overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-20 00:00:00

[PERSON] звернулася до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з відповідачем знаходиться в зареєстрованому шлюбі з 29.02.2008 року, від якого мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини з відповідачем фактично припинено з грудня 2009 року через різні погляди на сімейне життя, постійні сварки та непорозуміння. Таким чином, позивач звернулася з зазначеним позовом до суду, однак в судове засідання не з'явився, надавши суду заяву про слухання справи у його відсутність, одночасно позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та дату слухання повідомлений належним чином, про що свідчить поштове повідомлення про отримання ним судової повістки, а тому у відповідності до ст. 224 ЦПК України, суд з погодження позивача, вирішив заочно розглядати справу на підставі доказів, що є в справі. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтва про шлюб сторони з 29.02.2008 року знаходяться в зареєстрованому шлюбі (а.с.4), від якого мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO] (а.с.5). Судом встановлено, що подружжя остаточно припинило сімейно - шлюбні відносини з грудня 2009 року, спільного господарства не ведуть, сімейні відносини не поновлювали, а тому суд прийшов до висновку, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Крім того, враховуючи те, що дружиною заявлено клопотання про зміну її прізвища, суд вважає за необхідне змінити прізвище дружини на дошлюбне «[PERSON]». Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-13 00:00:00

[PERSON] звернулася до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з відповідачем знаходиться в зареєстрованому шлюбі з 29 січня 2011 року, від якого неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини з відповідачем фактично припинилися з червня 2016 року, через те, що між сторонами відсутнє взаєморозуміння, різні погляди на сімейне життя. Таким чином, [PERSON] звернулася з зазначеним позовом до суду, однак в судове засідання не зявилася, надавши суду заяву про слухання справи у її відсутність, одночасно позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач в судове засідання також не зявився, надавши суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнав у повному обсязі, тому фіксування процесу, відповідно до вимог ч.2 ст. 197 ЦПК України, судом не проводилось. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтва про шлюб сторони з 29 січня 2011 року знаходяться у зареєстрованому шлюбі (а.с. 7), від якого мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с. 6). Судом встановлено, що подружжя остаточно припинило сімейно-шлюбні відносини з червня 2016 року, спільного господарства не ведуть, сімейні відносини не поновлювали, а тому суд прийшов до висновку, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-08 00:00:00

[PERSON] звернулася до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з відповідачем знаходиться в зареєстрованому шлюбі з 29 січня 2011 року, який було зареєстровано у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м. Новомосковську Новомосковського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 15. Від даного шлюбу сторони не мають дітей. Шлюбні відносини між ними припинені, причиною розпаду сім'ї є той факт, що протягом останніх пяти років між ними стали відбуватись непорозуміння, сварки внаслідок відсутності взаємопорозуміння та несхожості характерів, що стало причиню втрати почуття любові та поваги один до одного. Відповідач не бажає розірвати шлюб в органах РАЦС. В судове засідання позивач не зявилася, але звернулася до суду з заявою в якій просить цивільну справу за її позовом розглянути без неї, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не зявився, про час слухання справи був повідомлений належним чином, а тому у відповідності до ст. 280 ЦПК України, суд з погодження позивача, вирішив заочно розглядати справу на підставі доказів, що є у справі. Згідно з ч.4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, на підставі на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у звязку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного. Згідно свідоцтва про шлюб, сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 29 січня 2011 року (а.с. 4). Від даного шлюбу сторони дітей не мають. Судом встановлено, що сторони припинили сімейно-шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, сімейні відносини не поновлювали, а тому суд у відповідно до ст.112 СК України прийшов до висновку, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-18 00:00:00

[PERSON] звернулася до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з відповідачем знаходиться в зареєстрованому шлюбі з 30.07.1994 року, від якого мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини з відповідачем не склалися з початку 2012 року через різні погляди на сімейне життя, постійні сварки та непорозуміння. Таким чином, [PERSON] звернулася з зазначеним позовом до суду, однак в судове засідання не з'явилася, надавши суду заяву про слухання справи у її відсутність, одночасно позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про слухання справи у його відсутність, позов визнає у повному обсязі. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтва про укладення шлюбу сторони з 30.07.1994 року знаходяться в зареєстрованому шлюбі (а.с.5), від якого мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO] (а.с.4). Судом встановлено, що подружжя остаточно припинило сімейно - шлюбні відносини з початку 2012, спільного господарства не ведуть, сімейні відносини не поновлювали, а тому суд прийшов до висновку, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Крім того, враховуючи те, що відповідачем не заявлено клопотання про зміну її прізвища, суд вважає за необхідне залишити прізвище дружини «[PERSON]». Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-20 00:00:00

[PERSON] звернулася до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з відповідачем знаходиться в зареєстрованому шлюбі з 31.01.1975 року. Шлюбні відносини з відповідачем фактично припинено з квітня 2013 року через різні погляди на сімейне життя, постійні сварки та непорозуміння. Таким чином, [PERSON] звернулася з зазначеним позовом до суду, однак в судове засідання не з'явилася, надавши суду заяву про слухання справи у її відсутність, одночасно позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач в судове засідання також не з'явився, надавши заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнав у повному обсязі, тому фіксування процесу, відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, судом не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтва про укладення шлюбу сторони з 31.01.1975 року знаходяться в зареєстрованому шлюбі (а.с.4). Судом встановлено, що подружжя остаточно припинило сімейно - шлюбні відносини з квітня 2013 року, спільного господарства не ведуть, сімейні відносини не поновлювали, а тому суд прийшов до висновку, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Крім того, враховуючи те, що позивачкою не заявлено клопотання про зміну її прізвища, суд вважає за необхідне залишити прізвище дружини «[PERSON]». Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-07 00:00:00

[PERSON] звернулася до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з відповідачем знаходиться в зареєстрованому шлюбі з 31.10.1992 року, від якого мають неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини з відповідачем фактично припинено з січня 2015 року через різні погляди на сімейне життя, постійні сварки, непорозуміння. Таким чином, позивачка звернулася з зазначеним позовом до суду, однак в судове засідання не зявилася, надавши до суду, разом з позовом, заяву про розгляд справи у свою відсутність, одночасно позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила суд їх задовольнити. Відповідач в судове засідання також не зявився, надавши суду заяву про розгляд справи у свою відсутність, позовні вимоги визнав у повному обсязі. У звязку з тим, що особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не зявилися, фіксування процесу, відповідно до вимог ч.2 ст. 197 ЦПК України, судом не проводилось. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного висновку. Згідно свідоцтва про шлюб сторони з 31.10.1992 року знаходяться в зареєстрованому шлюбі (а.с.6), від якого мають неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO] (а.с.7). Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що подружжя остаточно припинило сімейно - шлюбні відносини з січня 2015 року, спільного господарства не ведуть, сімейні відносини не поновлювали, тому суд прийшов до висновку, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам. При цьому суд враховує, що сторони дійшли згоди щодо способів утримання неповнолітньої дитини, яка після розірвання шлюбу буде проживати з матірю. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи те, що дружиною не заявлено клопотання про зміну її прізвища, суд вважає за необхідне залишити прізвище дружині «Полях». У відповідності до\~ст. 88 ЦПК України,\~відповідач повинен відшкодувати на користь позивача понесені ним судові витрати пропорційно до задоволених вимог, а саме сплачений судовий збір у розмірі 243,60 грн. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-23 00:00:00

