Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-18 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з даним позовом. У судовому засіданні позивачка [PERSON] позов підтримала та показала, що від шлюбу з [PERSON] має малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Шлюб з відповідачем було розірвано у 2015 році, після чого дитина залишилася на її вихованні, проживає та зареєстрована разом з нею в однокімнатній квартирі за адресою: м.Краматорськ, вул.Василя Стуса (Соціалістична), 62-26. У вересні 2016 року в іншому районі м.Краматормька вона придбала другу квартиру більшої площі, а саме трикімнатну квартиру по вул.Л.Бикова, 15-43 у м.Краматорську, в якій вона та син стали фактично проживати. Тут у неї та дитини маються окремі кімнати, син відвідує школу, яка розташована поблизу будинку, неподалік розташована місцева поліклініка. Вона має намір разом із дитиною знятися з реєстрації за попередньою адресою та зареєструватися у квартирі, в якій фактично проживають, однак відповідач [PERSON] чинить в цьому перешкоди, оскільки не дає своєї згоди на такі дії. Просить її позов задовольнити. У судовому засіданні відповідач [PERSON] показав, що в цілому проти позову не заперечує, однак дійсно не надавав своєї письмової згоди на зняття з реєстрації сина [PERSON], [INFO], та його реєстрацію за новою адресою, оскільки має побоювання, що позивачка після зняття з реєстрації та звільнення квартири по вул.Василя Стуса, 62-26 у м.Краматорську продасть її, гроші витратить. Він же вважає, що вказане житло слід притримати до повноліття сина. У судовому засіданні представник третьої особи органу опіки та піклування Краматорської міської ради [PERSON] вважала позов обґрунтованим та показала, що малолітньому сину сторін квартира по вул.Василя Стуса по праву власності не належить, віє є користувачем вказаного житла, у звязку з чим при його зняття з реєстрації з попередньої квартири та при реєстрації у квартирі по вул.Л.Бикова, його статус не зміниться та він залишиться користувачем нового житла, навіть більшого за площею. Таким чином його права порушені не будуть. Суд, вислухавши учасників засідання, дослідивши надані докази, вважає, що позов слід задовольнити. Так судом встановлено, що подружжя [PERSON] перебували у шлюбі з 20.08.2005 року, який було розірвано рішенням Краматорського міського суду від 30.01.2015 року (а.с.13). Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с.12), який залишився на вихованні матері. Позивачка з сином зареєстровані за адресою: [INFO] (Соціалістична), 62-26 (а.с.16), відповідач проживає окремо (а.с.36). Квартира по вул.Василя Стуса є однокімнатною квартирою, загальною площею 30,30 кв.м, житловою площею 14,80 кв.м, та була придбана позивачкою [PERSON] у відповідача [PERSON] після припинення шлюбу, а саме 10.03.2015 року (а.с.14-15). Умови нотаріального договору купівлі-продажу квартири не містять будь-яких застережень з приводу прав дитини на вказане житло. Як вбачається з копію нотаріального договору від 21.09.2016 року (а.с.17-18), позивачка [PERSON] набула у власність другу квартиру, розташовану по вул.Л.Бикова, 15-43 у м.Краматорську. Вказана квартира є трикімнатною, має загальну площу 64,60 кв.м, житлову 38,90 кв.м. Позивачка [PERSON] обґрунтовує бажання знатися з дитиною з реєстрації за попередньою адресою та зареєструватися за новою тим, що остання квартира більшої площі, в якій вона та дитина будуть мати більш привабливі житлові умови проживання, окремі власні кімнати. В районі багатоквартирного будинку №15 по вул.Л.Бикова розташована школа, куди переведено на навчання сина [PERSON]. Поряд маються поліклініка, магазини, ринок, добра розвязка міського транспорту. Що робити з однокімнатною квартирою по вул.Василя Стуса вона остаточно не вирішила, але поки продавати її не бажає. Доводи відповідача, як підставу заперечень проти позову, щодо доцільності притримати однокімнатну квартиру до повноліття дитини суд вважає юридично безпідставними. Так, в договору купівлі-продажу, за яким [PERSON] продав, а [PERSON] придбала квартиру по вул.Василя Стуса, 62-26, відсутні будь-які умови та застереження з приводу права дитини сторін на вказану квартиру. Згідно ст.ст.317, 319 ЦК України власникові належить права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Таким чином права власника вищевказаної квартири [PERSON] не можуть бути обмежені у спосіб, про якій зазначає відповідач. Щодо зняття з реєстрації та здійснення нової реєстрації місця проживання слід зазначити наступне. Відповідно до п.26 Правил реєстрації місця проживання, затверджених постановою КМУ «Про затвердження Правил реєстрації місця проживання та Порядку передачі органами реєстрації інформації до Єдиного державного демографічного реєстру» від 02.03.2016 року №207, у разі реєстрації місця проживання батьків за різними адресами зняття з реєстрації місця проживання дитини, яка не досягла 14 років, разом з одним із батьків здійснюється за письмовою згодою другого з батьків у присутності особи, яка приймає заяву, або на підставі засвідченої в установленому порядку письмової згоди другого з батьків (крім випадків, коли місце проживання дитини визначено відповідним рішенням суду або рішенням органу опіки та піклування). Відповідно до Порядку реєстрації місця проживання та перебування фізичних осіб в Україні та зразків необхідних для цього документів, затвердженого наказом МВС України від 22.11.2012 року №1077 (із змінами та доповненнями), реєстрація місця проживання особи може бути здійснена з одночасним зняттям з реєстрації з попереднього місця проживання, але якщо батьки дитини, яка не досягла 14 років, проживають за різними адресами, для реєстрації її місця проживання разом з одним із батьків надається письмова згода другого з батьків та довідка територіального підрозділу або адресно-довідкового підрозділу територіального органу ДМС України за місцем його проживання про те, що дитина не зареєстрована разом з ним. Як встановлено, між сторонами мається спір, оскільки відповідач не надає письмової згоди на зняття з реєстрації малолітнього сина разом з матірю та їхню реєстрацію за адресою новопридбаного житла. Відповідно до ст.150 СК України батьки мають обовязки щодо виховання та розвитку дитини, в тому числі батьки зобовязані піклуватися про здоровя дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до ст.160 СК України місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Водночас, згідно ст.161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Статтею 3 Конвенції ООН «Про права дитини» від 20.11.1989 року із змінами, ратифікованою постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року №789-ХІІ, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється найкращому забезпеченню інтересів дитини. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959 року, ратифікованою постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року №789-СІІ), зокрема у принципі 6, проголошено, що малолітня дитина не повинна, крім випадків, коли є виняткові обставини, бути розлученою зі своєю матірю. Згідно ст.ст.270, 272 ЦК України кожна фізична особа має право зокрема на свободу пересування. В інтересах малолітніх, неповнолітніх їх права здійснюють батьки. Судом встановлено, що після розірвання шлюбу сторони досягли згоди та їх малолітня дитина залишилася на вихованні матері [PERSON] Останні проживають та зареєстровані разом, відповідач проживає та зареєстрований окремо. Позивачка разом із дитиною має обґрунтований намір змінити місце реєстрації, що не призведе до порушення прав та інтересів дитини, за якою буде збережено право користування житлом, причому є найбільш сприятливим в побутовому плані, за інфраструктурою тощо. Таким чином суд приходить до висновку про обґрунтованість позову та необхідність його задоволення. Відповідно до ст.88 ЦПК України за рахунок відповідача позивачці слід відшкодувати понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 551,20 грн. (а.с.1).

Outcome: approved