overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-08 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з даним позовом, посилаючись на те, що рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 01.02.2016 року шлюб між нею та відповідачем було розірвано, малолітню доньку [PERSON], [INFO] залишено на проживання з нею. З моменту припинення шлюбних відносин відповідач матеріальної допомоги на утримання доньки не надає, участі у її вихованні не приймає. Добровільно домовитися з відповідачем про сплату аліментів позивачці не вдалося, а тому просить суд стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання малолітньої дитини в розмірі 1/3 частини всіх його доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно з моменту звернення до суду з позовом до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивач позов підтримала та просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітньої дитини в розмірі 1/3 частини всіх його доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно з моменту звернення до суду з позовом до досягнення дитиною повноліття. У судовому засіданні відповідач позовні вимоги визнав, однак категорично заперечив обставини викладені в позові, щодо неприйняття участі у вихованні малолітньої доньки, та ухилення від свого обов»язку щодо утримання доньки. Заслухавши пояснення позивачки, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Як встановлено по справі, з 22.01.2000 року позивачка перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON]. У даному шлюбі у сторін народилася дитина донька [PERSON], 09.05.2012, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-ФМ № 180023, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Ужгороду Ужгородського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області. Рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 01.02.2016 року розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] Малолітню дитину, яка народилася у даному шлюбі доньку [PERSON], [INFO] залишено проживати разом матір»ю [PERSON]. Як встановлено по справі, відповідач [PERSON] допомогу на утримання малолітньої дитини не надає, чим порушує вимоги ст. 180 СК України, з якої вбачається, що батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до п. 1 та п. 2 ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, зокрема, ту обставину, що [PERSON] працює в УМНС в Закарпатській області. Враховуючи наведене, суд вважає, що з [PERSON] слід стягнути в користь позивачки аліменти на утримання малолітньої дитини, відповідно до ст. 183 СК України, у частці від заробітку відповідача, в розмірі 1/3 частини усіх видів доходу щомісячно і до досягнення дитиною повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-08 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з даним позовом, посилаючись на те, що укладений з відповідачем шлюб є невдалим, подружнє життя не склалось внаслідок різних поглядів на сімейне життя. Шлюбні відносини між сторонами припинені, спільне господарство не ведеться. Дітей від даного шлюбу не має. Зважаючи на те, що в подальшому спільне життя та збереження шлюбу з відповідачем є неможливим та суперечить її інтересам, просить суд розірвати шлюб та після розірвання шлюбу відновити її дошлюбне прізвище - [PERSON]. Позивач в судове засідання не з»явилася, хоча про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, подала до суду заяву в якій зазначає, що позовні вимоги підтримує повністю, наполягає на розірванні шлюбу, та просить суд строк на примирення не надавати, оскільки такий бажаних результатів не дасть. Також просила суд розглянути справу у її відсутності, а у випадку неявки в судове засідання відповідача ухвалити заочне рішення. Відповідач в судове засідання не з»явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, подав до суду заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги він визнає, строк на примирення просить не надавати, просить суд позов задовольнити. А також просить, у зв»язку з його перебуванням у тривалому відрядженні за межами Закарпатської області, розглянути справу у його відсутності. За таких обставин суд вважає, що справу слід вирішити на підставі наявних у ній доказів та постановити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Як встановлено по справі, 20 жовтня 2007 року сторони уклали шлюб, про що свідчить свідоцтво про шлюб [NUMBER], видане 20 жовтня 2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції. Подружнє життя сторін не склалося, набуло негативних рис внаслідок різних поглядів на сімейне життя. Шлюбні відносини між сторонами припинені, спільне господарство не ведеться. Дітей від даного шлюбу не має. Позивачка бажає розірвати шлюб і не має наміру йти на примирення з відповідачем, про що свідчить зміст позовної заяви, а також, подані до суду, заяви сторін. Враховуючи наведене, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини даного позову, беручи до уваги вимоги ч. 1 ст. 24 СК України, відповідно до якої шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається, суд вважає, що примирення та подальше подружнє життя сторін є неможливим, сім'я розпалася остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу може суперечити інтересам позивача, а тому шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ч. 8 ст. 235 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. За таких обставин, враховуючи бажання позивачки змінити прізвище [PERSON] на дошлюбне [PERSON], суд вважає, що дана позовна вимога підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-06 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з даним позовом, посилаючись на те, що укладений з відповідачем шлюб є невдалим, подружнє життя не склалось внаслідок різних характерів та поглядів на сімейне життя. Зважаючи на те, що в подальшому спільне життя та збереження шлюбу з відповідачем є неможливим, може суперечити її інтересам, просить суд розірвати шлюб, а також повернути їй дівоче прізвище [PERSON]. В суді позивачка позов підтримала та надала пояснення, аналогічні наведеним у позовній заяві. Додала, що з листопада 2012 року вони з відповідачем проживають окремо. Дітей у даному шлюбі не має. Позивачка просила строк на примирення не надавати, розірвати шлюб, повернути їй дівоче прізвище [PERSON]. Відповідач у судове засідання не з'явився повторно, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений вчасно та належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення від 22 лютого 2014 року, про причини неявки суд не повідомив, а тому суд розглядає справу за його відсутності, за наявності достатніх доказів про права та обов'язки сторін і ухвалює заочне рішення. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Як встановлено по справі, 01 жовтня 2011 року сторони уклали шлюб, про що свідчить свідоцтво про шлюб серії [NUMBER], видане 01 жовтня 2011 року виконкомом Оноківської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області. Подружнє життя сторін не склалося, набуло негативних рис внаслідок різних характерів та поглядів на сімейне життя. Шлюбні відносини між сторонами припинені з листопада 2012 року, спільне господарство не ведеться, сторони проживають окремо. Дітей від даного шлюбу не має. Позивачка бажає розірвати шлюб і не має наміру йти на примирення з відповідачем, про що свідчить зміст позовної заяви, а також пояснення позивачки у судовому засіданні. Враховуючи наведене, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини даного позову, беручи до уваги вимоги ч. 1 ст. 24 СК України, відповідно до якої шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається, суд вважає, що примирення та подальше подружнє життя сторін є неможливим, сім'я розпалася остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу може суперечити інтересам позивачки, а тому шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ч. 8 ст. 235 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-28 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з даним позовом, посилаючись на те, що укладений з відповідачем шлюб є невдалим, спільне життя з відповідачем не склалося, оскільки він не приділяє уваги сім»ї, у сторін склалися неприязні стосунки. Подальше спільне життя, примирення між нею та відповідачем та збереження сім»ї вважає неможливим. Сторони досягли згоди щодо спільного утримання та виховання дітей. А тому на підставі викладеного просить суд розірвати шлюб. В судовому засіданні позивачка [PERSON] надала пояснення, аналогічні тим, що містяться у позовній заяві. Додала, що протягом двох років проживають з відповідачем окремо. Також [PERSON] просила строк на примирення не надавати, оскільки, на її думку, такі заходи щодо примирення подружжя бажаних результатів не дадуть. Крім того вона намагається влаштувати своє життя. Позовні вимоги підтримала та просила розірвати шлюб з відповідачем, дітей залишити проживати разом з нею. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов визнав, пояснив, що близько року проживає з іншою жінкою, не заперечив проти розірвання шлюбу та просив суд дітей залишити проживати з позивачкою Заслухавши пояснення позивачки та відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Як встановлено по справі, 12 вересня 2002 року сторони уклали шлюб, що підтверджується долученим до справи свідоцтвом про одруження серії [NUMBER], виданим 12 вересня 2002 року відділом реєстрації громадянського стану Ужгородського міського управління юстиції Закарпатської області. У даному шлюбі у сторін народилося двоє дітей: син [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 19.02.2003 року відділом реєстрації актів громадянського стану Ужгородського міського управління юстиції Закарпатської області, та донька [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданого міським відділом реєстрації актів цивільного стану Ужгородського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області. Подружнє життя сторін не склалося, набуло негативних рис внаслідок того що відповідач не приділяє уваги сім»ї. Шлюбні відносини між сторонами припинені, спільне господарство не ведеться, на протязі двох років сторони проживають окремо Позивачка бажає розірвати шлюб і не має наміру йти на примирення з відповідачем, про що свідчить зміст позовної заяви та її пояснення. Відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу. Враховуючи наведене, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини даного позову, беручи до уваги вимоги ч. 1 ст. 24 СК України, відповідно до якої шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається, суд вважає, що примирення та подальше подружнє життя сторін є неможливим, сім'я розпалася остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу може суперечити інтересам позивачки та дитини, а тому шлюб підлягає розірванню. Малолітніх [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], суд вбачає за необхідне залишити проживати разом з матір'ю - [PERSON]

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-18 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з даним позовом та просить зобов`язати Переяслав-Хмельницький міськрайонний відділ ДВС зняти арешт з нерухомого майна шляхом винесення відповідних постанов для вилучення відповідних записів про обтяження з Державного реєстру речових прав рухомого та нерухомого майна, що належить [PERSON] на праві приватної власності, накладеними згідно з постановами про арешт майна боржника від 30.08.2004, посилаючись на порушення її прав, як власника. В судовому засіданні позивач позов підтримала та просила його задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, направив суду заяву, в якій просить слухати справу без його участі проти задоволення позову не заперечує. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 11.01.2000, зареєстрованого в Переяслав-Хм. БТІ 11.01.2000 під реєстраційним номером 6, на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS], загальною площею 28,30 кв.м. В даний час позивачу стало відомо про наявність записів про обтяження в Державному реєстрі речових прав, накладених Переяслав-Хмельницьким відділом ДВС. Так, з повідомлення відповідача від 28.12.2016 за №5968 слідує, що станом на 28.12.2016 у відділі на виконанні не перебувають виконавчі документи, де боржником є [PERSON], і арешт на її майно відділом ДВС не накладався. Проте, згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек арешт накладався відділом 30.08.2004 на спірну квартиру, де власником зазначено [PERSON], в межах здійснення виконавчого провадження, яке станом на 28.12.206 знищене. В зв`язку з цим Переяслав-Хм. міськрайонний відділ ДВС не має можливості зняти арешт з квартири. Згідно з п.1 ч.1 ст.50 ЗУ «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа до суду або іншого органу, який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом. Арешт на зазначену квартиру був накладений згідно з постановою державного виконавця від 30.08.2004 у виконавчому провадженні про примусове стягнення боргу з бувшого чоловіка позивачки [PERSON], з яким вона розірвала шлюб 31.08.2004, що слідує з свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER]. Спірна квартира належить позивачці на праві приватної власності і [PERSON] немає ніякого відношення до неї. Накладення арешту на квартиру позивача обмежує її право розпоряджатися своєю приватною власністю, а тому накладений арешт підлягає зняттю. На підставі ст.50 Закону України «Про виконавче провадження»,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-06 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з даним позовом у зв'язку з розпадом сім'ї, що є підставою для розірвання шлюбу. В позовній заяві зазначила, що вони з відповідачем мають різні погляди на життя, на ведення домашнього господарства, втрачено почуття любові та поваги одне до одного, шлюбних стосунків не підтримують, а тому подальше збереження сім'ї є неможливим і суперечить її інтересам. Позивачка подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала в повному обсязі та наполягала на його задоволенні з викладених у ньому підстав. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про розгляд справи, в судове засідання не з'явився. Оскільки суд позбавлений можливості відкласти розгляд справи на підставі ст. 223 ЦПК України, в межах строку встановленого ст. 210 ЦПК України, дану справу слід розглянути на підставі наявних доказів в загальному порядку. Дослідивши матеріали справи, дійшов наступного. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 06 травня 2015 року, від шлюбу дітей не мають. Подальше спільне життя подружжя й збереження сім'ї є неможливим та інтересам кожного з них не відповідає, що згідно ч. 2 ст. 112 СК України є підставою для розірвання шлюбу. Таким чином, позовні вимоги в цій частині ґрунтуються на вимогах Закону й підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-27 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з даним позовом у зв`язку з розпадом сім`ї, що є підставою для розірвання шлюбу. В позовній заяві зазначила, що з відповідачем мають різні погляди на життя та сімейні відносини. Вони втратили один до одного відчуття любові та поваги. Шлюбних стосунків з грудня 2017 року не підтримують, проживають окремо, спільного господарства не ведуть, а тому подальше збереження сім`ї є неможливим і суперечить її інтересам. Позивачка подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала в повному обсязі та наполягала на його задоволенні з викладених у ньому підстав. Відповідач, повідомлений в порядку і на підставі ч. 11 ст. 128 ЦПК України про розгляд справи, до суду не прибув, про причини своєї неявки суд не повідомив. Оскільки суд позбавлений можливості відкласти розгляд справи на підставі ст. 223 ЦПК України, в межах строку встановленого ст. 210 ЦПК України, дану справу слід розглянути на підставі наявних доказів заочному порядку. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 20 липня 2013 року,від якого мають малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . Згідно ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 СК України. Подальше спільне життя подружжя й збереження сім`ї є неможливим та інтересам позивачки не відповідає, що згідно ч. 2 ст. 112 СК України є підставою для розірвання шлюбу. Таким чином, позовні вимоги в цій частині ґрунтуються на вимогах Закону й підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-09 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з даним позовом у зв`язку з розпадом сім`ї, що є підставою для розірвання шлюбу. В позовній заяві зазначила, що з відповідачем мають різні погляди на життя та сімейні відносини. Вони втратили один до одного відчуття любові та поваги. Шлюбних стосунків не підтримують, проживають окремо, а тому подальше збереження сім`ї є неможливим і суперечить її інтересам. Позивачка подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала в повному обсязі та наполягала на його задоволенні з викладених у ньому підстав. Відповідач, повідомлений в порядку і на підставі ч. 11 ст. 128 ЦПК України про розгляд справи, до суду не прибув, про причини своєї неявки суд не повідомив. Оскільки суд позбавлений можливості відкласти розгляд справи на підставі ст. 223 ЦПК України, в межах строку встановленого ст. 210 ЦПК України, дану справу слід розглянути на підставі наявних доказів заочному порядку. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 16 червня 2007 року. Сторони мають двох неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Згідно ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно ч.\~1\~ст.\~24\~СК\~України\~шлюб ґрунтується\~на\~вільній\~згоді жінки\~та\~чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~ст. 110\~СК України. Подальше спільне життя подружжя й збереження сім`ї є неможливим та інтересам позивачки не відповідає, що згідно ч. 2 ст. 112 СК України є підставою для розірвання шлюбу. Таким чином, позовні вимоги в цій частині ґрунтуються на вимогах Закону й підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-19 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з даним позовом у зв`язку з розпадом сім`ї, що є підставою для розірвання шлюбу. В позовній заяві зазначила, що з відповідачем мають різні погляди на життя та сімейні відносини. Вони втратили один до одного відчуття любові та поваги. Шлюбних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть, проживають окремо, а тому подальше збереження сім`ї є неможливим і суперечить її інтересам. Позивачка подала заяву про розгляд справи за її відсутності. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про розгляд справи, до суду не прибув, про причини своєї неявки суд не повідомив. Оскільки суд позбавлений можливості відкласти розгляд справи на підставі ст. 223 ЦПК України, в межах строку встановленого ст. 210 ЦПК України, дану справу слід розглянути на підставі наявних доказів заочному порядку. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 15 березня 2008 року,від якого мають двох дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Згідно ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 СК України. Подальше спільне життя подружжя й збереження сім`ї є неможливим та інтересам позивачки не відповідає, що згідно ч. 2 ст. 112 СК України є підставою для розірвання шлюбу. Таким чином, позовні вимоги в цій частині ґрунтуються на вимогах Закону й підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-15 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з даним позовом у зв`язку з розпадом сім`ї, що є підставою для розірвання шлюбу. В позовній заяві зазначила, що з відповідачем мають різні погляди на життя та сімейні відносини. Шлюбних стосунків не підтримують, разом не проживають, спільного господарства не ведуть, а тому подальше збереження сім`ї є неможливим і суперечить її інтересам. Позивачка подала заяву про розгляд справи за її відсутності, наполягала на розірванні шлюбу. Відповідач подав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позову не заперечив. Дослідивши матеріали справи, дійшов наступного. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 21 грудня 2013 року, від якого мають малолітню дитину - [PERSON] , [INFO] . Згідно ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 СК України. Подальше спільне життя подружжя й збереження сім`ї є неможливим та інтересам кожного з них не відповідає, що згідно ч. 2 ст. 112 СК України є підставою для розірвання шлюбу. Таким чином, позовні вимоги ґрунтуються на вимогах Закону й підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved