Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-11 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вищевказаним позовом, мотивуючи позовні вимоги тим, що [INFO] року помер її батько [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина на 1/2 частину житлового будинку, який розташований в [ADDRESS] (станом на 1972 рік [ADDRESS]), Вінницького району Вінницької області. Батько побудував та ввів в експлуатацію житловий будинок, який розташований в [ADDRESS] (станом на 1972 рік [ADDRESS]), Вінницького району Вінницької області. З 1980 року після розподілу майна між ним та його дружиною [PERSON] він проживав, володів та розпоряджався 1/2 частиною будинку, який розташований в [ADDRESS], Вінницького району Вінницької області, до дня своєї смерті. Згідно рішення нарсуда Староміського району м. Вінниці від 13.10.1980 року за [PERSON] визнано право особистої власності на 50 % домоволодіння, яке розташоване в [ADDRESS] (нині [ADDRESS]), Вінницького району Вінницької області, та виділено в натурі приміщення 2-1, 2-2, 2-3, сарай. Вона - єдина спадкоємиця першої черги після смерті батька [PERSON] та спадщину після його смерті прийняла, оскільки у встановлений законом строк звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини та отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок в [ADDRESS]. Інших спадкоємців немає. Однак, отримати свідоцтво про право на спадщину на 1/2 частину житлового будинку, який розташований в [ADDRESS] (станом на 1972 рік [ADDRESS]), вона не має можливості, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на вказане майно. В зв'язку з зазначеним [PERSON] звернулася до суду з даним позовом та просить суд визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON], який помер [INFO] року, на 1/2 частину житлового будинку з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, який розташований в [ADDRESS], Вінницького району Вінницької області, який складається з: житлового будинку приміщення 2-1, 2-2, 2-3, сараю «б». В судове засідання сторони не з'явились, попередньо через канцелярію суду подали письмові заяви про розгляд справи без їх участі, при цьому позивач[PERSON] позовні вимоги підтримує і просить їх задовольнити, представник відповідача - сільський голова Вінницько-Хутірської сільської ради Вінницького району Вінницької області позовні вимоги визнає, не заперечує щодо їх задоволення. Згідно ч.2 ст.158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України суд вважає, що справу можливо розглянути без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Врахувавши думки учасників процесу, викладені у поданих через канцелярію суду письмових заявах, дослідивши письмові докази в справі та надавши їм належну правову оцінку, суд дійшов такого висновку. Згідно ч.1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Частиною 1 статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Судом встановлено, що [INFO] року помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від [INFO] року (а.с.15). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належне йому майно, до складу якого також входить: 1/2 частка житлового будинку з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, який розташований в [ADDRESS], (станом на 1972 рік [ADDRESS]), Вінницького району Вінницької області, який складається з: житлового будинку, приміщення 2-1, 2-2, 2-3, сараю літ. «б». Факт належності спадкодавцю [PERSON] вказаного спадкового майна підтверджується рішенням нарсуда Староміського району м. Вінниці від 13.10.1980 року, згідно якого за [PERSON] визнано право особистої власності на 50 % домоволодіння, яке розташоване в [ADDRESS] (нині [ADDRESS]), Вінницького району Вінницької області, та виділено в натурі приміщення 2-1, 2-2, 2-3, сарай; довідкою, виданою виконкомом Вінницько-Хутірської сільської ради Вінницького району Вінницької області 25.08.2016 року, відповідно до якої спадкодавець [PERSON]за життя володів, користувався та розпоряджався 1/2 частиною будинку, який знаходиться в [ADDRESS], до своєї смерті в 1997 році (а.с.59). Згідно ст.524 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Відповідно до ст.529 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Спадкоємицею першої черги за законом після смерті [PERSON] є позивач [PERSON] (дочка спадкодавця), що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 07.06.1982 року (а.с.13). Позивач спадщину після смерті батька [PERSON] прийняла, так як у встановлений законом строк подала заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори, про що свідчить копія спадкової справи № 586/2011, заведеної Вінницькою районною державною нотаріальною конторою до майна померлого [INFO] року [PERSON] (а.с.34-56). На частину спадкового майна, а саме: житловий будинок, розташований в [ADDRESS], позивач [PERSON] отримала свідоцтво про право на спадщину за законом, що підтверджується копією відповідного свідоцтва про право на спадщину за законом від 20.09.2011 року (а.с.23), а також копією спадкової справи № 586/2011, заведеної Вінницькою районною державною нотаріальною конторою до майна померлого [INFO] року [PERSON] (а.с.34-56). Інших спадкоємців першої черги за законом та спадкоємців за заповітом, а також осіб, які б мали право на обов`язкову частку в спадщині, немає. Відповідно до частин 1, 2 статті 549 ЦК УРСР 1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Однак, оформити спадщину в нотаріальній конторі на спадкове майно позивач не має можливості, так як спадкодавець [PERSON] за життя не отримав правовстановлюючий документ на вказане майно, що підтверджується письмовою відмовою Вінницької районної державної нотаріальної контори № Ш-1955/02-17 від 21.07.2016 року (а.с.24). Згідно пункту 23 постанови Пленуму ВСУ № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Таким чином, судом встановлено, що за життя [PERSON] на законних підставах володів і користувався 1/2 частиною вищевказаного житлового будинку, а позивач [PERSON] у встановленому законом порядку прийняла спадщину після нього. Оцінюючи в сукупності всі досліджені по справі докази, суд вважає, що вимоги позивача доведені повністю, визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Крім того, оскільки позивачем не заявлено вимоги про стягнення з відповідача судових витрат, пов`язаних зі сплатою судового збору, суд вважає залишити їх за позивачем. На підставі викладеного та

Outcome: approved