Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-05 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, укладеного 20.07.1997р. у Колківській селищній раді Маневицького району Волинської області, актовий запис №16 та стягнення аліментів у її користь на утримання дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно. У цьому ж позові просить залишити на її вихованні синів [PERSON] і [PERSON], до їх повноліття. Позов обґрунтовується тим, що 20.07.1997р. позивач уклала шлюб із відповідачем. Сторони мають двох спільних дітей. Причиною розірвання шлюбу позивач зазначає відсутність взаєморозуміння, відмінність поглядів на життя, права й обов'язки подружжя. Відповідач зловживає спиртними напоями. Протягом тривалого часу сторони не підтримують сімейно-шлюбних відносин та ведуть окреме господарство. Примирення з відповідачем [PERSON] вважає неможливим. Покликається позивач на те, що [PERSON] ухиляється від виконання покладеного на нього обов'язку по утриманню дітей та не надає майнової допомоги на їх утримання. У судовому засіданні позивач [PERSON] повністю підтримала позовні вимоги. З її пояснень слідує, що причиною розірвання шлюбу є те, що [PERSON] випивав і на цьому грунті виникали сварки, скандали, свідками яких були діти. Негаразди в сім'ї тривають протягом останніх декількох років. [PERSON] заперечує проти надання судом строку для примирення. Розірвання шлюбу, на думку позивача, дасть можливість уникнути конфліктів. У разі розірвання шлюбу позивач обирає прізвище [PERSON]. Сторони проживають в одній квартирі і діти живуть з ними. Спору щодо місця проживання дітей немає. Протягом понад місяць відповідач не надає допомоги в утриманні дітей. Заробіток [PERSON] становить приблизно 1300-1500 грн. щомісячно. Інших утриманців немає. Відповідач [PERSON] повністю визнав позов. Зазначав, що погоджується на розірвання шлюбу і стягнення із нього аліментів у розмірі, вказаному в позові. Пояснював, що спору про місце проживання дітей немає. В теперішній час він розраховує на отримання допомоги по безробіттю, з якої й буде сплачувати аліменти. Суд, заслухавши та проаналізувавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши інші докази, які наявні в матеріалах справи, прийшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню частково. Судом встановлено, що 20.07.1997р. [PERSON] уклала шлюб із [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER]. Шлюбне життя сторін не склалося. Негаразди в сім'ї тривають давно. Подружжя не бажають скористатися можливістю надання строку для примирення. Позивач наполягає на розірванні шлюбу. Статтею 112 ч.2 СК передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Отже, суд вбачає підстави для розірвання шлюбу, так як його збереження суперечить інтересам позивача. Копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER] та [NUMBER] підтверджується, що сторони записані батьками [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] Судом встановлено, що діти проживають з батьками і спору про місце їх проживання немає. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.ст.183, 191 СК України частка заробітку ( доходу ) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом починаючи з дня пред'явлення позову. Отже, суд знаходить підстави для присудження аліментів із відповідача. Аліменти слід присудити в користь позивача у частці від доходу, так як заявлено у позові. При визначенні розміру стягнення аліментів суд враховує, що відповідач заперечень проти позову не подав і повністю визнає вимогу про стягнення аліментів. Обов'язок утримувати дітей покладено на обох батьків. Вирішуючи вимогу [PERSON] про залишення на її вихованні дітей до досягнення ними повноліття, суд керується тим, що згідно із ст.150 ч.1 СК України виховання дітей є обов'язком обох батьків. Як видно із обставин справи спору між батьками відносно участі у вихованні та щодо місця проживання дітей немає. Тому, суд не вбачає правових підстав для визначення такого пріоритетного права на виховання дітей за позивачем, а отже позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають. За таких обставин, позов підлягає задовольненню частково.

Outcome: partial