Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-19 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з заявою в якій просила встановити факт смерті її матері [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] та її батька [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , на території, тимчасово непідконтрольній Україні у м.Донецьку. В обґрунтування заяви [PERSON] посилалася на те, що отримати свідоцтво про смерть її матері [PERSON] та батька [PERSON] у відділі державної реєстрації актів цивільного стану неможливо, оскільки їхня смерть сталася на тимчасово окупованій території України, на якій неможливо отримати медичний документ, що може бути прийнято відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації смерті згідно законодавства України. [PERSON] про дату розгляду справи була повідомлена належним чином, в судове засідання не з`явилася, через канцелярію суду подала заяву, в якій просила розгляд справи проводити у її відсутність, підтримала заяву та просила її задовольнити. Начальник Індустріально-Немишлянського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) в наданій заяві просила проводити розгляд справи у відсутність представника відділу, вказала, що відділ не заперечує проти задоволення заяви. З`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд доходить наступного. Заявник [PERSON] є донькою померлих [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження від 6.09.1982 року, копія якого знаходиться в матеріалах справи. [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , була громадянкою України, уродженкою с.Борки Суджанського району Курської області та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , був громадянином України, уродженцем с.Цміни Маневицького району Волинської області та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Місце реєстрації заявника [PERSON] : [ADDRESS] , що підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 06.12.2021 року. На даний час м.Донецьк є тимчасово окупованою та непідконтрольною українській владі територією. Встановлення факту смерті матері та батька необхідно заявникові для отримання свідоцтв про смерть у відділі державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації їхньої смерті, відповідно до ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану». Відповідно до п.8 ч.1 ст.317 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до ч.1 ст.317 ЦПК України, заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Відповідно п.2 ч.1 ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час. Враховуючи викладене, єдиною підставою для державної реєстрації смерті в даних випадках є рішення суду про встановлення факту смерті. Постановою Верховної Ради України «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» від 17 березня 2015 року № 254-VIII, визнано тимчасово окупованими територіями окремі райони, міста, селища і села Донецької та Луганської областей, в яких відповідно до Закону України «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей» запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування, до моменту виведення усіх незаконних збройних формувань, російських окупаційних військ, їх військової техніки, а також бойовиків та найманців з території України та відновлення повного контролю України за державним кордоном України. Населений пункт м.Донецьк входить до переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 7 листопада 2014 р. № 1085 «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення». Відповідно до ст.1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», тимчасово окупована територія України є невід'ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Відповідно до ч.1 ст.5 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», Україна вживає всіх необхідних заходів щодо гарантування прав і свобод людини і громадянина, передбачених Конституцією та законами України, міжнародними договорами, усім громадянам України, які проживають на тимчасово окупованій території. Згідно ч. 1 ст.18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території», громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, після залишення ними тимчасово окупованої території. Зі змісту ч.ч.2, 3 ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території», вбачається, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Європейський суд з прав людини у справі «Кіпр проти Туреччини» зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Частиною 4 статті 317 ЦПК України визначено, що рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Відтак, судом встановлено, що зареєструвати факт смерті [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , в м.Донецьку та [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] в м.Донецьку в Індустріально-Немишлянському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) заявник не в змозі, оскільки видані незаконним органом свідоцтва про смерть не є документами, на підставі яких можливо провести державну реєстрацію смерті особи, а отже не створюють жодних юридичних наслідків на території України. Встановлення факту смерті матері та батька має для заявника юридичне значення, оскільки необхідне для реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану України факту їхньої смерті та видачі свідоцтв про смерть. На підставі наведеного, суд приймає в якості доказів факту смерті [PERSON] , та [PERSON] , надані заявником копії довідок про причини смерті до форми №106 №153 від 07.01.2019 р. та №4834 від 06.09.2021 р. виданих бюро судово-медичної експертизи відділом судмедекспертизи трупів, з яких вбачається, що [PERSON] померла [INFO] на території м.Донецьку, причиною смерті стала атеросклеротична хвороба, та [PERSON] помер [INFO] на території м.Донецьку, причиною смерті стала інтоксікація злоякісне утворення в печінці. З огляду на викладене, суд доходить висновку, що заява [PERSON] про встановлення факту смерті є обґрунтованою та підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved