Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-27 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON] , в якому просить визнати відповідача такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме квартирою за адресою: [ADDRESS] . Позов обґрунтовано тим, що їй належить право користування квартирою [ADDRESS] , в якому зареєстрована відповідач. Відповідач не проживає у даній квартирі понад рік, участі в утриманні квартири та сплаті комунальних послуг не бере. З цих підстав, позивач просить позов задовольнити. Ухвалою судді від 05 лютого 2020 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено справу до розгляду. В судове засідання позивач та її представник не з`явилися, попередньо подавши заяву, в якій просили проводити розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримали в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечили. Відповідач належним\~чином повідомлялася\~про час\~та місце\~судового розгляду,\~зокрема шляхом\~розміщення оголошення\~на офіційному\~сайті Тернопільського\~міськрайонного суду\~Тернопільської області,\~в судове\~засідання не\~з`явилася,\~відзиву на\~позов не\~надала,\~тому,згідно\~з ч.\~4\~ст.\~223,\~ст.\~280\~ЦПК України, враховуючи відсутність заперечень позивача, суд ухвалив проводити заочний розгляд справи. Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, встановив такі обставини: Згідно архівного витягу з розпорядження міської адміністрації Тернопільської міської ради народних депутатів від 27 грудня 1993 року №1111 «Про розгляд заяв громадян та надання квартир», згідно поданих документів та даних про житлові умови сімей, було вирішено надати квартири та видати ордери, зокрема, [PERSON] на квартиру [ADDRESS] осіб. Без зняття з обліку. Рішенням виконавчого комітету Тернопільської міської Ради народних депутатів від 18 жовтня 1995 року за №840 «Про перейменування вулиць міста і присвоєння номерів будинкам», вбачається, що [ADDRESS] . Згідно довідки № 41 від 24 січня 2020 року, виданої ПП «Загребелля», про те, що [PERSON] зареєстрована за адресою [ADDRESS] окрім позивача в даній квартирі зареєстрована її донька відповідач [PERSON] . Відповідно до Акту перевірки паспортного режиму по кв. [ADDRESS] від 23 січня 2020 року, складеного комісією в складі паспортиста ПП « [PERSON] » [PERSON] , майста технічної дільниці [PERSON] , дільничного офіцера поліції Чорного Н.М., про те, що [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за вищевказаною адресою, але не проживає. Згідно пояснень свідка [PERSON] , які містяться в матеріалах справи, остання підтвердила те, що [PERSON] в квартирі [ADDRESS] , не проживає. У відповідності до ч.1 ст.71 Житлового кодексу УРСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення лише протягом шести місяців, а згідно ст.72 цього Кодексу визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Згідно абз. 2 ч. 1 ст. 7 Закону України Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні, зняття з реєстрації місця проживання особи, крім інших підстав, здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Відповідно до роз`яснень, даних в п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1985 року № 2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України», зі змінами та доповненнями, у справах про визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням необхідно з`ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені законом строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, з особами, що потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім`ї тощо) суд може продовжити пропущений строк. При цьому судом не здобуто жодних доказів про поважність причин не проживання відповідача у спірному житлі. Абзацом 3 п. 34 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку, залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (наприклад, статті 71, 72, 116, 156 ЖК УРСР; стаття 405 ЦК), а саме від вирішення однієї із таких вимог: про позбавлення права власності на жиле приміщення; про позбавлення права користування жилим приміщенням; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою. Таким чином, рішення суду про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, є підставою для зняття такої особи з реєстрації місця проживання. Тому, враховуючи те, що судом встановлено, що [PERSON] зареєстрована в квартирі [ADDRESS] , однак більше одного року за вказаною адресою не проживає, останньою не доведено поважності на обґрунтування власної відсутності в житлі, тому позов є підставним та підлягає до задоволення. Крім цього, відповідно до\~статті 141 ЦПК України\~з відповідача в користь позивача підлягають стягненню 840, 80 гривень понесених судових витрат із сплати судового збору. На підставі наведеного,

Outcome: approved