Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-22 00:00:00

[PERSON] звернулася до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовом до [PERSON] про відшкодування витрат на утримання, догляд, лікування та поховання спадкодавця, третя особа [PERSON], в якому просила про наступне: - стягнути з [PERSON] 1/3 частину вартості витрат, понесених нею на лікування, поховання спадкодавця [PERSON], вшанування його памяті, облаштування місця його поховання в сумі 5235,91 грн.; - стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] інфляційні витрати в сумі 3657,55 грн.; - стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 3% річних в сумі 284,38 грн.; - стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] судовий збір в сумі 487,20 грн. В обґрунтування позову позивач вказала, що з червня 1995 року [PERSON] та [PERSON] мешкали разом однією родиною. 20.02.2004 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб. Позивач [PERSON] та [PERSON] мають доньку [PERSON], [INFO]. Вся родина позивача мешкала за адресою: Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Донецька, 5-А/19. 24.05.2013 року чоловік позивача [PERSON], помер. Останні місяці життя [PERSON] важко хворів, потребував лікування і постійного стороннього догляду. Відповідач [PERSON] не приймав ніякої участі у догляді за хворим батьком, придбанні ліків чи оплат на проведення обстежень. Таким чином, позивачем [PERSON] було витрачено грошові кошти на лікування свого чоловіка [PERSON] у розмірі 2142,01 грн. Після смерті свого чоловіка [PERSON], як дружина, самостійно за власний рахунок поховала спадкодавця та понесла повязані з цим витрати, що складаються з: витрат на похорони [PERSON] у розмірі 3447,00 грн., проведення поминальних обідів у розмірі 3328,71 грн., витрат на встановлення огорожі на кладовищі у розмірі 2450,00 грн., витрат на встановлення памятника у розмірі 4340,00 грн. Всього позивачем [PERSON] було витрачено на утримання, лікування, догляд та поховання свого чоловіка [PERSON] грошові кошти в розмірі 15707,72 грн. 21.08.2013 року [PERSON] звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після померлого [PERSON], де вона дізналась про наявність заяви про прийняття спадщини від [PERSON] Відповідно до спадкової справи спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON] є три особи: [PERSON] дружина, [PERSON] донька, [PERSON] син. Відповідач [PERSON] добровільно відмовляється відшкодувати позивачу понесені нею витрати на лікування, догляд, поховання спадкодавця [PERSON], у звязку із чим вона вимушена звернутись до суду за захистом своїх законних прав. При цьому позивач вважає, що вказані витрати повинні бути відшкодовані із урахуванням інфляційних витрат та 3% річних. Представник відповідача надав до суду письмові заперечення проти позову, в яких вказав, що позовні вимоги є безпідставними, адже насправді спадкоємцями за законом після померлого [PERSON] є чотири особи, одна з яких відмовилася від спадщини, а отже витрати на лікування та поховання спадкодавця мають бути відшкодовані із розрахунку рівного поділу на чотири особи. Позивачем не надано належних доказів щодо понесення витратна поховання спадкодавця, а також не враховано, що вона отримала державну компенсацію витрат на поховання та отримала суми невиплаченої спадкодавцю за життя заробітної плати і виплат у звязку із тимчасовою непрацездатністю спадкодавця. Посилання позивача на те, що вищевказані витрати повинні бути відшкодовані із урахуванням інфляційних витрат та 3% річних, не ґрунтуються на нормах Закону. В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги з підстав, які викладені у позові, просила позов задовольнити у повному обсязі. В судовому засіданні відповідач позовні вимоги не визнав з підстав, викладених у письмових запереченнях на позов. В судовому засіданні представник відповідача позовні вимоги не визнав з підстав, викладених у письмових запереченнях на позов. В судове засідання третя особа не зявилася, надала заяву про розгляд справи без її участі. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії І-ЕД № 369741, виданого повторно 27.06.2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Сєвєродонецького міського управління юстиції у Луганській області, [PERSON] помер 24 травня 2013 року, про що зроблено відповідний актовий запис № 671. Згідно із копією посмертного епікризу № 19224, наданого Комунальною установою «Сєвєродонецька міська багатопрофільна лікарня», [PERSON], [INFO], знаходився на стаціонарному лікуванні в х/в багатопрофільної лікарні м. Сєвєродонецька з 15.05.2013 року по 23.05.2013 року, в ТО з 23.05.2013 року по 24.05.2013 року до 05-30 години з посмертним діагнозом: 1. канцероматоз органів черевної порожнини без первинної локалізації ТхN2M1, IV ст, IV клінічна група. 2.Асцит. Інтоксикація. ОССН. ОДН. 3. ІБС. Дифузний кардіосклероз. СН-1. Згідно із копією відповіді, наданої Комунальною установою «Сєвєродонецька міська багатопрофільна лікарня» № 1005 від 21.08.2015 року, копії розрахунку лікування [PERSON] за період з 15.05.2013 року по 24.05.2013 року, складеного на підставі відповідних фіскальних та товарних чеків, які були оглянуті судом в судовому засіданні та копії яких є в матеріалах справи, загальна вартість лікування [PERSON] за період з 15.05.2013 року по 24.05.2013 року склала 2142,01 грн. Відповідно до копії попереднього замовлення № ц00004, виконаного Ритуальним комплексом «Вісла» 24.05.2013 року, вартість замовлення [PERSON] щодо поховання [PERSON] склала 3447,00 грн., з яких 1287,00 грн. є замовленням на похоронну процесію, 180,00 грн. є замовленням на послуги церкви та 1980,00 грн. є замовленням на поминальний комплекс (поминальний обід) (том 1, а.с. 30). Понесення [PERSON] фактичних витрат на похоронну процесію (поховання) [PERSON] в розмірі 1287,00 грн. підтверджується довідками від 19.01.2016 року (том 1, а.с. 242) та від 10.02.2016 року (том 2, а.с. 1), виданими ФОП [PERSON] Згідно із копією товарного чеку № 35, виданого ФОП [PERSON] на імя [PERSON] 04.07.2014 року, вартість витрат на встановлення памятника склала 4340,00 грн. (том 1, а.с. 37). Згідно із копією накладної № 1/1 на імя [PERSON] від 21.09.2013 року, вартість витрат на встановлення огорожі на кладовищі склала 2450,00 грн. (том 1, а.с. 36). Понесення [PERSON] фактичних витрат на встановлення памятника померлому [PERSON] в сумі 4340,00 грн. додатково підтверджується довідкою ФОП [PERSON] від 09.02.2016 року, наданою разом із копією виписки з ЄДР юридичних осіб та фізичних осіб підприємців із відомостями щодо ФОП [PERSON], а також фотографіями з місця поховання [PERSON] (том 2, а.с. 2-5). Згідно із копією свідоцтва (довідки) № 1875 про поховання, наданого КП «Сєвєродонецьке підприємство садово-паркового господарства та благоустрою» від 24.05.2013 року, [PERSON], померлий 24.05.2013 року, похований на міському кладовищі с. Вороново, ділянка № 0 пр. ряд № 08, місце 10,11. Дата поховання 26.05.2013 року. Згідно із копією спадкової справи, яка заведена в Першій Сєвєродонецькій державній нотаріальній конторі під № 363/2013 щодо майна померлого 24.05.2013 року [PERSON], спадщину після померлого [PERSON] прийняли [PERSON], [PERSON] та [PERSON] (том 1, а.с. 93-236). Відповідно до ч. 1 ст. 1232 ЦК України спадкоємці зобов'язані відшкодувати розумні витрати, які були зроблені одним із них або іншою особою на утримання, догляд, лікування та поховання спадкодавця. Витрати на утримання, догляд, лікування спадкодавця можуть бути стягнені не більш як за три роки до його смерті. Зазначена норма містить особливість при покладенні на спадкоємців обов'язку щодо покриття витрат на поховання спадкодавця, а саме: такі витрати повинні бути розумними, що стосується їхнього розміру та необхідності здійснення. У ст. 2 Закону України «Про поховання та похоронну справу» визначено, що поховання померлого - комплекс заходів та обрядових дій, які здійснюються з моменту смерті