Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-29 00:00:00

[PERSON] звернулася до Індустріального районного суду міста Дніпропетровська із позовом до Державного закладу Дніпропетровська медична академія Міністерства охорони здоров'я України, у якому, уточнивши свої позовні вимоги, просить суд стягнути з відповідача на її користь середній заробіток за час затримки кінцевого розрахунку при звільненні за періоди з 15.06.2015 року по 30.06.2015 року включно в сумі 3576,60 грн., та за період з 07.10.2015 року по 30.12.2015 року включно в сумі 17883,00 грн. В обґрунтування таких позовних вимог [PERSON] посилається на те, що 18 серпня 2014 року відповідач видав наказ про її звільнення з посади у звязку з закінченням строку трудового договору з 31 серпня 2014 року. Кінцевий розрахунок з нею проведений не був. Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 22 грудня 2015 року встановлено, що розмір її заробітку за один робочий день становить 298,05 грн. Оскільки відповідач не здійснює кінцевого розрахунку при звільненні вона вимушена звернутися до суду. В судовому засіданні позивачка [PERSON] свої позовні вимоги підтримала та предявлений позов просила задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача проти задоволення позову заперечував посилаючись на обставини викладені у письмових запереченнях. Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи та надані письмові докази, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Так, судом встановлено, що наказом по Державному закладу «Дніпропетровська медична академія Міністерства охорони здоров'я України» № 576-о від 18.08.2014 року [PERSON], кандидата медичних наук, доцента кафедри фтизіатрії було звільнено 31.08.2014 року за п. 2 ст. 36 КЗпП України у зв'язку з закінченням строку трудового договору. Наказом Державного закладу «Дніпропетровська медична академія Міністерства охорони здоров'я України» № 409-о від 06.06.2013 року [PERSON], кандидату медичних наук, доценту кафедри фтизіатрії встановлено з 01.01.2013 року оклад в розмірі 2377 грн. 00 коп., доплату за науковий ступінь у розмірі 356 грн. 55 коп., доплату за лікувально-діагностичну роботу в розмірі 1888 грн. 55 коп., доплату за роботу з шкідливими умовами праці 12% в розмірі 285 грн. 24 коп., надбавку за вислугу років в розмірі 237 грн. 70 коп. в місяць. Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 14 листопада2013 року даний наказ Державного закладу «Дніпропетровська медична академія Міністерства охорони здоров'я України» визнано незаконним. Цим судовим рішенням встановлено, що заробітна плата [PERSON] повинна розраховуватися з окладу в розмірі 2869 грн. Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 22 грудня 2014 року визнано незаконною фактичну недоплату Державним закладом «Дніпропетровська медична академія Міністерства охорони здоров'я України» заробітної плати [PERSON] за червень 2013 року та липень 2013 року, стягнуто з Державного закладу Дніпропетровська медична академія Міністерства охорони здоров'я України на користь [PERSON] ненараховану заробітну плату за червень 2013 року в розмірі 511 грн. 05 коп.,ненараховану суму матеріальної допомоги на оздоровлення за липень 2013 року в розмірі 492 грн., а всього 1003 грн. 05 коп. Вказаним рішенням апеляційного суду встановлено, що середньоденний заробіток [PERSON] складає 298 грн. 05 коп. Судом встановлено, що на картковий рахунок позивача відповідачем перераховувалися на виконання рішень судів грошові кошти, що підтверджується випискою з карткового рахунку [PERSON], та не заперечувалося останньою. За статтею 47 Кодексу роботодавець зобов'язаний виплатити працівникові при звільненні всі суми, що належать йому від підприємства, установи, організації, у строки, зазначені в статті 116 Кодексу, а саме в день звільнення або не пізніше наступного дня після предявлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Не проведення з вини власника або уповноваженого ним органу розрахунку з працівником у зазначені строки є підставою для відповідальності, передбаченої статтею 117 Кодексу, тобто виплати працівникові його середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Відповідно до ч. 3 статті 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній праві, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, в яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини. Приймаючи до уваги, що відповідачем при звільненні позивача не були виплачені в повному обсязі належні їй суми, зокрема 21,22 грн. за рішенням суду від 14.12.2015 року та 328,30 грн. за період з липня по серпень 2013 року, що встановлено судовими рішеннями, які набрали законної сили, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача середній заробіток за час затримки розрахунку за відповідні періоди з 15 червня 2015 року по 30 червня 2015 року в сумі 3576 (три тисячі п'ятсот сімдесят шість) грн. 60 коп., та за період з 07 жовтня 2015 року по 30 грудня 2015 року включно в розмірі 17883 (сімнадцять тисяч вісімсот вісімдесят три) грн. 00 коп. Суд критично ставиться до доводів відповідача про те, що представником ДЗ «ДМА МОЗ України» [PERSON] перераховувалися, шляхом поповнення карткового рахунку позивачки, грошові кошти в сумі 21,22 грн. в рахунок виплати всіх сум кінцевого розрахунку при звільненні, оскільки вказаний представник [PERSON] згідно з наявною у матеріалах справи довіреністю не мала повноважень від імені ДЗ «ДМА МОЗ України» вчиняти таких дій, а доказів, що вона отримувала відповідне доручення, як представник академії офіційно у встановленому законом порядку, надано у судове засідання не було, також як і не було надано доказів про те, що позивачці були перераховані кошти в сумі 328,30 грн. в рахунок невиплаченої заробітної плати. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір в розмірі 487,20 грн.

Outcome: approved