Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-19 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вищевказаним позовом в якому просить відновити межу, що поділяє земельні ділянки з кадастровими номерами 6522384300:02:001:0150 та 6522384300:02:065:0238, розташовані в с. Залізний Порт по вул. Шкільна 2, Голопристанського району Херсонської області згідно даних земельно-кадастрової документації. В його обґрунтування посилається на те, що вона є власницею першої із двох зазначених земельних ділянок. Друга земельна ділянка належить відповідачу по справі. Між даним майном сторін було закріплено межу з визначенням її на місцевості та встановлено межові знаки. В подальшому [PERSON] на межі звела паркан, який через деякий час був самовільно знесений [PERSON] В звязку з цим, між сторонами виник спір та позивач, вважаючи свої права порушеними, просить захистити їх в обраний нею спосіб шляхом задоволення позовних вимог в повному обсязі. Також просила стягнути з відповідача понесені нею судові витрати. В судове засідання позивач та її представник не зявилися, просили розглядати справу за їхньої відсутності. Позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять їх задовольнити на підставі наявних у справі доказів. Додаткових доказів чи клопотань не мають. [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що дійсно являється власником земельної ділянки з кадастровим номером 6522384300:02:065:02387, яка є суміжною з ділянкою позивача. Однак, заперечив щодо знесення належного [PERSON]М паркану та переміщення межі. Вважає позовні вимоги необґрунтованими та просив в їхньому задоволенні відмовити. Представник третьої особи в судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив. Про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином. Заслухавши відповідача, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню виходячи з наступного. З матеріалів справи судом встановлено, що 03.12.2012 року [PERSON] придбала за договором купівлі-продажу земельну ділянку площею 0,0752 га. з кадастровим номерам 6522384300:02:001:0150, розташовану в с. Залізний Порт по вул. Шкільна, 2. Право власності на вказаний обєкт нерухомості підтверджується державним актом серії ЯК №334158. Поруч з зазначеною земельною ділянкою позивачки знаходиться земельна ділянка з кадастровим номером 6522384300:02:065:0238, яка перебуває у власності [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 24.10.2015 року. 28.05.2016 року межі земельної ділянки позивача були закріплені в натурі (на місцевості) межовими знаками з подальшим їхнім переданням власниці на відповідальне зберігання, що підтверджується відповідним актом прийому-передачі. Згідно 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту являється відновлення становища, яке існувало до порушення. Способи захисту прав на земельні ділянки передбачені ст. 152 Земельного кодексу України. Так, п б) ч.3 ст. 152 ЗК України передбачено, що захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав. Звертаючись до суду, [PERSON] просила захистити її майнові права, які були порушені внаслідок зміни межі земельної ділянки, шляхом її відновлення згідно даних земельно-кадастрової документації на підставі ст. 106, 107 Земельного кодексу України. Згідно приписів ч. 1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. (ч.1 ст.317, 319 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст. 321 ЦКУ, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно положень ч.1 ст. 106, 107 ЗК України, власник земельної ділянки має право вимагати від власника сусідньої земельної ділянки сприяння встановленню твердих меж, а також відновленню межових знаків у випадках, коли вони зникли, перемістились або стали невиразними. Основою для відновлення меж є дані земельно-кадастрової документації. Відповідно до ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Проте, в порушення вказаних вище норм, позивач не довів суду, що внаслідок дій відповідача було знищено чи переміщено межу між земельними ділянками. Матеріали справи не містять жодних письмових доказів (актів перевірок земельної комісії чи ін. органів), які б вказували на порушення прав позивача. Долучений до позову [PERSON] висновок начальнику сектору Голопристанського ВП не є належним та допустимим доказом, оскільки зазначені в ньому відомості ґрунтуються лише на поясненнях самої позивачки та не містять жодних посилань на інші джерела, які б перевірялися при зазначених заявницею обставинах. Таким чином, суд приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити в звязку з їхньою необґрунтованістю. На підставі зазначеного,

Outcome: dismissed