Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-29 00:00:00

[PERSON] звернулася до Вінницького районного суду Вінницької області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 03.02.1985 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем у відділі запису актів громадянського стану виконавчого комітету Вінницької міської ради народних депутатів, актовий запис № 270. Сімейне життя у сторін не склалось через несумісність характерів, різних поглядів на життя, часті непорозуміння. Шлюб фактично розпався, протягом тривалого часу вимушено лише проживають в одній хаті, шлюбні стосунки припинили. Подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливе, оскільки це буде суперечити її інтересам. Позивач просила шлюб між нею та відповідачем, який зареєстрований 03.02.1985 року відділі запису актів громадянського стану виконавчого комітету Вінницької міської ради народних депутатів, актовий запис № 270- розірвати. Після розірвання шлюбу залишити прізвище «[PERSON]». В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, проте через канцелярію суду подала заяву в якій зазначила, що позов підтримує в повному обсязі та просить його задовольнити. Справу просить розглядати у її відсутність, проти заочного розгляду справи не заперечує. Після розірвання шлюбу просить залишити прізвище «[PERSON]». Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча про день, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується матеріалами справи, а саме рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Про причини неявки суд не повідомив, заяв та клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зі згоди позивача суд ухвалює провести розгляд справи у відсутність відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судоми встановлено, що 03.02.1985 року сторони зареєстрували шлюб у міському відділі записів актів громадянського стану м. Вінниці, актовий запис № 270, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу, серії [NUMBER] від 03.02.1985 року (а.с.4). Після укладення шлюбу позивач змінила своє дошлюбне прізвище «[PERSON]» на «[PERSON]». Сімейне життя у сторін не склалось, оскільки вони мають несумісні характери, різні погляди на життя, між ними виникають часті непорозуміння. Шлюбні стосунки між ними припинені, протягом тривалого часу вимушено лише проживають в одній хаті. Шлюб існує лише формально, подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливе, оскільки суперечить інтересам позивача. Встановленим в суді фактам відповідають сімейні правовідносини, які регулюються Сімейним кодексом України. Згідно з ч. 3 ст. 109 Сімейного кодексу України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Відповідно до ч. 2 ст. 104, ч. 1 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя і зберігання шлюбу суперечили б інтересам одного із них, що має істотне значення. Статтею 113 Сімейного кодексу України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. З'ясувавши фактичні взаємовідносини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, те, що позивач не бажає підтримувати подружні стосунки з відповідачем, суд вважає, що немає підстав для вжиття заходів для примирення подружжя, спільне життя подружжя та подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача, що має істотне значення, тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому з відповідача слід стягнути на користь позивача 243 грн. 60 коп. витрати понесені на сплату судового збору. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved