Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-25 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. Посилається на те, що з відповідачем зареєстрували шлюб 28.02.2008 р. у відділі РАЦС Хустського РУЮ за а/з № 44. Від даного шлюбу у них народилося двоє дітей: донька [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO]. Причиною розірвання шлюбу є те, що подружнє життя у сторін не склалося, оскільки вони є люди різних характерів та поглядів на життя, відповідач не піклується про сімю, не бере участі у вихованні дітей, не цікавиться їхнім життям. Матеріальну допомогу на їхнє утримання також не надає, хоча має таку можливість. Просить суд шлюб, укладений з відповідачем розірвати, стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання двох неповнолітніх дітей: доньки [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1000 грн. щомісяця на кожну дитину, до досягнення ними повноліття. В судовому засіданні позивач [PERSON], її представник [PERSON], діюча на підставі довіреності, позовні вимоги уточнили. Позивач суду пояснила, що на розірванні шлюбу наполягає категорично, прізвище при реєстрації шлюбу бажає залишити Томищ, дітей просить залишити біля неї. Щодо стягнення аліментів, оскільки відповідач працює, у цій частині просить суд стягувати аліменти на утримання дітей у розмірі 30 % всіх видів заробітку. Відповідач [PERSON], його представник [PERSON], діючий на підставі довіреності в судовому засіданні уточнені позовні вимоги визнали. [PERSON] суду пояснив, що на розірвання шлюбу згідний. В даний час він працевлаштований, працює водієм і згідний сплачувати аліменти на утримання дітей у розмірі від його доходу, визначеному законом. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задоволити, виходячи з наступного. В судовому засіданні судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 28.02.2008 року у відділі РАЦС Хустського РУЮ Закарпатської області за а/з № 44. Від спільного проживання у сторін народилося двоє дітей - донька [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO]. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, ствердивши про неможливість існування шлюбу між ними у такій формі. З пояснень позивача та відповідача, наданих в судовому засіданні вбачається, що між сторонами відсутнє взаємопорозуміння, вони фактично припинили спільне проживання. З огляду на встановлене суд дійшов до висновку, що підстав для збереження шлюбу між сторонами в судовому засіданні не встановлено, їхній шлюб має формальний характер та не виконує свого прямого призначення. Продовження існування шлюбних відносин між сторонами у такій формі приводить до загостренні їхніх відносин і створює лише конфліктні ситуації. Позивач на розірванні шлюбу наполягає, а тому суд вважає, що даний шлюб доцільно розірвати. Відповідно до довідки про доходи № 001/16 від 29.06.2016 р. виданої ПП [PERSON], заробітна плата відповідача складає 1450, 00 гривень. Згідно ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН від 20 листопада 1989 pоку, батьки або інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Обовязок батьків щодо утримання своїх дітей, передбачений ч.2 ст.51 Конституції України є одним з головних конституційних обовязків. Такий обовязок послідовно визначений в сімейному законодавстві. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи те, що відповідач ухиляється від матеріального утримання своїх дітей, враховуючи матеріальне становище дітей, стан здоровя та матеріальне становище відповідача, відповідач працездатний та те, що він не має інших утриманців, суд приходить до висновку, що з [PERSON] слід щомісячно стягувати на користь позивача [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей - доньки [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO] в розмірі 2/3 всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дітьми повноліття. Судові витрати по справі, підлягають до стягнення з відповідача відповідно до ст. 88 ЦПК України. Майнового спору позивачем не заявлено.

Outcome: approved