Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-07 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав відповідача щодо дитини [PERSON], 23.02.2003р.н. та стягнення із відповідача аліментів на утримання дитини в розмірі 500 грн. щомісячно. Позов обґрунтовується тим, що на момент народження дитини [PERSON], позивач не перебувала у шлюбі, однак батько дитини відповідач [PERSON] визнав своє батьківство щодо сина [PERSON], у звязку з чим у свідоцтві про народження дитини батьком зазначений [PERSON], а матірю [PERSON] В теперішній час позивач перебуває у шлюбі з [PERSON], з ним же зареєстроване місце проживання [PERSON] і її сина, але фактично позивач із сином проживають в квартирі її батьків. Відповідач тривалий час не цікавиться життям сина. З часу, коли [PERSON] почав ходити у дошкільний навчальний заклад, [PERSON] їх покинув. В період, доки дитина відвідувала садок, відповідач інколи приїжджав до сина. У 2009р. [PERSON] вступив до школи. З того часу відповідач припинив будь-яку участь у вихованні сина та спілкуванні з ним, матеріальному забезпеченні. Жодного разу не приїжджав до [PERSON]. [PERSON] не надає матеріальної допомоги, не цікавиться життям та здоровям сина, не переймається його навчанням в школі, не піклується про фізичний та духовний розвиток дитини, не забезпечує необхідним харчуванням, медичним доглядом, лікуванням, не виявляє інтересу до його внутрішнього світу. Позивач вважає, що це вказує на ухилення батька від виконання своїх обовязків. Усі обовязки щодо навчання, виховання та утримання позивач виконує самостійно. Тому заявлено позов про позбавлення відповідача батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дитини. У судовому засіданні позивач [PERSON] повністю підтримала позовні вимоги та їх обгрунтування. З її пояснень слідує, що після народження дитини сторони із сином повернулися із Грузії до України і проживали за місцем проживання [PERSON] Відповідач проживав з позивачем та дитиною, їздив на заробітки, повертався і так продовжувалося приблизно до досягнення сином пятирічного віку. Після цього [PERSON] поїхав і не зявлявся до дитини, телефонував один раз, запитував чи щось для них потрібно. Причин чому відповідач не відвідує дитину позивачу не відомо. Вона не знає, де проживає чи перебуває [PERSON] Син про батька раніше запитував, а зараз не згадує. Позбавлення відповідача батьківських прав необхідно через те, що: дитина не задоволена своїм прізвищем; у разі позбавлення батьківських прав відповідача не потрібен буде дозвіл батька на виїзд дитини за кордон; теперішній чоловік позивача має бажання усиновити [PERSON] Щодо утримання дитини, позивач пояснювала, що із 2007р. відповідач не надає допомоги на утримання сина. Причина такої поведінки [PERSON] невідома. Позивачу також невідомо даних про доходи відповідача, його утриманців. Заробіток [PERSON] становить 2500 грн. на місяць. Позивач вважає, що [PERSON] зможе надавати на утримання сина по 500 грн. щомісячно. Просила позов задовольнити. Представник органу опіки та піклування висловила міркування про доцільність задоволення позовної заяви [PERSON], оскільки відповідач не виконує батьківських обовязків. Орган опіки та піклування не вирішив питання щодо затвердження висновку про позбавлення батьківських прав [PERSON], оскільки на засіданні виконавчого комітету Кузнецовської міської ради немає кворуму. При заслуховуванні в суді дитини [PERSON] встановлено, що він приблизно у свої 5-6 років, памятає, що батько був, останній добре ставився до нього, але тоді поїхав і з того часу не відомо де він живе, не спілкується з дитиною по телефону. [PERSON] не хоче щоб його батьком був [PERSON], він не піклувався про сина. [PERSON] його прізвище нинішнє не подобається. Відповідач, який належно повідомлявся про час, місце та дату проведення розгляду справи (через оголошення у пресі) в судове засідання не зявився, причин неявки не повідомляв, тому судом ухвалено про проведення заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач проти такого вирішення справи не заперечує. \~\~\~\~\~\~\~\~ Суд, заслухавши пояснення позивача, представника органу опіки та піклування, пояснення дитини, показання свідка, дослідивши інші докази, які наявні в матеріалах справи,\~ прийшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] в частині стягнення аліментів підлягають задоволенню, а щодо позбавлення батьківських прав відповідача слід відмовити. Судом із копії свідоцтва про народження серії НК №039628 (з перекладом українською мовою) встановлено, що відповідач є батьком [PERSON], 23.02.2003р.