Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-14 00:00:00

[PERSON] звернулася до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовною заявою до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що вона є власником квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] . У вищезазначеній квартирі зареєстрована колишня співвласниця [PERSON] . Відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 19.10.2011 року відповідач зобов`язалася знятися з реєстраційного обліку до 28.10.2011 року. Відповідач в зазначеній квартирі не мешкає та до теперішнього часу не виконала свої зобов`язання. Наявність реєстрації відповідача у квартирі порушує її права та інтереси, як власника квартири, оскільки створює перешкоди у здійсненні нею права користування вказаною квартирою. Просила визнати [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: [ADDRESS] . Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, до початку розгляду справи до суду надала заяву про розгляд справи у її відсутність, в якій підтримала позовні вимоги в повному обсязі, просила позовні вимоги задовольнити, не заперечувала проти винесення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про день, час і місце судового засідання справи повідомлялася належним чином, що підтверджується матеріалами справи. Причини неявки суду не повідомила, заяв про розгляд справи за її відсутності до суду не надходило. Відповідач своїм правом на подачу відзиву не скористалася. 15.01.2020 року судом було постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Вивчивши позовну заяву та дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступне. Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно з ст. 47 Конституції України кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав і основних свобод людини, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Частиною 1 статті 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. В силу ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно з правовою позицією Постанови Верховного суду України від 16.01.2012 року по справі №6-57цс11 за позовом про усунення перешкод у користуванні власністю у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред`явивши разом з тим одну з таких вимог: про позбавлення права власності на житлове приміщення; про позбавлення права користування житловим приміщенням; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою. В судовому засіданні встановлено, що квартира, розташована за адресою: [ADDRESS] , належить на праві приватної власності [PERSON] , що підтверджується копією договору купівлі-продажу квартири, посвідченого 19.10.2011 року державним нотаріусом Першої Сєвєродонецької державної нотаріальної контори Перепелицею Ю.М., зареєстрованого в реєстрі за №1-1890. Право власності на квартиру зареєстроване 02.02.2012 року за реєстраційним номером 34721153, що підтверджується копією витягу про державну реєстрацію прав №33056859 від 02.02.2012 року, виданого Комунальним підприємством «Сєвєродонецьке бюро технічної інвентаризації». Відповідно до п.п.4.1 п.4 договору купівлі-продажу квартири, посвідченого 19.10.2011 року державним нотаріусом Першої Сєвєродонецької державної нотаріальної контори Перепелицею Ю.М., відповідач [PERSON] зобов`язалася до 28.10.2011 року знятися з реєстраційного обліку. Відповідно до копії довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 10.09.2019 року №20685, виданої Відділом адміністративних послуг Центру надання адміністративних послуг у м. Сєвєродонецьку, за адресою: [ADDRESS] , зареєстровані: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Оскільки відповідач [PERSON] перестала бути власником спірної квартири, то, відповідно, вона втратила право користування цією квартирою, у зв`язку з тим, що це право є похідним від права власності. Таким чином, реєстрація відповідача в квартирі, розташованій за адресою: [ADDRESS] , яка належить [PERSON] на праві приватної власності, створює перешкоди у здійсненні нею права користування та розпорядження своїм майном. Суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] обґрунтовані та підлягають задоволенню, оскільки у зазначеному випадку саме такий спосіб захисту дає можливість реального усунення порушення права власності. Згідно із ч. 1, 3 ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені судові витрати по оплаті судового збору у сумі 768 грн. 40 коп., у зв`язку з їх документальним підтвердженням.

Outcome: approved