Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-25 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до Городницької сільської ради, в якому просить визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що знаходяться по [ADDRESS]. Позовні вимоги мотивує тим, що її батько [PERSON] був головою господарства, яке відносилось до суспільної групи «колгоспний двір». Членами колгоспного двору станом на 15.04.1991 року були [PERSON] (голова двору) та позивачка. Мати позивачки - [PERSON] померла [INFO]. За час свого життя [PERSON] не виготовив технічної документації на житловий будинок та господарські будівлі, а тому не одержав свідоцтва про право власності на житловий будинок. [INFO] [PERSON] помер. Після смерті батька позивачка фактично вступила у володіння та користування спадковим майном, підтримує дане господарство, сплачує податки, обробляє земельні ділянки та виготовила технічний паспорт. Звернувшись до Городенківської районної державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, позивачка отримала Постанову в.о. державного нотаріуса № 248 від 14.02.2017 року про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька у зв'язку з відсутністю документа, який підтверджує право власності на спадковий будинок по [ADDRESS]. Інвентаризаційна вартість спадкового майна становить 197072 грн. Сторони, їх представники, - в судове засідання не з'явилися, подали до суду заяви про розгляд справи в їх відсутності. Позивачка зазначила, що позовні вимоги підтримує повністю та просить позов задовольнити. Городницька сільська рада позовні вимоги визнала в повному обсязі. Передбачених ч.1 статті 169 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін. Згідно вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного. Ч.3 ст.5 Цивільного кодексу України (2004 р.) визначено: якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювались актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав і обов'язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. За ст.ст. 120,123,563 ЦК УРСР (1963 р.), майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності, включаючи неповнолітніх і непрацездатних; у разі смерті члена колгоспного двору спадкоємство в майні двору не відкривалось до смерті останнього члена колгоспного двору, а залишалось на праві сумісної власності в рівних частках членів двору, що в ньому проживають. Відповідно до роз'яснень, що містяться в п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 р. № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. На витребування частки з майна колишнього колгоспного двору, що збереглося на 15 квітня 1991 року, поширюється загальний трирічний строк позовної давності. Довідкою № 37/02-24, виданою 26.01.2017 року виконкомом Городницької сільської ради доводиться, що згідно записів погосподарської книги № 1 за 1991-1995р.р., станом на 15.04.1991 року в бувшому колгоспному дворі, в [ADDRESS] були зареєстровані, проживали та вели спільне господарство: [PERSON] [PERSON], [INFO]- голова господарства та дочка [PERSON], [INFO] [PERSON] помер [INFO] у віці 68 років в с. Передівання, актовий запис № 6 від 02.03.1995 р., що стверджено копією Свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого 02 березня 1995 р. Городницькою сільською радою Городенківського району. На час його смерті був чинним Цивільний кодекс УРСР 1963 р. Згідно з ст. 524 згаданого кодексу спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом; спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Ст. 548 ЦК УРСР (1963 р.) встановлено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР (1963 р.) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він протягом 6 місяців фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ст. 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Копією свідоцтва про одруження серії [NUMBER], виданого 26.02.1965р. Городенківським райбюро ЗАГС доводиться, що [PERSON], 1926 р.н., та [PERSON], 1933 р.н., зареєстрували шлюб 20 вересня 1952 року, актовий запис № 8.Після одруження прізвище дружини змінено з [PERSON] на [PERSON]. [PERSON] померла [INFO] у віці 56 років в с. Передівання, актовий запис № 6 від 09.03.1990 р., що стверджено копією Свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого 9 березня 1990 р. виконкомом Поточищенської сільської ради. Копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 28 жовтня 1964 р. Городницькою сільською радою Городенківського району, стверджено, що батьками [PERSON], яка народилась [INFO], є [PERSON] та [PERSON]. Після реєстрації 16.07.1997р. шлюбу з [PERSON], [PERSON] змінила прізвище [PERSON] на [PERSON], про що свідчить копія свідоцтва про одруження серії [NUMBER], виданого 16.07.1997 року Городницькою сільською радою Городенківського району. Позивачка [PERSON] на час смерті батька була зареєстрованою і проживала разом з ним та вели спільне господарство в [ADDRESS]. Як спадкоємець першої черги за законом, позивачка вступила в спадкове володіння майна свого батька [PERSON], що доводиться довідкою № 35/02-24 від 26.01.2017р., виданою виконкомом Городницької сільської ради Городенківського району. До складу спадщини спадкодавця [PERSON] входить житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що розташовані по [ADDRESS]. Відповідно до ч.1 ст.1296 ЦК України 2004 р. спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно з вимогами ч.1 ст. 1297 згаданого Кодексу спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. З метою отримання свідоцтва про право на спадщину позивачка зверталася до Городенківської районної державної нотаріальної контори. Постановою в.о. державного нотаріуса Городенківської районної державної нотаріальної контори № 248/02-31 від 14 лютого 2017 р. [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька [PERSON], померлого [INFO], на житловий будинок, що знаходиться в [ADDRESS] Городенківського району з посиланням на те, що спадкоємець [PERSON] не надала документ, який підтверджує право власності [PERSON] на вищезгаданий спадковий будинок. З технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок [ADDRESS] встановлено, що житловий будинок збудований в 1964 року, господарські будівлі збудовані в 1904, 1964, 1980, 1990 та 1991 роках, його інвентаризаційна вартість становить 197072 грн. Згідно архівних даних ОКП «Коломийське МБТІ» право власності на житловий будинок та господарські будівлі по [ADDRESS] станом на 31.12.2012 р. - не зареєстровано, що доводиться випискою з інвентаризаційних матеріалів № 7911 від 29.12.2016 року. Довідкою № 34/02-24, виданою 26.01.2017 року виконкомом Городницької сільської ради доводиться, що за господарством, по [ADDRESS], яке успадковується [PERSON], числиться земельна ділянка для будівництва, обслуговування житлового будинку та господарських споруд орієнтовною площею 0,3500 га (згідно запису погосподарської книги №1 с. Передівання за 2016-2023р.р.) Інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно № 85981590 від 27.04.2017р. свідчить про те, що право власності на будинок [ADDRESS] не зареєстровано. Через відсутність правовстановлюючих документів про власність спадкодавця на цей будинок позивачка не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до положень ст. 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпорядження майном. Згідно ст. 328 Цивільного кодексу України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Передбачених згаданою статтею підстав неправомірності набуття позивачкою, як спадкоємцем за законом спадкодавця [PERSON], права власності на будинок з господарськими будівлями і спорудами не встановлено, відповідач не заперечує відносно задоволення даного позову, тому суд приходить до переконання, що є підстави для задоволення позовних вимог в повному обсязі. На підставі ст.ст. 120, 123, 548, 549, 551 563 ЦК УРСР (1963 р.), ст.ст. 5, 316, 317, 325, 328, 346, 392, 1296, 1297 ЦК України (2003 р.),

Outcome: approved