overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-24 00:00:00

[PERSON] звернулася до Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 9 вересня 2011 року [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб. Неповнолітніх дітей не мають. Сімейне життя не склалося і з грудня 2012 року вони проживають окремо і з того часу припинено шлюбні стосунки. Подальше спільне життя з відповідачем та збереження шлюбу позивач вважає неможливим. Розірвати шлюб через органи реєстрації актів цивільного стану відповідач не бажає. Спору про поділ майна не має. У зв'язку з цим позивач просила суд розірвати шлюбу, укладений між нею та відповідачем. Сторони в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, кожний окремо подав заяву про розгляд справи без їх участі. У своїй заяві позивач позов підтримала, просила суд задовольнити позовні вимоги. Відповідач у своїй заяві позов визнав, проти розірвання шлюбу не заперечував. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності прийшов до таких висновків. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 9 вересня 2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Верхньодніпровського районного управління юстиції у Дніпропетровській області було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], про що зроблено відповідний актовий запис за № 91 (а.с. ). Спільних дітей подружжя не має. Судом встановлено, що сторони не проживають разом з грудня 2012 року, стосунки не підтримують, не ведуть спільне господарство. Причинами припинення шлюбних відносин було взаємне непорозуміння та небажання зберегти шлюб та сім'ю. Згідно з ч.2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Фактичні взаємини подружжя свідчать, що між сторонами остаточно припинено шлюбні відносини і їх неможливо відновити, отже збереження шлюбу неможливе та суперечило б інтересам подружжя. А тому вимоги позивача про розірвання шлюбу, укладеного між нею та відповідачем є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Спору про поділ майна подружжя не має. Також на виконання вимог ст. 115 Сімейного кодексу України, суд вважає за необхідне надіслати копію рішення суду після набрання ним законної сили органу державної реєстрації актів цивільного стану для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Оскільки від позивача не надійшло до суду заяви про відновлення їй дошлюбного прізвища, суд у відповідності до ст. 113 Сімейного кодексу України вважає за необхідне їй залишити прізвище «[PERSON]».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-12 00:00:00

[PERSON] звернулася до Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 9 жовтня 1999 року між позивачем та [PERSON] зареєстровано шлюб. У шлюбі, 25 травня 2001 року, народився син [PERSON]. З квітня 2013 року припинено сімейні відносини та ведення спільного господарства з відповідачем. Це сталося через відсутність взаєморозуміння, виникнення скандалів та сварок. Позивач вважає подальше збереження сімї неможливим. Спору про поділ майна не має. На підставі вищевикладеного позивач просила суд розірвати шлюб, зареєстрований між нею та [PERSON] В судовому засіданні позивач позов підтримала, просила суд задовольнити заявлені вимоги. Суду пояснила, що з квітня 2013 року вони з чоловіком разом не проживають, стосунки не підтримують, не ведуть спільне господарство, а тому примирення між ними не можливе. Відповідач в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог не заперечував, підтвердив, що вони не проживають разом з 2013 року, примирення вважає також неможливим та просив суд не надавати їм час на примирення. Спору про місце проживання дитини та поділ майна не має. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків. Судом встановлені такі обставини та відповіді до них правовідносини. 9 жовтня 1999 року Дніпровською селищною радою Верхньодніпровського району Дніпропетровської області зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], про що в Книзі реєстрації актів про одруження зроблено відповідний актовий запис № 27 та видано свідоцтво про одруження (а.с.4). Подружжя має спільну дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.8). Судом встановлено, що сторони не проживають разом з квітня 2013 року, з того часу стосунки не підтримують та не ведуть спільне господарство. Причинами припинення шлюбних відносин є взаємне непорозуміння та небажання зберегти шлюб. Згідно з ч.2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Фактичні взаємини подружжя свідчать, що між сторонами остаточно припинено шлюбні відносини і їх неможливо відновити, отже збереження шлюбу неможливе та суперечило б інтересам подружжя. А тому вимоги позивача про розірвання шлюбу, укладеного між нею та відповідачем є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Спору про місце проживання дитини та поділ майна подружжя не має. Враховуючи те, що від позивача не надійшло заяви про відновлення їй дошлюбного прізвища, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-28 00:00:00

[PERSON] звернулася до Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що з 11 вересня 2010 року позивач перебуває у шлюбі з відповідачем. Мають спільну дитину - [PERSON], [INFO]. В травні 2014 року позивач посварилася з відповідачем і з того часу вони разом не проживають, між ними припинено шлюбні відносини Спору про поділ майна та місце проживання дитини не має. Позивач вважає примирення з відповідачем не можливе. На підставі вищевикладеного позивач просила суд розірвати шлюб, укладений між нею та [PERSON]. В судове засідання сторони не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, кожний окремо подав заяву про розгляд справи за їх відсутності. Позивач позов підтримала та просила суд задовольнити заявлені позовні вимоги. Відповідач позов визнав, проти розірвання шлюбу не заперечував. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в сукупності, приходить до наступних висновків. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 11 вересня 2010 року між [PERSON] та [PERSON] відділом реєстрації актів цивільного стану Верхньодніпровського районного управління юстиції Дніпропетровської області було зареєстровано шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис за № 94 та видано свідоцтво про шлюб (а.с. 4). Сторони мають спільну малолітню дитину - [PERSON], [INFO] (а.с.5). З травня 2014 року подружжя разом не проживає, не веде спільне господарство. Причинами припинення шлюбних відносин є взаємне непорозуміння та небажання сторін зберегти шлюб. Таким чином, фактичні взаємини подружжя свідчать, що між сторонами остаточно припинено шлюбні відносини і їх неможливо відновити, отже збереження шлюбу неможливе та суперечило б інтересам подружжя. А тому вимоги позивача про розірвання шлюбу, укладеного між нею та відповідачем є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Спору про поділ майна та місце проживання дитини подружжя не має. Згідно зі ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки від позивача не надійшло заяви про відновлення їй дошлюбного прізвища, суд вважає за можливе залишити їй прізвище «[PERSON]». Також на виконання вимог ст. 115 Сімейного кодексу України, суд вважає за необхідне надіслати копію рішення суду після набрання ним законної сили органу державної реєстрації актів цивільного стану для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-18 00:00:00

[PERSON] звернулася до Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що з 2009 року [PERSON] та [PERSON] проживали разом, а 5 жовтня 2013 року вони зареєстрували шлюб. Вони мають спільну дитину [PERSON], [INFO]. В травні 2016 року шлюбні відносини з відповідачем припинено. Причиною припинення шлюбних відносин позивач вважає відсутність взаєморозуміння. Примирення позивач вважає неможливим. Спору про місце проживання дитини та поділ майна не має. На підставі вищевикладеного позивач просила суд розірвати шлюб, укладений між нею та [PERSON] В судове засідання сторони не зявилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, кожний окремо подав заяву про розгляд справи без їх участі. Позивач позов підтримала, просила суд задовольнити заявлені вимоги. Відповідач позов визнав, проти розірвання шлюбу не заперечував. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків. Судом встановлені такі обставини та відповіді до них правовідносини. 5 жовтня 2013 року Баглійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], про що складено відповідний актовий запис № 222 та видано свідоцтво про шлюб (а.с.5). Подружжя має спільну дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.6). Судом встановлено, що сторони не проживають разом з травня 2016 року, з того часу стосунки не підтримують та не ведуть спільне господарство. Причинами припинення шлюбних відносин є взаємне непорозуміння та небажання сторін зберегти шлюб. Згідно з ч.2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Фактичні взаємини подружжя свідчать, що між сторонами остаточно припинено шлюбні відносини і їх неможливо відновити, отже збереження шлюбу неможливе та суперечило б інтересам подружжя. А тому вимоги позивача про розірвання шлюбу, укладеного між нею та відповідачем є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Спору про місце проживання дитини та поділ майна подружжя не має. Враховуючи те, що від позивача не надійшло заяви про відновлення їй дошлюбного прізвища, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-26 00:00:00

[PERSON] звернулася до Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що з 2010 року позивач проживала однією сімєю з [PERSON] без реєстрації шлюбу. 30 жовтня 2013 року між ними було зареєстровано шлюб. Вони мають двох спільних дітей: доньку [PERSON] [INFO], та сина [PERSON] [INFO]. Відповідач зловживав спиртними напоями, не утримує сімю, у звязку з чим часто виникали конфлікти. В лютому 2015 року припинено шлюбні відносини. Позивач вважає, що примирення між ним не можливе. Спору про місце проживання дітей та поділ майна не має. На підставі вищевикладеного позивач просила суд розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем. В судовому засіданні позивач позов підтримала, просила суд задовольнити заявлені позовні вимоги, підтвердила обставини, викладені в позовній заяві, вважає примирення з позивачем неможливим і вона цього не бажає. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, проти задоволення позовних вимог не заперечував, також вважає, що примирення між ними не можливе, підтвердив обставини, викладені в позовній заяві. Вважав недоцільним надавати їм час на примирення, оскільки рішення про розірвання шлюбу є їх спільним. Спору про місце проживання дітей та поділ майна не має. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, прийшов до таких висновків. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 30 жовтня 2013 року виконавчим комітетом Мишуринрізької сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровській області зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], про що складено відповідний актовий запис № 4 та видано свідоцтво про шлюб І-КИ № 265285 (а.с.4). Подружжя мають двох спільних дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження (а.с. 5-6). Судом встановлено, що сторони не проживають разом з лютого 2015 року, стосунки не підтримують, не ведуть спільне господарство. Причинами припинення шлюбних відносин є взаємне непорозуміння та небажання сторін зберегти шлюб. Згідно з ч.2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Фактичні взаємини подружжя свідчать, що між сторонами остаточно припинено шлюбні відносини і їх неможливо відновити, отже збереження шлюбу неможливе та суперечило б інтересам подружжя. Отже, вимоги позивача про розірвання шлюбу, укладеного між нею та відповідачем є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Подружжя досягло згоди про те, що діти будуть проживати разом з матір`ю. Спору про поділ майна подружжя не має. Оскільки від позивача не надійшло заяви про відновлення їй дошлюбного прізвища, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-08 00:00:00

[PERSON] звернулася до Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що з 26 серпня 1994 року між нею та [PERSON] було зареєстровано шлюб. Неповнолітніх дітей подружжя не має, проте через органи РАЦС відповідач не бажає розірвати шлюб. З 22 жовтня 2013 року припинилися шлюбні відносини з відповідачем, стали проживати окремо. Подальше збереження шлюбу вважає недоцільним, примирення не можливе. У звязку з чим просить суд розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем. В судове засідання сторони не зявилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, кожний окремо подав заяву про розгляд справи без їх участі. Позивач позов підтримала та просила суд розірвати шлюб. Відповідач позов визнав, проти розірвання шлюбу не заперечував. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, прийшов до наступних висновків. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 26 серпня 1994 року Відділом реєстрації актів громадянського стану м. Верхньодніпровськ Дніпропетровської області було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], про що в Книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено відповідний актовий запис за № 96 (а.с. 4). Неповнолітніх дітей подружжя не має. Судом встановлено, що сторони не проживають разом з жовтня 2013 року, стосунки не підтримують, не ведуть спільне господарство. Причинами припинення шлюбних відносин були взаємне непорозуміння та взаємне небажання зберегти шлюб. Згідно з ч.2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Фактичні взаємини подружжя свідчать, що між сторонами остаточно припинено шлюбні відносини і їх неможливо відновити, отже збереження шлюбу неможливе та суперечило б інтересам подружжя. А тому вимоги позивача про розірвання шлюбу, укладеного між нею та відповідачем є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Спору про поділ майна подружжя не має. Також на виконання вимог ст. 115 Сімейного кодексу України, суд вважає за необхідне надіслати копію рішення суду після набрання ним законної сили\~\~органу державної реєстрації актів цивільного стану для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Оскільки від позивача не надійшло заяви про відновлення їй дошлюбного прізвища, суд у відповідності до ст. 113 Сімейного кодексу України, вважає за необхідне після розірвання шлюбу її прізвище не змінювати. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-29 00:00:00

[PERSON] звернулася до Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що з 31 серпня 2013 року позивач перебуває у шлюбі з відповідачем. Мають спільного сина [PERSON], [INFO]. В серпні 2014 року з відповідачем припинено шлюбні відносини у звязку з виникненням конфліктів по різним питанням сімейного життя, відсутності порозуміння. З того часу вони проживають окремо. Після розірвання шлюбу син залишиться проживати разом з позивачем. Спору про поділ майна не має. Позивач вважала примирення з відповідачем не можливе. У звязку з цим позивач просила суд розірвати шлюб, укладений між нею та [PERSON]. В судове засідання сторони не зявилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, кожний окремо подав заяву про розгляд справи без їх участі. Позивач позов підтримала та просила суд задовольнити заявлені вимоги. Відповідач позов визнав, проти задоволення позовних вимог не заперечував. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків. Судом встановлені такі обставини та відповідні їм правовідносини. 31 серпня 2013 року між [PERSON] та [PERSON] Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Верхньодніпровського районного управління юстиції у Дніпропетровській області було зареєстровано шлюб, про що складено відповідний актовий запис за № 95 та видано свідоцтво про шлюб (а.с.6). Сторони мають спільну малолітню дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження І-КИ № 467716 (а.с.5). Сторони разом не проживають з серпня 2014 року, не ведуть спільне господарство. Причинами припинення шлюбних відносин є взаємне непорозуміння подружжя та небажання сторін зберегти шлюб. Таким чином, фактичні взаємини подружжя свідчать, що між сторонами остаточно припинено шлюбні відносини і їх неможливо відновити, отже збереження шлюбу неможливе та суперечило б інтересам подружжя. А тому вимоги позивача про розірвання шлюбу, укладеного між нею та відповідачем є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Спору про поділ майна та місце проживання дитини подружжя не має. Згідно зі ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки від позивача не надійшло заяви про відновлення їй дошлюбного прізвища, суд вважає за можливе залишити їй прізвище «Василенко». Також на виконання вимог ст. 115 Сімейного кодексу України, суд вважає за необхідне надіслати копію рішення суду після набрання ним законної сили\~\~органу державної реєстрації актів цивільного стану для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-22 00:00:00

[PERSON] звернулася до Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 3 серпня 2013 року було зареєстровано шлюб між нею та [PERSON]. Вони мають спільну дитину - [PERSON], [INFO]. Останнім часом сімейне життя поступово погіршувалося, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. З жовтня 2015 року вони проживають окремо, не ведуть спільне господарство. Майнових спорів не має. На підставі вищевикладеного позивач просила суд розірвати шлюб, зареєстрований між нею та [PERSON] В судове засідання сторони не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, кожний окремо подав заяву про розгляд справи без його участі. Позивач позов підтримала, просила суд задовольнити заявлені вимоги.Відповідач позов визнав, проти задоволення позовних вимог не заперечував. Суд, вивчивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, прийшов до таких висновків. Судом встановлені такі обставини та відповідні їм правовідносини. 3 серпня 2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Верхньодніпровського районного управління юстиції у Дніпропетровській області зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], про що складено відповідний актовий запис № 76 та видано свідоцтво про шлюб (а.с.2). Подружжя має спільну малолітню дитину - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.3). Судом встановлено, що сторони не проживають разом з жовтня 2015 року, з того часу стосунки не підтримують та не ведуть спільне господарство. Причинами припинення шлюбних відносин є взаємне непорозуміння та небажання сторін зберегти шлюб. Згідно з ч.2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Фактичні взаємини подружжя свідчать, що між сторонами остаточно припинено шлюбні відносини і їх неможливо відновити, отже збереження шлюбу неможливе та суперечило б інтересам подружжя. А тому вимоги позивача про розірвання шлюбу, укладеного між нею та відповідачем є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Спору про місце проживання дитини та поділ майна подружжя не має. Оскільки від позивача не надійшло заяви про відновлення їй дошлюбного прізвища, суд у відповідності до ст. 113 Сімейного кодексу України вважає за необхідне залишити їй прізвище «[PERSON]». На виконання вимог ст. 115 Сімейного кодексу України, суд вважає за необхідне надіслати копію рішення суду після набрання ним законної сили органу державної реєстрації актів цивільного стану для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Outcome: approved