Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-22 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якій зазначає, що перебуває з відповідачем у шлюбі, зареєстрованому 23 травня 2002 року у Скалатській міській раді Підволочиського районну Тернопільської області, актовий запис № 11. Під час перебування у шлюбі у них народилися діти: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] Спільне подружнє життя з відповідачем не склалося через різні погляди на сімейне життя. Переконана, що збереження шлюбу є неможливим та суперечить її інтересам, а тому просить позов задовольнити, терміну на примирення не надавати,після розірвання шлюбу прізвище залиши шлюбне «Бошкевич». Сторони, будучи повідомленими про дату і час судового розгляду, в судове засідання не зявилися, подали заяви з проханням справу слухати у їх відсутності. Позивач позов підтримала. Відповідач позовні вимоги визнав, проти надання терміну на примирення заперечив. Дослідивши матеріали справи, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховуючи визнання позову відповідачем, суд вважає за можливе прийняти рішення у підготовчому провадженні, задовольнивши позовні вимоги, з наступних підстав: Згідно свідоцтва про шлюб серії 1-ИД №068826, виданого 23 травня 2002 року [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], зареєстрували шлюб у Скалатській міській раді Підволочиського району Тернопільської області 23 травня 2002 року, актовий запис №23, після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище «Бошкевич». Під час перебування у шлюбі в сторін народилися діти: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвами про народження відповідно серії І-ИД № 028939 від 22 січня 2007 року та І-ИД № 041432. Згідно із\~ст.51 Конституції України\~та\~ст.\~24\~СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обовязки у шлюбі та сімї. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.ч. 3 та 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування подружжя до припинення шлюбних стосунків чи їх збереження є неприпустимим і є порушенням права на свободу та особисту недоторканість. Позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя ( ч.1\~ст.110 СК України). Згідно зі\~ст.112\~СК України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Таким чином, судом встановлено, що сторони сімейних стосунків не підтримують, позивач наполягає на розлученні, має стійке волевиявлення до розірвання шлюбу, подальше спільне життя подружжя неможливе та суперечить їх інтересам, а тому суд вважає, що шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ст.\~113\~СК України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач при реєстрації шлюбу змінила прізвище на «Бошкевич», в своїй заяві зазначила про бажання надалі іменуватися цим прізвищем. За вказаних суд приходить до переконання про обґрунтованість позовних вимог, а тому позов слід задовольнити.

Outcome: approved