Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-15 00:00:00

[PERSON] звернулася до Комунарського районного суду м. Запоріжжя з позовом до ФОП [PERSON] про стягнення матеріального збитку та моральної шкоди В обґрунтування позовних вимог зазначила наступне. 26 травня 2015 року позивач [PERSON] звернулась до СТО ПП «Автоцентр ВОСТОК - ПЛЮС», з метою встановлення на свій автомобіль, державний реєстраційний номер [NUMBER], SKODA - FABIA AKTIVE, vin МВЕН15J1CB502188, газобалонного обладнання (ГБО). Між нею та директором СТО ПП «Автоцентр ВОСТОК- ПЛЮС» - [PERSON], були оговорені всі умови установки ГБО, були надані для ознайомлення усі дозволи на установку ГБО та зазначені умови подальшого сервісного обслуговування. Проте, коли позивач звернулась до бухгалтерії за оформленням між нею та СТО ПП «Автоцентр ВОСТОК -ПЛЮС», договору, у якому повинні бути зафіксовані умови установки ГБО та подальшого сервісного та гарантійного обслуговування ГБО, бухгалтер СТО надала позивачу договір № 26/05/2015-1 від 16.05.2015 року, на установку, ремонт та технічне обслуговування газобалонного обладнання між нею та приватним підприємцем - ФОП [PERSON], яка була зазначена у договорі як Виконавець. Як пояснила позивачу бухгалтер СТО проведення робіт по установки ГБО «Автоцентр ВОСТОК ПЛЮС» здійснює через ФОП [PERSON] Проте, при виконанні робіт по установці ГБО, інтереси ФОП [PERSON] представляв директор СТО ПП «Автоцентр ВОСТОК -ПЛЮС» - [PERSON] На вимоги бухгалтера, оплату було проведено у валюті у розміру 396 Євро, але квитанція № 117 до прибуткового касового ордеру, була видана на суму 10000 грн. Також було надано для оплати чек на суму 50 гривень від АЗС «Деймос» на заправку 5,75 л., газом. Тож усі зобов'язання по оплаті послуг, зазначених у договорі, зі сторони Замовника були виконані. Як зафіксовано у договорі, пробіг автомобіль SKODА - FABIA AKTIVE, на момент встановлення БО, склав 20272 км. 26.06.2015 року, на автомобіль позивача було встановлено ГБО та були видані документи для реєстрації установки ГБО у Державтоінспекції. Після установки ГБО на автомобіль позивача, 27.06.2015 року на позначці пробігу автомобіля 20308 км на електронному табло, висвітився значок «несправність системі контролю за відрацьованими газами», про що позивач повідомила майстра, який їй встановив ГБО. Виконавець за договором, не зміг усунути несправність, що виникли у системі контролю, у зв'язку з тим, що у виконавця не було у наявності обладнання; для проведення комп'ютерної діагностики на автомобілях марки SKODA, а тому позивачу було запропоновано зробити комп'ютерну діагностику у фахівців, а тоді приїхати на регуліровку. Після проведення комп'ютерної діагностики у фахівців, яку позивач вимушена була додатково оплатити виконавець знову не зміг виконати роботи по наладці роботи ГБО та усуненню несправності системі контролю за відпрацьованими газами після установки ГБО. Знову була потрібна комп'ютерна діагностика, але і після другої комп'ютерної діагностики помилки - системі ГБО усунені не були. Таким чином, виконавець неодноразово порушив умови та вимоги договору зазначені у п.п.3.1.1.-3.1.4. та не забезпечив справну та безпечну експлуатацію встановленого ГБО. Неодноразові звернення до виконавця про необхідність виконати умови договору №26/05/2015-1 від 26.05.2015 року. Для забезпечення справної та безпечної експлуатації встановленого на автомобіль позивача ГБО позивач змушена була звернутися до фахівців, які виконали роботи по діагностиці, наладці та усуненню несправності системи контролю за відпрацьованими газами, після установки ГБО, а також виконали роботи по забезпеченню справної та безпечної експлуатації ГБО, встановленого на автомобіль позивача. У зв'язку з чим позивач вимушена була понести додаткові грошові затрати, а саме додатково оплатити виконання робіт, які вже були нею оплачені за умовами договору №26/05/2015-1 від 26.05.2015 року на установку, ремонт та технічне обслуговування ГБО між нею та виконавцем приватним підприємцем ФОП [PERSON], що спричинило матеріальну шкоду у сумі 950 гривень. 15.08.2015 року у зв'язку з появою тріщини у шланзі подачі охолоджуючої рідини на редукторі STAG R02, експлуатувати автомобіль було не можливо, тому позивач змушена була провести ремонт кріплення редуктора STAG R02. Таким чином позивач додатково оплатила роботи по обслуговуванню встановленого ГБО, за які позивачем вже було сплачено згідно квитанції до прибуткового ордеру №117 від 26.05.3015 року. Матеріальна шкода склала 552 грн.40 копійок. З огляду на вищевикладене, позивач просить суд стягнути з ФОП [PERSON] матеріальний збиток у розмірі 1502,40 гривень та моральну шкоду у розмірі 3000,00 гривень. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, про дату, час та місце слухання справи була повідомлена своєчасно та належним чином, надала суду заяву, про розгляд справи за її відсутності, в якій вказала, що на позовних вимогах наполягає в повному обсязі, проти заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином, причину неявки суду не повідомив. Оскільки суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, відповідно до вимог ч. 4 ст. 169 ЦПК України суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (ухвалює заочне рішення). Представник позивача згідно наданої заяви не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України, у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі за адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Встановивши обставини справи і перевіривши їх доказами, суд дійшов до висновку про задоволення позову з наступних підстав. Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносин, що виникають у державі. У відповідності з п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов'язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. Згідно зі ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 10 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності. Згідно зі ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних та юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.ст. 57, 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 26 травня 2015 року позивач звернулась до СТО ПП «Автоцентр ВОСТОК -ПЛЮС», з метою встановлення на свій автомобіль, державний реєстраційний номер [NUMBER], SKODA - FABIA AKTIVE, vin МВЕН15J1CB502188, газобалонного обладнання (ГБО). Між нею та директором СТО ПП «Автоцентр ВОСТОК- ПЛЮС» - [PERSON], були оговорені всі умови установки ГБО, були надані для ознайомлення усі дозволи на установку ГБО та зазначені умови подальшого сервісного обслуговування. В бухгалтерії СТО позивач отримала договір № 26/05/2015-1, від 16.05.2015 року на установку, ремонт та технічне обслуговування газобалонного обладнання, між нею та приватним підприємцем - ФОП [PERSON], Іпн.№2138522403, свідоцтво про державну реєстрацію № BOO №209599 від 07.10.2003 р., яка була зазначена у договорі як Виконавець. Відповідно до квитанції № 117 від 26.05.2015 року до прибуткового касового ордеру, [PERSON] сплатила суму 10000 грн. за установку ГБО. Також було надано для оплати чек на суму 50 гривень від АЗС «Деймос» на заправку 5,75 л., газом (а.с.8). Як зафіксовано у договорі, пробіг автомобіль SKODA - FABIA AKTIVE, на момент встановлення БО, склав 20272 км. 26.06.2015 року, на автомобіль позивача було встановлено ГБО та були видані документи для реєстрації установки ГБО у Державтоінспекції. Позивачу було видано гарантійну книжку, в якій були відсутні будь-які записи та відмітки (а.с.10). Після установки ГБО на автомобіль позивача, 27.06.2015 року на позначці пробігу автомобіля 20308 км, на електронному табло, висвітився значок «несправність системі контролю за відрацьованими газами», про що позивач повідомила майстра, який їй встановив ГБО. Виконавець за договором, не зміг усунути несправність, що виникли у системі контролю, у зв'язку з чим позивач вимушена була звернутися до інших фахівців, які виконали роботи по діагностиці, наладці та усуненню несправності системи контролю за відпрацьованими газами, після установки ГБО. А також виконали роботи по забезпеченню справної та безпечної експлуатації ГБО, встановленого на автомобіль позивача, що підтверджується товарним чеком №236 від 24.06.2015 року (а.с.11), актом виконання робіт по технічному обслуговуванню встановлення газобалонного обладнання на автомобіль [NUMBER], SKODA - FABIA AKTIVE, vin МВЕН15J1CB502188 від 26.06.2015 року, квитанцією до прибуткового касового ордеру №24-9 від 26.06.2015 року. 15.08.2015 року у зв'язку з появою тріщини у шланзі подачі охолоджуючої рідини на редукторі STAG R02, експлуатувати автомобіль було не можливо, тому позивач змушена була провести ремонт кріплення редуктора STAG R02. Таким чином позивач додатково оплатила роботи по обслуговуванню встановленого ГБО, за які позивачем вже було сплачено згідно квитанції до прибуткового ордеру №117 від 26.05.3015 року. Матеріальна шкода склала 552 грн. 40 копійок, яка підтверджується актом виконання робіт по технічному обслуговуванню встановленого газобалонного обладнання на автомобіль [NUMBER], SKODA - FABIA AKTIVE, vin МВЕН15J1CB502188 від 15.08.2015 року, квитанцією до прибуткового касового ордеру №131 від 15.08.2015 року, та товарним чеком від 15.08.2015 року. Відповідно до ст. 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитки у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. \~ Статтею ст. 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, певних змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно зі ст. 611 ЦК України, при порушенні зобов'язання наступають правові наслідки, установлені договором або законом. Відповідно до\~ст. 1166 ЦК України\~майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Таким чином, у зв'язку із викладеним, аналізуючи зібрані у справі докази та вимоги чинного законодавства, приймаючи до уваги положення ст. 11 ЦПК України щодо розгляду справ в межах заявлених позовних вимог, враховуючи обставини справи, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги про стягнення матеріальної шкоди ґрунтуються на законі, підтверджуються зібраними у справі доказами та не порушують прав та інтересів третіх осіб, тому позов в цій частині є обґрунтованим і підлягає задоволенню. Щодо вимог позивача про стягнення моральної шкоди суд вважає за необхідне зазначити наступне. Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сімї чи близьких родичів. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. \~ Пунктом 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31 березня 1995 року визначено, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обовязковому зясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного звязку між шкодою і протиправними діяннями заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен зясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для \~вирішення спору. Позивач не надав жодного доказу на підтвердження того, що такі дії відповідача призвели до змін в її здоровї, повсякденному житті, вплинули на її моральний стан, призвели до інших негативних явищ, тому в цій частині позову суд вважає за необхідне відмовити. Крім того, в силу ст. 88 ЦПК України, у разі задоволення позову позивача, який звільнений від сплати судового збору при подачі позову, цей судовий збір підлягає стягненню у дохід держави з відповідача. З огляду на вищевикладене,

Outcome: partial