Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-18 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з даним позовом, мотивуючи його тим, що [INFO] померла її мати [PERSON] . Вона є її спадкоємцем за заповітом. Спадщину після смерті матері вона фактично прийняла, оскільки на момент її смерті проживала разом з нею в будинку [ADDRESS] , та здійснювала догляд за [PERSON] , бо через похилий вік та стан здоров`я її мати потребувала постійного догляду. Після її смерті відкрилася спадщина на земельну ділянку, площею 4,00 га, що належала [PERSON] на підставі Державного акту на право приватної власності на землю Серія Р3 № 732654. Однак, коли позивач звернулася до нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину після померлої матері на земельну ділянку, нотаріус відмовила їй у видачі відповідно свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з тим, що спадкоємець не прийняв спадщину відповідно до ст.ст. 1268-1269 ЦК України та в зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на спадкове майно, а сааме, державного акту на право приватної власності на землю Серія Р3 № 732654. Оскільки державний акт було втрачено, вона не може оформити спадщину після померлої матері. Крім того, оскільки на день смерті матері вона не була зареєстрована разом з нею, їй необхідно встановити факт постійного проживання з [PERSON] на час відкриття спадщини. Тому вона вимушена звернутись до суду з даним позовом. В судове засідання позивач не з`явилася, але надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач в судове засідання свого представника не направив, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Третя особа в судове засідання свого представника не направила, хоча про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, так як розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи. Розглянувши наявні у справі документи і матеріали, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що мати позивача - [PERSON] померла [INFO] у смт. Шалигине Глухівського району Сумської області у віці 73 років (а.с. 6, 8-12). Довідка Шалигинської селищної ради Глухівського району Сумської області № 2037 від 25.10.2019 р. підтверджує, що разом з [PERSON] , з серпня 2004 року і по день її смерті [INFO] проживала донька [PERSON] і здійснювала за нею догляд за адресою: [ADDRESS] . Заповіт від імені померлої [PERSON] посвідчений виконкомом Шалигинської селищної ради Глухівського району 27 січня 2004 року, реєстровий № 27, на день смерті заповідача не змінений та не скасований (а.с. 15). За таких обставин, суд вважає, що є достатні підстави для задоволення вимог [PERSON] про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, оскільки позивач в підтвердження своїх вимог надала суду докази, що вона на день смерті матері [PERSON] , [INFO] , тобто на час відкриття спадщини, постійно проживала з нею за адресою: [ADDRESS] . Згідно довідки Відділу у Глухівському районі Головного управління Держгеокадастру у Сумській області від 05.06.2020 р. № 57/133-20 та доданої копії державного акта, [PERSON] на підставі розпорядження голови Глухівської райдержадміністрації від 12.03.2002 року «Про затвердження технічної документації по складанню державних актів на право приватної власності на землю власникам земельних часток (паїв) на території Шалигинської селищної ради Глухівського району Сумської області» було передано у приватну власність земельну ділянку (пай), розташовану на території Шалигинської селищної ради, за межами населеного пункту, загальною площею - 4,00 га, в тому числі: ріллі - 3,4274 га, кормові угіддя - 0,5713 га, та видано державний акт на право приватної власності на землю: Серія Р3 № 732654, зареєстрований за № 353 від 07.05.2002 р. (а.с. 16, 17). Враховуючи, що померлій [PERSON] видано Державний акт на право власності на земельну ділянку, то вона набула право, яке позивач може успадкувати після її смерті. За інформацією нотаріальної контори, після смерті [PERSON] спадкова справа не заводилась (а.с. 13). Згідно заповіту від 27.01.2004 року, зареєстрованого в реєстрі за № 27, посвідченого секретарем виконавчого комітету Шалигинської селищної ради Глухівського району Сумської області, [PERSON] , на випадок своєї смерті зробила таке розпорядження: належну їй земельну ділянку мірою 4,00 га згідно державного акта на право приватної власності на землю серії Р3 № 732654, виданого Шалигинською селищною радою 07.05.2002 р., заповіла своїй дочці [PERSON] (а.с. 7). За інформацією нотаріальної контори, заповіт від імені [PERSON] , номер в реєстрі 27, посвідчений 27.01.2004 року Шалигинською селищною радою Глухівського району Сумської області, чинний (а.с. 14). Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Статтею 328 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Однією з таких підстав є спадкування майна, в тому числі за заповітом відповідно до ст. 1217 ЦК України. У відповідності до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини, відповідно до ст. 1218 ЦК України, входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до п. «г» ч. 1 ст. 81 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, в тому числі, шляхом визнання права, що передбачено п. «а» ч. 3 ст. 152 ЗК України. За таких обставин суд доходить до висновку, що позивач успадкувала право на земельну ділянку, належну спадкодавцю [PERSON] , та в установленому порядку не може одержати правовстановлюючий документ на вказане майно, а тому успадковане право позивача підлягає захисту в судовому порядку. Тому, враховуючи, що після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, в тому числі на земельну ділянку, спадкоємцем за заповітом є позивач, державний акт на землю відсутній, і вказана обставина перешкоджає позивачу оформити спадщину в нотаріальній конторі згідно, а також з урахуванням того, що відповідачем будь-яких доказів на спростування обставин зазначених у позові не надано, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про визнання за нею права власності в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] на земельну ділянку, яка належала померлій [PERSON] , є законними, і підлягають задоволенню. На підставі викладеного та відповідно до ст.ст. 15, 16, 328, 1216, 1217, 1218, 1223, 1225, 1233, 1235, 1236, 1268 ЦК України,

Outcome: approved