Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-24 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивовано тим, що з відповідачем по справі вони зареєстрували шлюб 13 червня 1997 року у Качинській сільській раді, Камінь-Каширського району, Волинської області, за актовим записом №7. Від спільного проживання у них народилося двоє дітей, дочка [PERSON], [INFO] та син [PERSON] - [INFO]. Причиною розпаду сім`ї зазначено те, що у сторін різні характери, протилежні погляди на життя та сімейні обов'язки, через що у них виникали різного роду сварки та непорозуміння, вони стали одне для одного чужими людьми. Подружні відносини між ними припинено у вересні 2017. Бажання зберегти сім'ю у них немає. За таких обставин, впевнившись в тому, що сім'я розпалася остаточно і шлюб існує лише формально, позивачка у позові просила шлюб з відповідачем розірвати. Після розірвання шлюбузалишити їй шлюбне прізвище - [PERSON]. Позивачка, [PERSON], в підготовчому судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила такі задовольнити. Відповідач, [PERSON] в підготовчому судовому засіданні позовні вимоги позивачки визнав, на розірвання шлюбу згідний. Зважаючи що відповідачем позовні вимоги визнані, вказану справу суд вирішує по суті у підготовчому судовому засіданні з ухваленням рішення, що відповідає вимогам ч.3 ст. 200 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, дослідивши надані докази, суд дійшов до наступного висновку. Сторони зареєстрували шлюб 13 червня 1997 року у Качинській сільській раді, Камінь-Каширського району, Волинської області, за актовим записом №7. Від спільного проживання у них народилося двоє дітей, дочка [PERSON], яка на день звернення до суду досягла повноліття та син [PERSON] - [INFO], який поживає з матір'ю. Судом встановлено, що сторони фактично припинили спільне проживання і сімейне життя з поважної причини. На даний час вони спільно не проживають та не підтримують сімейних відносин. У відповідності до ч. 2 ст. 104, ч 3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання, за позовом одного з подружжя, на підставі рішення суду. З'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини припинення сімейних стосунків, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню, відповідно до ст.112 СК України, оскільки встановлено, що причина розпаду подружніх відносин між сторонами є справжньою, глибинною. Шлюб між сторонами носить формальний характер, їх подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, яка наполягає на розірванні шлюбу, тому шлюб між сторонами слід розірвати. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивачка, [PERSON], у поданій позовній заяві висловила бажання після розірвання шлюбу іменуватися шлюбним прізвищем, тому після розірвання шлюбу, їй слід залишити прізвище [PERSON]. В силу вимог ст. 115 Сімейного Кодексу України, рішення суду про розірвання шлюбу, після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення, для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Таким чином, копію рішення суду, після набрання ним законної сили, слід надіслати у відділ ДРАЦС Реєстраційної служби Рахівського районного управління юстиції Закарпатської області, для виконання. Сулові витрати, що складаються з 704 грн. 80 коп. судового збору, сплачених позивачкою при подачі даного позову до суду, відповідно до квитанції №12 від 03.04.2018, слід залишити за нею, оскільки вимоги про відшкодування понесених судових витрат позивачкою не ставилося.

Outcome: approved