Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-12 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом та свої вимоги мотивує тим, що від шлюбу вона та відповідач [PERSON] мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які проживають з позивачкою та перебувають на її утриманні. Зазначає, що в травні 2019 року відповідач повідомив про бажання припинити шлюбні відносини та обіцяв сплачувати аліменти на утримання їх спільних дітей, вони перестали жити однією сім`єю, вести спільний побут та на теперішній час проживають окремо один від одного. Відповідач практично не бере участі в утриманні дітей, не приділяє їм достатньої уваги. Діти ростуть, відповідно збільшуються витрати на задоволення їх потреб у навчанні, медичному забезпеченні, розвитку та вихованні. Зазначає, що відповідач має задовільний стан здоров`я та матеріальне становище, яке дозволяє сплачувати аліменти на своїх дітей. Крім того, відповідач періодично несе витрати, що значно перевищують його офіційний заробіток. Також відповідач є фізичною особою-підприємцем, річний дохід від заняття підприємницькою діяльністю становить 950300,00 грн., що підтверджено і самим [PERSON] при подачі декларації про доходи за 2018 рік 27 березня 2019 року, яка розміщена на сайті Національного агентства з питань запобігання корупції. Має грошові активи у розмірі 158000,00 доларів США, що в гривневому еквіваленті станом на день звернення до позову відповідно до відомостей НБУ становить 4085880,00 грн., що також підтверджено декларацією про доходи за 2018 рік 27 березня 2019 року, яка розміщена на сайті Національного агентства з питань запобігання корупції. Зазначає, що [PERSON] офіційно працює директором Обласного комунального закладу Сумська обласна школа вищої спортивної майстерності Сумської обласної ради та має офіційний дохід 102186,00 грн. Відповідачем здійснено продаж автомобіля VOLKSWAGENTOUARENG, 2013 року випуску за 600 000,00 грн. Середній розмір щомісячного доходу [PERSON] становить 70 000,00 грн. Позивачка вказує, що в період шлюбу мінімальні щомісячні витрати на утримання спільних доньок складали 50000,00 грн., оскільки доньки навчаються на платній основі, витрати на оплату навчання складають близько 3000,00 грн. на кожну дитину. За таких обставин просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньок [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у розмірі по 10 000 грн. 00 коп. на кожну дитину, щомісячно, до досягнення дітьми повноліття, починаючи стягнення з дня звернення із даним позовом до суду. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 29 липня 2019 року відкрито провадження по зазначеній справі, вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи, справа призначена до судового розгляду на 16 жовтня 2019 року о 15 год. 20 хв. 27 серпня 2019 року від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, в якому він зазначає, що позовні вимоги позивача не визнає, оскільки він офіційно отримує заробітну плату близько 10 000,00 грн. щомісячно, дохід від підприємницької діяльності не є стабільним, він має третю групу інвалідності та протипоказання до праці з надмірним психоемоційним навантаженням. Зазначив, що ним придбано квартиру відповідно до іпотечного договору укладеного між ним та ПАТ «ВТБ Банк» від 19 вересня 2011 року, в якій мешкає позивачка разом зі спільними дітьми, кошти на придбання квартири були отримані його матір`ю [PERSON] від продажу квартири за адресою: [ADDRESS] . Просить врахувати суд той факт, що на даний час боргові зобов`язання по покупці квартири не погашені. Також зазначає, що твердження позивача про наявність у нього задекларованих заощаджень не відповідають фактичним обставинам справи. Крім того на утриманні відповідача перебуває мати похилого віку [PERSON] , яка потребує постійного догляду та лікування. Посилаючись на вказані обставини, просить суд позов [PERSON] задовольнити відповідно до вимог положень Сімейного кодексу України. 16 жовтня 2019 року протокольною ухвалою суду розгляд справи відкладено до 14 січня 2020 року 09 год. 30 хв. за клопотанням представника позивачки. 14 січня 2020 року протокольною ухвалою суду в судовому засіданні оголошено перерву за клопотанням представника відповідача щодо можливості мирного врегулювання спору до 03 лютого 2020 року 16 год. 30 хв. В зв`язку з проведенням перевірки правоохоронними органами за фактом повідомлення про замінування будівлі суду слухання справи відкладено до 09 год. 30 хв. 17 березня 2020 року. 17 березня 2020 року протокольною ухвалою суду розгляд справи відкладено до 04 травня 2020 року 10 год. 30 хв. за клопотанням представника відповідача. 04 травня 2020 року протокольною ухвалою суду розгляд справи відкладено до 07 липня 2020 року 09 год. 45 хв. за клопотанням представника відповідача. В судовому засіданні представник позивачки позовні вимоги підтримала. Відповідач та його представник позовні вимоги визнали частково, відповідач згоден сплачувати аліменти в розмірі 2500,00 грн. щомісячно на кожну дитину. Позивачка в судове засідання не з`явилася, про час і місце судового розгляду повідомлена належним чином. Заслухавши пояснення осіб, які з`явилися в судове засідання, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Норми ч. 3 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України встановлюють обов`язок кожної сторони довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що сторони 26 листопада 2004 року уклали шлюб (а.с. 11) та мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які проживають з позивачкою і перебувають на її утриманні. Вказані обставини підтверджуються свідоцтвами про народження (а.с. 9-10), а також не заперечуються відповідачем. За ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Крім того, відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. За нормами ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Визначаючи розмір аліментів, суд виходить з того, що відповідач [PERSON] є особою працездатного віку, працює директором Обласного комунального закладу Сумської обласної шкоди вищої спортивної майстерності, отримує дохід від підприємницької діяльності, має незадовільний стан здоров`я, в зв`язку з чим має третю групу інвалідності (а.