[PERSON] звернулася до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на своє утримання, посилаючись на те, що вона з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з [INFO], від якого мають неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO], який проживає з позивачкою і повністю знаходяться на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги не надає, що ставить її і їх дитину в скрутне матеріальне становище. Посилаючись на положення ст. 84 СК України, просить стягнути з відповідача аліменти на її утримання у розмірі ? частини частки від заробітку (доходу) відповідача щомісяця з дня подання позовної заяви до суду і до досягнення їх дитиною - [PERSON], [INFO], 3-х річного віку. В судове засідання позивачка не з'явилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, одночасно позовні вимоги підтримала частково, просить стягнути аліменти у розмімірі ? частини від заробітку (доходу) відповідача щомісяця. Відповідач в судове засідання також не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Також на адресу суду від відповідача надійшло запереченян проти позову, в якому він позовні вимоги визнав частково, згоден сплачувати аліменти у розмірі ? частки від свого заробітку. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного висновку. Згідно свідоцтва про шлюб сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 18.09.2013 (а.с.3), від якого мають неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO] (а.с.4). Згідно ст. 75 СК України, дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Відповідно до ст. 80 СК України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років, а відповідно до ч. 4 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Судом встановлено, що малолітній [PERSON] проживає з матір'ю і знаходиться повністю на її утриманні, відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, у зв'язку із чим потребує матеріальної допомоги. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягаю задоволенню, з відповідача на користь позивачки на її утримання до досягнення дитиною 3-х річного віку повинні бути стягнуті аліменти у розмірі ? частини від його заробітку (доходу) щомісяця. Згідно ст. 79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Позов був поданий 30.01.2015 року, а тому суд вважає за необхідне стягнути аліменти з дня подання позову і до досягнення дитиною 3-х річного віку. Крім того, у відповідності до ст. 88 ЦПК України відповідач повинен відшкодувати на користь держави судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп., оскільки позивачка звільнена від сплати судових витрат. Враховуючи вищенаведене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-02 00:00:00

[PERSON] звернулася до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, посилаючись на те, що вона з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з [INFO], від якого мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які проживають з позивачкою і повністю знаходяться на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги не надає. Позивачка в даний час не працює у зв'язку із доглядом за дитиною до досягнення 3-х років, позбавлена можливості самостійно забезпечувати себе і дитину. Посилаючись на положення ст. 84 СК України, просить стягнути з відповідача аліменти на її утримання у розмірі 1/6 частини частки від заробітку (доходу) відповідача щомісяця з дня подання позовної заяви до суду і до досягнення їх дитиною - [PERSON], [INFO], 3-х річного віку. В судове засідання позивачка не з'явилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, одночасно позовні вимоги підтримала, просить задовольнити у повному обсязі. Відповідач в судове засідання також не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позов визнав у повному обсязі. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного висновку. Згідно свідоцтва про шлюб сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 04.06.2011 (а.с.4), від якого мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] (а.с.5, 6). Згідно ст. 75 СК України, дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Відповідно до ст. 80 СК України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років, а відповідно до ч. 4 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Судом встановлено, що малолітній [PERSON], [INFO], проживає з матір'ю і знаходиться повністю на її утриманні, відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, позивачка в даний час не працює і доглядає за дитиною до досягнення 3-х років, у зв'язку із чим потребує матеріальної допомоги. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягаю задоволенню, з відповідача на користь позивачки на її утримання до досягнення дитиною 3-х річного віку повинні бути стягнуті аліменти у розмірі 1/6 частини від його заробітку (доходу) щомісяця. Згідно ст. 79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Позов був поданий 12.01.2015 року, а тому суд вважає за необхідне стягнути аліменти з дня подання позову і до досягнення дитиною 3-х річного віку. Крім того, у відповідності до ст. 88 ЦПК України відповідач повинен відшкодувати на користь держави судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп., оскільки позивачка звільнена від сплати судових витрат. Враховуючи вищенаведене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-16 00:00:00

