Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-24 00:00:00

[PERSON] звернулася до Ізяславського районного суду Хмельницької області з позовом до [PERSON] про зміну розміру аліментів, встановленого рішенням Ізяславського районного суду Хмельницької області від 22.09.2008 року, та стягнення з [PERSON] на її користь аліментів на утримання дитини [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до моменту досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позовних вимог вказує на ту обставину, що згідно рішення Ізяславського районного суду Хмельницької області від 22.09.2008 року на її користь з відповідача стягуються аліменти на утримання неповнолітніх дітей синів [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], в розмірі по 50 грн. щомісячно на кожну дитину, починаючи з 28.08.2008 року і до їх повноліття. На сьогоднішній день син [PERSON], [INFO], вже є повнолітнім. Нормами Сімейного кодексу України передбачено, що розмір аліментів, що стягуються на утримання дитини, не може бути меншим 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. 14.03.2018 року на адресу суду надійшла заява позивача [PERSON] про зміну позовних вимог, в якій вона просила стягнути з [PERSON] аліменти на утримання дитини - [PERSON], [INFO], в сумі 1000,00 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Клопотання обґрунтоване тим, що у звязку із припиненням соціальних виплат погіршився матеріальний стан позивача. Крім того, вказала, що відповідач на сьогоднішній день є офіційно не працевлаштованим, тому вказаний розмір аліментів є законно обґрунтованим щодо забезпечення та необхідного утримання їх неповнолітнього сина. Згідно ухвали Ізяславського районного суду від 27.03.2018 року відповідна заява прийнята до розгляду судом. Позивач в судове засідання не з'явилася, у поданій до суду письмовій заяві просила розглянути справу без її участі, зазначивши, що змінені позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, у поданій до суду письмовій заяві просив розглянути справу без його участі, зазначивши, що не заперечує щодо змінених позовних вимог. Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, зясувавши позиції позивача та відповідача, перевіривши матеріали справи доказами, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії ІІ-БВ №325710, яке видане Ізяславським райвідділом ЗАГСу Хмельницької області 12.11.1993 року. Згідно копії свідоцтва про народження серії 1-БВ №001370 від 29.03.2005 року вбачається, що позивач та відповідач у справі є батьками [PERSON], [INFO]. 22.09.2008 року Ізяславським районним судом Хмельницької області вирішено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання спільних неповнолітніх дітей синів [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], в розмірі по 50 грн. щомісячно на кожну дитину, починаючи з 28.08.2008 року і до їх повноліття. Рішення набрало законної сили 02.10.2008 року. Відповідно до ч. 4 ст. 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред'явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Згідно довідки КП «Житлосервіс» від 07.12.2017 року №10219, на утриманні [PERSON] знаходиться неповнолітній син [PERSON], [INFO]. Згідно довідки, виданої Відділом освіти, молоді та спорту Ізяславської РДА №50/2018 від 12.01.2018 року, встановлено що [PERSON] працює в даній установі та займає посаду лаборанта. Загальна сума доходу за період з 01.01.2017 року по 31.12.2017 року становить 39955,72 грн. Із довідки управління соціального захисту населення Ізяславської районної державної адміністрації від 24.01.2018 року, вбачається, що [PERSON] на період з 01.11.2008 року до 01.11.2017 року виплачувалась державна тимчасова допомога на 1 дитину, яка залежить від розміру аліментів. З 01.11.2017 року виплата зазначеної допомоги, яка складала 533,10 грн., відповідним управлінням припинена, що також підтверджується довідкою зазначеної установи від 27.02.2018 року №342. Таким чином, з моменту визначення рішенням Ізяславського районного суду Хмельницької області від 22.09.2008 року розміру аліментів, які стягуються з відповідача на користь позивача на утримання [PERSON], [INFO], матеріальне становище позивача погіршилося. Разом з тим, відповідно до відомостей з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про суми виплачених доходів на утримання податків №38/9/10-14 від 26.01.2018 року, наданих Вишгородською ОДПІ ГУ ДФС у Київській області, встановлено, що [PERSON] за період з 1 кварталу 2016 року по 2 квартал 2017 року мав постійне джерело доходів. Згідно довідки розрахунку заборгованості з виплати аліментів по виконавчому листу №2-805 від 22.09.2008 року про стягнення із [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання дітей від 12.02.2018 року №1268, за період з серпня 2008 року до 01.02.2018 року [PERSON] нарахована сума аліментів в загальному розмірі 8300,00 грн., з яких всього сплачено 5200,00 грн. Заборгованість по аліментах станом на 01.02.2018 року становить 3100,00 грн. При цьому, судом взято до уваги і той факт, що [PERSON] є також батьком неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-ОК №150284, виданим виконавчим комітетом Чорногородської сільської ради Макарівського району Київської області. Також поданою заявою від 26.02.2018 року та доданими до неї платіжними документами відповідач підтверджує добровільне перерахування коштів позивачу. Згідно чч. 1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст.180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоровя когось із них. Враховуючи зміст ст.ст.181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Суд вважає, що змінилися обставини, які мають значення при визначенні розміру аліментів. Так, позивачу на даний час припинено соціальні виплати на дитину, які залежать від розміру стягуваних аліментів. Також, в звязку із збільшенням вікових потреб дитини, витрати, які несе мати на її утримання, значно перевищують розмір сплачуваних відповідачем аліментів в сумі 50 грн., в звязку з чим матеріальне становище позивача погіршується. Більше того, відповідач не заперечує щодо змінених позовних вимог [PERSON], тим самим підтвердивши необхідність належного забезпечення та утримання своєї дитини. При визначенні розміру аліментів суд також врахував і те, що відповідач будь-яких доказів свого важкого матеріального становища або важкого стану здоровя, який перешкоджає йому заробляти кошти для утримання свого неповнолітнього сина, суду не надав. При цьому, позивач зазначила розмір аліментів в твердій грошовій сумі 1000 грн., розмір яких має бути не менше, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, тобто зазначила дві взаємовиключаючі тези. Таким чином, аналізуючи надані суду докази, враховуючи зміну життєвих стандартів, приймаючи до уваги гарантований та встановлений державою розмір аліментів, необхідний та достатній для забезпечення гармонійного розвитку дитини, суд вважає можливим змінити розмір аліментів, встановлений рішенням Ізяславського районного суду Хмельницької області від 22.09.2008 року, та стягувати з [PERSON] на користь [PERSON], на утримання сина [PERSON], [INFO], аліменти в твердій грошовій сумі 1000 грн., починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття. У відповідності зі ст.141 ЦПК України, ст.4 Закону України «Про судовий збір» з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір у розмірі 704,80 гривень.

Outcome: approved