Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-28 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. Посилалася на те, що з відповідачем перебуває у шлюбі з 15.06.2011 року, який був зареєстрований виконавчим комітетом Малостружківської сільської ради Новоушицького району Хмельницької області за актовим записом №2. Від спільного проживання у них є народився син [PERSON], [INFO]. З липня 2016 року подружніх стосунків не підтримують, разом не проживають, по причині вживання відповідачем спиртних напоїв та вчинення сварок, у звязку з чим їх подальше спільне подружнє життя, збереження шлюбу є неможливим, і бажання в подальшому проживати з відповідачем вона немає. Дитина проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. Відповідач участі в утриманні сина не приймає, тобто своїх батьківських обовязків по відношенню до нього не виконує. Просила розірвати шлюб між нею та [PERSON], [INFO], мешканцем с.Мала Стружка Новоушицького району Хмельницької області, який зареєстрований 15.06.2011 року виконавчим комітетом Малостружківської сільської ради Новоушицького району Хмельницької області за актовим записом №2, після розірвання шлюбу залишити за нею прізвище «Казіва», а також стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 800 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Позивачка в судове засідання не зявилась, проте подала до суду письмову заяву, в якій позовні вимоги повністю підтримала та просила розглянути справу без її участі. Не заперечила щодо ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання також не зявився, проте подав до суду письмову заяву, в якій позовні вимоги повністю визнав, згідний на розірвання шлюбу, а також, щоб з нього стягували аліменти на утримання сина. Крім цього, просив розглянути справу без його участі та повідомив, що станом на 01.03.2017 року аліменти нікому не сплачує. У звязку із неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, у відповідності до вимог ст.197 ч.2 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Оскільки всі особи, які беруть участь у справі, заявили клопотання про розгляд справи за їх відсутності, суд у відповідності до вимог ст.158 ч.2 ЦПК України вважає за можливе провести судовий розгляд у судовому засіданні за відсутності сторін та вирішити справу на підставі наявних у ній доказів. Відповідно до ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З наведених у позовній заяві обставин, які згідно положень ст.61 ЦПК України, не підлягають доказуванню, оскільки визнані сторонами, встановлено, що з 15.06.2011 року [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище Маліновська) [PERSON] перебувають у шлюбі, який зареєстрований 15.06.2011 року виконавчим комітетом Малостружківської сільської ради Новоушицького району Хмельницької області за актовим записом №2. Від спільного подружнього життя сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. На даний час сторони подружні стосунки не підтримують, разом не проживають, спільного господарства не ведуть. У звязку з цим, їх подальше спільне подружнє життя та збереження шлюбу є неможливим і бажання в подальшому проживати з відповідачем у шлюбі позивачка не має. Таким чином, враховуючи наведені вище обставини та фактичні взаємини сторін, суд приходить до висновку, що сімя у сторін остаточно розпалась і зберегти її уже неможливо. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Враховуючи зазначені вище вимоги закону, суд вважає, що шлюб між сторонами необхідно розірвати. Малолітній [PERSON], батьками якого є сторони, проживає разом з позивачкою за адресою: с.Кулішівка, вул.Дружби,39 Сокирянського району Чернівецької області, та знаходиться на її утриманні. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Таким чином, враховуючи наведені вище обставини та вимоги закону, суд вважає, що з відповідача підлягають стягненню аліменти на утримання малолітнього [PERSON] При цьому, визначаючи вид та розмір аліментів, суд виходить з наступного. Відповідно до вимог ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Як встановлено судом, відповідач не надає належної матеріальної допомоги на утримання дитини, всі витрати по утриманню дитини несе виключно позивачка. Інших утриманців відповідач не має. Відповідно до ч.1 ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Враховуючи те, що відповідач не має постійного місця роботи, що свідчить про його нерегулярний, мінливий дохід, суд вважає за можливе і доцільне стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання неповнолітньої дитини у твердій грошовій сумі. Згідно частини 1 статті 79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Враховуючи стан здоровя та матеріальне становище сторін і їх малолітньої дитини, відсутність на утриманні у відповідача інших осіб, виходячи з розумності та достатності розміру аліментів, необхідних для задоволення потреб позивачки на утримання дитини, а також з реальної можливості відповідача сплачувати щомісячно аліменти, не порушуючи прав останнього, суд вважає, що заявлені [PERSON] позовні вимоги в частині стягнення аліментів в твердій грошовій сумі на утримання сина в розмірі 800 грн. щомісячно є обґрунтованими і підлягають задоволенню. Оскільки рішення в частині стягнення аліментів ухвалено на користь позивачки, яка звільнена від сплати судового збору, суд вважає, що у відповідності до вимог ч.3 ст.88 ЦПК України, судовий збір в розмірі 640 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь держави. Крім цього, суд вважає, що з відповідача, у відповідності до ст.88 ЦПК України, на користь позивачки підлягають стягненню понесені нею та документально підтверджені витрати по оплаті судового збору в розмірі 640 грн. за позовну вимогу про розірвання шлюбу.

Outcome: approved