягнення сином повноліття. В судове засідання позивач не з»явилася, надіслала заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримала та просила його задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач належним чином повідомлявся про час і місце розгляду справи, однак, в судове засідання не з»явився, про причини неявки суд не повідомив. Враховуючи вищевикладене, у відповідності до ч. 4 ст.169, ст. 224 ЦПК України, беручи до уваги наявні у справі дані про права і взаємовідносини сторін, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Суд дослідив матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та встановив, що сторони є батьками малолітнього [PERSON], [INFO] (а.с. 2). Дитина проживає разом з матір»ю та перебуває на її утриманні. Згідно з вимогами ст. ст. 180-181 СК України, батьки зобов»язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до вимог ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим за неоподатковуваний мінімум доходів громадян. З огляду на викладене, враховуючи усі обставини, що мають істотне значення при визначенні розміру аліментів, суд вважає за можливе частково задовольнити позов щодо стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 02 липня 2013 року і до досягнення дитиною повноліття. Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню судові витрати в дохід держави, що складаються з судового збору розмірі 487 грн. 20 коп., оскільки позивач в силу закону звільнена від їх сплати.

Outcome: partial