Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-25 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON], де зазначила, що [INFO] помер її чоловік [PERSON]. Після його смерті залишилось спадкове майно, що складається з 1/2 частини квартири [ADDRESS]. 16 грудня 2015 року вона звернулася до приватного нотаріуса Сетака В.Я. з заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, однак нотаріус їй повідомив, що в спадковій справі знаходиться заповіт [PERSON] від 24 січня 2012 року, посвідчений приватним нотаріусом Демецькою С.Л., згідно якого все своє майно її чоловік заповів [PERSON]. Посилаючись на те, що при складанні заповіту її чоловік не усвідомлював своїх дій, а також на те, що вона є дружиною померлого, постійно проживала разом з ним, є непрацездатною за віком, тобто відноситься да категорії спадкоємців, які мають право на обов'язкову частку у спадщині, позивач просила: «Визнати недійсним заповіт [PERSON], який був складений на користь [PERSON], посвідчений 24 січня 2012 року приватним нотаріусом Житомирського районного нотаріального округу Демецькою С.Л.. Визнати за мною, [PERSON], право власності на спадкове майно, яке складається з ? частини квартири [ADDRESS], що залишилася після смерті [INFO] мого чоловіка, [PERSON].» В судовому засіданні позивач та її представник позов підтримали з викладених у ньому підстав. Представник відповідача позов не визнав, посилаючись на те, що відповідач [PERSON] є дочкою спадкодавця [PERSON]. При його житті приїздила до батька, здійснювала за ним догляд, проявляла турботу та ін. Третя особа Приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Сєтак В.Я. в судове засідання не з'явився, надіслав заяву про розгляд справи без його участі. В розгляді спору покладався на розсуд суду. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд відмовляє в задоволенні позову виходячи з наступного. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON]. При житті - 24.01.2012 року [PERSON] склав заповіт, яким заповів все своє рухоме та нерухоме майно, яке на день його смерті буде належати йому, з чого б воно не складалося та де б воно не знаходилось, [PERSON], [INFO], що підтвердилось копією свідоцтва про смерть (а.с.4) та копією заповіту (а.с.41) . Позивач та її представник не надали суду доказів того, що [PERSON] під час складання заповіту не усвідомлював своїх дій, не міг ними керувати, або існували інші обставини, передбачені ст.215, 203 ЦПК України, які б давали підстави для визнання даного правочину недійсним. Не заявлялося ними і клопотань про витребування таких доказів, допит свідків, призначення експертиз, тощо. В зв'язку з викладеним, суд дійшов до висновку про безпідставність вимоги позивача про визнання недійсним заповіту. Також, суд вважає необґрунтованою вимогу позивача про визнання за нею права власності на спадкове майно , що складається з ? частини квартири. Так, відповідно до статті 1241 ЦК України, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка). Судом встановлено, що позивач [PERSON] 19.02.2016 року звернулася до приватного нотаріуса Сетака В.Я. з заявою про прийняття спадщини після смерті свого чоловіка [PERSON]. Постановою від 19.02.2016 року приватний нотаріус Сетак В.Я. відмовив [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, у зв'язку з відсутністю необхідного правовстановлюючого документа (а.с.58). Позивач не оспорювала рішення нотаріуса (доказів протилежного суду не надала). Крім цього, як вбачається з копії матеріалів спадкової справи №61/2016, що була заведена після померлого [PERSON], на його спадкове майно нікому не видавалося свідоцтво про право на спадщину, в зв'язку з чим можливість прийняття обов'язкової частки спадщини в нотаріальному порядку для [PERSON] не втрачена. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed