Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-14 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із позовною заявою до відповідача [PERSON], третя особа - орган опіки та піклування Тернопільської міської ради, про зміну розміру аліментів та позбавлення батьківських прав. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 01 грудня 2009 року стягнуто з [PERSON] в користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини - дочки [PERSON], [INFO], в розмірі ? частини всіх видів його заробітку, починаючи з 17 вересня 2009 року до досягнення нею повноліття. Однак після прийняття рішення [PERSON] аліменти не сплачує, офіційно на роботу не влаштовується, працює на будівництвах. Коштів в сумі 380 грн., які вона отримує від відділу соціального забезпечення, на утримання дитини недостатньо. На утримання дочки [PERSON], [INFO], потрібно не менше 1500 грн., позивач повинна витрачати щомісячно грошові кошти на наступне: на ліки - 100 грн., на школу (зошити, олівці, підручники інші канцтовари) - 100 грн., на ремонти, миючі засоби у школі - 100 грн., на їжу - 400 грн., на одяг, взуття - 400 грн., комунальні послуги - 200 грн., кабельне телебачення - 33 грн., санаторно-курортне лікування - 200 грн. щомісячно. [PERSON] добровільної допомоги на утримання дитини не надає, аліменти не сплачує, не бере участі у додаткових витратах, викликаних частими хворобами дитини. Відповідач постійно приховує дійсний розмір своїх доходів. Дитина має слабке здоров'я, в осінньо-зимовий період часто хворіє на гострі респіраторні вірусні інфекції, потребує лікування та догляду, тому позивач вважає, що слід змінити аліменти, призначені за рішення Тернопільського міськрайонного суду від 01 грудня 2009 року по справі №2-7121, і стягувати з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на утримання дочки [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі, по 1000 грн. щомісяця, починаючи з 22 серпня 2014 року до досягнення дитиною повноліття. Щодо позбавлення батьківських прав відповідача [PERSON] стосовно дочки [PERSON], [INFO], позивач зазначила наступне: відповідач ухиляється від виконання рішення суду про стягнення з нього аліментів, а тому станом на 08 липня 2011 року заборгованість по аліментах становить 7139,00 грн. [PERSON] не цікавиться інтересами дитини, її шкільним життям, поведінкою, успішністю. За останні п'ять років будь-яких спроб побачитися з дочкою з боку відповідача не було, прояви турботи і піклування про дитину зі сторони батька відсутні. За вказаних обставин позивач [PERSON] просить суд позбавити [PERSON] батьківських прав щодо дочки [PERSON], [INFO]. В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали, посилаючись на мотиви, вказані у позовній заяві, та просили їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився по невідомій суду причині, хоча про день і час розгляду справи повідомлений належним чином. Суд вважає, що відповідач про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив, а тому відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України, справу слід вирішити на підставі наявних доказів та постановити заочне рішення. Представник третьої особи - органу опіки та піклування Тернопільської міської ради у судовому засіданні підтримала висновок органу опіки та піклування Тернопільської міської ради про позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно дочки [PERSON], [INFO]. Допитана в якості свідка [PERSON] суду пояснила, що до 2012 року [PERSON] проживала по [ADDRESS], по сусідству зі свідком. Вони бачила, що на прогулянки з дочкою [PERSON] виходила позивач та її батьки - дідусь та бабуся. Батька дитини свідок бачила ще до весілля, у 2007 році. При спілкуванні з [PERSON] остання батька не згадувала. Допитана в якості свідка [PERSON] суду пояснила, що вона є сусідкою позивача, проживає в [ADDRESS]. Батька дитини [PERSON] вона не бачила жодного разу. Вихованням дівчинки займається мати та вітчим. До дитини приїжджають часто дідусь та бабуся, батьки позивача. Свідок спілкувалася з дитиною, однак в їхніх розмовах малолітня [PERSON] не згадує нікого, окрім чоловіка позивача [PERSON]. Суд, дослідивши та оцінивши докази по справі, заслухавши пояснення позивача та її представника, представника третьої особи, покази свідків, встановив наступні обставини. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 13 липня 2007 року, виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області, батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON]. 19 жовтня 2010 року шлюб між сторонами розірвано, про що свідчить свідоцтво про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 19 жовтня 2010 року, видане Відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції. Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 01 грудня 2009 року по справі 2-7121/09 позов задоволено та стягнуто з [PERSON] в користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини - дочки [PERSON], [INFO], в розмірі ? частини всіх видів його заробітку, починаючи з 17 вересня 2009 року до досягнення нею повноліття. На підставі даного рішення 01 грудня 2009 року Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області видано виконавчий лист про стягнення з [PERSON] в користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини - дочки [PERSON], [INFO], в розмірі ? частини всіх видів його заробітку, починаючи з 17 вересня 2009 року до досягнення нею повноліття. 