Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-02 00:00:00

[PERSON]. звернулася до Люботинського міського суду Харківської області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей. Позивач зазначає, що вона з 2000 року перебувала у фактичних шлюбних відносинах з відповідачем [PERSON] Від спільного проживання у сторін народилися сини: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] Відповідач на теперішній час мешкає окремо від позивача та синів, не надає матеріальної допомоги на утриманні малолітніх синів. Позивач просить стягнути з відповідача на її користь на утримання малолітніх синів аліменти в розмірі 1/3 частки від доходу батька, але не менше 50% прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, а після досягнення повноліття старшим сином - ? на утримання молодшого сина. щомісяця до досягнення кожним з дітей повноліття. Позивач направила до суду заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує повністю, просить їх задовольнити та розглядати справу без її участі. Відповідач позовні вимоги визнав повністю, зазначив, що добровільно сплачує аліменти на утримання синів в розмірі 1/3 частини зі своєї пенсії, просив розгляд справи провести без його участі. Суд, дослідивши матеріали справи, знаходить, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. Із врахуванням неявки сторін в судове засідання фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснюється. Визнання відповідачем позову дає суду можливість ухвалити рішення в підготовчому судовому засіданні. За змістом ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Сторони перебували у фактичних шлюбних відносинах, мешкали однією сім'єю без реєстрації шлюбу. Від спільного проживання у позивача з відповідачем народилися сини: [INFO] - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного Люботинського міського управління юстиції Харківської області, актовий запис № 149 від 28 липня 2009 року та [INFO] [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного Люботинського міського управління юстиції Харківської області, актовий запис № 12 від 18 січня 2012 року (а.с.3-4). Батько дітей [PERSON] пенсіонер, надає регулярну матеріальну допомогу на утримання синів, з урахуванням свого матеріального стану та розміру пенсії. Діти проживають разом з матір'ю, що вбачається із довідки про склад сім'ї. У ст. 150 СК України визначені обов'язки батьків щодо виховання та розвитку дитини, а саме: батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, готувати до самостійного життя. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Якщо вони ухиляються від цих зобов'язань, аліменти на їх утримання стягуються у судовому порядку. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України (з урахуванням змін від 17.05.2017 року), за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Згідно ч. 1 ст. 183СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 182 СК України (з урахуванням змін від 17.05.2017 року), при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Положеннями ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2018 рік», встановлено те, що в 2018 році прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років з 1 січня 2018 року становить 1860 гривень, з 1 липня - 1944 гривні, з 1 грудня - 2027 гривень. Пленум Верховного Суду України у п. 17 постанови від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз'яснив, що, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України. Згідно зі ст.ст. 12,13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов'язком суду Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до Конвенції ООН про права дитини, прийнятої резолюцією 44/25 Генеральної Асамблеї ООН від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року), держави учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави учасниці вживають усіх необхідних заходів щодо забезпечення відновлення утримання дитини батьками або іншими особами, які відповідають за дитину як всередині держави - учасниці, так і за кордоном. Праву дитини на утримання відповідає обов'язок батьків надавати таке утримання. Відповідно до ст. 51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Конституційний обов'язок батьків щодо утримання дітей закріплено також у ст. 180 СК України. З огляду на наведене, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню повністю. При цьому суд бере до уваги стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище відповідача. В зв'язку з тим, що позивач звільнений від сплати судових витрат при поданні позову до суду, то суд стягує з відповідача по справі - [PERSON], на підставі ст. 140 ЦПК України судовий збір у розмірі 704,8 грн.

Outcome: approved