Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-26 00:00:00

[PERSON] звернулася до Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] про визнання її такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач на підставі договору дарування від 11 лютого 1999 року є власником квартири [ADDRESS]. В цій квартирі окрім позивача зареєстровані також: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON]. З відповідачем позивач не спілкується, їй не відомо місце проживання відповідача. [PERSON] не проживає в цій квартирі понад п'ять років, її речей в квартирі не має. На адресу позивача приходять листи від банківських установ про зобов'язанні [PERSON] повернути кошти відповідно до кредитних договорів. Також позивач змушена сплачувати комунальні послуги, з урахуванням усіх осіб, зареєстрованих в квартирі. В судове засідання позивач не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи у відповідності до ч. 5 ст. 74 Цивільного процесуального кодексу України повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила, заяву про розгляд справи без її участі не надала. У відповідності до ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України судом було постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до наступних висновків. Судом встановлені такі обставини та відповідні їм правовідносини. [PERSON] на підстав договору дарування від 11 лютого 1999 року є власником квартири [ADDRESS] (а.с.14-15). За даною адресою зареєстрована [PERSON], що підтверджується довідкою Відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Дніпропетровській області (а.с.25) та домовою книгою (а.с.17-22). Згідно з актом обстеження житлово-побутових умов від 8 квітня 2014 року, складеного депутатом Верхньодніпровської міської ради, [PERSON] не проживає в [ADDRESS] з серпня 2008 року (а.с. 16). Відповідно до ч. 2 ст.405 Цивільного кодексу України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним та власником житла або законом. Досліджені у справі докази дають суду підстави вважати, що [PERSON] понад рік не проживає в [ADDRESS] без поважних причин, вона добровільно визначила своїм місцем проживання іншу адресу. Домовленості про збереження права користування житлом у разі відсутності між [PERSON] та [PERSON] не було. У зв'язку з встановленими судом обставинами суд приходить до висновку, що [PERSON] є такою, що втратила право користування житлом за адресою: [ADDRESS]. Враховуючи вищевикладене, суд вважає позовні вимоги [PERSON] про визнання [PERSON] такою, що втратила право користування житлом законними та обґрунтованими. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у відповідності до ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України, суд приймає до уваги, що позивачем було сплачено судовий збір за подання позовної заяви в сумі 243 грн. 60 коп. (а.с.1), який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved