Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-22 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду 05.05.2016 року з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, в обґрунтування якої зазначила, що з 14.06.2008 року вона перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, від якого мають двох малолітніх дітей: доньку [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO]. На теперішній час сторони разом не проживають. Діти проживають разом з нею та потребують коштів на утримання, які відповідач на теперішній час добровільно не надає, сама позивач самостійно не може утримувати дітей. В даний час вона знаходиться у відпустці по догляду за молодшою дитиною [PERSON], [INFO] до досягнення нею трьох років і має право на отримання від чоловіка аліментів. Тому позивач просить стягнути з відповідача на її користь на утримання малолітніх дітей: доньки [PERSON], [INFO] та доньки [PERSON], [INFO], до досягнення ними повноліття, аліменти в розмірі 1/2 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня подачі заяви та до досягнення дітьми повноліття та аліменти на її утримання в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) до досягненням донькою [PERSON], [INFO] трирічного віку. Позивач в судове засідання не зявилася, надала суду письмову заяву, в якій просила цивільну справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, клопотала про його задоволення. Проти винесення заочного рішення не заперечувала (а.с. 30). Відповідач в судове засідання повторно не зявився, причини неявки суду не повідомив, про проведення судових засідань повідомлений належним чином, про що свідчать поштові повідомлення які повернулися на адресу суду та поштове повідомлення про отримання ним особисто судової повістки 22.09.2016 року (а.с. 23,24,32, 34) . Отже на підставі ст.ст. 74,76 ЦПК України, відповідач вважається належним чином повідомленою. В звязку з неявкою в судове засідання відповідача, суд, враховуючи викладену в заяві позивача думку про можливість винесення заочного рішення, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, на підставі наявних в справі доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. В звязку з тим, що сторони правом на участь в судовому засіданні не скористалися, відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, давши їм належну оцінку, вважає, що позовна заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі зареєстрованому 14.06.2008 року виконавчим комітетом Веселівської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, про що свідчить копія свідоцтва про шлюб серії 1-КИ № 106801 (а.с. 9). Від шлюбу мають двох малолітніх дітей: доньку [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження, відповідно, серії 1-КИ №196820 та серії І-КИ № 521560 виданих виконавчим комітетом Веселівської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, актові записи № 22 та № 22 (а.с. 5, 6). Діти проживають разом з позивачем та знаходяться на її утриманні, про що свідчить довідка Веселівської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області № 332 від 14.04.2016 року (а.с. 7). Відповідно до вимог ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 2 ст. 183 Сімейного кодексу України, якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Позивач не працює, знаходиться у відпустці по догляду за дитиною донькою [PERSON], [INFO] до досягнення нею 3-х років та отримує допомогу по догляду за дитиною в розмірі 860,00 грн. щомісяця, що вбачається з довідки Управління соціального захисту населення Криворізької районної державної адміністрації № 994 (а.с. 8). На утримання позивача відповідач матеріальної допомоги не надає, про що зазначила позивач в позові. Відповідно до ч. 2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ч. 2 ст. 75 СК України право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати допомогу. Згоди про участь кожного з батьків у витратах на утримання дітей сторони між собою не досягли, тому суд приходить до висновку, що відповідач, будучи батьком малолітніх [PERSON] та [PERSON], зобовязаний щомісячно сплачувати аліменти на користь позивачки на їх утримання та утримання позивачки до досягнення їх спільною дитиною [PERSON] трирічного віку. Відповідно до ч.2 ст. 70 ЗУ «Про виконавче провадження» із заробітної плати боржника може бути утримано за виконавчими документами до погашення у повному обсязі заборгованості у разі стягнення аліментів - п'ятдесят відсотків. Тому, враховуючи відсутність взаємної домовленості між сторонами про участь у матеріальних витратах на утримання малолітніх дітей та утримання дружини, суд вважає, що аліменти на утримання дітей слід стягнути в розмірі 1/3 частини від всіх видів доходу відповідача щомісячно до досягнення дітьми повноліття, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та на утримання дружини в розмірі 1/6 частини від всіх видів доходу відповідача , щомісячно, до досягнення їх дитиною [PERSON], [INFO] трирічного віку. В силу ст. 88 ЦПК України з відповідача належить стягнути судовий збір у розмірі 551,20 грн. на користь держави.

Outcome: partial