Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-25 00:00:00

[PERSON] звернулася до Сєвєродонецького міського суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Ухвалою Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 18.10.2018 року вказана позовна заява була залишена без руху з наданням позивачу строку для усунення недоліків зазначених в ухвалі. 03.12.2018 позивачем недоліки зазначені в ухвалі були виправлені. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що вона є власником квартири [ADDRESS]. В даній квартирі зареєстрована відповідач [PERSON], яка є колишньою невісткою позивача. Відповідач з 2015 року не мешкає за місцем реєстрації. Позивач просить визнати відповідача такою, що втратила право користування житловим приміщенням з тих підстав, що відповідач не проживає тривалий час у вказаній квартирі і добровільно з реєстраційного обліку не знімається. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилась, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилась, про дату, час і місце судового засідання повідомлялась належним чином, причини неявки суду не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності до суду не надходило. Відповідач своїм правом на подачу відзиву не скористалася. Відповідно до\~ч.\~1\~ст.\~280\~ЦПК України\~суд може\~ухвалити заочне\~рішення на\~підставі наявних\~у справі\~доказів за\~одночасного існування\~таких умов: відповідач\~належним чином\~повідомлений про\~дату,\~час і\~місце судового\~засідання; відповідач\~не зявився\~в судове\~засідання без\~поважних причин\~або без\~повідомлення причин; відповідач\~не подав\~відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Позивач не заперечувала проти розгляду справи за відсутності відповідача. У звязку з наведеним, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутністю відповідача, а матеріали, що є у справі, достатніми для цього. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступні фактичні обставини. З матеріалів справи судом встановлено, що позивач [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу квартири від 29 серпня 1997 року є власником квартири розташованої за адресою: Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вулиця Федоренка (колишня Паризької комуни)[ADDRESS]. Вказані обставини підтверджуються копією договору купівлі-продажу квартири серії НБ № 0268678 від 29.08.1997 року, посвідченого старшим державним нотаріусом Сєвєродонецької державної нотаріальної контори [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за № 3061. Згідно з довідкою про склад сімї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб № 29612 від 19.07.2018 року, виданою ЦНАП у м. Сєвєродонецьку Сєвєродонецької міської ради, станом на 19.07.2018 року за адресою: [ADDRESS], зареєстровані: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Як вбачається з акту обстеження житлових умов № 977 від 02.08.2018, затвердженого директором КП «Єдиний розрахунковий центр» м. Сєвєродонецька, в квартирі за адресою: [ADDRESS], крім [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], фактично ніхто не мешкає з 2015 року. Таким чином,\~з досліджених\~в судовому\~засіданні фактичних\~обставин справи\~судом встановлено,\~що спір\~між сторонами\~виник з приводу\~захисту позивачем\~свого права\~власності,\~а саме\~права користування\~та розпорядження\~житловим приміщенням. Вказані правовідносини регулюються нормами Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, Конституції України та Цивільного кодексу України. Стаття 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4.11.1950 року, підписана від імені України 9 листопада 1995 року та ратифікована Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року закріплює, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до статті 405 ЦК України передбачено, що члени сімї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до\~ст.\~7\~Закону України\~«Про свободу\~пересування та\~вільний вибір\~місця проживання\~в Україні»\~зняття з\~реєстрації місця\~проживання особи\~здійснюється на\~підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою, а також інших документів, які свідчать про припинення підстав на\~право користування\~житловим приміщенням. Таким чином,\~враховуючи,\~що відповідач\~[PERSON] за\~місцем реєстрації\~не проживає\~з 2015\~року без\~поважних причин,\~тобто більше\~одного року,\~суд вважає,\~що досліджені\~судом докази,\~свідчать про\~наявність обґрунтованих\~підстав для\~задоволення позову [PERSON] про визнання [PERSON] такою, що втратила право користування квартирою, розташованою за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Понесення позивачем судових витрат підтверджується квитанцією про сплату судового збору № 1 від 02.08.2018 року у сумі 704, 80 грн., який відповідно до ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved