Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-14 00:00:00

[PERSON] звернулася в Хустський районний суд з позовом до [PERSON] про зміну розміру стягуваних аліментів. [PERSON] вмотивовано тим, що вона з відповідачем перебували у шлюбі, який рішенням суду від 23 червня 2014 було розірвано. Від шлюбу у них народилася одна дитина син [PERSON], [INFO]. Рішенням Хустського районного суду від 6 серпня 2014 року з [PERSON] на її користь присуджено до стягнення аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] у розмірі 800 грн. щомісячно до досягнення ним повноліття. На сьогоднішній день сума присуджених до стягнення з відповідача аліментів є недостатньою для матеріального утримання дитини, так як потреби дитини значно зросли. Сума аліментів, яку сплачує відповідач за рішенням суду не забезпечує мінімальні потреби дитини. У добровільному порядку з відповідачем не вдалося вирішити питання про збільшення розміру аліментів, хоча він є працездатним та працює за кордоном, інших утриманців не має. Позивачка [PERSON] в судове засідання не зявилася, надіславши суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Зменшила розмір позовних вимог та просила стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання сина в розмірі 1800 грн. щомісячно до досягнення ним повноліття. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився. Подав заяву про розгляд справу у його відсутності. Згідний на стягнення з нього аліментів у розмірі 1800 грн. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Заяв та клопотань від сторін до суду не поступало. Інших процесуальних дій у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо) не проводилось. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи з наступного. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.\~\~\~\~\~\~ Як роз'яснив Пленум Верхового Суду України у п. 24 постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Оскільки під час розгляду справи відповідач визнав позов у повному обсязі і таке визнання не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позову у повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ч. 6 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути 50 відсотків від судового збору в сумі 384,20 грн., а інша частина компенсується за рахунок держави.

Outcome: approved