Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-22 00:00:00

[PERSON] звернулася до Придніпровського районного суду м. Черкаси з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. В обґрунтування позову вказує, що в період з 2002 року по 2016 рік вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON]. Відповідно до свідоцтва про встановлення батьківства 1-СР № 105193 [PERSON] визнано батьком [PERSON], [INFO]. Крім того, від шлюбу вони мають сина неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. На даний час неповнолітні діти проживають разом з нею (позивачкою) та знаходяться на її утриманні. В добровільному порядку вирішити питання щодо утримання дітей з відповідачем не вдається, тому вона вимушена звертатися до суду з даним позовом. Згідно з вимогами ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Той з батьків хто проживає окремо від дитини може брати участь у її утримані у грошовій і (або) натуральній формі. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 СК України: стану здоровя і матеріального становища одержувача аліментів і платника аліментів: наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина тощо. Вказує, що відповідач офіційно не працює, виїхав працювати за кордон у Польщу, аліменти нікому не платить, стягнень по виконавчим документам з відповідача не проводиться, інших неповнолітніх дітей немає, батьки на його утриманні не перебувають. Якщо платник аліментів мас нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації (п. 2 ст. 184 Сімейного кодексу), яка проводиться згідно із Законом «Про індексацію грошових доходів населення». Також вказує, що відповідно до ст. 1 Закону України «Про прожитковий мінімум», прожитковий мінімум - вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоровя набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. Законом України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» від 07.12.2017 року № 2246-VIII визначено, що прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років становить: з 1 січня 2018 року 1860 грн., з 1 липня 1944 гри., з 1 грудня 2027 грн. Прожитковий мінімум визначається нормативним методом у розрахунку на місяць на одну особу, а також окремо для тих, хто належить до основних соціальних і демографічних груп населення (для дітей віком до 6 років, дітей віком від 6 до 18 років, працездатних осіб та осіб, які втратили працездатність), виходячи з наборів продуктів харчування, непродовольчих товарів та послуг, схвалених науково-громадською експертизою на принципах соціального партнерства та затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 14.04.2000 № 656. Набір продуктів харчування формується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров'я, з використанням нормативів фізіологічної потреби організму людини в продуктах харчування, з урахуванням їхнього хімічного складу та енергетичної цінності, з урахуванням рекомендацій Всесвітньої організації охорони здоров'я. Останній раз в Україні набори продуктів харчування, набори непродовольчих товарів та набори послуг для основних соціальних і демографічних груп населення переглядались та затверджувались постановою Кабінету Міністрів України від 11 жовтня 2016 року № 780. За цей час зріс рівень інфляції, знизився валютний курс гривні, що призводить до подорожчання товарів та послуг в Україні. Так за 2016 рік сукупний індекс інфляції склав 112,4 %, за 2017 рік - 113,7 %, за сім місяців 2018 року - 103,6 %. За період з 2016 року по дату звернення з позовом курс гривні по відношенню до долара США знизився більш як на 1 грн. Таким чином соціальні стандарти в силу обєктивних причин не завжди відповідають реальним потребам незахищених категорій населення, зокрема, дітей. Так, 19.07.2018 року у відповідності до ст. 5 Закону України «Про прожитковий мінімум», Міністерство соціальної політики України повідомило, що фактичний розмір прожиткового мінімуму у цінах червня 2018 року у розрахунку на місяць на одну особу становив 3327 грн. (з урахуванням суми обовязкових платежів - 3818 грн.), для дітей віком до 6 років - 3142 грн., для дітей віком від 6 до 18 років - 3842 грн., для працездатних осіб - 3455 грн. (з урахуванням суми обовязкових платежів - 4293 грн.), для осіб, які втратили працездатність, - 2796 грн. Тобто, затверджений прожитковий мінімум майже вдвічі менший фактичного прожиткового мінімуму. А тому, просить стягнути з відповідача [PERSON] на її користь: аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі 3842 грн. щомісячно з урахуванням індексації, до досягнення сином повноліття, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі 3842 грн. щомісячно з урахуванням індексації, до досягнення сином повноліття, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Допустити негайне виконання судового рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 29.08.2018 року відкрито провадження по справі та визначено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Відповідачу наданий строк для надання відзиву на позовну заяву. В судовому засіданні представник позивачки [PERSON] [PERSON] позовні вимоги [PERSON] підтримав та просив їх задовольнити. В судове засідання відповідач [PERSON] не зявився, не повідомивши суд про причину неявки, хоча про день, час та місце розгляду справи був повідомлений в установленому законом порядку - шляхом направлення судової повістки за зареєстрованим місцем проживання. Суд, заслухавши пояснення представника позивачки [PERSON] [PERSON], дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку про часткове задоволення позову, виходячи із наступного. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. \~ \~ \~ \~Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України). Частиною другою статті 95 ЦПК України передбачено, що письмові докази подаються в оригіналі або належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. В судовому засіданні встановлено, що сторони ([PERSON] та [PERSON]) мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], батьком яких є відповідач [PERSON], що стверджується свідоцтвом про встановлення батьківська серія I-СР №105193 від 30.07.2002 року, свідоцтвом про народження дітей серія I-СР № 1116555 від 30.07.2002 року, серія I-СР № 141533 від 13.10.2011 року (а.с. 7-9). Як вбачається з акту опитування сусідів від 30.07.2018 року № 760, затвердженого головою комітенту самоорганізації населення мікрорайону «Дніпровський», неповнолітні діти [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] проживають разом з позивачкою за адресою: [ADDRESS] (а.с. 10). Відповідно до вимог ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Батько неповнолітніх [PERSON], [PERSON] участі в утриманні неповнолітніх дітей не приймає, хоча є фізично здоровим і працездатним та зобовязаний утримувати своїх неповнолітніх дітей. Доказів протилежного відповідачем [PERSON] суду не надано, тому вимоги позивачки про стягнення з відповідачки аліментів на утримання неповнолітніх дітей є законними та такими, що підлягають до задоволення. При визначенні розміру аліментів, які підлягають до стягнення з відповідача [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей, суд враховує наступне. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до\~статті 8 Закону України від 26.04.2001 року «Про охорону дитинства»\~кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Статтею 182 СК України\~(в ред., що діє з 08.07.2017 року) визначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначаються судом. Крім того, частиною першою\~статті 184 СК України\~передбачено, що суд за заявою одержувача аліментів може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід або частину доходу одержує в натурі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону (ч.ч. 1, 2\~ст. 184 СК України\~в ред., що діє з 08.07.2017 року). Законом України «Про\~Державний бюджет\~України на\~2018\~рік» встановлено прожитковий мінімум на дитину віком від 6 років до 18 років з 01.07.2018 року в розмірі 1944 грн., а з 01.12.2018 року такий розмір становитиме 2027 грн. В даному випадку судом враховуються вік відповідача, працездатність, відсутність в нього інших утриманців, а також прожитковий мінімум на дитину віком від 6 років до 18 років, який на момент розгляду справи становить 1944 грн., а 50% цього розміру відповідно становить 972 грн. Враховуючи, що відповідно до норм СК України обоє батьків зобовязані брати участь в утриманні своїх неповнолітніх дітей (і позивачка і відповідач), суд вважає, що аліменти в розмірі 3000 грн. щомісячно (по 1500 грн. на кожну дитину) будуть достатніми та забезпечать гармонійний розвиток дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Підстав для стягнення аліментів в більшому розмірі суд не вбачає, оскільки суду не надано доказів фінансового стану відповідача, який би дозволяв йому сплачувати аліменти в більшому розмірі. Також суд враховує і те, що відповідачем не використано право на подання відзиву на позовну заяву та не доведено належними доказами того факту, що він не може сплачувати аліменти на утримання неповнолітніх дітей в тому, розмірі, який визначається судом (по 1500 грн. на кожну дитину). А тому, враховуючи вищевикладене, оцінюючи надані сторонами докази, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову [PERSON] та стягнення з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 3000 грн. щомісячно (по 1500 грн. на кожну дитину), починаючи з 14.08.2018 року і до досягнення дітьми повноліття. Відповідно до ч. 2\~ст. 184 СК України, - розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Крім того, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] на користь держави судовий збір в розмірі 704 грн. 80 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial