Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-28 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із позовом до Ізяславської районної державної адміністрації, Мякотівської сільської ради Ізяславського району про визнання права на земельну частку (пай) у порядку спадкування. В обґрунтування позову зазначила, що 24 травня 1996 року помер її батько [PERSON], після смерті якого в управління належним для нього майном вступила його дружина [PERSON], однак не оформляла своїх спадкових прав шляхом отримання свідоцтва про право на спадщину. За життя батько отримав сертифікат на земельну частку (пай) серії ХМ № 028923 в землях колишнього КСП «Перемога» на території Мякотівської сільської ради. Право на земельну ділянку, яке належало батькові, успадкувала мати позивачки [PERSON] 01 червня 2006 року [PERSON] померла, за життя все належне їй майно вона заповіла для позивачки своєї дочки. 27 липня 2016 року позивачка отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті своєї матері [PERSON], однак отримати свідоцтво про право на спадщину на успадковане [PERSON] після смерті [PERSON] право на земельну частку (пай) не може, через втрату сертифіката, що посвідчує право на земельну частку (пай). Відсутність сертифіката позбавляє позивачку в повній мірі реалізувати свої спадкові права, а тому вона змушена звернутися до суду із даним позовом. В судовому засіданні представник позивачки [PERSON] позовні вимоги підтримав. Ізяславська районна державна адміністрація, Мякотівська сільська рада проти позову не заперечили, у поданих заявах просили розгляд справи провести у відсутність їх представників. Суд, заслухавши представника позивача, дослідивши письмові матеріали справи, проходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що для [PERSON], який помер 24 травня 1996 року, належало право на земельну частку (пай) відповідно до сертифіката серії ХМ № 028923 площею 2,02 в умовних кадастрових гектарах на території Мякотівської сільської ради, що підтверджується інформацією від відділу Держгеокадастру в Ізяславському районі. Із довідки Мякотівської сільської ради Ізяславського району за № 2162 від 28.11.2016 року вбачається, що згідно записів у по господарській книзі за 1996-2000 роки [PERSON] на день смерті був зареєстрований в [INFO]. Фактично після смерті [PERSON] в управління спадковим майном вступила його дружина [PERSON], яка проводила поховання і взяла речі померлого під свою охорону, і відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України прийняла спадщину. [PERSON] померла 01 червня 2006 року, після її смерті спадщину прийняла дочка [PERSON], для якої Ізяславською державною нотаріальною конторою 27 липня 2016 року видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом. Успадкувати належне для [PERSON] право на земельну частку (пай) відповідно до сертифіката серії ХМ № 028923 площею 2,02 в умовних кадастрових гектарах на території Мякотівської сільської ради, позивачка не може через втрату правовстановлюючого документа, що підтверджується оголошенням у газеті «Зоря Надгориння» від 08.12.2016 року. Відповідно до ст. 1217 Цивільного кодексу України спадкування здійснюється за заповітом або законом. Статтею 1297 зазначеного Кодексу передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Згідно положень ст.. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок смерті. Згідно ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи, часом відкриття спадщини є день смерті особи. Відповідно до приписів ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Статтею 1266 Цивільного кодексу визначено, що внуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. На підставі викладеного суд дійшов висновку про підставність позовних вимог [PERSON], а тому за нею в порядку спадкування слід визнати право на земельну частку (пай), що належало її батькові [PERSON], який помер 24 травня 1996 року. На підставі ст. 549 ЦК України (в ред. 1963 р.), ст.ст. 328, 1217, 1218, 1220, 1225, 1268, 1297 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved