Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-11 00:00:00

[PERSON] звернулася до Солом`янського районного суду м. Києва із вищезазначеним позовом та просила суд визнати за нею право власності на 1/2 кімнати у квартирі спільного заселення, тобто на 18/200 частин загальної площі квартири за адресою: [ADDRESS] , у зв`язку з втратою правовстановлюючого документу. В обґрунтування позовної заяви зазначила, що їй на праві власності належить 1/2 кімнати у квартирі спільного заселення, тобто 18/200 частин загальної площі квартири за адресою: [ADDRESS] , інша 1/2 частина кімнати у квартирі спільного заселення належала її матері, про що свідчить інформаційна довідка комунального підприємства Київської міської ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації» від 26.02.2019 КВ-2019 №6262. За змістом даної інформаційної довідки за даними реєстрових книг Бюро, кв. [ADDRESS] на праві власності зареєстрована: - 18/100 частин за [PERSON] , [PERSON] (в рівних долях) на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого Київським електровагоноремонтним заводом 04.06.1998 р. (розпорядження №325). [PERSON] , яка є матір`ю позивача, померла. Після її смерті позивач виявила відсутність оригіналу свідоцтва на право власності на вказане вище житло, тобто оригінал правовстановлюючого документу нею був втрачений. З метою відновлення свідоцтва про право власності на житло позивач звернулася до ПрАТ «Київський електровагоноремонтний завод», де їй було відмовлено у видачі дубліката свідоцтва та повідомлено, що будь-яка документація на підприємстві відсутня, оскільки згідно рішення Київської міської ради від 03.03.1999 р. №185/286 «Про прийняття до комунальної власності територіальної громади міста Києва відомчих житлових будинків» житловий фонд разом з вбудованими, прибудованими та вбудовано-прибудованими приміщеннями, у тому числі будівля за адресою [ADDRESS] , з усією документацією був переданий до комунальної власності територіальної громади міста Києва. 29.05.2019 позивач звернулася з заявою про видачу дубліката правовстановлюючого документу на вказане житло до Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації, де їй також було повідомлено, що видати дублікат свідоцтва про право власності на житло за вказаною адресою без приватизаційної справи на квартиру [ADDRESS] немає можливості, оскільки при передачі даного будинку до сфери управління та обслуговування Солом`янської районної у м. Києві державної адміністрації (Залізничної районної державної адміністрації), відомство Київський електровагоноремонтний завод не передавало приватизаційну справу по квартирі [ADDRESS] у зазначеному будинку. Відсутність у позивача правовстановлюючого документу на житло позбавляє можливості розпоряджатися своєю власністю. Виходячи з цього, просить задовольнити позов. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 08.11.2019 відкрито загальне позовне провадження в цивільній справі за позовом [PERSON] до Київської міської ради, третя особа: Приватне акціонерне товариство «Київський електровагоноремонтний завод» про визнання права власності на нерухоме майно. Позивач в судове засідання не зьявилася, про дату та час судового засідання повідомлялася належним чином. При цьому, від представника позивача надійшла заява, відповідно до якої останній позовні вимоги підтримав та просив задовольнити, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Інші сторони в судове засідання не з`явилися, про дату час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Причини неявки суду не відом. Згідно вимог ст.280 ЦПК України, якщо відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання та не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, відповідно до ст.ст.223, 280 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у ній матеріалів у відсутності відповідача, оскільки його неявка не перешкоджає ухваленню заочного рішення, проти чого не заперечував представник позивача. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов`язки сторін та те, що представник позивача проти заочного розгляду справи не заперечує, суд, на підставі ч.1 ст.280 та відповідно до ч.1 ст.281 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Виходячи з цього, враховуючи думку представника позивача, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Вивчивши матеріали справи, письмові докази, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин справи,

Outcome: approved