Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-26 00:00:00

[PERSON] звернулася до Дарницького районного суду міста Києва з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що подружжя має несумісні характери та різні погляди на ведення спільного побуту і, загалом, життя, разом не проживають з квітня 2020 року, не ведуть спільного господарства, не планують і не проводять спільного дозвілля і з того часу шлюбні відносини існують формально. Вважає, що збереження шлюбу є неможливим і недоцільним та суперечить інтересам сторін. Згідно із протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24 травня 2021 року позовну заяву було передано для розгляду судді Якусику О.В. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 4 червня 2021 року відкрито провадження у справі № 753/10223/21 за вказаним позовом, постановлено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи, призначено розгляд справи на 7 липня 2021 року. Розгляд справи, призначений на 7 липня 202 року відкладено на 2 вересня 2021 року у зв`язку із неявкою сторін. 2 вересня 2021 року за клопотанням відповідача розгляд справи відкладено на 27 вересня 2021 року. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, який зареєстровано 22 лютого 1997 року відділом реєстрації актів громадянського стану Дніпровського району міста Києва, актовий запис № 210. За час перебування у шлюбі у сторін народився син [PERSON] , [INFO] . Як зазначає позивач, сторони мають несумісні характери та різні погляди на ведення спільного побуту і життя, шлюбні відносини між сторонами та ведення спільного господарства припинені, шлюб існує лише формально, примирення та збереження шлюбу між сторонами неможливе, а тому перебування у шлюбі суперечить інтересам позивача. Відповідач у судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги. Відповідно до ч. 1 ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Згідно із ст.ст. 21, 24 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Статтею 5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Як передбачено частиною 1 статті 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. За приписом частини 2 статті 112 цього Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам спільної дитини, що мають істотне значення. Перешкод для розірвання шлюбу, визначених частиною 2 статті 110 Сімейного кодексу України, судом не встановлено. Беручи до уваги викладені норми законодавства, оцінивши доводи кожної із сторін спору, суд дійшов висновку, що примирення сторін недоцільне, подружжя не бажає продовжувати шлюбні відносини, а шлюб фактично припинено і подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача, заява про розірвання шлюбу відповідає її дійсній волі, а отже наявні підстави для задоволення позову та розірвання шлюбу між сторонами. Згідно з частиною 2 статті 114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили (абзац 2 частини 3 статті 115 Сімейного кодексу України). Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач не просила суд про відновлення її дошлюбного прізвища. Судові витрати відповідно до ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

Outcome: approved