Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-16 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду в порядку ст. 317 ЦПК України із заявою про встановлення факту смерті своєю баби - [PERSON], яка померла [INFO] на тимчасово окупованій території України у м. Луганську. У проведенні реєстрації факту її смерті Міловським районним відділом державної реєстрації атів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області, було відмовлено, оскільки не пред'явлено документів встановленої форми. Встановлення зазначеного факту зумовлене необхідністю отримання свідоцтва про смерть для реалізації спадкових прав. Заявник у судове засідання не з'явився, просив розглянути справу без нього. Представник заінтересованої особи - Міловського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області - у судове засідання не з'явився, надавши суду заяву про розгляд справи на підставі наявних у справі документів. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, про необхідність задоволення вимог виходячи з наступних підстав. Родинний зв'язок заявника з [PERSON] підтверджується наступними доказами. Відповідно до копії свідоцтва про народження (а.с.15), [PERSON] є сином [PERSON]. [PERSON] є дочкою [PERSON] (а.с.13,14), тобто остання доводиться заявникові бабою по материній лінії. Згідно довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, виданої 15.01.2015 року УСЗН Міловського району, заявник фактично мешкає за адресою: [ADDRESS] (а.с. 19). Згідно лікарського свідоцтва про смерть № 498 від 09.09.2018 року (а.с.20), виданого на тимчасово непідконтрольній території України у м. Луганську, [PERSON] померла [INFO], причина смерті - дисциркуляторнаенцефалопатія ІІІ, атеросклероз судин головного мозку. Суд оцінює надані документи як докази, на підставі яких можливо встановити наявність факту смерті не зважаючи на те, що вони видані на тимчасово непідконтрольній території України і не відповідають встановленому зразку. Згідно ст. 76 ЦПК України «Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.» Відповідно до п. 8 ч.1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факт у смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Згідно ч.1 ст. 317 ЦПК України вбачається, що заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. За змістом ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою, 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання». Відповідно п.10 Постанови Пленуму Верховного суду України №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» зазначено, що суди можуть встановити факти реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, народження і смерті, якщо в органах реєстрації актів громадського стану не зберігся відповідний запис чи відмовлено у його відновленні або ж він може бути відновлений лише на підставі рішення суду про встановлення факту реєстрації акту громадського стану». Факт такої відмови підтверджується листом Міловського відділу РАЦС (а.с.21). Згідно до п. 13 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд встановлює факт смерті за умовами підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин. Таким чином, заявником було доведено, що він є онуком [PERSON], яка померла[INFO] на непідконтрольній території України, тому його вимоги законні та підлягають задоволенню.

Outcome: approved