Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-22 00:00:00

[PERSON] звернулася до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за аліментами та неустойки за прострочення сплати аліментів. Позовні вимоги мотивовані тим, що рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 21.01.2013 р. присуджено стягнення з відповідача аліментів на утримання дочки, яке слід розпочати з 07.11.2012 року, однак вказане рішення відповідач не виконує, в період з 01.01.2015 року по 01.05.2017 року за ним наявна заборгованість по сплаті аліментів в розмірі 28 000 грн. Оскільки відповідач своєчасно не сплачує аліменти, позивач просить стягнути з відповідача в її користь заборгованість за аліментами в сумі 28 000 грн., індексацію в розмірі 5052, 67 грн., неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів в розмірі 10 050, 23 грн. Позивачка в судове засідання не зявилася, подала до суду заяву, в якій просила розглядати справу у її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила позов задовольнити. В судове засідання відповідач не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, про причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не подав. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Заочним рішенням Івано-Франківського міського суду від 21.01.2013 року позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів задоволено частково, вирішено стягувати з відповідача в користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] в твердому грошовому розмірі по 1000 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. (а.с.4-5). 11.03.2013р. Івано-Франківським міським судом було видано виконавчий лист № 0907/17238 року (а.с.6). Відповідно до довідки-розрахунку заборгованості по стягненню аліментних платежів № В15/5080 від 01.05.2017р., виданої Івано-Франківським МВ ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області, загальна заборгованість [PERSON] по виконавчому листу № 0907/17238 від 11.03.2013 року станом на 01.05.2017 року складає 28 000 грн. (а.с.9). На підставі цієї ж довідки-розрахунку ВДВС міського управління юстиції за № В15/5080 від 01.05.2017р. розрахунок індексації та пені проведено аудиторською фірмою «Аудит-Сервіс ІНК», згідно висновку спеціаліста якої від 22.05.2017 року індексація визначеної судом твердої суми аліментів в розмірі 1000 грн. за період з 02.01.2015 по 01.05.2017 року складає суму - 5052, 67 грн.; пеня за несвоєчасну сплату проіндексованого розміру аліментів за період 01.05.2015 року по 01.05.2017 року складає 10 050,23 грн. Відповідно до вимог ст.196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Постановою Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006р. №3 «Про застосування судом окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у п. 22 роз'яснено, що передбачена ст.196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Суд може зменшити розмір неустойки з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Однак, відповідач не з'явився в суд та не довів підстав для зменшення нарахування пені. Зобов'язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинно виконуватися щомісяця, а тому, при розгляді спорів про стягнення на підставі ч. 1 ст. 196 СК України пені від суми несплачених аліментів, суд повинен з'ясувати розмір несплачених аліментів по кожному з цих періодичних платежів, встановити строк, до якого кожне із цих зобов'язань мало бути виконано, та з урахуванням встановленого обчислити розмір пені, виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов'язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. Саме таку правову позицію висловив Верховний Суд України на засіданні Судової палати у цивільних справах 11 вересня 2013 року по справі № 6-81 цс 13 та 1 жовтня 2014 року у справі № 6-149цс14. Позивачем проведено розрахунок неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, з врахуванням кожної суми щомісячного платежу за період з січня 2015 по травень 2017 року у сумі 10 050, 23 грн. (а.с.14). Даний розрахунок перевірений судом. Суду надано докази прострочення сплати аліментів відповідачем і виниклу у зв'язку з цим заборгованість, яка і не оспорюється. В свою чергу відповідачем не доведено належними та допустимими доказами, що прострочення по сплаті аліментів виникла не з його вини, а за таких обставин та з урахуванням доказів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення. Згідно із ч. 3 ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Тому з відповідача слід стягнути судовий збір у розмірі 640 гривень в дохід держави. На підставі ст. 196 Сімейного кодексу України, Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006р. №3 «Про застосування судом окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», ст. 258 ЦК України,

Outcome: approved