Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-26 00:00:00

[PERSON] звернулася до Волочиського районного суду Хмельницької області із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. В обґрунтування заявлених вимог вказала, що проживає в с. Маначин Волочиського району Хмельницької області, хоча зареєстрована [ADDRESS]. 25.10.2004 вона отримала Державний акт на право приватної власності на земельну ділянку, виданий на підставі розпорядження Волочиської районної державної адміністрації від 28.11.2003 № 637/2003-р, кадастровий номер [NUMBER]. Земельна ділянка площею 2,34 га, розташована на території Маначинської сільської ради Волочиського району Хмельницької області, цільове призначення якої - ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Після того як вона отримала Державний акт, нею було виявлено, що в ньому не вірно вказано її прізвище «[PERSON]» замість «[PERSON]». Внести зміни до Державного акту на право приватної власності на землю є неможливим, оскільки норми чинного законодавства України цього не допускають. 03.11.2016 заявник звернулася до відділу державної реєстрації Волочиської районної державної адміністрації із заявою, щодо реєстрації правовстановлюючого документа на земельну ділянку в реєстрі права власності на нерухоме майно, однак їй було відмовлено, у зв'язку з невірно зазначеним прізвищем. Тому за захистом своїх прав вона змушена звернутися до суду. В судове засідання заявник не з'явилась, про дату, час та місце судового розгляду справи була повідомлена належним чином. Від неї до суду надійшла заява про здійснення судового розгляду за її відсутності, свої вимоги підтримує та просить задоволити. Представник заінтересованої особи Відділу державної реєстрації Волочиської районної державної адміністрації в судове засідання не з'явився, натомість подав заяву про розгляд справи у його відсутність. Проти встановлення факту не заперечує. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється через неявку всіх осіб, які беруть участь у справі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява про встановлення факту належності правовстановлюючого документу підлягає задоволенню. Судом встановлено, що відповідно до паспорта заявника її анкетні дані правильно звучать і пишуться - [PERSON] (а.с. 5). Разом з тим, в державному акті на право приватної власності на земельну ділянку серії [NUMBER], виданому 25 жовтня 2004 року прізвище, ім'я та по-батькові заявника записані як «[PERSON]» (а.с. 7). Державний акт серії [NUMBER] посвідчує право власності на земельну ділянку кадастровий номер [NUMBER], загальною площею 2,34 га, що знаходиться на території Маначинської сільської ради. Даний державний акт видано на підставі розпорядження Волочиської районної державної адміністрації від 28 листопада 2003 року № 637/2003-р. З розпорядження Волочиської районної державної адміністрації № 1390/2016-р від 06.12.2016 вбачається, що до розпорядження Волочиської районної державної адміністрації від 28 листопада 2003 року № 637/2003-р внесено зміни, де додаток до цього розпорядження під № 234 викладено у новій редакції і виправлено прізвище заявника на «[PERSON]» (а.с. 13). З даного розпорядження слідує, що «[PERSON]», яка значиться в Державному акті серії [NUMBER] та «[PERSON]» - це одна і та ж особа, що було визнано органом, який видав заявникові правовстановлюючий документ. Крім того, з витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-68003931382016 від 03.11.2016 вбачається, що земельна ділянка з кадастровим номером [NUMBER] на праві приватної власності належить саме [PERSON] (а.с. 8-10). Таким чином, суд вважає доведеним факт, що правовстановлюючий документ - Державний акт на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], виданий 25 жовтня 2004 року на ім'я «[PERSON]» належить саме [PERSON]. З відповіді державного реєстратора речових прав Волочиської районної державної адміністрації (а.с. 12) вбачається, що заявник не може захистити свої інтереси іншим чином, окрім як через суд.

Outcome: approved