Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-12 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом. В обґрунтування заявленого позову посилається на те, що між нею та відповідачем 09 травня 1992 року був зареєстрований шлюб, рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 12 вересня 2011 року шлюб було розірвано. Від даного шлюбу в них народилося двоє дітей: син - [PERSON], [INFO] та дочка - [PERSON], [INFO], які після розірвання шлюбу залишилися проживати разом зі позивачем. Луцьким міськрайонним судом Волинської області було видано виконавчий лист № 2-5337/11/0308 від 7 листопада 2011 року за яким з [PERSON] стягнути аліменти у розмірі 1/3 частини від всіх видів його заробітку (доходу), але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 21 липня 2011 року і до досягнення [PERSON] повноліття. Державним виконавцем Манасерян А.А. винесено постанову про закінчення, виконавчого провадження № 36227027 від 9 грудня 2013 року, за яким припинено виплату аліментів на [PERSON], у зв'язку з досягненням повноліття. З 2014 року син навчається на денній формі навчання в Національному університеті харчових технологій м. Києва. Сьогодні він вже студент другого курсу, що підтверджуються доданою до заяви довідкою з місця навчання. Враховуючи те, що син навчається на стаціонарній формі навчання у навчальному закладі, не має ніякого джерела доходів, а знаходиться на утримані матері, він потребує матеріальної допомоги. Відповідач на утримання сина матеріальної допомоги не надає, не зважаючи на те, що згідно законодавства зобов'язаний це робити. Позивач - пенсіонерка і її пенсія становить 1 100 гривень, про що свідчить довідка з пенсійного Фонду. Цих коштів недостатньо для здійснення оплати за навчання сина. Вона не в змозі самостійно утримувати їх сина, у зв'язку з тим, що йому необхідні кошти на проїзд до місця навчання, проживання в гуртожитку, одяг, харчування, підручники, інтернет тощо, що й зумовило необхідність звернення до суду. Враховуючи те, що відповідач не є інвалідом, знаходиться у працездатному віці, він зобов'язаний та має можливість утримувати свого повнолітнього сина - [PERSON], який продовжує навчання та потребує матеріальної допомоги, так як неофіційно працює та отримує грошові кошти. Зважаючи на те, що відповідач не має постійного доходу, а інформація про розмір поточних доходів відповідача у позивача відсутня, розмір аліментів належить визначити у твердій грошовій сумі 1\~000,00 гривень щомісячно. Просить суд стягнути з [PERSON] в її користь аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON], [INFO], який продовжує навчатися в твердій грошовій сумі в розмірі 1 000 гривень щомісячно до досягнення ним двадцяти трьох річного віку. Позивач в судове засідання не зявилася, про дату, час і місце судового розгляду справи повідомлялася належним чином. Про причини своєї неявки до суду не повідомила, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Заявлений позов підтримує повністю та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не зявився, про дату, час і місце судового розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини своєї неявки до суду не повідомляв, від нього не надходило заяви про розгляд справи без його участі. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлений позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Відповідно ч. 1-2 ст. 181 СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 199 СК України якщо повнолітня дитина продовжує навчання і у звязку з цим потребує матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати її до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Судом при розгляді справи встановлено, що [PERSON] являється батьком повнолітнього [PERSON] [INFO] (а.с. 6). Також судом встановлено, що [PERSON] навчається у Національному Університеті Харчових Технологій на денній формі навчання (а.с. 8). [PERSON] закінчує навчання 30 червня 2018 року. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 200 СК України при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Також судом встановлено, що відповідач [PERSON] не має постійного доходу, його дохід є нерегулярним, за станом здоров'я є працездатним і спроможним сплачувати аліменти на утримання повнолітнього [PERSON] [INFO], який продовжує навчання, у розмірі 609,00 гривень, що становить ? частину прожиткового мінімуму для повнолітньої працездатної особи. Також судом встановлено, що [PERSON] перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в місті Луцьку з 26 грудня 2014 року як пенсіонер за вислугу років (а.с. 17). Судом при розгляді справи встановлено, що відповідач не надає позивачу коштів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. При цьому матеріальне становище платника аліментів та його реальна спроможність сплачувати аліменти, його повна працездатність, дозволяють сплачувати аліменти на утримання повнолітнього [PERSON] [INFO], який продовжує навчання у розмірі 609,00 гривень, що становить ? частину прожиткового мінімуму для повнолітньої працездатної особи. Приймаючи до уваги викладене та враховуючи матеріальне становище відповідача та його реальну спроможність сплачувати аліменти, повну працездатність, можливість надання утримання другим з батьків [PERSON], а також потреби повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. А тому за таких обставин, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання повнолітнього [PERSON] [INFO], який продовжує навчання у розмірі 609,00 гривень, що становить ? частину прожиткового мінімуму для повнолітньої працездатної особи. Відповідно до ст. 367 ЦПК України суд, вважає можливим допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Судом при розгляді справи встановлено, що [PERSON], як позивач по справі, звільнена від сплати судового збору відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» при подачі позовної заяви про стягнення аліментів. Відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 80 ЦПК України ціна позову визначається у позовах про стягнення аліментів - сукупністю всіх виплат, але не більше ніж за шість місяців. Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року № 3674-VІ передбачено, що при зверненні до суду із позовною заявою майнового характеру, сплачується ставка судового збору в розмірі 1 % від ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати, що в гривневому еквіваленті становить 243,60 гривень 3\~654,00 гривень. Судом при розгляді справи встановлено, що ціна позову складає 3 654,00 гривень. При цьому 1 % від ціни позову становить 36,54 гривень. Проте мінімальний розмір судового збору за звернення до суду з позовом майнового характеру становить 243,60 гривень. А тому підлягає стягненню з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 243,60 гривень. Приймаючи до уваги викладене та враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору, тому він стягується з відповідача в дохід держави. При цьому мінімальний розмір судового збору з позову майнового характеру становить 243,60 гривень. А тому за таких обставин, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь держави судового збору в сумі 243,60 гривень.

Outcome: partial