Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-21 00:00:00

[PERSON] звернулася до Гайворонського районного суду з позовом до [PERSON] про втрату права на користування житлом. Позов мотивований тим, що позивач є власником квартири [ADDRESS] За вищезазначеною адресою зареєстрована відповідач. Відповідач та її батьки не проживають за місцем реєстрації, не сплачують комунальні платежі і взагалі даним житлом вони не цікавляться, оскільки виїхали до Вірменії на інше місце проживання. Так як позивач є власником квартири, має право розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, але наявність реєстрації відповідача, батьки якої добровільно не бажають зняти її з реєстрації, не дає позивачу повністю реалізувати всі складові права власності, а саме розпоряджатися нерухомим майном. Оскільки відповідач за місцем реєстрації не проживає та батьки якої добровільно зняти її з вищезазначеної реєстрації не бажають, позивач змушена звернутись до суду для захисту своїх порушених прав. Позивач в судовому засіданні, позовні вимоги підтримала, просить суд їх задовільнити, проти винесення заочного рішення не заперечує. Пояснила, що відповідач її онучка, останні 9 років в належній їй квартирі не проживає. Відповідач та її законний представник в судове засідання не з'явилися, судову повістку не отримували, оскільки не проживають в зареєстрованому місці проживання, а тому відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК є такими, що належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи. Відзиву на позовну заяву не надіслали. Свідки [PERSON] та [PERSON] кожний окремо суду пояснили, що відповідач [PERSON] та її батьки в квартирі позивача не проживають протягом 9 років, оскільки мешкають у Вірменії. Представник органу опіки та піклування при Гайворонській районній державній адміністрації Вовк А.В. підтримала наданий висновок про неможливість визнання [PERSON] [INFO] такою, що втратила право на користування квартирою [ADDRESS] Вислухавши пояснення позивача, свідків, представника органу опіки та піклування при Гайворонській районній державній адміністрації, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що відповідно до копії договору купівлі продажу квартири від 24.07.2007 року, та копії витягу з Державного реєстру правочинів [PERSON]. є власником квартири [ADDRESS] (а.с. 5-6). В квартирі за вищевказаною адресою також зареєстрована відповідач [PERSON] Відповідач не проживає в квартирі [ADDRESS] протягом 9 років, так як вона та її батьки виїхали до Вірменії на інше місце проживання, що підтверджується показами свідків та представника органу опіки та піклування при Гайворонській районній державній адміністрації. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК право власності є не\-порушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Орган опіки та піклування при Гайворонській районній державній адміністрації надав висновок про неможливість визнання [PERSON] [INFO] такою, що втратила право на користування квартирою [ADDRESS] (а.с. 41) Відповідно до ч. 5 ст. 19 Сімейного Кодексу України орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини (ч. 6 ст. 19 цього Кодексу). При цьому, суд не погоджується із висновком органу опіки та піклування Гайворонської районної державної адміністрації Кіровоградської області від 18.09.2018 року, яким визнано недоцільним визнання [PERSON] [INFO] такою, що втратила право на користування квартирою [ADDRESS], оскільки зазначений висновок суд вважає необґрунтованим, ураховуючи непорушність права приватної власності позивача на її житло, наявність перешкод у використанні цього права, а також тривале протягом останніх 9 років не проживання відповідача у спірному житловому приміщенні, а знаходження в іншій державі. За таких обставин, суд вважає обґрунтованими доводи сторони позивача про те, що реєстрація відповідача за вищевказаною адресою створює для неї ряд перешкод та збільшує плату за житлово-комунальні послуги і обслуговування квартири. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільного вибору місця проживання» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї, власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності без поважних причин понад один рік. Судом встановлено з пояснень позивача, свідків, представника органу опіки та піклування при Гайворонській районній державній адміністрації, що відповідач та її батьки в квартирі протягом 9 років не проживають, а лише зареєстрована. Виходячи з викладеного вона втратила право на користування зазначеним житлом. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати покладаються на відповідача у разі задоволення позову. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.

Outcome: approved