н., а позивач матірю. Сторони по справі проживають окремо. Дитина проживає з матірю. З копії свідоцтва про шлюб І-ГЮ №099696 вбачається, що 05.12.2014р. позивач уклала шлюб із [PERSON] З довідки Кузнецовської ЗОШ №2 від 21.04.2016р. №67 слідує, що [PERSON] не бере участі у вихованні сина [PERSON], батьківських зборів не відвідував, з вчителями не спілкується, навчанням сина не цікавиться. Такі ж обставини вбачаються і з характеристики [PERSON], виданої тим же загальноосвітнім закладом. З показань свідка [PERSON] слідує, що вона останній раз бачила відповідача в серпні 2005р. він приїхав без грошей, побув місяць і поїхав. До дитини відповідач ставився добре. На думку свідка, [PERSON] поганий батько, оскільки ніколи не забезпечував дитину, не приїжджає. Причин того, чому відповідач не спілкується із сином [PERSON] свідок не знає. Перешкод йому в цьому не було. Також свідку невідомо де проживає відповідач. Відповідно до ст.164 ч.1 п.2 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обовязків по вихованню дитини. Орган опіки та піклування брав участь у справі, однак, не зважаючи на надісланий судом 02.07.2016р. лист про недопустимість зволікання із поданням висновку, не спромігся протягом тривалого часу ухвалити висновок щодо питання про позбавлення відповідача батьківських прав. Тому, зважаючи на думку осіб, які беруть участь у справі, враховуючи відсутність даних про наявність можливості в найближчий час отримати висновок органу опіки та піклування, з метою забезпечення дотримання розумних строків розгляду справи, слід вирішувати справу на підставі поданих доказів. Вирішуючи вимогу про позбавлення батьківських прав, суд враховує, що батьки дитини тривалий час проживали окремо, на значній віддаленості. Позивач до [PERSON] безпосередньо не зверталася за допомогою в утриманні дитини. Наведені обставини, з часом, віддалили батька та сина. При цьому суд зважає, що думка дитини про відповідача не є вкрай негативною. Позбавлення батьківських прав є крайньою, достатньо суворою, мірою відповідальності у сфері сімейних відносин, а значить, для цього мають бути і вагомі підстави та беззаперечні докази. Однак, до суду не надано достатніх доказів, що давали б можливість категорично стверджувати про ухилення відповідача від виконання своїх обовязків по вихованню дитини. Показання свідка із боку позивача мають однобокий зміст і ґрунтуються на тому, що для неї тривалий час нічого не відомо про відповідача. Однак сама по собі відсутність особи, чи коли її місце проживання не відоме, не дає підстав стверджувати про доведеність у такому разі ухилення від виконання обовязку по вихованню дитини, коли не відомо причин такої поведінки батька. Істотним є і те, що із обставин позову та із пояснень позивача в суді не вбачається переконливих аргументів, що позбавлення відповідача батьківських прав буде в інтересах дитини. Отже, позовна вимога про позбавлення батьківських прав задоволенню не підлягає. Згідно із ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.ст.183, 191 СК України частка заробітку ( доходу ) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом починаючи з дня пред'явлення позову. За нормою ст.184 СК якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд може призначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Отже, суд знаходить підстави для присудження аліментів із відповідача. Аліменти на утримання дитини слід присудити в користь позивача у твердій грошовій сумі, так як немає доказів про наявність у відповідача стабільного заробітку. При визначенні розміру стягнення аліментів суд враховує, що немає даних про наявність у відповідача інших утриманців. Обовязок утримувати дітей покладено на обох батьків. У позивача є заробіток, інших утриманців вона немає. Заявлений розмір аліментів у нинішніх життєвих обставинах є обґрунтованим. Тому, вимоги про стягнення аліментів задовольняються повністю. Із відповідача слід стягнути судовий збір щодо заяви про стягнення аліментів, від сплати якого позивач була звільнена при подачі позову.

Outcome: partial