Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-29 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до Маневицької селищної ради Волинської області, [PERSON], [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно. Свої вимоги обґрунтувала тим, що [PERSON], яка померла [INFO], являлася власником 1/5 частини квартири [ADDRESS]. Після смерті [PERSON] її син [PERSON] у встановлений законом термін фактично прийняв спадщину, оскільки постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вступив в управління та володіння спадковим майном. Переоформити спадкове майно на себе він не встиг, помер [INFO]. Інших спадкоємців ні за заповітом, ні за законом першої черги на вказане спадкове майно немає. [PERSON] являвся власником 1/5 частини квартири [ADDRESS]. Після смерті [PERSON] позивач своєчасно у визначений законодавством термін спадщину прийняла, подавши в нотаріальну контору за місцем відкриття спадщини відповідну заяву про прийняття спадщини. Спадкоємців за заповітом на дане майно немає. Спадкоємцями за законом на це майно, крім позивача, є діти спадкодавця [PERSON] - [PERSON], [PERSON], однак вони не вчинили будь-яких дій, що свідчать про прийняття ними спадщини після смерті батька [PERSON], на спадкове майно не претендують. Отримати свідоцтво про право власності на спадкове майно в позасудовому порядку позивач не має можливості. Посилаючись на зазначені обставини, просила суд визнати за нею в порядку спадкування за законом право власності на 1/5 частину квартири [ADDRESS], - частку, яка належала [PERSON], та право власності на 1/5 частину квартири [ADDRESS], - частку, яка належала [PERSON] В судовому засіданні позивач [PERSON], представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримали у повному обсязі з підстав, викладених у поданій до суду заяві, просили визнати за [PERSON] в порядку спадкування за законом право власності на 1/5 частину квартири [ADDRESS], - частку, яка належала [PERSON], та право власності на 1/5 частину квартири [ADDRESS], - частку, яка належала [PERSON] Представник відповідача - Маневицької селищної ради Волинської області, відповідачі [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з'явилися, будучи у встановленому законом порядку завчасно повідомленими про час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомили. Представник відповідача - Маневицької селищної ради Волинської області, відповідачі [PERSON], [PERSON] подали до суду заяви, в яких вказали, що проти задоволення позовних вимог [PERSON] вони не заперечують, просили розгляд справи проводити у їх відсутності. Заслухавши думку позивача [PERSON], представника позивача [PERSON], які не заперечують щодо розгляду справи у відсутності вказаних представника відповідача та відповідачів, враховуючи те, що в справі є достатньо доказів для вирішення її по суті, суд ухвалив - розглядати справу у відсутності представника відповідача - Маневицької селищної ради Волинської області та відповідачів [PERSON], [PERSON] Заслухавши пояснення позивача та представника позивача, проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення. Відповідно до ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 368 Цивільного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 372 Цивільного кодексу України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Згідно ст. 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ст. 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ст. 1270 Цивільного кодексу України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 3 ст. 1296 Цивільного кодексу України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до ст. 524 Цивільного кодексу України (в редакції 1963 року) спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Згідно ст. 527 Цивільного кодексу України (в редакції 1963 року) спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті. Відповідно до ст. 529 Цивільного кодексу України (в редакції 1963 року) при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Згідно ст. 549 Цивільного кодексу України (в редакції 1963 року) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. В судовому засіданні встановлено, що квартира [ADDRESS] належить на праві приватної, спільної сумісної власності [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] [PERSON] померла [INFO]. Після смерті [PERSON] її син [PERSON] у встановлений законом термін фактично прийняв спадщину, оскільки постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вступив в управління та володіння спадковим майном. Заяви про відмову від спадщини він не подавав. Переоформити спадкове майно на себе він не встиг, помер [INFO]. Інших спадкоємців ні за заповітом, ні за законом першої черги на вказане спадкове майно немає. Після смерті [PERSON] позивач своєчасно у визначений законодавством термін спадщину прийняла, подавши в нотаріальну контору за місцем відкриття спадщини відповідну заяву про прийняття спадщини. Заяви про відмову від спадщини вона не подавала. Спадкоємців за заповітом на дане майно немає. Спадкоємцями за законом на це майно, крім позивача, є діти спадкодавця [PERSON] - [PERSON], [PERSON], однак вони не вчинили будь-яких дій, що свідчать про прийняття ними спадщини після смерті батька [PERSON], на спадкове майно не претендують. Отримати свідоцтво про право власності на спадкове майно в позасудовому порядку позивач не має можливості. Зазначені обставини підтвердили позивач та представник позивача в судовому засіданні, вказані обставини не оспорюються відповідачами, а також це підтверджується дослідженими судом письмовими доказами, а саме: свідоцтвами про смерть серії [NUMBER] від 24.11.2015 року та серії [NUMBER] від 25.05.2016 року, свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 19.08.1966 року, свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 2.08.1975 року, свідоцтвом про право власності на житло від 15.10.2001 року, довідкою Маневицької селищної ради Волинської області № 3413 від 19.10.2016 року, технічним паспортом на квартиру [ADDRESS] витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 43334081 від 22.03.2016 року, висновком від 18.10.2016 року про відповідність квартири [ADDRESS] діючим будівельним, санітарним та пожежним нормам, нотаріально посвідченою заявою [PERSON] про прийняття спадщини, нотаріально посвідченою заявою [PERSON] про відмову від спадщини, постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 535/02-31 від 3.10.2016 року, повідомленнями Маневицької державної нотаріальної контори № 800/1-16 від 15.12.2016 року та № 801/1-16 від 15.12.2016 року. Аналізуючи зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що позивач [PERSON], являючись спадкоємцем за законом на 1/5 частину квартири [ADDRESS], - частку, яка належала [PERSON], та на 1/5 частину квартири [ADDRESS], - частку, яка належала [PERSON], фактично набула право власності на вказане спадкове майно. На даний час право власності на нього ніким не оспорюється, а тому є всі підстави для визнання права власності на це майно за [PERSON]

Outcome: approved