Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-11 00:00:00

[PERSON] звернулася до Корольовського районного суду м. Житомира з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на її користь на утримання сина [PERSON] , [INFO] , який продовжує навчання, аліменти у розмірі 2000 грн., щомісячно, до 31.08.2022. В обґрунтування вимог позивач зазначила, що вона - [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] . Також вказує, що [PERSON] навчається в Технікумів ім. Президента Ігнація Мосьціцького в Зельонці у Республіці Польща. Термін навчання почався 01.09.2018 року та завершиться в 31.08.2022 році. Наголосила, що дитина є інвалідом дитинства та має тяжку форму цукрового діабету, що тягне за собою великі грошові затрати. Зважаючи на те, шо згоди з відповідачем про сплату аліментів та будь-якої матеріальної допомоги не досягнуто, у зв`язку з відмовою останнього виконувати свій обов`язок, позивач вимушена звернутися до суду. Ухвалою від 29.04.2021 відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін (а.с.21). Представник позивача - адвокат Козирєв І.М. у поданій заяві просив розгляд справи проводити у його відсутність та відсутність позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує щодо винесення заочного рішення суду (а.с.34,46). Відповідач відзив на позов до суду не надав, копія ухвали про відкриття провадження від 29.04.2021 разом з судовою повісткою про виклик та копією позовної заяви з додатками судом направлялися за останнім відомим зареєстрованим місцем проживання відповідача (а.с.32,33,41,42). Крім того, відповідача повідомлено через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке оприлюднено 14.06.2021 (а.с. 36,37). У судове засідання 14.06.2021 та 12.07.2021 відповідач не з`явився. Таким чином відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи. Згідно ч.1 ст.174 ЦПК України при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи. Відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК України у разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Згідно ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у ній доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, відповідно до ст.ст.211, 280 ЦПК України суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] народився [INFO] у м. Житомирі. Згідно свідоцтва про народження його батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с.10). [PERSON] є інвалідом дитинства та має третю групу інвалідності з 26.01.2021 року, що підтверджується довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААВ №290989 (а.с.14). Відповідно до довідки про реєстрацію місця проживання особи №01-14/5502 від 27.04.2018 року [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , що відповідає місцю реєстрації проживання позивачки (а.с.6, 9). Згідно довідки, що підтверджує відвідування школи, [PERSON] дійсно є учнем 3Г класу Технікуму ім. Президента Ігнація Мосьціцького в Зельонці. Прийнятий у школу 01.09.2018 та згідно з програмою закінчує навчання в 2022 році (а.с.5). Відповідно до ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Чинним законодавством України встановлено, що діти рівні у своїх правах незалежно від того, народжені вони у шлюбі чи поза ним. Батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей та повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги. Зобов`язання з утримання дітей виникає за наявності сукупності таких умов: родинного зв`язку між батьками й дитиною (кровний зв`язок між батьками та дитиною або зв`язок між усиновлювачем і усиновленою дитиною); неповноліття дитини; навчання повнолітньої дитини; відсутність підстав для звільнення батьків від сплати аліментів; можливість батьків надавати матеріальну допомогу. Частиною 1 ст.200 Сімейного кодексу України встановлено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. Відповідно до частини 2 статті 200 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Положеннями статті 182 Сімейного кодексу України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 2 статті 182 Сімейного кодексу України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Пунктом 20 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 судам роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1ст. 2 ЦПК України). Слід також зазначити, що однією із засад судочинства, регламентованих п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України та ч. 1-3 ст. 12 ЦПК України, є змагальність сторін та свобода в наданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Таким чином, оскільки згідно наданих суду відомостей, які нічим не спростовані, відповідач є працездатною особою, відомостей щодо утримання інших осіб не встановлено, законом передбачено його обов`язок надавати матеріальну підтримку повнолітньому сину, оскільки останній продовжує навчання, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги батька, відповідач відзиву на позовну заяву не надав, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Позивач звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на її користь 02 квітня 2021 року, що підтверджується штемпелем на зазначеній позовній заяві (а.с.1), тому із зазначеного дня підлягають відрахуванню аліменти. При задоволенні позовних вимог з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 908 грн. 00 коп., від сплати яких позивач була звільнена при зверненні до суду з даною позовною заявою відповідно до Закону України «Про судовий збір». Відповідно до ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у межах сплати платежу за один місяць.

Outcome: approved