Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-12 00:00:00

[PERSON] звернулася до Ізяславського районного суду Хмельницької області з позовною заявою до [PERSON] сільської ради Ізяславського району Хмельницької області про визнання права на земельну частку(пай) в порядку спадкування. Позов позивачем обґрунтований\~ наступними обставинами. Так вказує, що 09.01.2000 року померла [PERSON], яка проживала в [INFO], після смерті якої в управління спадковим майном вступила дочка [PERSON], яка померла 07.12.2004 року, свідоцтво про право на спадщину не видавалося. Позивач зазначає, що після смерті [PERSON] та [PERSON] відкрилась спадщина по закону і до складу спадщини відноситься сертифікат на право на земельну частку (пай) серія ХМ № 0373949, зареєстрований за № 946 від 22.01.1998 року на ім'я [PERSON]. Однак такий сертифікат на право на земельну частку (пай) серії було втрачено, а відтак позивач як спадкоємець не має змоги отримати свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті бабусі - [PERSON]. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити. Відповідач не з'явився, про день розгляду справи повідомлений належним чином. На адресу суду надійшла письмова заява про слухання справи у його відсутності, щодо позову не заперечував. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши, наявні в матеріалах справи письмові докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення повністю, з наступних підстав. Згідно з вимогами частини третьої\~статті 10 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог\~статей 57-60 ЦПК України. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України визначено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Судом установлено, що 09.01.2000 року померла [PERSON], про що зроблено відповідний актовий запис за №3 та видано свідоцтво про смерть І-БВ №120798 [PERSON] сільською радою Ізяславського району Хмельницької області. Крім того згідно довідки №1062 від 08.06.2016 відповідача встановлено, що згідно запису в погосподарській книзі № 2 по [PERSON] сільській раді за 1996 - 2000 роки, [PERSON], яка померла 09.01.2000 року була зареєстрована за адресою [INFO]. Фактично в управлінням спадковим майном вступила [PERSON], яка провела поховання [PERSON], але не оформила спадщини до своєї смерті. Згідно свідоцтва про смерть [PERSON] сільської ради Ізяславського району Хмельницької області 1-БВ №252721 від 07.12.2004 року було зроблено актовий запис за №40 про смерть 07.12.2004 року [PERSON]. Відповідно до\~ст. 61 ч. 3 ЦПК України, суд бере до уваги, що згідно рішення\~ Ізяславського районного суду Хмельницької області від 22.03.2017 року, [PERSON], яка померла 09 січня 2000 року, являлася для [PERSON], яка померла 07 грудня 2004 року, рідною матір'ю, а [PERSON], яка народилась 01 лютого 1967 року, являлась для [PERSON], яка померла 09 січня 2000 року, онукою. Суд констатує, що 01 січня 2004 року вступив в силу новий та діючий Цивільний кодекс України, пункт 5 Прикінцевих та перехідних положень якого визначає, що правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. Як встановлено судом, [PERSON] виділено земельну частку(пай) згідно сертифіката серії ХМ №0373949, зареєстрований за №946 від 22.01.1998 року, однак такий правоустановлюючий документ було втрачено (газета «Партнер» від 13.10.2016 року №41 (1016)). Згідно п. 17 Перехідних положень Земельного кодексу України, сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості). Відповідно до ч. 1 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність», сертифікат на земельну частку (пай) визначає розмір земельної частки у колективній власності члена КСП без виділення ділянки в натурі (на місцевості). Згідно ст. ст. 1, 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», право на земельну частку (пай) мають громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом; основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є зокрема, рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). У ході розгляду встановлено, що позивач як спадкоємець не має змоги отримати свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті бабусі - [PERSON], в зв'язку з відсутністю (втратою) правовстановлюючих документів, що є перешкодою для реалізації нею права власності на спадкове майно. Відповідно до\~ст. 15 ЦК України,\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно\~статті 25 ч. 4 ЦК України\~цивільна правоздатність фізичної особи припиняється після її смерті. Вказана норма кореспондується із\~ст. 152 ЗК України, відповідно до якої, захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; д) застосування інших, передбачених законом, способів. Крім того, право позивача на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом підтверджується її паспортом, свідоцтвом про народження, свідоцтвом про укладення шлюбу, прізвище після одруження - [PERSON], інформаційними довідками зі Спадкового реєстру №№47862612 та 47862586. Проаналізувавши встановлені обставини по справі, оцінивши надані\~\~докази в їх сукупності, суд вважає, що позов\~ слід задовольнити повністю.

Outcome: approved