Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-11 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи тим, що сторони не зійшлися характерами та поглядами на життя, у зв'язку з чим між ними виникали суперечки та навіть бійки; сімейні відносини між ними припинені з квітня 2014 року; позивач на примирення не згідна. Позивач подала заяву про розгляд справи за її відсутності, на примирення категорично не погоджується, позовні вимоги підтримує, погоджується на заочний розгляд справи. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився. Відповідно до ч.5 ст.74 ЦПК України суд вважає відповідача таким, що повідомлений про дату, час та місце розгляду справи належним чином, оскільки поштові конверти із судовою кореспонденцією, були надіслані позивачу за адресою його зареєстрованого місця проживання, встановленого згідно з відомостями адресно-довідкового підрозділу територіального органу ДМС України у Житомирській області, що стверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення. Відповідач причин неявки суду не повідомив, заперечень за позовом та заяви про розгляд справи у його відсутність суду не надав. Відповідно до ст.ст.224, 225 ЦПК України суд здійснює заочний розгляд справи на підставі наявних у справі даних та доказів, що відповідає положенням ч.4 ст.169 ЦПК України. Дослідивши докази у справі суд дійшов наступних висновків. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого Виконавчим комітетом Лучанківської сільської ради Овруцького району Житомирської області, між [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], 14.07.2011 року було укладено шлюб, актовий запис № 3. Під час перебування у шлюбі у них народилася донька [PERSON], [INFO], що стверджується копією свідоцтва про народження серія [NUMBER], виданого Виконавчим комітетом Лучанківської сільської ради Овруцького району Житомирської області 01.08.2012 року. Згідно з ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 СК України. Стаття 112 СК України передбачає, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя та постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони проживають окремо, не підтримують подружніх стосунків, позивач не погоджуються на примирення та бажає розірвати шлюб, дитина проживає з позивачем і спору з приводу визначення місця її проживання немає. Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Суд вважає, що на даний час спільне проживання та підтримання подружніх стосунків сторін стало не можливим, збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тобто фактично шлюбу не існує, а тому його слід розірвати, що не позбавляє сторін права повторно зареєструвати шлюб після усунення обставин, що були підставою для його розірвання. Відповідно до ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Суд вважає за необхідне також роз'яснити сторонам, що згідно з абз.2 ч.3 ст.115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Позивачем сплачено судовий збір у сумі 243,60 грн. У відповідності до ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, із відповідача на користь позивача слід стягнути частину судового збору в сумі 121,80 грн.

Outcome: approved