Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-19 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом. У змінених позовних вимогах просить суд стягнути аліментіи на утримання дочки [PERSON], [INFO] в розмірі ? з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 100 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття, та на своє утримання - в розмір 1000 (одна тисяча) грн. щомісячно до досягнення дитиною трьохрічного віку. Свої вимоги обґрунтовує тим, що вона перебуває з відповідачем по справі у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають спільну дочку [PERSON], [INFO]. На даний час шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, спільна дочка проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні. Сторони по справі проживають окремо. Відповідач по справі добровільно не надає матеріальну допомогу на утримання відповідача та їх спільної дитини. Відповідач по справі заявлений до нього позов визнав частково з підстав того, що у нього на утриманні також перебуває неповнолітній син [PERSON], [INFO]., якому він сплачує аліменти на підставі рішення апеляційного суду Херсонської області, на утриманні має також батьків пенсійного віку, його мати хворіє та потребує надання додаткових коштів, згоден сплачувати аліменти в розмірі 1/6 від усіх видів його заробітку на утримання дитини та 1000 грн. на утримання позивача до досягнення дитиною 3 років. Надав відповідний відзив на позовну заяву. Позивач в судове засідання не з'явився, її представник надав суду заяву, в якій позов підтримав та просив його задовольнити повністю, справу розглядати за їх відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав відзив на позовну заяву. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв'язку з розглядом справи за відсутності сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню частково. Згідно з вимогами ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Судом встановлено, що відповідач є батьком [PERSON], [INFO], яка, проживає з матір'ю та перебуває на її утриманні. В добровільному порядку питання щодо утримання неповнолітньої дитини сторони не вирішили. У зв'язку з доглядом за дитиною, якій менше трьох років, позивачка не має змоги працювати і утримувати себе. Відповідач є особою працездатного віку, працевлаштований, має дохід, і, на думку суду, має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання позивачки. Відповідно до принципів 2, 4, 6 Декларації прав дитини проголошеної Генеральною Асамблеєю Організації Об'єднаних Націй 20.11.1959 року, дитині законом або іншими засобами повинен бути забезпечений спеціальний захист і надані можливості та сприятливі умови, які дозволили б їй розвиватися фізично, розумово, морально, духовно та у соціальному відношення здоровим і нормальним шляхом. Дитина повинна користуватися благами соціального забезпечення. Дитині має належати право на відповідне харчування, житло, розваги і медичне обслуговування. Дитина повинна, якщо це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і, в усякому разі, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Відповідно до ст.ст. 2, 3 Декларації про соціальні і правові принципи, які стосуються захисту і благополуччя дітей, особливо при передачі на виховання і усиновлення на національному та міжнародних рівнях, яка прийнята резолюцією Генеральної Асамблеї Організації Об'єднаних Націй 03.12.1986 року, благополуччя дитини залежить від благополуччя сім'ї. Піклування про дитину лежить на її батьках. Відповідно до ст.ст. 3, 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами. Першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Суд, при встановленні розміру аліментів враховує стан здоров'я та матеріальне становище позивачки, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів. За наведених вище обставин суд вважає, що з відповідача слід стягувати аліменти на утримання дочки у розмірі 1/4 частини від його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку з подальшою індексацією, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття, та на утримання позивачки до досягнення дитиною трьохрічного віку в розмірі 1000 грн. На підставі наведеного, ст.ст. 84, 141, 180, 181, 182, 184, 191 СК України,

Outcome: partial