Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-29 00:00:00

[PERSON] звернулася до Сєвєродонецького міського суду із позовною заявою до [PERSON], як законного представника неповнолітнього [PERSON], про усунення перешкод у здійсненні права користування і розпорядження майном шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, третя особа Орган опіки та піклування Сєвєродонецької міської ради. В обґрунтування заявлених вимог позивач [PERSON] зазначає, що вона є власником будинку, розташованого за адресою: Луганська область, м. Сєвєродонецьк, житловий район Щедрищеве, вул. Центральна, будинок 84-а, в якому зареєстрований її неповнолітній онук [PERSON], який є сином її дочки відповідача [PERSON] Позивач просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням з тих підстав, що він не проживає з 2005 року у вказаному будинку і добровільно свого неповнолітнього сина відповідач [PERSON] з реєстраційного обліку не знімає. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилась, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Не заперечувала проти ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, про дату, час і місце судового засідання повідомлялась належним чином, причини неявки суду не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності до суду не надходило. Відповідач своїм правом на подачу відзиву не скористалася. Представник третьої особи Органу опіки та піклування Сєвєродонецької міської ради Луганської області в судове засідання не зявився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Позивач не заперечувала проти розгляду справи за відсутності відповідача. У звязку з наведеним, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача, а матеріали, що є у справі, достатніми для цього. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступні фактичні обставини. З матеріалів справи судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником будинку, розташованого за адресою: Луганська область, м. Сєвєродонецьк, житловий район Щедрищеве, вул. Центральна (Кірова), будинок 84-а, на підставі договору купівлі-продажу від 03.03.1983 року, посвідченого державним нотаріусом Сєвєродонецької державної нотаріальної контори [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за № 1563. Згідно з\~довідкою №\~29448\~від 17.07.2018\~року про\~склад сімї\~або зареєстрованих\~у житловому\~приміщенні/будинку\~осіб,\~виданою Центром\~надання адміністративних\~послуг у\~м.\~Сєвєродонецьку Сєвєродонецької\~міської ради,\~станом на\~17.07.2018\~року у будинку № 84-а по вул. Центральній, у житловому районі Щедрищеве, м. Сєвєродонецька Луганської області зареєстровані: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Як вбачається з акту від 20.07.2018 року, затвердженого Головою квартального комитету Щедрищево [PERSON], у будинку, розташованому за адресою: Луганська область, м. Сєвєродонецьк, житловий район Щедрищеве, вул. Центральна, будинок 84-а, [PERSON], [INFO], не проживає. Згідно з копією довідки № 820 від 05.07.2018 року, виданої Волгодонським технікумом інформаційних технологій, бізнесу та дизайну імені [PERSON], який розташовано за адресою: Російська Федерація, Ростовська область, м. Волгодонськ, вул. Гагаріна, 13, [PERSON] дійсно є студентом 2 курсу очної форми навчання на бюджетній основі вказаного навчального закладу. Таким чином,\~з досліджених\~в судовому\~засіданні фактичних\~обставин справи\~судом встановлено,\~що спір\~між сторонами\~виник з приводу\~захисту позивачем\~свого права\~власності,\~а саме\~права користування\~та розпоряджання\~житловим приміщенням. Вказані правовідносини регулюються нормами Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, Конституції України та Цивільного кодексу України. Стаття 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4.11.1950 року, підписана від імені України 9 листопада 1995 року та ратифікована Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року закріплює, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 2 ст. 317 ЦК України на зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до статті 405 ЦК України передбачено, що члени сімї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до\~ст.\~7\~Закону України\~«Про свободу\~пересування та\~вільний вибір\~місця проживання\~в Україні»\~зняття з\~реєстрації місця\~проживання особи\~здійснюється на\~підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою, а також інших документів, які свідчать про припинення підстав на право користування житловим приміщенням. Таким чином, враховуючи, що неповнолітний син відповідача [PERSON] за\~місцем реєстрації\~не проживає\~без поважних\~причин більше\~одного року,\~суд вважає,\~що досліджені\~судом докази\~свідчать про\~наявність обґрунтованих\~підстав для\~задоволення позову [PERSON] до [PERSON], як законного представника неповнолітнього [PERSON], про усунення перешкод у здійсненні права користування і розпорядження майном шляхом визнання [PERSON] таким, що втратив право користування будинком № 84-а по вул. Центральній у житловому районі Щедрищеве м. Сєвєродонецька Луганської області. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Понесення позивачем судових витрат підтверджується квитанцією про сплату судового збору № 0.0.1096647478.1 від 30.07.2018 року у сумі 704, 80 грн., який відповідно до ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved