Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-25 00:00:00

[PERSON] звернулася\~до Дворічанського\~районного суду\~Харківської області\~з позовною\~заявою до\~[PERSON]про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів доходу, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та стягнення аліментів на своє утримання у розмірі 700,00 грн до досягнення дитиною трьох років, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що вони з відповідачем перебувають в зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. Тривалий час з відповідачем проживають окремо, син проживає\~разом з\~нею та\~знаходиться на\~повному її\~утриманні.\~Відповідач офіційно\~працевлаштований,\~в добровільному\~порядку матеріальної\~допомоги на\~утримання не\~надає,\~ хоча має таку можливість. В судове засідання позивач [PERSON] не з»явилася, надавши заяву, в якій підтримала позовні вимоги в повному обсязі, просила суд стягнути аліменти з відповідача на її та дитини користь, а також просила розглянути справу в її відсутність, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] повторно 26.03.2018 в судове засідання не з»явився, не повідомивши про причини неявки, хоча належним чином повідомлялася про дату, час та місце розгляду справи, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення останньому поштового відправлення, яке було отримане 16.03.2019 «матір»ю [PERSON] І.». При цьому від [PERSON] до суду не надійшло відзиву на позовну заяву чи будь-яких заперечень, клопотання про відкладення судового розгляду не заявлялося. Відповідно до ч. 3\~ст. 131 ЦПК України,\~ учасники судового процесу зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з'явилися в судове засідання без поважних причин. Відповідно до ч. 1\~ст. 280 ЦПК України,\~суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Так як, відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з'явився в судове засідання без поважних причин, без повідомлення причин та не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи, то відповідно до ч. 1\~ст. 281 ЦПК України,\~суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.\~\~\~\~\~\~\~ Матеріалами справи встановлено, що згідно зі свідоцтвом про народження серії І-ВЛ № 501826 від 26.10.2017, батьками [PERSON] є: батько [PERSON], мати [PERSON] (а. с. 7). Згідно довідки\~ Вільшанської сільської ради Дворічанського району Харківської області від 25.03.2019 № 02-30/340, [PERSON], 24.10.2017 р. н., зареєстрований та проживає за однією адресою зі своєю матір»ю [PERSON], а саме в с. Вільшана Дворічанського району Харківської області по вул. Дружби, буд. 117. Відповідач, батько дитини, добровільно коштів на утримання та виховання дитини не надає, хоча таку можливість має, дитина знаходиться на повному утриманні матері. Згідно зі ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. На підставі ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини та платника аліментів, наявність у нього інших дітей, непрацездатних батьків та інші обставини, що мають істотне значення. При цьому мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Крім того, згідно з ч. 1\~ст. 75 СК України, дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Відповідно до ч. 2\~ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка\~батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Згідно ч. 4 цієї ж статті, право на утримання дружина,\~\~з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч. ч. 1, 2\~ст. 80 СК України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. Так, відповідач офіційно працює сторожем в ПСП «Вільшанське», аліментів на інших дітей не сплачує. Таким чином, суд вважає, що відповідач взмозі надавати матеріальну допомогу на утримання дитини та дружини. Позивачка, з якою проживає дитина, не працює, знаходиться у відпустці по догляду за дитиною. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 3 ст. 129 Конституції України, суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права. Основними засадами судочинства є, зокрема, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Відповідно до п. 1) ч. 3 ст. 2 ЦПК України, однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є верховенство права. Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 10 ЦПК України, суд при розгляді справ керується принципом верховенства права. Згідно з ч. ч. 1 4 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов»язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов»язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно ч. 1\~ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Позивачем надані належні, допустимі, достовірні та достатні докази на підтвердження своїх позовних вимог, на підставі яких судом встановлені обставини та факти, що обґрунтовують вказані вимоги. Відповідачем, всупереч вимог ст. ст. 12, 13, 81 ЦПК України, належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів наявності підстав для відмови в задоволенні позовних вимог не надано і в матеріалах справи не міститься. Доводи позивача відповідачем і матеріалами справи не спростовуються. За таких обставин справи, всебічно та повно з»ясувавши обставини, на які посилалася позивач як на підставу своїх вимог, оцінивши\~ докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об»єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів,

Outcome: approved