Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-25 00:00:00

[PERSON] звернулася до Рокитнівського районного суду з даним позовом та просить: визнати за нею право власності на частину будинку, а саме: квартиру №1 житлового будинку по вул. Київська,12 в смт. Рокитне, що з двох житлових кімнат площею 11,9 та 9,3 м. кв. кожна (позначених на поверхневому плані будинку №12 літера А-1 номерами 1-4 та 1-5), ванни площею 4,9 м.кв. (позначених на поверхневому плані будинку №12 літера А-1 номерами 1-3), кухні площею 13 м.кв. (позначених на поверхневому плані будинку №12 літера А-1 номерами 1-2) та коридору площею 7,6 м.кв. (позначених на поверхневому плані будинку №12 літера А-1 номерами 1-1); змінити розмір часток права спільної часткової власності на житловий будинок по вул. Київській,12 в смт. Рокитне. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає наступне. 25 лютого 2003 року [PERSON], відповідно до договору дарування №825270, отримала в дар 25,9/100 частини житлового будинку з надвірними будівлями за адресою: смт. Рокитне, вул. Київська,12. Право власності на отримату у дар частину домоволодіння 07.04.2003 року позивачем було зареєстровано КП «Рівненське ОБТІ», про що видано витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно за №304008. 25 липня 2006 року виконавчим комітетом Рокитнівської селищної ради відповідно до поданої заяви та на підставі документів, а саме : договору дарування №825270 від 25.02.2003 року, акту державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів садибної забудови від 22.06.2006 року, витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №304008 від 07.04.2003 року, технічного паспорту на садибний житловий будинок №2-141-284 від 29.03.2006 року, прийнято рішення №228 «Про оформлення права власності на частину житлового будинку садибного типу та добудови до будинку по вул. Київська,12, в смт. Рокитне на імя [PERSON]М.». Відповідно до технічного паспорту №2-141-284 від 29.03.2006 року квартира №1 житлового будинку по вул. Київська,12, в смт. Рокитне, складається з двох житлових кімнат площею 11,9 та 9,3 квадратних метрів кожна (позначених на поверхневому плані будинку №12 літера А-1 номерами 1-4 та 1-5 1),ванни площею 4,9 м2 (позначеної на поверхневому плані будинку №12 літера А-1 номером 1-3), кухні площею 13 квадратних метрів (позначеної на поверхневому плані будинку №12 літера А-1 номером 1-2) та коридору площею 7,6 м2 (позначеної на поверхневому плані будинку №12 літера А-1 номером 1-1). Рішенням виконавчого комітету Рокитнівської селищної ради №36 від 12.02.2007 року «Про впорядкування нумерації квартир будинку №12 по вул. Київська в смт. Рокитне» , що знаходиться в користуванні позивача, присвоєно №1. 02.09.2010 року КП «Рівненське ОБТІ» за №1550 [PERSON] надано рішення реєстратора про відмову у проведенні реєстрації права власності на належну їй на праві приватної власності частину житлового будинку в звязку з тим, що належна позивачу на праві спільної часткової власності частка не відповідає дійсності. Дійти згоди щодо виділення [PERSON] майна, що перебуває у спільній частковій власності, між співвласниками житлового будинку по вул. Київській,12 в смт. Рокитне не представляється можливим, тому посилаючись на норми ч.1 ст.356, ст.357, ч.1 ст.364 ст.392 ЦК України просила позов задовольнити. Згідно заперечення відповідачі [PERSON] та [PERSON] вказують, що позивач [PERSON] здійснила добудову до 25,9/100 житлового будинку в смт. Рокитне по вул. Київська,12/1, яка належить їй на праві власності, тобто піддала певним поліпшенням вказану частину будинку, а не весь обєкт. Поліпшення відбулися у використовуваній позивачем частині спільного обєкта, отже підстави для збільшення частки співвласника відсутні. Також [PERSON] мотивує свій позов тим, що співвласник житлового будинку, іншої будівлі, споруди може зробити у встановленому законом порядку за свій рахунок добудову (прибудову) без згоди інших співвласників, якщо це не порушує їхніх прав. Тобто у даному разі, щоб добудова вважалася правомірною співвласник має отримати належний дозвіл і належно затверджений проект на добудову. Така добудова не повинна порушувати прав інших співвласників. В результаті реконструкції [PERSON] збільшила розмір допоміжних приміщень, чим значно зменшилась площа двору загального користування. Земельна ділянка, яка знаходиться по вул. Київська,12 в смт. Рокитне Рівненської області використовується власниками вказаного будинку без будь-яких правовстановлюючих документів, а тому приступати до використання земельної ділянки до одержання документа, що посвідчує право на неї та державної реєстрації, не можна. Просять у задоволенні позову [PERSON] про визнання права власності відмовити ( т.1 а.с.30). Крім того, відповідач [PERSON] 04.11.2015 року подала до суду заяву про застосування позовної давності вказуючи на те, що [PERSON] державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів садибної забудови від 22.06.2006 року, затверджений розпорядженням голови Рокитнівської райдержадміністрації 04.07.2006 року, а відтак, позовна давність сплинула 04.07.2009 року, відповідно до ч.3 ст.267 ЦК України просила відмовити у позові з підстав пропущення позовної давності (а.с.123). Крім того, 29.12.2015 року відповідач [PERSON] подала до суду заяву про застосування позовної давності, вказуючи на те, що рішення реєстратора Рівненського обласного бюро технічної інвентаризації надано позивачу 02.09.2010 року. [PERSON] помер 12.10.2010 року. Свідоцтво про право на спадщину за законом було видано спадкоємцям 26.04.2012 року. Відповідно до ч.3 ст.263 ЦК України останнім днем подачі заяви є 17.03.2015 року, а позивач звернулася до суду 23.04.2015 року. Оскільки позивач не просила суд поновити строк позовної давності та не наводить поважних причин її пропущення, відповідно до ч.3 ст.267 ЦК України просить відмовити у задоволенні позову з підстав пропущення позовної давності (т.1 а.с.143). Інші відповідачі заперечень чи відзивів не подавали. Під час судового розгляду справи позивач [PERSON], представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримали з підстав, зазначених у позові та доповнили, що на підставі дозволу Рокитнівської селищної ради позивачем проведено реконструкцію своєї квартири. Після закінчення реконструкції, державною приймальною комісією обєкт було прийнято в експлуатацію. У звязку з тим, що після проведення реконструкції, загальна площа квартири позивачки збільшилась, реєстратор відмовив у реєстрації права власності. Водночас, вказаною добудовою позивач жодним чином не погіршила становища інших співвласників будинку, оскільки добудову здійснила на місці зруйнованого приміщення. Крім того, рішення Рокитнівської селищної ради про надання [PERSON] дозволу на добудову оскаржувалося прокуратурою району в судовому порядку, у позові відмовлено, рішення суду набрало законної сили. Відповідачем [PERSON] також оскаржувався [PERSON] державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію добудови до будинку, у позові також відмовлено. За вказаних обставин твердження відповідачки [PERSON] що будівництво здійснено самовільно не заслуговує на увагу. Просять задовольнити позовні вимоги. Відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнала, посилаючись на обставини, викладені у запереченнях та доповнила, що добудова до будинку здійснена [PERSON] самовільно на земельній ділянці, яка не належить селищній раді. Акт приймальної комісії є неправомірним, що підтверджується показаннями свідка [PERSON]. Дозволу на проведення добудови співвласники будинку не надавали. Крім того, проведеною добудовою поліпшено лише житлові умови сімї позивачки, але не інших співвласників. Навпаки, проведеною добудовою погіршено права співвласників, оскільки забудовано спільний двір. Крім того, вважає, що позивачем пропущено строк позовної давності, а клопотань про поновлення такого строку, позивач не подавала. Просить відмовити у позові. Відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнає, вважає, що будівництво здійснено [PERSON] незаконно. Покійний чоловік [PERSON] ніякого дозволу на добудову до будинку не давав. Просить відмовити у позові. Відповідач [PERSON] в судове засідання не прибув, згідно заяви від 30.06.2015 року позовні вимоги визнає повністю, просить проводити розгляд справи за його відсутності (т.1 а.