с. 55, 100, 101, 102, 103,104, 213). Відповідачем не доведено, що перебування на його утриманні непрацездатної матері [PERSON] , яка має другу групу інвалідності, викликає понесення ним витрат на її утримання. Зокрема відсутні докази на підтвердження розміру витрат, який він вимушений витрачати на утримання своєї матері, тоді як з наданої довідки Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області вбачається, що [PERSON] отримує пенсію за віком (а.с. 97). Крім того в судовому засіданні відповідач повідомив про те, що він має сестру, яка проживає в Німеччині, що свідчить про її обов`язок по піклуванню за непрацездатною матір`ю нарівні з відповідачем. Суд вважає необґрунтованими доводи відповідача щодо його обов`язку здійснювати погашення за кредитним договором, оскільки вказані обставини не можуть негативно відбиватися на матеріальному стані неповнолітніх дітей та не є підставою для звільнення його від обов`язку утримувати дітей. В той же час позивачкою не надано належних та допустимих доказів на підтвердження доходу відповідача, який би давав змогу сплачувати аліменти у заявленому нею розмірі. При визначенні розміру аліментів суд приймає до уваги відомості про доходи відповідача, відображені в інформації Головного управління Державної фіскальної служби України у Сумській області (а.с. 61-65), довідках про доходи за місцем роботи ОКЗ Сумська обласна школа вищої спортивної майстерності (а.с. 56,191). Позивачкою не надано належних та допустимих доказів на підтвердження факту наявності у відповідача грошових коштів в розмірі 158000 дол. США. Натомість згідно відомостей, відображених в щорічній декларації [PERSON] за 2019 рік грошові активи у суб`єкта декларування відсутні (а.с. 192-201). Суд враховує наявність у користуванні відповідача автомобіля, що ним не заперечувалось під час судового розгляду, проте доказів на підтвердження розміру витрат або прибутку від такого користування суду не надано. Доводи позивачки щодо отримуваного відповідачем доходу від зайняття підприємницькою діяльністю в розмірі 950300 грн. 00 коп. суд не може прийняти до уваги з огляду на таке. Згідно з підпунктом 14.1.54 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України дохід з джерелом їх походження з України - будь-який дохід, отриманий резидентами або нерезидентами, у тому числі від будь-яких видів їх діяльності на території України (включаючи виплату (нарахування) винагороди іноземними роботодавцями), її континентальному шельфі, у виключній (морській) економічній зоні, у тому числі, але не виключно, доходи у вигляді: а) процентів, дивідендів, роялті та будь-яких інших пасивних (інвестиційних) доходів, сплачених резидентами України; б) доходів від надання резидентам або нерезидентам в оренду (користування) майна, розташованого в Україні, включаючи рухомий склад транспорту, приписаного до розташованих в Україні портів; в) доходів від продажу рухомого та нерухомого майна, доходів від відчуження корпоративних прав, цінних паперів, у тому числі акцій українських емітентів; г) доходів, отриманих у вигляді внесків та премій на страхування і перестрахування ризиків на території України; ґ) доходів страховиків - резидентів від страхування ризиків страхувальників - резидентів за межами України; д) інших доходів від діяльності, у тому числі пов`язаних з повною або частковою переуступкою прав та обов`язків за угодами про розподіл продукції на митній території України або на територіях, що перебувають під контролем контролюючих органів (у зонах митного контролю, на спеціалізованих ліцензійних митних складах тощо); е) спадщини, подарунків, виграшів, призів; є) заробітної плати, інших виплат та винагород, виплачених відповідно до умов трудового та цивільно-правового договору; ж) доходів від зайняття підприємницькою та незалежною професійною діяльністю. За положеннями статті 142 ГК України прибуток (доход) суб`єкта господарювання є показником фінансових результатів його господарської діяльності, що визначається шляхом зменшення суми валового доходу суб`єкта господарювання за певний період на суму валових витрат та суму амортизаційних відрахувань. Таким чином поняття обсягу виручки приватного підприємця та його середній заробіток (дохід) не є аналогічними за змістом. Наведена правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 18 липня 2018 року у справі № 209/974/15-ц, від 09 квітня 2020 року у справі № 686/3681/16-ц, висновки яких щодо застосування норм права відповідно до ч. 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права. Не може суд прийняти до уваги і посилання позивачки на здійснення відповідачем фінансування політичної партії, оскільки постановою Зарічного районного суду м. Суми від 04 березня 2020 року у справі № 573/2257/19 (а.с. 182, 183) такі обставини встановлені не були, та провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 212-15 КУпАП закрите за відсутністю складу адміністративного правопорушення. Не може бути взятим до уваги, як на підтвердження доводів заявленого позову, і звукозапис розмови позивачки з відповідачем щодо запропонованого розміру аліментів на утримання дітей в сумі 10000 грн., оскільки такі події відображають можливість позасудового врегулювання спору між сторонами та не мають вирішального значення при розгляді справи. З вказаного вбачається, що відповідач має об`єктивну можливість виплачувати аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей, в той же час, оскільки суду не надано доказів на підтвердження розміру отримуваного відповідачем доходу, суд вважає за необхідне визначити розмір аліментів у розмірі 3000 грн. 00 коп. на кожну дитину, щомісячно, до досягнення дітьми повноліття. Такий розмір аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей буде розумним і співмірним з матеріальними можливостями відповідача та не призведе до погіршення його матеріального становища. За ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Зазначений позов поданий до суду 22 липня 2019 року. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, в зв`язку із задоволенням позову про стягнення аліментів, оскільки позивачка була звільнена від сплати судового збору, необхідно стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 840 грн. 80 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial