Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-14 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення витрат на навчання. Позовні вимоги позивачем вмотивовані тим, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] За час подружнього життя у них народилася одна дитина - син [PERSON], [INFO]. Рішенням Хустського районного суду від 18 січня 1996 року шлюб між нею та відповідачем було розірвано. Відповідно до рішення Хустського районного суду від 05 лютого 2015 року її позов до [PERSON] було задоволено частково, а саме зобов'язано [PERSON] сплачувати на її користь аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON] аліменти на навчання до досягнення ним 23 річного віку в розмірі 800 гривень, а також стягнуто з [PERSON] 3250 грн. як 1\\2 частини оплати за навчання у Вищому навчальному закладі «Відкритий міжнародний університет розвитку людини». В частині позовних вимог щодо стягнення 1\\2 частини як плати за навчання у Хустському технічному коледжі ТСО України та вищому навчальному закладі «Відкритий міжнародний університет розвитку людини «Україна» за період 2015 - 2018 роки було відмовлено. Ухвалою апеляційного суду Закарпатської області від 12.03.2015 року рішення Хустського районного суду від 05.02.2015 року залишено без змін. Підставою для відмови в стягненні витрат за навчання було зазначено судом, що не можуть бути стягнуті витрати за навчання за майбутній період, тобто 2015 , 2016, 2017 ,2018 роки . Виходячи з таких висновків суду, витрати за навчання можуть бути стягнути лише після їх сплати. В позові позивачка зазначила, що нею були понесені витрати за навчання сина, що підтверджено відповідними квитанціями, оскільки відповідач у добровільному порядку не бажає компенсувати частину цих витрат. Нею було сплачено за навчання сина [PERSON] в Хустському технічному коледжі ТСО Україна 1 рівня акредитації за 2014-2015 навчальний рік 6149 грн. та нараховану суму інфляції згідно умов договору в сумі 259 гривень, також сплачено за 2015-2016 навчальний рік 6200 гривень та нараховану інфляцію в сумі 1329 гривень. Всього було сплачено за навчання сина за вище вказані періоди в Хустському технічному коледжі ТЄО України в сумі 13936 гривень, тобто 1\\2 частина оплати становить 6968 грн. Крім того, [PERSON] з вересня 2014 року по березень 2016 року навчався у вищому навчальному закладі Відкритий міжнародний університет людини «Україна» де отримав диплом магістра та здобув кваліфікацію магістра з перекладу (англійська, німецька мова ).3а вказане навчання нею сплачено 31.07.2015 року 3250 грн., 24.02.2016 року 786,50 грн. нарахована сума інфляції згідно умов договору, 19.12.2014 року 3250 грн. Всього сплачено 7286 грн., з яких 1\\2 частина становить 3643,25 грн. Відповідач в змозі сплатити частину витрат по оплаті за навчання сина [PERSON] [INFO], оскільки він систематично виїжджає на сезонні роботи і має нерегулярний, однак, достатньо високий дохід. В судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилася. На адресу суду надіслала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задоволити. Відповідач [PERSON] в судове засідання також не з'явився. Про виклик в судове засідання належним чином був повідомлений, що стверджується наявною в матеріалах справи розпискою, про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, з урахуванням заяви позивача про слухання справи за його відсутності, неявки відповідача, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що за час спільного подружнього життя у сторін народилася одна дитина - син [PERSON], [INFO].. Шлюб між позивачкою та відповідачем розірвано 18 січня 1996 року. Станом на сьогоднішній день позивачкою були понесені витрати за навчання сина, що підтверджено відповідними квитанціями, оскільки відповідач у добровільному порядку не бажає компенсувати частину цих витрат. Відповідно до довідки Хустського технічного коледжу ТСО України від 19 травня 2016 року № 297 син сторін, [PERSON] дійсно навчається у даному закладі на 2 курсі, стаціонарно за спеціальністю «Обслуговування та ремонт автомобілів і двигунів». Термін навчання з 01.09.2014 р. по 30.06.2018 р. (а.с. 13) Позивачкою було сплачено за навчання сина [PERSON] в Хустському технічному коледжі ТСО Україна 1 рівня акредитації за 2014-2015 навчальний рік 6149 грн. та нараховану суму інфляції згідно умов договору в сумі 259 гривень, також сплачено за 2015-2016 навчальний рік 6200 гривень та нараховану інфляцію в сумі 1329 гривень. Всього було сплачено за навчання сина за вище вказані періоди в Хустському технічному коледжі ТЄО України в сумі 13936 гривень (а.с. 21, 22). Відповідно до довідки Відкритого міжнародний університет людини «Україна» від 20 травня 2016 року № 15-16 син сторін, [PERSON] дійсно навчався у даному закладі з вересня 2014 року по березень 2016 року і отримав диплом магістра та здобув кваліфікацію магістра з перекладу (а.с. 16) 3а вказане навчання позивачкою було сплачено 31.07.2015 року 3250 грн., 24.02.2016 року 786,50 грн. нарахована сума інфляції згідно умов договору, 19.12.2014 року 3250 грн. Всього сплачено 7286 грн.(а.с. 19, 20). Відповідно до ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання . Враховуючи, що син сторін [PERSON], [INFO] продовжує навчання і у зав'язку з цим потребує значних матеріальних витрат, а також те, що позивачкою було самостійно оплачено періоди навчання сина за 2014-2016 р., що підтверджено відповідними квитанціями, відповідачем не подано жодних заперечень щодо позову, суд приходить до висновку про необхідність стягнути з відповідача на користь позивача 1\\2 частини витрат по оплаті за навчання сина [PERSON], [INFO], за навчання в Хустському технічному коледжі ТСО України в сумі 6968,00 грн. та за навчання у Вищому навчальному закладі «Відкритий міжнародний університет людини «Україна» в розмірі 3643,25 грн. Судові витрати по справі підлягають до стягнення з відповідача [PERSON] Враховуючи наведене та

Outcome: approved