Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-02 00:00:00

[PERSON] звернулася до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи тим, що 08.09.2011 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Івано-Франківського міського управління юстиції зареєструвала шлюб з відповідачем. В шлюбі у них народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Причиною розірвання шлюбу є те, що протягом останніх декількох років стосунки з відповідачем розладились, зникло взаєморозуміння і взаємоповага. Тривалий час сторони живуть окремим життям та своїми інтересами. Сімейного життя не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують. Збереження шлюбу неможливе і суперечить її інтересам. Просила шлюб розірвати, неповнолітніх дітей залишити на проживання з нею, стягнути з відповідача судові витрати. Позивачка в судове засідання не зявилась, попередньо подала до суду заяву, відповідно до якої просила заявлені позовні вимоги задоволити в повному обсязі. Розгляд справи проводити без її участі (а.с. 22). Відповідач в судове засідання не зявився, попередньо подав до суду заяву, відповідно щодо задоволення позовних вимог заперечив, розгляд справи просив проводити без його участі (а.с.23). Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Згідно свідоцтва про шлюб Серія [NUMBER] , сторони 08.09.2011 року зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Івано-Франківського міського управління юстиції, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за №1483 (а.с. 3). Від даного шлюбу у подружжя народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с. 4,5). Позивачка стверджує, що вони з відповідачем не підтримують сімейних стосунків, шлюб їх існує формально, позивачка миритися не бажає, стверджує, що збереження шлюбу суперечить її інтересам. Тому такий шлюб зберігати не доцільно. Крім цього, спору щодо визначення місця проживання дітей між сторонами немає, так як з часу фактичного припинення між ними шлюбних відносин, вони проживають з позивачкою. Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. За приписами ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Як вбачається з ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до правової позиції Пленуму Верховного Суду України, викладеної в пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»: проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя». З огляду на викладене, суд прийшов до висновку, що оскільки, сторони не підтримують шлюбні відносини, їхній шлюб існує формально, а тому шлюб між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , зареєстрований 08.09.2011 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Івано-Франківського міського управління юстиції, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за №1483 слід розірвати. Неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] \~ залишити на проживання з матірю [PERSON] . З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки, позовні вимоги підлягають до задоволення, то з відповідача слід стягнути на користь позивачки 768,40 грн. витрат по оплаті судового збору згідно квитанції №0.0.1481264791.1 від 01.10.2019 року (а.с.1). На підставі наведеного, відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», ст. ст. 104, 110, 112 СК України,

Outcome: approved