28 січня 2011 року державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Білогірського районного управління юстиції винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №23947551 згідно виконавчого листа про стягнення з [PERSON] в користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини - дочки [PERSON], [INFO], в розмірі ? частини всіх видів його заробітку, починаючи з 17 вересня 2009 року до досягнення нею повноліття. Як вбачається із довідки №3304/03-21 від 10 грудня 2013 року, виданої Білогірським районним управлінням юстиції Автономної республіки Крим, [PERSON] дійсно не отримувала аліменти з [PERSON] у період з 01 червня 2013 року по 30 листопада 2013 року на утримання [PERSON], [INFO] згідно виконавчого листа №2-7121/09 від 01 грудня 2009 року, який видав Тернопільський міськрайонний суд. Згідно довідок №916/03-15 від 19 травня 2011 року, №10170/03-Б від 12 липня 2011 року, №84027/14/1475 від 05 червня 2013 року, виданих Білогірським районним управлінням юстиції Автономної республіки Крим, [PERSON] дійсно не отримувала аліменти з [PERSON] на утримання [PERSON], [INFO], згідно виконавчого листа №2-7121/09 від 01 грудня 2009 року, який видав Тернопільський міськрайонний суд. Відповідно до характеристики на місцю проживання, наданої 14 липня 2011 року жителями будинку [INFO], [PERSON] вони знають з 1991 року. На день складення характеристики вона проживає в квартирі №19 разом з донькою [PERSON], матір'ю [PERSON] та батьком [PERSON] Громадянина [PERSON] вони не бачили з 2008 року і по день складення характеристики. З довідки №40 від 19 липня 2011 року, виданої Тернопільським дошкільним навчальним закладом №34 Тернопільської міської ради, вбачається, що донька [PERSON] - [PERSON], [INFO], відвідує дошкільний виховний заклад №34 з 01 вересня 2009 року по день видачі довідки. Всі передбачені витрати за відвідування дитячого садочку оплачує [PERSON], приводить і забирає вона та її батьки [PERSON] та [PERSON] Дитина доглянута. За весь період відвідування [PERSON] садочку, громадянина [PERSON] співробітники дитячого садочку жодного разу не бачили, витрати за відвідування дитячого садочку він не сплачував і дитиною не цікавився. 24 листопада 2012 року, [PERSON] зареєстрував шлюб із [PERSON], яка після реєстрації шлюбу носить прізвище [PERSON], що вбачається із свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за №1879. У відповідності до довідки №46 від 31 березня 2014 року, виданої Тернопільською загальноосвітньою школою І-ІІІ ступенів №28, [PERSON] дійсно навчається в 1-Б класі Тернопільської ЗОШ І-ІІІ ступенів №28 Тернопільської міської ради. Згідно довідки від 01 квітня 2014 року, виданої класним керівником [PERSON], дитина навчається в Тернопільській загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів №28 з 01 вересня 2013 року. Дитина охайна, доглянута, неконфліктна. Проживає разом з мамою [PERSON], вітчимом [PERSON], братом [PERSON]. Вихованням дитини займається мама, відвідує батьківські збори, бере активну участь у житі дитини і класу. Батько дитини [PERSON] [PERSON] вихованням доньки не займається. За період навчання [PERSON] в школі [PERSON] до школи не приходив і дитиною не цікавився. З характеристики на місцю проживання, наданої 11 квітня 2014 року жителями будинку [NUMBER], вбачається, що [PERSON] вони знають з 2012 року і по сьогоднішній день. На день складення характеристики вона проживає в квартирі №93 разом з донькою [PERSON], чоловіком [PERSON] та сином [PERSON] Громадянина [PERSON] мешканці не бачили з 2012 року. В силу ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 3 ст.181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд приймає до уваги: стан здоров'я і матеріальне положення дитини; стан здоров'я і матеріальне положення платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, доньки, сина; інші обставини, які мають значення. Відповідно до змісту ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов'язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. В судовому засіданні не здобуто доказів того, що матеріальний або сімейний стан позивача змінився, погіршилося здоров'я [PERSON] чи існують інші обставини, які є підставою для зміни розміру аліментів, а тому, з урахуванням досліджених матеріалів, суд приходить до висновку, що позов в частині зміни розміру аліментів до задоволення не підлягає у зв'язку з недоведеністю цих позовних вимог. Суд вважає помилковим покликання позивача та її представника на те, що необхідність зміни розміру аліментів пов'язана із збільшенням витрат на утримання дочки [PERSON], [INFO], зокрема, на лікування, санаторно-курортне оздоровлення, навчання в школі. Вважає за доцільне роз'яснити, що за вказаних обставин слід застосовувати положення ст.185 СК України, якою передбачено участь батьків у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Дана норма закону застосовується до правовідносин, що регулюють обов'язки батьків утримувати неповнолітніх дітей. Позовні вимоги [PERSON] про позбавлення [PERSON] батьківських прав щодо дочки [PERSON], [INFO], суд вважає підставними та такими, що підлягають до задоволення, виходячи з наступного Рішенням виконавчого комітету Тернопільської міської ради №1131 від 19 листопада 2014 року «Про затвердження висновку про позбавлення батьківських прав стосовно малолітньої дитини» затверджено висновок про позбавлення батьківських прав [PERSON] стосовно малолітньої дитини [PERSON], [INFO]. Згідно висновку органу опіки та піклування про позбавлення батьківських прав [PERSON] стосовно малолітньої дитини [PERSON], [INFO], захищаючи інтереси дитини, беручи до уваги рекомендації опікунської ради, орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] стосовно малолітньої дитини [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст.18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Законом України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України (ст.8). У відповідності до п.2 ч.1 ст.164 СК України однією з правових підстав для позбавлення батьківських прав є ухилення батька від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з подружжя, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я або навчальний заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла 14 років (ст.165 СК України). Пунктами 15, 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз'яснено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми батьківськими обов'язками. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] не виконує батьківських обов'язків щодо виховання та утримання дитини, не створює умов для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази в їх повній сукупності, враховуючи інтереси малолітньої дитини, суд приходить до переконання, що позов [PERSON] в частині вимог про позбавлення відповідача батьківських прав є обґрунтованим і таким, що підлягає до задоволення шляхом позбавлення [PERSON] батьківських прав стосовно малолітньої прав щодо малолітньої дочки [PERSON], [INFO]. На підставі викладеного,

Outcome: partial