с.26). Відповідач [PERSON] в судове засідання не прибула, згідно заяви просить розглянути справу у її відсутності, заперечення проти позову підтримує повністю. Заяву про застосування позовної давності просить задовольнити (т.2 а.с.43). Відповідач [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть (т.2 а.с.26). Ухвалою суду від 17 листопада 2017 року, за клопотанням позивача до участі у справі залучено спадкодкоємця [PERSON] [PERSON] (т.2 а.с.22, 42,46). Заслухавши пояснення позивача [PERSON] та її представника [PERSON], відповідачів [PERSON] та [PERSON], вивчивши матеріали справи, дослідивши докази по справі та оцінивши\~ їх в сукупності, суд прийшов до наступного. Спірний житловий будинок №12 по вул.Київська в смт.Рокитне Рівненської області є багатоквартирним житловим будинком, нумерація квартир визначена рішеннями Рокитнівської селищної ради №36 від 12.02.2007 року та №118 від 30.09.2019 року (т.1 а.с.13,97). В силу вимог ч.1 ст.356 ЦК України, власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Відповідно до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 07.04.2003 року, [PERSON] на підстав договору дарування належить 25,9/100 частки житлового будинку по вул.Київська,12, смт. Рокитне, форма власності приватна (т.1 а.с.11). Відповідно до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 07.12.2006 року, [PERSON] на підстав договору купівлі продажу належить 327/1000 частки житлового будинку по вул.Київська,12, смт. Рокитне, форма власності приватна спільна часткова (т.1 а.с.96). Відповідно до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 18.03.2010 року, [PERSON] на підставі рішення суду від 12.11.2009 року належить квартира №4 у житловому будинку по вул.Київська,12, смт. Рокитне, форма власності приватна (т.1 а.с.237). Відповідно до витягів про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 18.05.2012 року, [PERSON] та [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину належить 49/300 квартири №2 у житловому будинку по вул.Київська,12, смт. Рокитне, форма власності приватна спільна часткова (т.1 а.с.238,239). Відповідно до рішення Рокитнівської селищної ради №264 від 29 листопада 2015 року, [PERSON] надано дозвіл на добудову до житлового будинку розміром 5х6 м.кв. в смт.Рокитне по вул.Київська,12/1 (т.1 а.с.68). Встановлено, що зазначене рішення прокурором Рокитнівського району оскаржувалося у судовому порядку. Відповідно до постанови Рокитнівського районного суду від 24.11.2010 року у справі №2-а-91/2010 у задоволенні адміністративного позову прокурора Рокитнівського району Рівненської області до Рокитнівської селищної ради Рокитнівського району Рівненської області, третя особа на стороні відповідача [PERSON],\~ про визнання незаконним\~ рішення виконавчого комітету Рокитнівської селищної ради\~ «Про надання дозволу [PERSON] на добудову\~ до житлового будинку в смт.Рокитне, вул.Київська,12/1» від 29 листопада 2005 року № 264\~ та його скасування, відмовлено (т.1 а.с.105-106). Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 27.02.2014 року Постанову Рокитнівського районного суду Рівненської області від 24.11.2010 року залишено без змін (т.1.а.с.103-104). Отже, на підставі рішення Рокитнівської селищної ради [PERSON] здійснила прибудувала коридор площею 7,6 кв.м., кухню площею 13,0 кв.м., ванну площею 4,9 кв.м.. Зазначена прибудова прийнята державною приймальною комісією, що підтверджується актом державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів садибної забудови від 22 червня 2006 року, який 04.07.2006 року розпорядженням голови Рокитнівської райдержадміністрації №185 затверджений, та 04.07.2006 року зареєстрований в Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю Рокитнівської райдержадміністрації за №56 (т.1 а.с.10). Слід зазначити, що жодних застережень акт приймальної комісії не містить. За вказаних обставин, не заслуговує на увагу суду твердження відповідача [PERSON], що добудова до будинку здійснена самовільно, оскільки зазначене спростовується рішенням Рокитнівської селищної ради №264 від 29 листопада 2015 року, [PERSON] надано дозвіл на добудову до житлового будинку розміром 5х6 м.кв. в смт.Рокитне по вул.Київська,12/1, та актом державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів садибної забудови від 22 червня 2006 року. Рішенням реєстратора Рівненського ОБТІ №1550 від 02.09.2010 року, [PERSON] повідомлено, що згідно інвентарної справи та реєстрових книг РОБТІ власниками 32,7/100 частини житлового будинку проведена добудова, розмір належної частки не відповідає дійсності, що не дає можливості оформлення права власності (т.1 а.с.14). За клопотанням сторони позивача у справі призначалась судова будівельно-технічна експертиза. Згідно висновку експерта №51116/1_ФМ від 09.02.2016 року, частки всіх співвласників житлового будинку №12 по вул. Київська в смт. Рокитне Рівненської області, з урахування добудови, здійсненої до квартири №1 становлять: - співвласник будинку, якому належить квартира №1 46,6*100/152,3=30,6%, - співвласник будинку, якому належить квартира №2 27,3*100/152,3=17,93%, - співвласнику будинку якому належить квартира №3 42,8*100/152,3=28,10%, - співвласнику будинку якому належить квартира №4 35,6*100/152,3=23,37% (т.1 а.с.152-155). Статтею 357 ЦК України передбачено, що співвласник має право на відповідне збільшення своєї частки у праві спільної часткової власності, якщо поліпшення спільного майна, які не може відокремити, зроблені ним своїм коштом за згодою всіх співвласників, з додержанням встановленого порядку використання спільного майна. Співвласник житлового будинку, іншої будівлі, споруди може зробити у встановленому законом порядку за свій рахунок добудову (прибудову) без згоди інших співвласників, якщо це не порушує їхніх прав. Така добудова є власністю співвласника, який її зробив, і не змінює розміру часток співвласників у праві спільної часткової власності. Згідно правових позицій, викладених у постанові Верховного Суду України від 24 червня 2015 року № 6-318цс15, за правилами статті 392 Цивільного кодексу України позов про визнання права власності може бути предявлено, по-перше, якщо особа є власником майна, але її право оспорюється або не визнається іншою особою; по-друге, якщо особа втратила документ, який засвідчує його право власності. Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Отже, ураховуючи, що відповідно до статті 328 ЦК України набуття права власності це певний юридичний склад, з яким закон повязує виникнення в особи субєктивного права власності на певні обєкти, суд при застосуванні цієї норми повинен встановити, з яких саме передбачених законом підстав, у який передбачений законом спосіб позивач набув право власності на спірний обєкт та чи підлягає це право захисту в порядку, передбаченому статтею 392 ЦК України. За вказаних обставин суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення. Крім того, відсутні підстави для застосування строку позовної давності, про який зазначили у заявах відповідачі [PERSON], [PERSON] з огляду на наступне. Відповідач [PERSON] та покійний [PERSON], який помер 03.01.2017 року, набули право власності у спірному житловому будинку 18.05.2012 року, свідоцтва про право на спадщину за законом отримали 26.04.2012 року. До суду позивач звернулася 23.04.2015 року. Відповідно до ст.141 ЦК України суд покладає на відповідачів понесені позивачем судові витрати в розмірі 4743,80 гривень, які складаються з: 243,80 грн. - витрати по сплаті судового збору (т.1 а.с.1), 1000,00 грн. витрати на правову допомогу (т.1 а.с.233), 3500,00 грн. витрати, повязані з залученням експертів (т.1 а.с.234).

Outcome: approved