[PERSON] звернулася до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, посилаючись на те, що вони з відповідачем перебувають в зареєстрованому шлюбі з 03.07.1999 року, від якого мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Відповідач ухиляється від утримання дітей, іншої матеріальної допомоги не надає, тому позивачка звернулася до суду з даним позовом, в якому просить стягнути аліменти у частці від заробітку (доходу) щомісяця з дня подання позовної заяви до суду і до досягнення повноліття дитини, і вважає, що 1/3 частка від заробітку (доходу) відповідача щомісяця буде достатньою для задоволення потреб дітей. В судове засідання позивачка не з'явилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, одночасно позов підтримала, просила його задовольнити. Відповідач в судове засідання також не з'явився, надавши суду заяву про розгляд справи у свою відсутність, позовні вимоги визнав у повному обсязі. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтва про одруження сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 03.07.1999 року (а.с.5), від якого мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] (а.с.6). Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що на даний час діти проживають з матір'ю, відповідач матеріальної допомоги не надає. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню і, з урахуванням вимог ст. 182 СК України, з відповідача на користь позивачки на утримання неповнолітніх дітей повинні бути стягнуті аліменти у розмірі ? частини від його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 30% від прожиткового мінімуму дитини відповідного віку. Даних про матеріальний стан, як платника, так і одержувача аліментів, а також стан здоров'я дитини і інших обставин, що згідно зі ст. 182 СК України враховуються судом при визначенні розміру аліментів, суду не надано, що не позбавляє в майбутньому позивача та/або відповідача звертатися до суду з позовом про зміну розміру аліментів. У відповідності до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Позов був пред'явлений 15.04.2014 року, а тому суд вважає за необхідне стягнути аліменти з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Крім того, у відповідності до ст. 88 ЦПК України відповідач повинен відшкодувати на користь держави судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп., оскільки позивачка звільнена від сплати судових витрат. Враховуючи вищенаведене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-13 00:00:00

[PERSON] звернулася до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, посилаючись на те, що вона з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 02.09.2006 року, від якого мають неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO], який проживає з позивачкою і повністю знаходиться на її утриманні. Відповідач ухиляється від утримання дитини, іншої матеріальної допомоги не надає, що ставить позивачку в тяжке матеріальне становище, тому позивач звернулася до суду з даним позовом, в якому просить стягнути аліменти у розмірі у 3\~000,00 грн. щомісяця з дня подання позовної заяви до суду і до досягнення повноліття дитини, і вважає, що цієї суми буде достатньою для задоволення потреб дитини. Позивач в судове засідання не зявилася, надавши до суду заяву про розгляд справи у свою відсутність, одночасно позовні вимоги підтримала повністю, просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи у свою відсутність, одночасно зазначив, що позов визнає частково, згоден сплачувати аліменти у розмірі 500,00 грн. у звязку з тим, що не працює і не має можливості сплачувати аліменти. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного висновку. Згідно свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], його батьками є сторони по справі (а.с.3). Згідно ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. А відповідно до ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Судом встановлено, що на даний час дитина проживає з матірю, відповідач матеріальної допомоги не надає, матеріально сімю не забезпечує, дитина знаходиться на повному утриманні матері, матеріальної допомоги відповідач на даний час не надає, що не спростовано останнім. Тому, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані, але підлягають частковому задоволенню, і з урахуванням вимог ст.182 СК України, з відповідача на користь позивачки на утримання неповнолітньої дитини, повинні бути стягнуті аліменти у розмірі 650,00 грн. щомісяця до досягнення дитиною повноліття. Даних про матеріальний стан платника аліментів, матеріальний стан одержувача аліментів, а також стан здоровя дитини і інших обставин, що враховуються при визначенні судом розміру аліментів, суду не надано, що не позбавляє в майбутньому позивача чи відповідача звертатися до суду з позовом про зміну розміру аліментів. У відповідності до ч.1 ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Так, позов був предявлений 11.06.2015 року, а тому суд вважає за необхідне стягнути аліменти з дня предявлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Крім того, у відповідності до ст. 88 ЦПК України відповідач повинен відшкодувати на користь держави судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп., оскільки позивачка звільнена від сплати судових витрат. Враховуючи вищенаведене,

Outcome: partial