Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-16 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду в інтересах [PERSON] з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення аліментів на утримання непрацездатного батька та просить стягнути з [PERSON], [PERSON] аліменти на її користь, як опікуна [PERSON], на утримання непрацездатного батька в твердій грошовій сумі в розмірі по 1000 гривень на місяць, з кожного, з врахуванням індексу інфляції на час їх виплати, з дати подачі позову до суду і довічно. На обґрунтування своїх вимог вона вказала, що [PERSON], [INFO], є інвалідом ІІ групи через психічне захворювання (шизофренія). Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 16.10.2012 року по справі №2218/9102/2012 за заявою органу опіки та піклування відділу охорони здоров'я Хмельницької міської ради, його було визнано недієздатним і над ним встановлено опіку. Згідно із рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 16.10.2012 року опікуном [PERSON] та його майна призначено [PERSON], [INFO]. У [PERSON] є дві повнолітні, дієздатні і працездатні доньки: [PERSON] і [PERSON], які не приймають участі в утриманні батька і навпаки, намагаються в судовому порядку (цивільна справа №686/16160/17) позбавити батька права на окрему житлову кімнату або стягнути з нього гроші за житло. Інших дітей чи близьких родичів в нього немає. З колишньою дружиною [PERSON] шлюб було розірвано у 1999 році в судовому порядку за її заявою. На даний час їй, як опікуну, самостійно доводиться утримувати [PERSON], нести фінансові і матеріальні витрати, хоча вона не є кровною родичкою [PERSON] Позивач є пенсіонером та пенсії в розмірі 1452 гривень на місяць, яку він отримує є єдиним джерелом його доходу і не забезпечує необхідного мінімального проживання. Він є непрацездатним, позбавленим фінансової можливості забезпечувати себе побутовими предметами першої необхідності (їжею, одягом), придбати ліки, що постійно треба приймати людям з відповідним діагнозом, чи вести підсобне господарство, в силу його хвороби. Позивач та представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали. Представник відповідачів та відповідачі в судовому засіданні проти задоволення позову заперечили. Відповідачі направили до суду відзив на позовну заяву в якому вказали, що відповідно до ч. 1 ст. 202 СК України - повнолітні дочка, син зобов'язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальну допомогу. У п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3 від 15.05.2006 року надано роз'яснення, що обов'язок повнолітніх дочки, сина утримувати своїх непрацездатних батьків, які потребують матеріальної допомоги не є абсолютним. Необхідність матеріальної допомоги визначається в кожному конкретному випадку в залежності від матеріального становища батьків. До уваги приймається отримання батьками пенсії, державних пільг, субсидії, наявність у батьків майна, що може приносити дохід. Свідченням такої потреби є отримання батьком доходів, які є меншими за прожитковий мінімум. Позивач, як інвалід 2 групи, отримує пенсію в розмірі 1459 грн. В розмірі прожиткового мінімуму передбаченого державою. Крім того, позивач має отримувати матеріальну допомогу від свого опікуна, яка проживає окремо та приїжджає до нього. Будь-яких належних та допустимих доказів про те, що позивач потребує матеріальної допомоги чи несе витрати на лікування щомісячно або одноразово, суду не надано. Їм відомо, що їх батько постійно забезпечувався необхідними ліками за рахунок держави, витрат на лікування та придбання ліків їх батько не несе, батько отримує пенсію, є власником частини житлового будинку, що по вул.. Ярова, 8 в с. Пархомівці Хмельницького району. Крім того, позивач не піклувався про фізичний і духовний розвиток своїх дітей, як складову виховання, не відвідував їх під час навчання в школі, не був присутній на батьківських зборах, їх мати сама забезпечувала дітей всім необхідним, фінансувала їх. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позовна заява не підлягає задоволенню з наступних підстав: судом об'єктивно встановлено, що [PERSON] є батьком [PERSON], [PERSON]. Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 16 жовтня 2012 року визнано [PERSON], [INFO] недієздатним та встановлено над ним опіку. Призначено [PERSON] опікуном [PERSON]. [PERSON] отримує пенсію по інвалідності в розмірі 1497 гривень (за грудень 2018 року), що підтверджується довідкою №41345/04. Відповідно до повідомлення Хмельницької центральної районної лікарні №113 від 01.03.2019 року - хворому [PERSON] 1947 року народження, за період з 01.01.2016 року по 05.12.2018 року, було надано безкоштовне лікування в повному обсязі. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] на даний час не працюють. Відповідно до довідки №111352/11824 від 03.12.2018 року виданої - [PERSON] знаходиться на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Хмельницькій області і отримує пенсію в разі втрати годувальника в розмірі 1452 гривень, за сина [PERSON] [INFO]. Згідно частини першої статті 202 СК України - повнолітні дочка, син зобов'язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Пунктом 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» визначено, що обов'язок повнолітніх дочки, сина утримувати своїх непрацездатних батьків, які потребують матеріальної допомоги (ст. 202 СК) не є абсолютним. Згідно із ст.205 СК України суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін. При визначенні розміру аліментів на непрацездатних батьків необхідно враховувати можливість отримання ними матеріальної допомоги від інших дітей, до яких не пред'явлено позову про стягнення аліментів, а також від дружини, чоловіка та своїх батьків. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Законом України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» встановлено прожитковий мінімум на одну особу, яка втратила працездатність в розрахунку на місяць у розмірі: з 1 липня 2018 року - 1435 гривень, з 1 грудня 2018 року - 1497 гривень. Отже, розмір пенсії, яку отримує позивач відповідав прожитковому мінімуму, який встановлено державою на 2018 рік і позивачем не доведено, що цієї суми йому недостатньо для проживання. Будь-яких інших належних та допустимих доказів про те, що позивач потребує матеріальної допомоги чи несе витрати на лікування щомісячно або одноразово, ним суду не подано. Таким чином, позивачем не надано доказів на підтвердження своїх позовних вимог про потребу у наданні матеріальної допомоги та враховуючи матеріальний і сімейний стан сторін, суд приходить до висновку, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: dismissed