Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-25 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що з відповідачем по справі вони проживали в зареєстрованому шлюбі з 13 січня 2007 року. За час спільного проживання у них народилося четверо дітей: син [PERSON] - [INFO], син [PERSON] - [INFO], син [PERSON] - [INFO] та дочка [PERSON] - [INFO], які проживають з нею та перебувають на її повному утриманні і вихованні. Відповідач, як батько дітей, не цікавиться ними та не надає належної допомоги на їх утримання. Позивачці одній важко забезпечити дітей всім необхідним. На підставі наведеного, просила суд винести рішення, за яким стягувати, щомісячно, з відповідача на її користь, аліменти на утримання чотирьох дітей, у твердій грошовій сумі, в розмірі по 600 гривень на кожну дитину, до досягнення дітьми повноліття, допустивши негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів, в межах суми платежу за один місяць. Позивачка - [PERSON], в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву, в якій просить дану справу розглянути у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить такі задовольнити. Відповідач - [PERSON], повторно в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчать повідомлення про вручення поштових відправлень, причини його неявки суду не відомі Вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, суд, дійшов до наступного висновку. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою ВР України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, Держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.\~ У відповідності до ч.1 ст. 122 СК України, дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров'я про народження дружиною дитини. Судом встановлено, що за час перебування сторін у шлюбі, який між ними було зареєстровано 13 січня 2007 року, у них народилося четверо дітей: дочка [PERSON] - [INFO], син [PERSON] - [INFO], син [PERSON] - [INFO] та син [PERSON] - [INFO]. Наразі діти є малолітніми, перебувають на утриманні матері, яка є позивачкою у справі. [PERSON] ніде не працює, проживає з дітьми в будинку батьків. Вказані обставини підтверджують довідка виконкому Великобичківської селищної ради №5269 від 20 жовтня 2016 року та акт обстеження матеріально побутових умов проживання [PERSON] Відповідно до частини другої\~статті 51 Конституції України, статті 180 Сімейного Кодексу України,\~батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою\~\~(ч. 3\~ст. 51 Конституції України). Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітніх дітей в судовому порядку. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч. 1\~ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом, а відповідно до ч. 1\~ст. 184 СК України, та роз'яснень, викладених в п. 17\~Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд може визначити розмір аліментів в твердій грошовій сумі. З цих підстав,\~суд погоджується із обраним позивачкою способом захисту права своїх малолітніх дітей, шляхом визначення аліментів у твердій грошовій сумі.\~\~\~При цьому, підстави визначення розміру аліментів у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень\~ст. 182 СК України, так і положень ст.ст.\~183,\~184 СК України.\~\~Зокрема, частиною 1 ст. 184 СК України визначено, що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. У ході судового засідання встановлено, що відповідач не надає належної регулярної допомоги для належного утримання малолітніх дітей, є працездатним, інших утриманців не має. Тому, виходячи із принципу розумності та справедливості судового рішення, а також з обставин наведених вище, суд вважає, що позовні вимоги позивачки підлягають до задоволення. Аліменти на утримання дитини згідно ст. 79 СК України присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви, в даному випадку з 07.11.2016. Відповідно до ч.3 ст.5 ЗУ Про судовий збір від сплати судового збору звільняються позивачі за позовами про стягнення аліментів. На підставі ст. 88 ЦПК України, з відповідача в спеціальний фонд Державного бюджету України в особі Рахівського районного суду Закарпатської області слід стягнути 551.20 грн. судового збору. В силу ч.1 ст.367 ЦПК України слід допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved