Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-28 00:00:00

\~ \~ \~ \~ [PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON] , в якому просить суд: поділити між сторонами автомобіль, марки «Opel Vivaro», жовтого кольору, номерний знак [NUMBER] , вартістю 192500 (сто дев`яносто дві тисячі п`ятсот) грн., який належить їм на праві спільної сумісної власності, наступним чином: виділити даний автомобіль у власність відповідачу; присудити позивачці грошову компенсацію взамін належної їй 1/2 (одної другої) частки в даному автомобілі в розмірі 96250 (дев`яносто шість тисяч двісті п`ятдесят) грн. та стягнути з відповідача в її користь грошову компенсацію у зазначеному розмірі. В обґрунтування заявлених вимог [PERSON] зазначила, що 10 липня 1996 року вона із [PERSON] уклали шлюб, про що відділом реєстрації актів цивільного стану м.Кузнецовськ складено актовий запис №133. Рішенням Кузнецовського міського суду Рівненської області від 21 листопада 2017 року їх шлюб розірвано. У період цього шлюбу сторони спільно придбали автомобіль, марки «Opel Vivaro», жовтого кольору, номерний знак [NUMBER] . Цей автомобіль вони спільно вибирали в м.Дубно, позивачка постійно супроводжувала відповідача при реєстрації автомобіля у відповідних органах. Вказаний автомобіль зареєстровано на ім`я [PERSON] і всі документи на транспортний засіб перебувають у нього. На той час, як вказала [PERSON] , вона працювала в державному закладі «Спеціалізована медико-санітарна частина №3 Міністерства охорони здоров`я України». На даний час сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Належний їм автомобіль, марки «Opel Vivaro», жовтого кольору, номерний знак [NUMBER] , залишився у володінні та користуванні відповідача, який має посвідчення водія та право керування транспортним засобом. Згідно з доводами позивачки вказаний автомобіль відповідно до ст.ст.60, 70 СК України належить їй і [PERSON] на праві спільної сумісної власності подружжя у рівних частках. Вартість цього транспортного засобу на теперішній час становить 192500 (сто дев`яносто дві тисячі п`ятсот) грн. Згоди щодо розподілу вказаного майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, сторонами не досягнуто. За таких обставин, з врахуванням неподільності зазначеного майна без втрати його цільового призначення і неможливості виділу у натурі частки із спільного майна, покликаючись на ст.71 СК України, [PERSON] вважає за можливе здійснити поділ зазначеного автомобіля, марки «Opel Vivaro», жовтого кольору, номерний знак [NUMBER] , між нею і відповідачем шляхом виділення цього автомобіля у власність відповідачу та присудження їй грошової компенсації вартості взамін 1/2 (одної другої) частки в спільному транспортному засобі в сумі 96250 (дев`яносто шість тисяч двісті п`ятдесят) грн. 00 коп. (192500 (сто дев`яносто дві тисячі п`ятсот) грн./2), що підлягає стягненню з [PERSON] в її користь. В судовому засіданні [PERSON] повністю підтримала вказані позовні вимоги, заявлені до [PERSON] про поділ спільного сумісного майна подружжя, та просила суд їх задоволити. Позивачка зазначила суду, що у шлюбі із відповідачем вона перебувала з 1996 року до 2017 року. Автомобіль, марки «Opel Vivaro», жовтого кольору, номерний знак [NUMBER] , був придбаний у 2013 році в період перебування їх у шлюбі, тому є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Цей автомобіль вони купили у м.Дубно Рівненської області в інтересах сім`ї за спільні кошти подружжя в сумі 7000 чи 9000 доларів США. Після його придбання їздили разом у смт.Володимирець Рівненської області та здійснили реєстрацію вказаного транспортного засобу в МРЕВ. Із серпня 2011 року вона працювала в державному закладі «Спеціалізована медико-санітарна частина №3 Міністерства охорони здоров`я України» молодшою медичною сестрою у кардіологічному відділенні цього медичного закладу. [PERSON] також працював, вони складали свої заробітні плати та мали спільні заощадження. Окрім цього, як пояснила [PERSON] , до придбання спірного автомобіля сторони продали належний їм на праві спільної сумісної власності подружжя автомобіль, марки «ВАЗ», за 3000 (три тисячі) доларів США та позичили гроші в друга в сумі 20000 (двадцять тисяч) грн., з яких у подальшому йому повернули 10000 (десять тисяч) грн. спільних коштів, а до цього ще раніше продали два автомобілі, марки «Москвич», які також належали їм на праві спільної сумісної власності. Із пояснень, наданих [PERSON] суду, слідує, що на теперішній час спір щодо поділу автомобіля, марки «Opel Vivaro», жовтого кольору, номерний знак [NUMBER] , в добровільному порядку сторонами не вирішений. Вказаний автомобіль перебуває у фактичному володінні і користуванні [PERSON] , незважаючи на укладення ним договору купівлі-продажу транспортного засобу із [PERSON] . Ринкову вартість цього автомобіля на теперішній час у сумі 111780 (сто одинадцять тисяч сімсот вісімдесят) грн., визначену експертним шляхом, позивачка не заперечує. Представник позивачки адвокат Полюхович О.І. в судовому засіданні повністю підтримала позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про поділ спільного сумісного майна подружжя. Згідно з доводами представника [PERSON] автомобіль, марки «Opel Vivaro», жовтого кольору, номерний знак [NUMBER] , був придбаний сторонами у період їх шлюбу за їх спільні кошти, тому є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя та підлягає поділу. Після розірвання шлюбу відповідач без згоди позивачки вчинив відчудження цього автомобіля. На переконання представника позивачки, [PERSON] уклав із [PERSON] договір купівлі-продажу транспортного засобу від 20 березня 2018 року з метою приховати вказане майно, адже після вчинення цього правочину до теперішнього часу відповідач продовжує володіти та користуватися цим автомобілем, що особисто підтвердив у судовому засіданні. Сума 10000 (десять тисяч) грн., яка зазначена в договорі купівлі-продажу транспортного засобу від 20 березня 2018 року, не є дійсною вартістю цього автомобіля, а лише договірною ціною. Вважає, що саме з метою приховування реальної вартості вказаного транспортного засобу його не було надано експерту ні відповідачем, ні третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору. За таких обставин, представник [PERSON] зазначила, що із заявлених позовних вимог актуальною залишається присудження позивачці 1/2 (одної другої) частини середньої ринкової вартості автомобіля, марки «Opel Vivaro», жовтого кольору, номерний знак [NUMBER] , визначеної судовим експертом у сумі 111780 (сто одинадцять тисяч сімсот вісімдесят) грн., тобто 55890 (п`ятдесят п`ять тисяч вісімсот дев`яносто) грн. взамін належної їй 1/2 частки вказаного автомобіля як спільного сумісного майна подружжя та стягнення цих коштів із [PERSON] в користь [PERSON] . При вирішенні цього спору представник позивача просила суд врахувати ненадання відповідачем і його представником іншого висновку експерта щодо вартості спірного майна та ненадання ними доказів у підтвердження зазначених обставин про придбання вказаного транспортного засобу у Європі та його використання як таксі чи для транспортних послуг пошти, які ґрунтуються лише на жовтому кольорі автомобіля. [PERSON] під час судового розгляду справи не визнав позовні вимоги [PERSON] про поділ спільного сумісного майна подружжя. Відповідач зазначив, що автомобіль, марки «Opel Vivaro», жовтого кольору, номерний знак [NUMBER] , дійсно був придбаний під час шлюбу, укладеного ним із позивачкою, в м.Дубно Рівненської області. Ціни купівлі цього автомобіля він не пам`ятає. Підтвердив, що [PERSON] їздила з ним та оглядала цей транспортний засіб до його купівлі та в подальшому після придбання їздила з ним реєструвати вказаний автомобіль у МРЕВ. Згідно з поясненнями [PERSON] автомобіль, марки «Opel Vivaro», жовтого кольору, номерний знак [NUMBER] , був придбаний за його заробітну плату, а також за гроші, отримані від продажу будинку в с.Дубівка Володимирецького району Рівненської області після 2000 року, суми яких не пам`ятає, та позику, отриману в друга в сумі 20000 (двадцять тисяч) грн., з яких ним було повернуто 10000 (десять тисяч) грн. за рахунок своєї заробітної плати, а іншу частину позики списано товаришем. Відповідач також вказав, що частина коштів, одержаних від продажу будинку в с.Дубівка Володимирецького району Рівненської області, була витрачена в інтересах сім`ї. Пояснив, що до купівлі спірного транспортного засобу в період шлюбу із позивачкою за його заробітну плату було придбано та продано два автомобілі, марки «Москвич». У 2017 році виписався із квартири [ADDRESS] , яка була отримана ним за місцем роботи та є комунальною власністю, та залишив її дружині [PERSON] і двом дітям. Після розірвання шлюбу, укладеного із [PERSON] , він все спільне майно залишив позивачці, окрім свого одягу та спірного автомобіля. Автомобіль, марки «Opel Vivaro», жовтого кольору, номерний знак [NUMBER] , продав у 2018 році за 10000 (десять тисяч) грн., не запитавши згоди на це у [PERSON] . Позивачці грошей не надавав за належну їй частку цього автомобіля. [PERSON] також підтвердив, що попри відчуження автомобіля, марки «Opel Vivaro», жовтого кольору, номерний знак [NUMBER] , він продовжує ним користуватися і на даний час. Представник відповідача адвокат Невідомський О.А. в судовому засіданні не визнав позовні вимоги [PERSON] , заявлені до [PERSON] про поділ спільного сумісного майна подружжя. Свою позицію пояснив тим, що відповідач залишив позивачці і дітям набуте в період шлюбу майно, а автомобіль, марки «Opel Vivaro», жовтого кольору, номерний знак [NUMBER] , не може бути поділений між сторонами в натурі чи в інший спосіб, оскільки він не значиться за [PERSON] , а зареєстрований за іншою особою. Згідно з доводами представника відповідача вказаний автомобіль був придбаний [PERSON] у період шлюбу, укладеного ним із позивачкою, проте він вийшов із їх власності. У судовому засіданні представник [PERSON] зазначив, що він визнає, що автомобіль, марки «Opel Vivaro», жовтого кольору, номерний знак [NUMBER] , є об`єктом спільної сумісної власності сторін як подружжя, і він був проданий відповідачем самостійно без згоди позивачки. Проте, як вказав адвокат [PERSON] , він не погоджується із визначеною судовим експертом вартістю цього автомобіля в сумі 111780 (сто одинадцять тисяч сімсот вісімдесят) грн., оскільки спірне майно не було предметом експертного дослідження. Вважає, що реальна вартість вказаного автомобіля, якому понад 15 років, відображена в договорі купівлі-продажу, укладеному між [PERSON] і [PERSON] , та становить 10000 (десять тисяч) грн. Із пояснень адвоката Невідомського О.А. слідує, що така вартість автомобіля, марки «Opel Vivaro», жовтого кольору, номерний знак [NUMBER] , зумовлена тим, що даний автомобіль має жовтий колір і був придбаний у Європі, де автомобілі жовтого кольору використовуються як таксі або для транспортних послуг пошти, тому він максимально зношений. Дана обставина, на думку представника відповідача, не була врахована судовим експертом при визначенні вартості спірного автомобіля. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - [PERSON] у судове засідання не з`явився повторно, будучи належним чином повідомленим про час, дату і місце судового розгляду справи. Будь-яких заяв, чи клопотань від [PERSON] до суду не надходило. Заслухавши пояснення сторін та їх представників, суд дослідив усі докази справи та надав їм оцінку щодо належності, допустимості та достовірності кожного доказу окремо, а також щодо їх достатності і взаємного зв`язку, та прийшов до висновку, що позов [PERSON] до [PERSON] про поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, підлягає частковому задоволенню. Зазначений висновок суду ґрунтується на наступних підставах. Рішенням Кузнецовського міського суду Рівненської області від 21 листопада 2017 року, яке набрало законної сили 02 грудня 2017 року, розірвано шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 10 липня 1996 року у відділі реєстрації актів громадянського стану м.Кузнецовськ, актовий запис №133. У період даного шлюбу сторін ними був придбаний автомобіль, марки «Opel Vivaro», жовтого кольору, номерний знак [NUMBER] , номер кузова [NUMBER] , згідно з довідкою-рахунком ААВ-207013 від 03 травня 2013 року, який зареєстрований 16 травня 2013 року за [PERSON] , що зазначено у листі Територіального сервісного центру 5644 РСЦ МВС в Рівненській області №31/17-5644-332 від 23 березня 2018 року. Згідно з ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до ч.ч.1-3 ст.61 СК України об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Об`єктом права спільної сумісної власності є заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним із подружжя. Якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Таким чином, ст.60 СК України встановлено презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Тягар доказування обставин у спростування цієї презумпції покладається на того із сторін, який заперечує факт належності майна на праві спільної сумісної власності подружжю. Згідно з доводами позивачки та її представника це майно є об`єктом спільної сумісної власності сторін як подружжя. Цих обставин відповідачем і його представником не спростовано, протилежного не доведено. Окрім цього, суд врахував, що [PERSON] працює в державному закладі «Спеціалізована медико-санітарна частина №3 Міністерства охорони здоров`я України» з 17 серпня 2011 року (наказ №80-ос від 17 серпня 2011 року) і станом на 05 лютого 2018 року продовжує працювати на посаді молодшої медичної сестри з догляду за хворими кардіологічного відділення по строковому трудовому договору. Про ці обставини свідчить довідка державного закладу «Спеціалізована медико-санітарна частина №3 Міністерства охорони здоров`я України» №111 від 05 лютого 2018 року. Довідкою державного закладу «Спеціалізована медико-санітарна частина №3 Міністерства охорони здоров`я України» №18 від 06 лютого 2018 року підтверджується, що за період часу з 01 жовтня 2011 року до 30 вересня 2012 року включно загальна сума заробітної плати позивачки становить 20421 (двадцять тисяч чотириста двадцять одна) грн. 80 коп. Отже, в період придбання автомобіля, марки «Opel Vivaro», жовтого кольору, номерний знак [NUMBER] , номер кузова [NUMBER] , [PERSON] мала регулярний щомісячний дохід у виді заробітної плати. З договору купівлі-продажу транспортного засобу №5644/2018/865040 від 20 березня 2018 року, слідує, що [PERSON] як продавець зобов`язується передати у власність [PERSON] як покупцю транспортний засіб, марки «Opel», марки «Vivaro», 2004 року випуску, жовтого кольору, номер кузова [NUMBER] , свідоцтво про реєстрацію [NUMBER] , номерний знак [NUMBER] . Зміст вказаного договору купівлі-продажу транспортного засобу свідчить про те, що ціна вказаного транспортного засобу була визначена за домовленістю сторін у розмірі 10000 (десять тисяч) грн. Факт перереєстрації вказаного автомобіля 20 березня 2018 року на іншу фізичну особу згідно з договором купівлі-продажу підтверджується листом Територіального сервісного центру 5644 РСЦ МВС в Рівненській області №31/17-5644-332 від 23 березня 2018 року. Сторонами та їх представниками визнано, що це відчуження спірного транспортного засобу здійснено [PERSON] самостійно без згоди [PERSON] . Такі дії відповідача суперечать вимогам ч.1 ст.65 СК України. Так, ч.ч.1-3 ст.65 СК України передбачено, що дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. При укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Дружина, чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без її, його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового. Для укладення одним із подружжя договорів, які потребують нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, а також договорів стосовно цінного майна, згода другого з подружжя має бути подана письмово. Згода на укладення договору, який потребує нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, має бути нотаріально засвідчена. Разом з цим суд врахував, що спірне майно на теперішній час перебуває у фактичному користуванні відповідача, незважаючи на його відчуження ним третій особі, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору [PERSON] . З огляду на те, що [PERSON] розпорядився транспортним засобом, марки «Opel», марки «Vivaro», 2004 року випуску, жовтого кольору, номер кузова [NUMBER] , номерний знак [NUMBER] , що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, без згоди другого з подружжя [PERSON] , вказане спірне майно на теперішній час перебуває у володінні та користуванні відповідача, а також з врахуванням того, що ні [PERSON] , ні третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, [PERSON] всупереч ухвали Кузнецовського міського суду Рівненської області від 27 травня 2019 року та листа Кузнецовського міського суду Рівненської області №565/362/18/2224/2019 від 12 липня 2019 року не надано судовому експерту Картавову Ю.О. доступу до спірного транспортного засобу і не забезпечено можливість провести автотоварознавчу експертизу з оглядом цього автомобіля, суд має об`єктивний сумнів щодо дійсності вартості вказаного автомобіля в сумі 10000 (десять тисяч) грн., зазначеної в договорі купівлі-продажу транспортного засобу №5644/2018/865040 від 20 березня 2018 року, укладеному між [PERSON] і [PERSON] . При цьому суд також взяв до уваги, що вказана ціна транспортного засобу визначена сторонами цього договору за їх домовленістю, тобто є договірною ціною, а не дійсною ринковою вартістю цього автомобіля. Згідно з висновком №116СЕ судової автотоварознавчої експертизи, складеним 20 серпня 2019 року судовим експертом Картавовим Ю.О.: ринкову вартість автомобіля, марки «Opel Vivaro», 2004 року випуску, номер кузова [NUMBER] , станом на 20 серпня 2019 року, з використанням даних, наявних у матеріалах справи, визначити неможливо, оскільки досліджуваний автомобіль не представлений для експертного огляду; середня ринкова ціна автомобіля, марки «Opel Vivaro», 2004 року випуску, номер кузова [NUMBER] , станом на 20 серпня 2019 року, з використанням даних, наявних у матеріалах справи становить 111780 (сто одинадцять тисяч сімсот вісімдесят) грн. Зміст вказаного висновку судового експерта свідчить, що при визначенні середньої ринкової ціни автомобіля, марки «Opel Vivaro», 2004 року випуску, номер кузова [NUMBER] , станом на 20 серпня 2019 року, були враховані ідентифікаційні дані об`єкта дослідження відповідно до матеріалів даної цивільної справи з використанням спеціальної довідкової літератури та записів в реєстраційних документах досліджуваного автомобіля, в тому числі жовтий колір, рік та дата випуску 16 червня 2004 року та тривалість його експлуатації 15 років і 2 місяці (Т=15,17 років). Отже, заперечення представника відповідача про неврахування цих даних в ході експертного дослідження безпідставні. Іншого висновку експерта відповідачем і його представником суду не надано. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п.п.22, 30 постанови №11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. У випадку, коли при розгляді вимоги про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім`ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі. Таким чином, вартість майна, що підлягає поділу, слід визначати виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. У даному випадку у зв`язку з недосягненням згоди сторін щодо вартості спірного майна, його відчуженням відповідачем і ненаданням для експертного дослідження визначення ринкової вартості подібного за своїми якостями (технічними характеристиками) транспортного засобу на час розгляду справи є гарантією справедливої сатисфакції позивачці у зв`язку з припиненням її права на спільне майно. Вартість майна, що підлягає поділу, у разі недосягнення згоди між подружжям, визначається на час розгляду справи, а не на час продажу майна одним із подружжя проти волі іншого. Згідно з ч.ч.1, 2 ст.69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Дружина і чоловік мають право розділити майно за взаємною згодою. У відповідності з ч.1 ст.70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Частинами 1, 2 ст.71 СК України передбачено, що майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Відповідно до ч.2 ст.183 ЦК України неподільною є річ, яку не можна поділити без втрати її цільового призначення. Згідно з ч.3 ст.370 ЦК України виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, здійснюється у порядку, встановленому статтею 364 цього Кодексу. Частиною 2 ст.364 ЦК України визначено, що якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання. При вирішенні даного спору з пояснень сторін, їх представників та письмових доказів справи судом встановлено, що автомобіль, марки «Opel Vivaro», жовтого кольору, номерний знак [NUMBER] (до заміни), номер кузова [NUMBER] , є об`єктом права спільної сумісної власності колишнього подружжя [PERSON] і [PERSON] . Їх частки в цьому майні є рівними та становлять 1/2 для кожного, так як інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Зазначений автомобіль є неподільним майном, оскільки виділ з нього у натурі 1/2 (одної другої) частки є неможливим без втрати його цільового призначення. Таким чином, суд вирішив поділити автомобіль, марки «Opel Vivaro», жовтого кольору, номерний знак [NUMBER] (до заміни), номер кузова [NUMBER] , який належав на праві спільної сумісної власності подружжю, між сторонами порівну, визнавши за кожним з них право на 1/2 (одну другу) частку вказаного майна без його реального поділу. Враховуючи, що на теперішній час спірний автомобіль відчужений [PERSON] і перебуває у приватній власності третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, [PERSON] , відповідачем не компенсовано позивачці вартості її частки, суд вирішив за належне визнати за [PERSON] право на отримання грошової компенсації взамін належної їй 1/2 (одної другої) частки автомобіля, марки «Opel Vivaro», жовтого кольору, номерний знак [NUMBER] (до заміни), номер кузова [NUMBER] , та стягнути з [PERSON] у користь позивачки грошову компенсацію 1/2 (одної другої) частки автомобіля, марки «Opel Vivaro», жовтого кольору, номерний знак [NUMBER] (до заміни), номер кузова [NUMBER] , в сумі 55890 (п`ятдесят п`ять тисяч вісімсот дев`яносто) грн. (111780 (сто одинадцять тисяч сімсот вісімдесят) грн./2), тобто половину середньої ринкової вартості спірного автомобіля, визначеної експертним дослідженням. Судом з`ясовано, що при такому поділі майна, що належало на праві спільної сумісної власності подружжю, між [PERSON] і [PERSON] , максимально враховані права та інтереси обох сторін та третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору. У задоволенні іншої частини позову [PERSON] до [PERSON] про поділ спільного сумісного майна подружжя необхідно відмовити за безпідставністю заявлених вимог. \~ \~ \~ \~З врахуванням наведених обставин,

Outcome: approved