Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-11 00:00:00

[PERSON] звернулася до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовною заявою до Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Луганського обласного управління публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» про зобов`язання повернути грошові кошти в розмірі 299000грн. шляхом поновлення їх на картковому рахунку, відкритому в ПАТ «Ощадбанк», стягнення з ПАТ «Ощадбанк» пені в розмірі 0,1% суми неналежного переказу за кожен день, починаючи від дня неналежного переказу до дня повернення відповідної суми на рахунок у сумі 180596грн., мотивуючи вимоги тим, що [PERSON] проходить військову службу в органах служби безпеки. 05.03.2015р. позивачем із ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі керуючого ТВБВ №10012/07 філії - Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» Ломонос Л.В. укладено договір №1612455 про відкриття та обслуговування рахунку, випуск та надання платіжної картки. Даним договором відкрито зарплатний рахунок № [NUMBER] на умовах тарифного пакету «зарплатний», а також надано платіжну картку типу MasterCard Standard Debit Military Main 0. Таким чином, на даний рахунок позивач отримувала виплати по матеріальному забезпеченню (зарплати, надбавки) та одноразові виплати (винагороди за участь в АТО/ООС). Фінансовим номером мобільного телефону було закріплено номер [NUMBER] , яким [PERSON] користувалась. 05.10.2018р. позивач дізналась, що 02.10.2018р. невстановленими особами протиправно було списано із рахунку позивача 299000 (двісті дев`яноста дев`ять тисяч) гривень. У зв`язку з тим, що списання коштів відбулось не санкціоновано, позивач звернулась до банку із з вимогою відмінити всі операції за її рахунком № [NUMBER] проведені 02.10.2018; повернути кошти; провести службове розслідування за фактом незаконного списання коштів за рахунком № [NUMBER] . Крім того, 05.10.2018р. позивач звернулась з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення до поліції. По даному факту слідчим відділом Сєвєродонецького ВП ГУНП в Луганській області було розпочато кримінальне провадження №12018130370002837 за ознаками злочину, передбаченого ч.3 ст.190 КК України. На письмову вимогу до «Ощадбанку» про повернення списаних з поточних рахунків грошових коштів та проведення службового розслідування за фактом несанкціонованого списання з рахунку позивача коштів, остання отримала лист від 10.12.2018р. про відмову в задоволенні її вимог, з підстав нібито порушення, недотримання позивачем вимог п.9.14 Розділу IX Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб. Жодних розпоряджень про списання коштів позивач не давала, будь-яких дій, що могли би призвести до списання грошових не вчиняла, та вважає, що відповідач не виконав покладені на нього обов`язки щодо збереження її коштів. Тому, позивач [PERSON] звернулася з позовом до суду та просить зобов`язати ПАТ «Ощадбанк» повернути грошові кошти в розмірі 299 000 (двісті дев`яносто дев`ять тисяч) грн., поновити їх на картковому рахунку [PERSON] в ПАТ «Ощадбанк», та стягнути з ПАТ «Ощадбанк» на користь [PERSON] , [INFO] пеню в розмірі 0,1% суми неналежного переказу за кожен день, починаючи від дня неналежного переказу до дня повернення відповідної суми на рахунок [PERSON] у сумі 180 596грн. 21.09.2020р. до Сєвєродонецького міського суду Луганської області надійшов відзив від представника Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» на позовну заяву, який мотивовано тим, що позивачем оспорюються операції, які були здійсненні по її рахунку 02.10.2018р. у період часу з 17-23год. до 19-14год. Оспорювані позивачем операції з переказу коштів з рахунку здійснювались через систему дистанційного банківського обслуговування «Ощад 24/7», а на визначений позивачем та повідомлений нею банку номер мобільного телефону позивача, банком 02.10.2018р. у період здійснення оспорюваних позивачем операцій по її рахунку з 17-17 по 19-14 надсилались повідомлення, що містили одноразові цифрові паролі (ПІН - коди), які визначені умовами договору, правил та інструкцією користувача в якості підпису та підтвердження операцій за рахунком. З листа директора департаменту роздрібного бізнесу банку від 10.12.2018р. №11/5-17/1575/5840/201800/с слідує, що за результатами перевірки було встановлено, що оскаржені операції проведено коректно з використанням усіх необхідних реквізитів платіжної картки АТ «Ощадбанк» з правильним введенням паролю (ПІН - коду для одноразової операції в мережі Інтернет), які відомі лише клієнту та були направлені на її особистий номер мобільного телефону. Ризик і відповідальність за несанкціоноване використання логіна, пароля, карткового пароля несе виключно клієнт. Система дистанційного банківського обслуговування, із застосування якої 02.10.2018р. було здійснено оспорювані позивачем операції, відповідно договору, правил, інструкції користувача, передбачає заходи щодо електронної ідентифікації, в тому числі шляхом ведення одноразового цифрового паролю, отриманого на номер мобільного телефону (фінансовий номер), повідомлений клієнтом банку в порядку та спосіб, визначений договором, який є аналогом власноручного підпису клієнта. Відповідно до даних інформаційних систем, програмного забезпечення AT «Ощадбанк» та доданої позивачем до позовної заяви роздруківки трафіку по номеру телефону на номер мобільного телефону (фінансовий номер) позивача 02.10.2018р. надсилались смс-повідомлення з одноразовими цифровими паролями для підтвердження ним операцій у системі ДБО. Користувач зобов`язаний використовувати електронний платіжний засіб відповідно до вимог законодавства України та умов договору, укладеного з емітентом, і не допускати використання електронного платіжного засобу особами, які не мають на це права або повноважень. Користувач зобов`язаний контролювати рух коштів за своїм рахунком та повідомляти емітента про операції, які не виконувалися користувачем, а також після виявлення факту втрати електронного платіжного засобу зобов`язаний негайно повідомити банк у спосіб, передбачений договором. До моменту повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій та відповідальність несе користувач, а з часу повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій за електронним платіжним засобом користувача несе банк. Позивачем не доведено будь-якими доказами наявність ознак помилкового або неналежного переказу при здійсненні оспорюваної операції по рахунку або неправомірність переказу коштів та наявності вини банку. Позивач, яка відповідно до п.5 Положення №705 зобов`язана контролювати рух коштів за своїм рахунком та повідомляти емітента про операції, які не виконувалися користувачем, повідомила банк про заперечення здійснених 02.10.2018р. операцій по рахунку не невідкладно, як передбачено п.8 Положення №705, а через декілька днів з часу їх здійснення та завершення. Тому, просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Представник позивача [PERSON] у вступному слові позовні вимоги підтримав та пояснив, що між позивачем та відповідачем було укладено договір про відкриття та обслуговування зарплатного рахунку. Внаслідок протиправних дій невстановлених осіб на початку жовтня 2018р. з рахунку позивача було протиправно списано грошові кошти у розмірі 299000грн., про що відразу було повідомлено банк та правоохоронні органи. Правоохоронними органами було внесено інформацію до ЄРДР. За даним фактом проводиться досудове розслідування. Позивач звернулась до банку з вимогою про повернення списаних з її рахунку грошових коштів, але отримала відмову, з підстав нібито порушення позивачем вимог договору банківського обслуговування фізичних осіб. Проте позивач так не вважає, у зв`язку із чим просить зобов`язати банк повернути грошові кошти в розмірі 299000грн., поновити їх на картковому рахунку, та стягнути з ПАТ «Ощадбанк» на користь [PERSON] пеню в розмірі 0,1% суми неналежного переказу за кожен день, починаючи від дня неналежного переказу до дня повернення відповідної суми на рахунок позивача у сумі 180596грн. В судовому засіданні від 31.03.2021р. додатково пояснив, що у позивача було декілька мобільних телефонів, у зв`язку із чим вона одразу не помітила несанкціоноване списання грошових коштів з її рахунку. Фактично телефон з сім - картою у ньому не викрадено, він знаходиться у її користуванні. Проте сім - карта викрадена шляхом перевиклику номеру мобільного телефону до м. Київ. Фізично телефон та сім - карта мобільного оператора «Київстар» залишилися у позивача. Оператор мобільного зв`язку «Київстар» випустив нову картку з цим же номером телефону і видав її невідомим особам, яким саме чином це відбулось позивачу невідомо. Вважає, що відповідно до вимог ст.37 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» банк повинен відновити рахунок. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила позовні вимоги задовольнити. Додатково пояснила, що фінансовим номером мобільного телефону було закріплено картку оператора мобільного зв`язку «Водафон Україна», а Інтернет був підключений від оператора мобільного зв`язку «Київстар». Представник відповідача [PERSON] у вступному слові позовні вимоги не визнав та додатково пояснив, що дійсно між позивачем та відповідачем було укладено договір про відкриття та обслуговування рахунку, випуск та надання платіжної картки, з якого списані грошові кошти у розмірі 299000грн. Зазначив, що з позову не вбачається, в чому саме полягає вина банку. Відповідно до п. 17.4 Умов надання послуг з використанням технічних засобів зв`язку, клієнт зобов`язаний забезпечити належний рівень захисту свого облікового запису в системі ДБО, зокрема забезпечити захист свого мобільного телефону та SIM - картки на номер якої система ДБО надсилає коди підтвердження операцій; негайно змінити пароль в системі ДБО у випадку якщо пароль або його частина стала відома іншій особі. Крім того, п.9.15 розділу IX відповідальність клієнта та банку Правил визначено, що клієнт несе ризик та негативні наслідки передачі ним третій особі мобільного телефона (відповідної SIM-карти), номер якого визначений в Заяві-анкеті на відкриття рахунку фізичній особі та видачу платіжної картки або повідомлений банку в іншому встановленому договором порядку як номер мобільного телефону клієнта, їх втрати, незаконного заволодіння ними, а також ризик технічного перехоплення інформації, направленої на номер мобільного телефону клієнта. Як було зазначено, відповідно до даних інформаційних систем, програмного забезпечення AT «Ощадбанк» та доданої позивачем до позовної заяви роздруківки трафіку по номеру телефону на номер мобільного телефону (фінансовий номер) позивача 02.10.2018р. надсилались смс-повідомлення з одноразовими цифровими паролями для підтвердження ним операцій у системі ДБО. Відповідно до п.14.12 ст.14 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів з України» користувач зобов`язаний використовувати електронний платіжний засіб відповідно до вимог законодавства України та умов договору, укладеного з емітентом, і не допускати використання електронного платіжного засобу особами, які не мають на це права або повноважень. Згідно п.5 розділу VI Положення про порядок емісії електронних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням користувач зобов`язаний контролювати рух коштів за своїм рахунком та повідомляти емітента про операції, які не виконувалися користувачем. Система дистанційного банківського обслуговування, із застосуванням якої було здійснено оспорювані позивачем операції, відповідно до умов договору, правил та інструкції користувача передбачає складання розпорядження на здійснення операції в системі ДБО самим користувачем та заходи щодо електронної ідентифікації, в тому числі шляхом використання електронного підпису - одноразового цифровогопаролю, отриманого на номер мобільного телефону клієнта, який є аналогом підпису, здійсненого власноруч. Крім того, позивач, який відповідно до положення, зобов`язаний контролювати рух коштів за своїм рахунком та повідомляти негайно банк про операції, які не виконувалися користувачем, повідомила банк лише через три дні після списання, що є порушенням умов договору банківського комплексного обслуговування, а тому банк не може нести відповідальність за самостійний вивід грошових коштів або за передачу своїх платіжних, карткових даних іншим особам. Додатково зазначив про невідповідність заявлених позовних вимог позивача відповідно до норм ч.1 ст.1067 та ч.3 ст.1068 ЦК України. Банк не може нести відповідальність за належне виконання умов договору. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні від 31.03.2021р. позовні вимоги не визнав та додатково пояснив, що списання коштів з рахунку позивача відбулося через систему веб - банкінгу користувача у додатку «Ощад 24/7» за електронною ідентифікацією фінансового номеру мобільного телефону і його користувача. Операції по списанню (переказу) грошових коштів було проведено коректно з використанням усіх необхідних реквізитів, з правильним введенням одноразового паролю, який відомий лише клієнту та надсилається на його фінансовий номер мобільного телефону, який клієнт зазначав при укладенні договору з банком. Списання проводиться після введення одноразового паролю (ПІН - коду), який було надіслано позивачу на її фінансовий номер телефону. Банк ідентифікує клієнта за фінансовим номером телефону, зазначеним клієнтом у договорі. Позивач [PERSON] не заперечує, що саме на вказаний нею номер вона отримувала повідомлення від банку. Саме цей номер є фінансовим номером клієнта, який ідентифікує [PERSON] як користувача банку. За даними банку грошові кошти з рахунку позивача переведені за номером повідомленому банку клієнтом. Клієнт зобов`язаний контролювати рух коштів за своїм рахунком. Щодо того, що сім - карта позивача була заблокована шляхом випуску нової сім - карти з цим же номером телефону, то банк не наділений повноваженнями контролювати номери телефонів, вини зі сторони банку не має. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. В судовому засіданні встановлено, що 05.03.2015 між [PERSON] та ПАТ «Державний ощадний банк» в особі керуючого ТВБВ №10012/07 філії - Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» було укладено договір № 1612455 про відкриття та обслуговування рахунку, випуск та надання платіжної картки, згідно умов якого [PERSON] було відкрито поточний рахунок № [NUMBER] в гривні України на умовах тарифного пакету «Зарплатний», тарифів за користування платіжною карткою, розміщених на сайті Банку та інформаційних стендах, що знаходяться у приміщеннях установ Банку. Банком було надано платіжну картку типу «MasterCard Standart Debit Military Main 0, та ПІН -конверт до неї. 05.10.2018р. позивачем встановлено, що 02.10.2018р. невстановленими особами протиправно списано з її рахунку 299000грн. У зв`язку із чим, [PERSON] звернулась до голови АТ «Ощадбанк» [PERSON] із заявою про відміну операції за рахунком № [NUMBER] від 02.10.2018р.; повернення їй коштів; проведення службового розслідування за фактом незаконного списання коштів за рахунком № [NUMBER] . З копії листа - відповіді ПАТ «Державний ощадний банк України» №11/5-17/1575/5840/2018-00/с від 10.12.2018р. вбачається, що керівництвом підрозділу банку було проведено перевірку інформації зазначеної у зверненні, за результатами перевірки та аналізу документальних матеріалів по трансакціям встановлено, що з карткового рахунку (платіжна картка № [NUMBER] ) 02.10.2018р. з 17:23 по 19:15 відбулося списання грошових коштів на загальну суму 299 000,00грн. шляхом переказу коштів з використанням Інтернет ресурсу Банку «WEB Banking» («переказ з картки на картку») на картковий рахунок. Операції проведено коректно з використанням усіх необхідних реквізитів платіжної картки AT «Ощадбанк» (№ [NUMBER] ), з правильним введенням паролю (ПІН-коду для одноразової операції в мережі Інтернет), які відомі лише клієнту та були направлені на особистий (фінансовий) номер мобільного телефону [NUMBER] 02.10.2018р. Вищевказані операції проведено з використанням Інтернет ресурсу Банку «WEB Banking» після входу на даний ресурс необхідно було ввести одноразовий пароль (ПІН-код), який було надіслано на особистий фінансовий номер мобільного телефону [NUMBER] 02.10.2018р. о 17:19:53р. з використанням IP адреси [NUMBER] . Крім того, з використанням Інтернет ресурсу Банку «WEB Banking» було перевірено баланс по платіжній картці № [NUMBER] та змінено ліміти з використанням усіх необхідних її реквізитів, з правильним введенням паролю (ПІН-коду для одноразової операції в мережі Інтернет), який був направлений на особистий (фінансовий) номер мобільного телефону [NUMBER] 02.10.2018р. о 18:05:47 з використанням IP адреси [NUMBER] та о 18:35:07 з використанням IP адреси [NUMBER] відповідно. Згідно копії витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань № 12018130370002837, [PERSON] 05.10.2018р. звернулася з заявою про те, що не встановлена особа в період часу з 17:27 години до 19:14 годин 02.10.2018р. через систему UKR KYIV MOBILE BANKING, шляхом обману, з використанням електронно - обчислювальної техніки, заволоділа грошовими коштами в сумі 299000 гривень з банківської карти «Ощадбанк» № [NUMBER] , що належить заявниці, чим спричинила останній матеріальну шкоду на вищезазначену суму. Згідно відомостей Головного слідчого управління Національної поліції України в Луганській області від 06.04.2020р. №2476/111/18/02-2020 [PERSON] визнано потерпілою в кримінальному провадженні №12018130370002837, яке об`єднано з кримінальним провадженням №12018130430000251 від 19.09.2018р. за фактом шахрайських дій відносно потерпілої [PERSON] та інших. Відповідно до копії листа Управління стратегічних розслідувань ГУНП в Луганській області від 18.02.2019р. №220/111/31-2019, злочин стосовно [PERSON] було скоєно 02.10.2018р. у період часу з 17:23 до 19:14 шляхом перевипуску її фінансового номеру [NUMBER] за допомогою оператора мобільного зв`язку ПрАТ «ВФ Україна», який був прив`язаний до її банківської картки «Ощадбанку» № [NUMBER] . Шахраї у подальшому з використанням Інтернету 02.10.2018 о 17:19:33 з ip- адреси [NUMBER] за допомогою мобільного додатку «Ощад 24/7» перевели грошові кошти з банківської картки потерпілої на банківську картку «Ощадбанку» № [NUMBER] , яка 25.09.2018р. зареєстрована на [PERSON] , зняття готівки із вказаної картки здійснювалося в банкоматах м. Києва. Згідно копії довідки №323 від 07.05.2020, виданою 3 управлінням (з дислокацією у м.Сєвєродонецьк Луганської області) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях, [PERSON] , проходить військову службу на офіцерських посадах в 3 управлінні (з дислокацією у м.Сєвєродонецьк Луганської області) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях. Згідно з наявними даними, [PERSON] з 01 по 10 жовтня 2018р. виконувала свої посадові обов`язки за місцем розташування регіонального органу. У зазначений час [PERSON] не перебувала у відпустці, відрядженні або на лікарняному. Вирішуючи питання про обґрунтованість позовних вимог, суд враховує наступне. Відповідно до ст.3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Предметом спору в даній справі є переказ банком з належного позивачу рахунка грошових коштів у загальному розмірі 299000грн. Відповідно до ч.1 ст.55 Закону України «Про банки і банківську діяльність» відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами НБУ та угодами (договорами) між клієнтом та банком. Відповідно до ч.1 ст.1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Частиною 1 ст.1068 ЦК України передбачено, що банк зобов`язаний вчиняти для клієнта операції, які передбачені для рахунків даного виду законом, банківськими правилами та звичаями ділового обороту, якщо інше не встановлено договором банківського рахунка. Згідно з ч.1 ст.1071 ЦК України банк може списати грошові кошти з рахунка клієнта на підставі його розпорядження. Статтею 1073 ЦК України передбачено, що у разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунка клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом. За змістом п.6, 8 розділу VI «Загальні вимоги до безпеки здійснення платіжних операцій та управління ризиками» Положення про порядок емісії електронних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням, затвердженого постановою правління Національного банку України від 5 листопада 2014 року №705 «Про здійснення операцій з використанням електронних платіжних засобів» користувач після виявлення факту втрати електронного платіжного засобу та/або платіжних операцій, які він не виконував, зобов`язаний негайно повідомити банк або визначену ним юридичну особу в спосіб, передбачений договором. До моменту повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій та відповідальність несе користувач, а з часу повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій за електронним платіжним засобом користувача несе банк. Емітент у разі здійснення помилкового або неналежного переказу, якщо користувач невідкладно повідомив про платіжні операції, що ним не виконувалися, після виявлення помилки негайно відновлює залишок коштів на рахунку до того стану, у якому він був перед виконанням цієї операції. Користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо електронний платіжний засіб було використано без фізичного пред`явлення користувачем та/або електронної ідентифікації самого електронного платіжного засобу і його користувача, крім випадків, якщо доведено, що дії чи бездіяльність користувача призвели до втрати, незаконного використання ПІН -коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. Законом України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» (далі - Закон) визначаються загальні засади функціонування платіжних систем і систем розрахунків (далі - платіжні системи) в Україні, поняття та загальний порядок проведення переказу коштів у межах України, встановлює відповідальність суб`єктів переказу, а також визначає загальний порядок здійснення нагляду (оверсайта) за платіжними системами. Згідно з п.1.27 ст.1 Закону платіжна картка - електронний платіжний засіб у вигляді емітованої в установленому законодавством порядку пластикової чи іншого виду картки, що використовується для ініціювання переказу коштів з рахунка платника або з відповідного рахунка банку з метою оплати вартості товарів і послуг, перерахування коштів зі своїх рахунків на рахунки інших осіб, отримання коштів у готівковій формі в касах банків через банківські автомати, а також здійснення інших операцій, передбачених відповідним договором; Відповідно до ст.6 Закону порядок відкриття банками рахунків та їх режими визначаються Національним банком України. Умови відкриття рахунка та особливості його функціонування передбачаються в договорі, що укладається між банком і його клієнтом - власником рахунка. Згідно п.1.2 Договору №1612455 ПАТ «Державний ощадний банк України» зобов`язався приймати і зараховувати на рахунок грошові кошти, які надходять клієнту, та забезпечувати проведення розрахунків за операціями вчиненими з використанням платіжної картки, в тому числі здійсненими з використанням платіжної картки, в межах витратного ліміту. За п.1.5 Договору при підключенні до послуг отримання щомісячних виписок на адресу електронної пошти, послуг смс-банкінгу, клієнт погоджується з тим, що надана інформація передається незахищеними каналами зв`язку та може стати відомою третім особам без відома на те клієнта або банку, банк не несе відповідальності за збитки, завдані клієнту у разі розголошення (розкриття) інформації за рахунком в результаті використання клієнтом паролів, ПІН-кодів, а також у разі розголошення клієнтом логіну та паролю до системи WEB -банкінг «Ощад 24/7» та /або ПІН-коду до системи Mobile -банкінг «Ощад 24/7» та отримання щомісячних виписок на адресу електронної пошти. Відповідно до п.3.4 Договору сторони визнають, що отримані Банком платіжні документи, створені в системах WEB -банкінг «Ощад 24/7» та/або Mobile -банкінг «Ощад 24/7» та підтверджені паролем клієнта або ПІН-кодом клієнта до системи Mobile -банкінг «Ощад 24/7», мають таку ж юридичну силу, як і документи, що були подані клієнтом на паперовому носії та підписані власноруч клієнтом. За таких обставин, суд звертає увагу на те, що саме на позивача покладено обов`язок нерозголошення (нерозкриття) інформації за рахунком в результаті використання клієнтом паролів, ПІН кодів, CVV-кодів. Таким чином, враховуючи, що операції з переказу грошових коштів на загальну суму 299000грн. були здійснені в мережі Інтернет 02.10.2018р. з використанням реквізитів платіжної картки, паролів, які відомі тільки власнику картки, АТ «Ощадбанк» не повинен нести відповідальність за дану операцію. Відповідна правова позиція викладена у Постанові Верховного Суду від 10.07.2019, у справі №522/22780/15ц (провадження №61-23040 св18). Крім того, як встановлено з наявної в матеріалах справи відповіді №11/5-17/1575/5840/2018-00/с від 10.12.2018р. АТ «Ощадбанк» операції проведено коректно з використанням усіх необхідних реквізитів платіжної картки АТ «Ощадбанк», з правильним введенням паролю (ПІН-коду для одноразової операції в мережі Інтернет), які відомі лише клієнту та були направлені на особистий (фінансовий) номер мобільного телефону [NUMBER] - 02.10.2018р. Суд вважає, що вина банку у здійсненні даної операції відсутня, оскільки обставини, якими сторона позивача обґрунтувала свої вимоги, а саме списання коштів з належного позивачу рахунку внаслідок здійснення банком неналежного переказу, не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи, відтак відсутні підстави для покладення на банк ризику збитків від здійснення таких операцій. Отже, враховуючи, що всі операції здійснювалися з введенням персональних даних позивача, пароль для відповідних операцій був надісланий на її фінансовий номер, у банка не було підстав для відмови в обслуговуванні рахунку позивача, зокрема переказу коштів. Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що представником позивача до спірних правовідносин помилково застосовано п.6.7, 6.8 Положення «Про Порядок емісії спеціальних платіжних засобів і здійснення з їх використанням», затвердженого постановою Правління Національного банку України №223 від 30.04.2010р., оскільки вказане положення втратило чинність 12.11.2014р. і до даних правовідносин не застосовується. Підсумовуючи викладене, суд приходить до висновку, що у задоволені позовних вимог [PERSON] слід відмовити у зв`язку з їх необґрунтованістю. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Суд враховує, що у задоволенні позову було відмовлено у повному обсязі, при цьому представник відповідача або відповідач не заявляли про наявність у них судових витрат. Отже, судові витрати, які підлягають розподілу, у цій справі відсутні.

Outcome: dismissed