Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-13 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до Другого відділу державної виконавчої служби у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) про зняття арешту з нерухомого майна. Свій позов обґрунтовує тим, що їй на праві приватної власності належить земельна ділянка, площею 0,4595 га для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 0722880700:01:001:8102, що розташована в [ADDRESS] . Вказує, що маючи на меті відчужити належне їй майно, вона звернулась до приватного нотаріуса, де дізналася, що на все її нерухоме майно накладено арешт на підставі стягнення з неї на користь Державного ощадного банку України заборгованості в сумі 18795258 грн. за кредитним договором. Разом з тим зазначає, що її зобов`язання перед банком повністю виконані, заборгованість повністю погашена. Інші борги відсутні. Вказує, що звернулась до Другого відділу ДВС із заявою про зняття арешту, однак їй було відмовлено. При цьому, на даний час в автоматизованій системі виконавчих проваджень відсутня інформація щодо відкритих виконавчих проваджень, де вона є боржником. У зв`язку з чим, просить зняти арешт з належного їй нерухомого майна, накладений постановами державних виконавців Другого та Першого відділів ДВС Луцького МУЮ. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав, викладених у заяві та просила їх задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнала, просила відмовити в його задоволенні. Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши та оцінивши представлені у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом з`ясовано, що [PERSON] на праві власності належить земельна ділянка, площею 0,4595 га для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 0722880700:01:001:8102, що розташована в [ADDRESS] , що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с. 14-16). Крім того, з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна слідує, що на підставі постанов державних виконавців накладено арешт на нерухоме майно за вказаними вище адресами, а саме за реєстраційними номерами обтяжень: 1) № 31854221 (спеціальний розділ), вид обтяження: арешт нерухомого майна; підстава виникнення: постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження, серія та номер: 29304081, виданий 31.10.2011 року старшим державним виконавцем Другого відділу державної виконавчої служби Луцького МУЮ Воробей О.А., обтяжувач: Другий ВДВС Луцького МУЮ; 2) № 31854176 (спеціальний розділ), вид обтяження: арешт нерухомого майна; підстава виникнення: постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження, серія та номер: 29304086, виданий 12.10.2011 року старшим державним виконавцем Другого відділу державної виконавчої служби Луцького МУЮ Воробей О.А., обтяжувач: Другий ВДВС Луцького МУЮ; 3) № 26161459 (спеціальний розділ), вид обтяження: арешт нерухомого майна; підстава виникнення: постанова про арешт майна боржника, серія та номер: 55500020, виданий 12.01.2018 року головним державним виконавцем Другого відділу державної виконавчої служби м. Луцьк Левчук І.О., обтяжувач: Другий ВДВС м. Луцьк; 4) № 31854256 (спеціальний розділ), вид обтяження: арешт нерухомого майна; підстава виникнення: постанова про відкриття виконавчого провалдження, серія та номер: 31107056, виданий 08.02.2012 року державним виконавцем Першого відділу державної виконавчої служби Луцького МУЮ Жилінською О.А., обтяжувач: Перший ВДВС Луцького МУЮ; 5) № 31854054 (спеціальний розділ), вид обтяження: арешт нерухомого майна; підстава виникнення: постанова про відкриття виконавчого провадження, серія та номер: б/н, виданий 08.11.2010 року старшим державним виконавцем Другого відділу державної виконавчої служби Луцького МУЮ Пирогою С.С., обтяжувач: Другий ВДВС Луцького МУЮ. (а.с. 14-16). Згідно із ч. 1 ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Ч. 1 ст. 319 ЦК України визначено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Із постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» №5 від 07 лютого 2014 року слідує, що застосовуючи положення статті 391 ЦК, відповідно до якої власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо вони не пов`язані із позбавленням права володіння, суд має виходити із наступного. Відповідно до положень статей 391, 396 ЦК України позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. Згідно ч. 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову. У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду (ч. 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження»). Як вбачається із повідомлення АТ «Ощадбанк» від 24.09.2020 року, виданої [PERSON] , слідує, що станом на 24 вересня 2020 року її зобов`язання за кредитами повністю виконані, заборгованість відсутня (а.с. 10). Таким чином, оцінивши зібрані і дослідженні в судовому засіданні докази в їх сукупності, зважаючи, що права позивача як власника нерухомого майна порушені, доказів того, що вона є боржником у будь-якому виконавчому провадженні суду не представлено, у неї відсутня заборгованість перед АТ «Ощадбанк» та враховуючи відсутність іншого способу зняття арешту з майна не інакше як за рішенням суду, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення.

Outcome: approved