Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-04 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON], про розірвання шлюбу. У позові вказувала, що 15.09.2010 року з відповідачем [PERSON] зареєструвала шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану Вижницького районного управління юстиції Чернівецької області, актовий запис №45. Її дошлюбне прізвище [PERSON]. У шлюбі, 08.08.2014 року народився син - [PERSON], який перебуває на її вихованні та утриманні. Спільно нажитого майна у них немає. Посилалася на те, що в останній час сімейні стосунки розладились. Їх нічого не повязує. Вони абсолютно різні люди, світогляд та бачення і розуміння сенсу життя, різний критерій життєвих, моральних і духовних цінностей. Відповідач ображав її людську честь і гідність, не приділяв належну увагу ні їй, ні дитині. Самоусунувся від виховання і утримання дитини, не турбується про інтереси сімї. Подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить її інтересам та інтересам їх дитини. Сімя існує формально, фактично не підтримують жодних стосунків більше року. Просила розірвати шлюб, укладений між нею та [PERSON] у Відділі реєстрації актів цивільного стану Вижницького управління юстиції Чернівецької області 15.09.2010 року, актовий запис №45 та покласти на відповідача судові витрати та витрати пов'язані з наданням їй правової допомоги. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, в адресованій суду заяві просила справу розглядати за її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю. Не заперечує щодо винесення заочного рішення по справі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, будучи належно повідомленим про місце, день та годину слухання справи в порядку ч.3 ст.76 ЦПК України, причини неявки суду не повідомив. Оскільки позивач не заперечує проти винесення заочного рішення по справі, то суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Судом установлено, що 15.09.2010 року [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] зареєстрували шлюб у Відділ реєстрації актів цивільного стану Вижницького районного управління юстиції Чернівецької області, актовий запис №45, що підтверджується оригіналом свідоцтва про шлюб серія 1-МИ №061285 від 15.09.2010 року, виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Вижницького районного управління юстиції Чернівецької області. Після реєстрації шлюбу [PERSON] прийняла прізвище [PERSON]. Під час шлюбу, 08.08.2014 року, у сторін народився син [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження №3271 від 2014 року, виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану м. Кашкайн, Португалія. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» міститься роз'яснення про те, що проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Приписами ч.3 ст.10 та ч.ч.1, 4 ст.60 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином судом встановлено, що шлюб між сторонами існує формально, разом не проживають протягом року, спільного господарства не ведуть, не підтримують сімейних стосунків, позивач на примирення не згідна, вона довела, що подальше їх спільне життя і збереження шлюбу суперечить її інтересам, їх сім'я розпалась остаточно, а тому позовна вимога про розірвання шлюбу підлягає задоволенню із стягненням з відповідача документально підтверджених витрат по сплаті судового збору. Доказів понесення витрат на правову допомогу позивачем суду не надано. На підставі ст.ст.110, 112, 114 СК України,

Outcome: approved