Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-27 00:00:00

[PERSON] звернулася до [PERSON] з позовною заявою, в якій просить стягнути на її користь аліменти на утримання повнолітньої дочки [PERSON] [INFO] в розмірі 2000 грн. в зв`язку з її навчанням. Позовні вимоги обгрунтовує тим, що з відповідачем [PERSON] перебувала в шлюбі, який 10 червня 2008 шлюб ніж ними розірвано. В шлюбі у них народилось двоє дітей: дочки [PERSON] , [INFO] , яка досягла повноліття та [PERSON] [INFO] . На підставі рішення Болехівського міського суду від 10.01.2007 з [PERSON] стягувались аліменти на утримання дочки [PERSON] в розмірі 1/4 всіх доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення ними повнолітнього віку. Старша дочка [PERSON] досягла повноліття, але продовжує навчатися у Івано- Франківському коледжі ресторанного сервісу і туризму НУХТ (І рівня акредитації) на І курсі з 01.09.2019 по 30.06.2021 на денній формі навчання та немає можливості влаштуватися на роботу, щоб самостійно отримувати заробіток. Позивач в судове засідання не з`явилася, надавши письмову заяву, в якій просить розгляд справи проводити у її відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився, подав заперечення, в якому просить розгляд справи проводити у його відсутності, зазначивши, що позовні вимоги визнає, але в меншому розмірі в сумі 800 грн., так як в даний час ніде не працює, немає стабільного доходу, сплачує аліменти на дочку [PERSON] та здійснює для дітей необхідні покупки (а.с.34-36) Неявка сторін в судові засідання на підставі поданих заяв не є перешкодою для розгляду справи, оскільки згідно вимогам ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Суд, повно та всебічно з`ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог, підтверджених тими доказами, які досліджені в судовому засіданні, прийшов до наступного висновку. В судовому засіданні достовірними та належними доказами встановлено, що спірні правові відносини між сторонами виникли з сімейних відносин щодо розміру витрат на утримання повнолітньої дочки на період навчання. Так, згідно ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Як свідчать матеріали справи, за час перебування сторін в шлюбі (а.с.3) у них народилася двоє дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] [INFO] . Встановлено, що на даний час відповідач офіційно не працевлаштований, а позивач звернулася з позовом про стягнення аліментів на неповнолітню дочку [PERSON] , якій [INFO] виповнилось 18 років (а.с.3), вона продовжує навчатися і у зв`язку з чим потребує матеріального допомоги. Зокрема, як вбачається з матеріалів справи, дочка [PERSON] є студенткою Івано-Франківського коледжу ресторанного сервісу-туризму НУХТ ( І рівня акредитації) на 1 курсі в групі К-32 з 01.09.2019 по 30.06.2021 на денній державній формі навчання (а.с.5) Сторони проживають окремо, дочка [PERSON] проживає з позивачем. Відповідно до ст.199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Як встановив суд, повнолітня дитина сторін - дочка [PERSON] дійсно навчається на денній формі, ніде не працює і потребує надання матеріальної допомоги на своє утримання в період свого навчання. Пунктом 20 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», передбачено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомоги; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків. Відповідно до ст.201 Сімейного Кодексу України до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187,189-192 і 194-197 цього Кодексу. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. При визначенні розміру аліментів, суд, встановивши, що оскільки повнолітня дочка [PERSON] навчається на денній формі, у зв`язку з чим не в змозі офіційно працювати та отримувати доходи, а отже потребує матеріальної допомоги на своє утримання на час навчання, та те, що на утриманні відповідача перебуваєокрім того, і неповнолітня дочка [PERSON] , 2007р.н., врахувавши, що відповідач ніде не працює та визнання ним позову на суму 800 грн., прийшов до висновку, що аліменти в розмірі 800,00 грн. відповідають потребам [PERSON] у допомозі батька та можливостям останнього надавати таку допомогу. Вимоги позивача про стягнення аліментів в розмірі - 2000 грн. є необґрунтованими, оскільки позивачем в порушення вимог ст.81 ЦПК України, не надано доказів, які б свідчили про спроможність відповідача надавати допомогу на утримання повнолітньої дочки саме у такому розмірі. При цьому, із вказаним позовом позивачка звернулась до суду 28 лютого 2020 року, а тому аліменти стягуються з 29 лютого 2020року. За змістом статті 199 СК України законодавцем визначено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дітей, які продовжують навчатись, тобто на весь період навчання, який охоплює період від вступу до закінчення чи відрахування з навчання, але не більше, ніж до досягнення ним 23-річного віку. Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору, тому з відповідача у відповідності до ч.6 ст. 141 ЦПК слід стягнути судовий збір в дохід держави в розмірі, який діяв на момент пред`явлення позову. На підставі наведеного, ст.182, 199, 200 Сімейного кодексу України,

Outcome: partial