Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-09 00:00:00

[PERSON] звернулася до Першотравневого районного суду м.Чернівці з позовом до [PERSON] про захист права власності шляхом відновлення становища, яке існувало до порушення, знесення самочинного будівництва. Посилалася на те, що вона є власником квартири №1, яка знаходиться по вул.Волзькій, 11 в м.Чернівці та складається з двох житлових кімнат, загальною площею 33,1 кв.м. Крім того, відповідно до рішення 47 серії 5 скликання Чернівецької міської ради від 24 грудня 2009 року №1161 їй на праві власності належить земельна ділянка площею 0,0270 га., яка розташована по вул.Волзькій, 11 в м.Чернівці. Поруч з її будинком та земельною ділянкою розташована земельна ділянка, загальною площею 0,0137 га. (м.Чернівці вул.Залозецького, 9), яка належить на праві власності відповідачці [PERSON] На вказаній земельній ділянці, відповідачкою самовільно, без затвердженої проектної документації, здійснено самочинне будівництво трьохповерхового будинку, площа якого становить 144 кв.м. Таким чином, будівництво відповідачки виходить за межі належної їй на праві власності земельної ділянки. Так, згідно технічного висновку№81/209 за 2009 рік, виконаного інженером конструктором [PERSON], самочинно збудований трьохповерховий будинок №9 по вул.Залозецького у м.Чернівці розташований в зоні індивідуальної малоповерхової забудови в м.Чернівці. Площа забудови на земельній ділянці становить 144 кв.м. Відповідно до листа Департаменту містобудівного комплексу та земельних відносин Чернівецької міської ради від 08.06.2010 року, вказане самочинне будівництво здійснено по межі земельної ділянки, виступаючі конструкції покрівлі будівлі відповідачки перетинають її (позивачки) межу. У звязку із неправомірними діями [PERSON], природні опади у вигляді снігу та дощу стікають на стіну її квартири, що призводить до надмірного зволоження земельної ділянки. Також постійне замокання стін будинку та відсутність сонячного світла спричиняє руйнування зовнішньої стіни її квартири. Внаслідок вказаних обставин, у її квартирі виникла надмірна вологість, грибок та неприємний запах, що унеможливлює використання квартири, як житлового приміщення. Крім того, вказаними діями відповідачки порушено її звичайні умови життя, зокрема, у звязку із відсутністю в квартирі природного світла, вона змушена постійно вмикати електричне освітлення, що суттєво впливає на її фінансове становище. Також вона позбавлена можливості дивитися телевізор, оскільки через самочинно побудований трьохповерховий будинок телевізійна антена не ловить сигнал. У звязку із вказаними обставинами, вона з метою захисту своїх прав, неодноразово зверталася у різні інстанції щодо вжиття заходів відносно неправомірних дій відповідачки. Постановами Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Чернівецькій області від 19 лютого 2009 року, 21 серпня 2010 року відповідачку притягнуто до адміністративної відповідальності за самовільне будівництво будинку. Оскільки будівництво [PERSON] здійснено без належної проектної документації та з порушенням норм ДБН по межі її земельної ділянки, а також те, що виступаючі конструкції покрівлі будівлі перетинають межу її земельної ділянки, просила суд захистити її право власності на житлову квартиру [ADDRESS] та земельну ділянку, загальною площею 0,0170 га, яка розташована в м.Чернівці вул..Волзька,11, шляхом знесення за рахунок [PERSON] самочинно побудованого індивідуального будинку №9 по вул.Залозецького в м.Чернівці. Зобовязати [PERSON] відновити та привести в попередній стан земельну ділянку площею 0,0270 га, яка розташована по вул.Волзькій, 11 у м.Чернівці та відновити природнє освітлення житлової кімнати розміром 10,9 кв.м. в квартирі [ADDRESS]. В судовому засіданні позивачка [PERSON] та її представник адвокат [PERSON] позов підтримали та підтвердили викладені у ньому обставини. Просили задовольнити у повному обсязі. Відповідачка [PERSON] та її представник, а також представник третьої особи [PERSON] - [PERSON] заперечували щодо задоволення позову. Під час розгляду справи представник Чернівецької міської ради [PERSON] вирішення спору залишив на погляд суду. Справа слухалась у відсутність третьої особи [PERSON], який в судове засідання не зявився, незважаючи на те, що належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що у задоволенні позовних вимог [PERSON] слід відмовити, виходячи з наступних підстав: Так, судом встановлено, що [PERSON] на праві власності належить квартира [ADDRESS] загальною площею 33,1 кв.м. Окрім цього, на підставі рішення 47 сесії 5 скликання Чернівецької міської ради від 24.12.2009 року №1161 позивачці на праві власності належить земельна ділянка площею 0,0270 га, кадастровий номер 7310136600:07:005:0129, за цільовим призначенням для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, яка розташована по вул.Волзька, 11 в м.Чернівці. Як вбачається із письмових доказів по справі, відповідачка [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0,0137 га, що розташована по вул.Залозецького, 9 в м.Чернівці, на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку (том 1 а.с.202). Допитана в судовому засіданні у якості свідка позивачка [PERSON] пояснила, що [PERSON] самовільно, без затвердженої проектної документації збудувала на належній їй земельній ділянці трьохповерховий будинок. Вказане самочинне будівництво порушує її права, так як будівля досить висока, тому з даху постійно стікають опади. Крім того, сусідська будівля застає світло у її кімнаті. Так, згідно чинного законодавства, позов про знесення самочинно збудованого нерухомого майна може бути пред'явлено власником чи користувачем земельної ділянки або іншою особою, права якої порушено, зокрема, власником (користувачем) суміжної земельної ділянки з підстав, передбачених статтями 391, 396 ЦК, статтею 103 ЗК. За змістом статті 376 ЦК України вимоги про знесення самочинного будівництва особи можуть заявляти за умови доведеності факту порушення прав цих осіб самочинною забудовою. Такий висновок узгоджується з нормами статей 3, 15, 16 ЦК України, статті 3 ЦПК України, згідно з якими кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Як було встановлено судом, право власності на житловий будинок №9 по вул.В.Залозецького в м.Чернівці зареєстроване за відповідачкою [PERSON] та її чоловіком [PERSON] (том 3 а.с.123). Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод Як розяснив Пленум Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у своїй постанові «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» №5 від 07 лютого 2014 року, застосовуючи положення статті 391 ЦК, відповідно до якої власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо вони не пов'язані із позбавленням права володіння, суд має виходити із такого: Відповідно до положень статей 391, 396 ЦК позов про усунення порушень права, не пов'язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов'язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. Такий позов підлягає задоволенню і в тому разі, коли позивач доведе, що є реальна небезпека порушення його права власності чи законного володіння зі сторони відповідача. При цьому суди повинні брати до уваги будь-які фактичні дані (статті 57-59 ЦПК), на підставі яких за звичайних умов можна зробити висновок про наявність такої небезпеки. З метою зясування всіх фактичних обставин справи, а саме підтвердження чи спростування посилань позивачки [PERSON] з приводу порушень відповідачкою її права власності, ухвалою суду від 22 вересня 2011 року було проведено повторну судову будівельно-технічну експертизу. З висновку експертного дослідження від 31 жовтня 2014 року вбачається, що будівля незвавершеного будівництвом будинку розташована в межах земельної ділянки №9 по вул.Залозецького в м.Чернівці, яка належить [PERSON] і не виходить на сусідню земельну ділянку №11 по вул.Волзькій в м.Чернівці, яка належить [PERSON] На час проведення огляду охоронні заходи даху будівлі №9 по вул.Залозецького в м.Чернівці, а саме водовідна система та снігозатримувачі були встановлені. Зовнішні стіни будинку №9 по вул..Залозецького не виходять за межі власності та орендованої земельної ділянки. Замокань зовнішньої стіни квартири [ADDRESS], не виявлено. Таким чином, експерт дійшов до висновку, що новозбудований будинок на місці старого по вул.Залозецького, 9 в м.Чернівці в якості житлового, може існувати, не порушуючи житлових прав власників будинковолодіння №11 по вул.Волзькій в м.Чернівці. Таким чином, вказані вище фактичні обставини справи та досліджені письмові докази повністю спростовують посилання позивачки [PERSON] та її представника на те, що відповідачкою чиняться їй перешкоди у користуванні майном. Окрім цього, згідно розяснень Пленуму ВССУ, які містяться у постанові «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)» від 30.03.2012 №6, знесення самочинного будівництва є крайньою мірою і можливе лише тоді, коли використано усі передбачені законодавством України заходи щодо реагування та притягнення винної особи до відповідальності. З наведеного слідує те, що позивачка [PERSON] вибрала спосіб захисту, який є крайньою мірою та нею не використано усі передбачені законодавством України заходи щодо захисту свого права. За таких обставин, суд вважає, що позов [PERSON] є необґрунтований та задоволенню не підлягає.

Outcome: dismissed