Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-22 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вищевказаним позовом до [PERSON], який обґрунтувала наступним. 18.03.1983 року між позивачкою та [PERSON] було укладено шлюб, який зареєстрований Ленінським відділом РАГС м. Одеси. Від цього шлюбу у них народилися: син [PERSON], [INFO], син [PERSON], [INFO] та донька [PERSON], [INFO], яка на даний момент проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні. 24.05.2012 року рішенням Приморського районного суду м. Одеси шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Добровільно про спалу аліментів на утримання доньки [PERSON] батьки не домовилися. Крім того, [PERSON] навчається у Одеському національному університеті імені [PERSON] за спеціальністю журналістика. Навчання у закладі відбувається стаціонарно на платній основі за контрактом. Термін навчання з 01.09.2014 року по 30.06.2018 року. Власного доходу [PERSON] не має, у звязку з навчанням не працює та перебуває на утриманні своєї матері [PERSON] Посилаючись на викладене, позивачка просила суд стягнути на її користь на утримання дитини, яка навчається аліменти та додаткові витрати в розмірі 1/3 частки від заробітку (доходу) відповідача. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав та просив задовольнити у повному обсязі, представник відповідача позов визнав частково, відповідач надав письмові заперечення на позов, в яких зазначив, що має на утриманні малолітнього сина та непрацездатних батьків, систематично надає доньці матеріальну допомогу та погоджується на стягнення з нього 1/5 частки від заробітку (доходу). Суд, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, вислухавши доводи сторін, вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню частково із наступних підстав. Як випливає з матеріалів справи, з 18.03.1983 року по 24.05.2012 року [PERSON] перебувала у шлюбі з [PERSON]. Шлюб був зареєстрований Ленінським відділом РАГСу м. Одеси, актовий запис № 147. Від цього шлюбу у них народилися: син [PERSON], [INFO], син [PERSON], [INFO] та донька [PERSON], [INFO], яка на даний момент проживає з позивачкою. 24.05.2012 року рішенням Приморського районного суду м. Одеси шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. В 2014 році [PERSON] була зарахована до Одеського національного університету імені [PERSON], що підтверджується договором № 39-1-199-2014. Навчання у закладі відбувається стаціонарно на платній основі. Термін навчання з 01.09.2014 року по 30.06.2018 року. Власного доходу [PERSON] не має, у звязку з навчанням не працює. Відповідно до ст. 185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобовязані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом, тощо). Відповідач, являючись батьком, зобов'язаний нести рівні з позивачем матеріальні витрати, відповідно до ст.141 СК України: « Мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини». Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, згідно ч. 2 ст. 182 СК України. Частиною 1 ст. 183 СК України визначено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову (ч. 1 ст. 191 СК України). Визначаючи спосіб виконання батьком обовязку утримувати дитину (дітей), суд враховує стан здоровя та матеріальне становище не тільки дітей, а й відповідача, тому вважає можливим стягнення аліментів в частці від всіх виді заробітку (доходу) [PERSON] в розмірі 1/4 частки на утримання [PERSON] до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 198 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Статтею 199 СК України визначено, що, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу, а саме: стан здоровя та матеріальне становище дитини, платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей та ін. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Частиною 3 ст. 88 ЦПК України визначено, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року (із змінами), від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. На підставі ст. ст. 4, 6, 8, 10-11, 15, 57-60, 79, 88, 109, 209, 212-215, 218, 294 ЦПК України, суд, -

Outcome: partial