Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-30 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON], в якому просила розірвати укладений між нею та відповідачем шлюб, зареєстрований 04.10.2002 року у виконкомі Великотурянської сільської ради Долинського району Івано-Франківської області, неповнолітню дочку [PERSON], [INFO], залишити на проживанні з нею, стягнути з відповідача всі судові витрати по справі. Свої вимоги мотивувала тим, що вони з відповідачем зареєстрували шлюб 04.10.2002 року у виконкомі Великотурянської сільської ради Долинського району Івано-Франківської області. Від даного шлюбу в них 05.01.2010 року народилася дочка [PERSON]. Однак, одруження з відповідачем виявилося невдалим, оскільки у них виявилися різні погляди на сімейне життя та сімейні відносини, в звязку з чим виникали постійні суперечки, які супроводжувалися агресивною поведінкою відповідача. Крім того, останній почав зловживати спиртними напоями та влаштовувати скандали. Вони з відповідачем спільного господарства не ведуть, не спілкуються, останній сім»ю матеріально не забезпечує. Все це привело до того, що їхні сімейні відносин припинилися, а сімя фактично розпалася. Вважає, що подальше спільне проживання з відповідачем є неможливим, в звязку з чим звернулася в суд з даним позовом. В судовому засіданні позивачка повністю підтримала заявлені позовні вимоги, зіславшись на вищевикладені обставини. При цьому додатково пояснила, що вона категорично наполягає на розірванні шлюбу, оскільки він носить тільки формальний характер. Вони з відповідачем сімейних відносин не підтримують, вже більше місяця проживають окремо і вона зберегти сімю не бажає та просить не надавати строк для примирення, оскільки він результату не принесе. Просила укладений з відповідачем шлюб розірвати, неповнолітню дочку [PERSON] залишити на проживанні з нею, її прізвище після розірвання шлюбу не змінювати, судові витрати покласти на відповідача. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав та пояснив, що він своєї згоди на розірвання шлюбу не дає, оскільки після розірвання шлюбу не буде мати де проживати. Також він бажає зберегти сім»ю, тому заперечує щодо задоволення позову. Дослідивши та оцінивши здобуті й перевірені в судовому засіданні докази, суд вважає, що заявлений позов належить до задоволення, виходячи з наступного. Згідно зі ст. 112 ч.2 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Свідоцтво про одруження серії 1-НМ № 083334 від 04.10.2002 року (а.с. 5) підтверджує, що сторони по справі 04 жовтня 2002 року зареєстрували шлюб у виконкомі Великотурянської сільської ради Долинського району Івано-Франківської області, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за № 13. Про те, що від цього шлюбу в них 05 січня 2010 року народилася дочка [PERSON], свідчить свідоцтво про її народження, видане виконкомом Великотурянської сільської ради Долинського району Івано-Франківської області серії 1-НМ № 146706 від 12.01.2010 року (а.с. 6). В судовому засіданні встановлено, що між сторонами по справі склалися неприязні стосунки, оскільки в них виявилися різні погляди на сімейне життя та обовязки подружжя. Як стверджує позивачка, між ними виникають постійні суперечки, що привело до того, що вони втратили інтерес один до одного, їхні сімейні відносин припинилися, а сімя фактично розпалася. Будь-яких доказів, що могли б спростувати твердження позивачки, відповідач суду не надав. Як ствердили в судовому засіданні самі сторони, вони сімейних відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть, вже більше місяця проживають окремо. При цьому позивачка зберегти сімю не бажає та категорично наполягає на розлученні. За таких обставин суд вважає за необхідне позов задоволити, укладений між [PERSON] та [PERSON] шлюб розірвати, неповнолітню дочку [PERSON], [INFO], залишити на проживанні з матірю, позивачкою по справі, прізвище якої після розірвання шлюбу не змінювати. При цьому суд не приймає до уваги пояснення відповідача про те, що він бажає зберегти сім»ю, оскільки вони є голослівними та нічим не підтверджені, а його заперечення щодо розірвання шлюбу ґрунтуються виключно на майнових питаннях. Питання судових витрат суд вирішує у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного, ст.ст. 105,110,112,113 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved