Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-24 00:00:00

[PERSON] звернулася до П'ятихатського районного суду Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, в обґрунтування заявлених вимог зазначаючи, що з відповідачем проживала сімейним життям без укладення шлюбу з 2008 року до 2012 року, від якого сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. На даний час з відповідачем проживають окремо, відповідач матеріальної допомоги на виховання та утримання дитини не надає, дитина проживає разом з позивачем та знаходиться на її повному утриманні, у зв'язку з чим просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі ? частини заробітку відповідача щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання позивач не з'явилася, 25.02.2015 року надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила задовольнити у повному обсязі. Відповідач в судове засідіння не з'явився, 25.02.2015 року надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав у повному обсязі, проти задоволення позову не заперечував. На підставі заяв сторін, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 25.01.2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану П'ятихатського РУЮ у Дніпропетровській області. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого виконавчим комітетом Лихівської селищної ради П'ятихатського району Дніпропетровської області, 20.03.2014 року між [PERSON] та [PERSON] по справі зареєстровано шлюб за актовим записом №1, прізвище позивача змінено з «[PERSON]» на «[PERSON]». Відповідно ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, при чому ч.1 ст.183 СК України передбачає, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом, при цьому, мінімальний розмір аліментів згідно вимог ч.2 ст.182 СК України на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком встановлених випадків. Оскільки згідно позовної заяви позивач не може у повному обсязі забезпечувати потреби дитини сторін, а відповідач зобов'язаний надавати дитині матеріальну допомогу, оскільки є батьком дитини сторін та є особою працездатного віку, проте матеріальної допомоги не надає, аліментів на утримання будь-яких дітей чи інших осіб не сплачує, доказів іншого до суду не надано та при розгляді справи не встановлено, з урахуванням визнання відповідачем позову в повному обсязі, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. При цьому, на підставі ч.1 ст.367 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання судового рішення в частині стягнення аліментів у межах суми місячного платежу. Згідно положень ст.88 ЦПК України судовий збір стягується з відповідача на користь держави, оскільки позивача звільнено від його сплати. На підставі ст.ст.180-183,191 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved