Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-20 00:00:00

[PERSON] звернулася до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, посилаючись на наступне. Позивач є власником квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] . За вказаною адресою також зареєстровані: [PERSON] - донька позивача, [PERSON] - зять позивача, [PERSON] - онук позивача, [PERSON] - онука позивача. Відповідачі у грудні 2015 року виїхали на постійне місце проживання до Російської Федерації, але не мають можливості приїхати до України, щоб знятися з реєстраційного обліку. У зв`язку із викладеним, позивач просить визнати [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , такими, що втратили право користування квартирою [ADDRESS] . В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали. Відповідачі в судове засідання не з`явилися, про причину неявки суд не повідомили, про день, час та місце слухання справи повідомлялися належним чином. Заяви про розгляд справи без їх участі до суду не надходило, відзиви на позов від відповідачів також не надходили. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] пояснила, що вона з 1980 року проживає за адресою: [ADDRESS] . Сторони цієї справи є її сусідами із квартири [ADDRESS] , вона знайома із всіма ними. Відповідачі не проживають у квартирі [ADDRESS] приблизно з 2015 року, вони зі слів позивача знаходяться за межами України. Вона жодного разу не бачила відповідачів з 2015 року. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] пояснила, що вона з 1988 року є подругою позивача [PERSON] , буває у неї в гостях кожного дня. Відповідачі не проживають у квартирі позивача по [ADDRESS] , приблизно з 2015 року, вони знаходяться в Російській Федерації. Вона жодного разу не бачила відповідачів з 2015 року, позивач зараз проживає одна. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Позивач не заперечувала проти заочного розгляду справи за відсутності відповідачів. У зв`язку з наведеним, суд вважав за можливе слухати справу за відсутністю відповідачів, а матеріали, що є у справі, достатніми для цього, про що було постановлено ухвалу, яка відображена в протоколі судового засідання. Дослідивши письмові матеріали справи, допитавши свідків, вислухавши пояснення позивача та її представника, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно із ст. 47 Конституції України кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. В силу ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до статті 405 ЦК України передбачено, що члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно положень ст. 156 ЖК України члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Квартира [ADDRESS] належить на праві власності [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про право власності на житло, виданого 20.07.1993 Фондом комунального майна згідно з розпорядженням (наказом) від 16.07.1993 № 167. Відповідно до копії довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб станом на 25.08.2021 № 16444, виданої 25.08.2021 Управлінням адміністративних послуг Центру надання адміністративних послуг у м. Сєвєродонецьку Сєвєродонецької міської військово-цивільної адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області, в квартирі, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , зареєстровані позивач, її донька - [PERSON] , [INFO] , її онук - [PERSON] , [INFO] , її зять - [PERSON] , [INFO] , її онука - [PERSON] , [INFO] . Враховуючи вищенаведені показання свідків, судом встановлено, що відповідачі за місцем реєстрації не проживають без поважних причин більше одного року. Наявність реєстрації місця проживання відповідачів у квартирі позивача не відповідає волі позивача як власника квартири. У зв`язку із цим суд прийшов до висновку про те, що позовні вимоги стосовно визнання відповідачів такими, що втратили право користування квартирою, є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у відповідності до ст. 141 ЦПК України, суд враховує, що понесення позивачем судових витрат підтверджується квитанцією №0.0.2245243313.1 від 26.08.2021 про сплату судового збору у сумі 908 грн. Ухвалою Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 03.09.2021 задоволено клопотання позивача про зменшення розміру належних до сплати судових витрат та зменшено суму судового збору до 908 грн. Разом з тим, позивач не просила стягнути з відповідачів на її користь судові витрати та не вказувала ці витрати у орієнтовному розрахунку, у зв`язку із чим суд вважає можливим не стягувати з відповідачів на користь позивача суму сплаченого судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved