Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-21 00:00:00

[PERSON] звернулася до Оратівського районного суду Вінницької області із позовною заявою до [PERSON] про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності на житловий будинок, згідно із яким 19 серпня 2015 року позивач та відповідач уклали усний договір купівлі-продажу житлового будинку у с. Чернявка по вул. Весела, 81. Сторони домовилися про подальше нотаріальне посвідчення договору купівлі-продажу. Однак на даний час [PERSON] ухиляється від нотаріального оформлення договору купівлі-продажу на неодноразові звернення оформити нотаріально договір купівлі-продажу не реагує. [PERSON] у звязку з відсутністю нотаріального оформлення договору купівлі-продажу, самостійно не може оформити право власності на вказане нерухоме майно, що перешкоджає їй здійснювати своє право власності на фактично належне їй за договором купівлі-продажу нерухомим майном. [PERSON] змушена звернутись до суду та просить суд встановити юридичний факт укладення між нею, як покупцем і [PERSON], як продавцем, 19.08.2015 року договору купівлі-продажу за ціною 7000 гривень 00 копійок житлового будинку з господарськими будівлями по вул. Весела, 81 в с. Чернявка Оратівського району Вінницької області та визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями по вул. Весела, 81 в с. Чернявка Оратівського району Вінницької області в порядку придбання за договором купівлі - продажу від 19.08.2015 року. Представник позивача [PERSON] будучи належним чином повідомлена про день та час розгляду справи в судове засідання не з'явилася, надавши заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги просить задоволити. Відповідач [PERSON],будучи належним чином повідомлена про день та час розгляду справи в судове засідання не з'явилася, надавши заяву про розгляд справи без її участі, не заперечує проти задоволення позовних вимог. Від сторін надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності, що відповідає вимогам ч. 3 ст. 211 ЦПК України, у звязку з чим в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.. Суд, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи із слідуючого. Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносин, що виникають у державі. У відповідності з п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов'язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. Згідно зі ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 12 ЦПК України, суд розглядає справи на засадах змагальності. Згідно зі ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених ЦПК випадках. Відповідно до ст.ст. 76, 81 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Як вбачається з свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок № 62 від 14.06.1989 року виданого виконкомом Чернявської сільської Ради народних депутатів, будинок по вул. Веселій, 104 в с. Чернявка Оратівського району Вінницької області належить [PERSON]. 01.12.2017 року виготовлений технічний паспорт на садибний (індивідуальний) житловий будинок по вул. Весела, 81 в с. Чернявка Оратівського району Вінницької області. Відповідно до паспорта серії ТТ 300266 від 16.07.2015 року [PERSON] [INFO], зареєстрована за адресою [INFO]. Відповідно до довідки № 298 від 04.12.2017 року виданої Чернявською сільською радою Оратівського району Вінницької області про те, що [PERSON], [INFO] відкрито користується будинком по вул. Весела, 81 с. Чернявка Оратівського району Вінницької області. Як вбачається з позовної заяви і не заперечується сторонами, 19 серпня 2015 року між відповідачем [PERSON] та позивачем [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу від 19.08.2015 року про продаж позивачу житлового будинку з господарськими будівлями по вул. Весела, 81 в с. Чернявка Оратівського району Вінницької області за 7000 грн. Сторони домовились про подальше нотаріальне посвідчення договору купівлі-продажу. Відповідно до розписки про отримання коштів за договором купівлі-продажу від 19.08.2015 року відповідач [PERSON] отримала від позивача [PERSON] кошти в сумі 7000 грн. 00 коп. за проданий житловий будинок з господарськими будівлями, що розташований по вул. Весела, 81 в с. Чернявка Оратівського району Вінницької області. Гроші відповідач [PERSON] отримала повністю. Нотаріально сторони договір купівлі-продажу не оформили, однак відповідач пообіцяла в подальшому оформити договір купівлі-продажу нерухомого майна нотаріально. На даний час відповідач [PERSON] ухиляється від нотаріального оформлення договору купівлі-продажу нерухомого майна, на неодноразові звернення оформити нотаріально договір купівлі-продажу не реагує. Позивач [PERSON] в свою чергу, у зв'язку з відсутністю нотаріального оформлення договору купівлі-продажу, самостійно не може оформити право власності на вказане нерухоме майно, що перешкоджає їй здійснювати своє право власності на фактично належне їй за договором купівлі-продажу нерухомим майно. Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ч. 6 ст. 294 ЦПК України якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз'яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах. Враховуючи те, що встановлення відповідного факту пов'язане з подальшим вирішенням спору про право, зокрема права позивача [PERSON] на нерухоме майно, суд вважає, що справу слід вирішувати в позовному провадженні. Згідно приписів ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого не майнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав, передбачених ч. 2 ст. 16 ЦК України є визнання права. \~ Позивач [PERSON] оплатила вартість придбаного нерухомого майна, а відповідач [PERSON] написала розписку від 19.08.2015 року про отримання коштів. Таким чином, встановлено, що позивач виконав умови договору, оплативши вартість придбаного майна, а відповідач ухиляється від нотаріального посвідчення договору. Статтею 202 ЦК України передбачено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. . Відповідно до ч. 2 ст. 218 ЦК України якщо правочин, для якого законом встановлена його недійсність у разі недодержання вимоги щодо письмової форми, укладений усно і одна із сторін вчинила дію, а друга сторона підтвердила її вчинення, зокрема шляхом прийняття виконання, такий правочин у разі спору може бути визнаний судом дійсним. Згідно статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч. 1 ст. 334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. У відповідності до цивільного законодавства, однією із умов виникнення прав та обов'язків учасників цивільних правовідносин є рішення суду. Суд може застосувати до правовідносин сторін ч. 2 ст. 220 ЦК України, відповідно до якої у випадку, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним, так як по укладеному між сторонами договору відбулося часткове його виконання. За таких обставин, суд вважає, що необхідно встановити юридичний факт укладення між нею, як покупцем і [PERSON], як продавцем, 19.08.2015 року договору купівлі-продажу за ціною 7000 гривень 00 копійок житлового будинку з господарськими будівлями по вул. Весела, 81 в с. Чернявка Оратівського району Вінницької області та визнати за позивачем право власності на нерухоме майно. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує думку позивача, який просить судові витрати покласти на нього та вважає, що судові витрати слід залишити без відшкодування. На підставі ст.ст. 16, 346, 202, 328, 334 ЦК України,

Outcome: approved