людини до поміщення труни з тілом або урни з прахом у могилу або колумбарну нішу, облаштування та утримання місця поховання відповідно до звичаїв та традицій, що не суперечать законодавству. Під комплексом заходів та обрядових дій розуміється, зокрема, організація поховання померлого і проведення у зв'язку з цим ритуальних послуг відповідно до місцевих умов. У п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» , витрати на поховання (у тому числі на ритуальні послуги і обряди) відшкодовуються тій особі, яка понесла ці витрати. Витрати на виготовлення пам'ятників і огорож визначаються виходячи з їх фактичної вартості, але не вище граничної вартості стандартних пам'ятників і огорож в даній місцевості. Вартість таких витрат визначена у постанові правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України «Про витрати на поховання та пов'язані з цим ритуальні послуги у разі смерті потерпілого від нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання» від 03 жовтня 2008 року № 45. Виходячи із визначення поняття поховання відповідно до закону до таких витрат можна віднести ті, які здійснюються з моменту смерті людини до поміщення труни з тілом у могилу. Отже, суд приходить до висновку, що витрати на проведення поминальних обідів, які проводилися після поховання [PERSON], не відносяться до витрат на поховання, відшкодувати які зобов'язані спадкоємці відповідно до ст. 1232 ЦК України. Стосовно вимог про стягнення з відповідача на користь позивача інфляційних витрат та 3% річних суд зазначає, що стаття 625 Цивільного кодексу України передбачає можливість стягувати за прострочення виконання грошового зобов'язання проценти річних, які є самостійною формою цивільно-правової відповідальності за порушення грошових зобов'язань та можуть стягуватися поряд із пенею. Згідно із п. 18 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30.03.2012 року, інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов'язання, вираженого в національній валюті, та три проценти річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів у наслідок інфляційних процесів та отримання компенсації від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежного виконання зобов'язання. У судовому засіданні встановлено, що вимоги про стягнення трьох процентів річних та інфляційних витрат заявлено позивачем виходячи із наявності у відповідача обовязку по відшкодуванню витрат на лікування та поховання спадкодавця. Грошові зобов'язання, відповідальність за які встановлена ст. 625 ЦК, передбачають насамперед договірні правовідносини, тому суд не знаходить законних та обґрунтованих підстав для задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідача індексу інфляції та 3 % річних, оскільки правовідносини які склались між сторонами є не договірними, а ґрунтуються на Законі. Таким чином, слід відмовити у задоволенні позову в частині відшкодування витрат на поминальні обіди після поховання [PERSON], а також в частині стягнення з відповідача на користь позивача інфляційних витрат та 3% річних. Разом з тим суд зазначає, що сукупність доказів, які наявні в матеріалах справи та були наведені судом вище, дозволяє дійти висновку про доведеність понесення позивачем витрат на лікування спадкодавця в розмірі 2142,01 грн., на встановлення огорожі на кладовищі в розмірі 2450,00 грн., на встановлення памятника в розмірі 4340,00 грн. та на похоронну процесію (поховання) [PERSON] в розмірі 1287,00 грн. Визначаючи розумність таких витрат суд враховує, що згідно із постановою правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 03 жовтня 2008 року № 45 розмір витрат на виготовлення та встановлення памятника, огорожі, виготовлення фотографій, табличок в Луганській області складає 2000 грн. Отже, витрати на встановлення огорожі на кладовищі в розмірі 2450,00 грн. та на встановлення памятника в розмірі 4340,00 грн. є розумними лише в межах сукупної суми в розмірі 2000,00 грн., з якої суд виходитиме при визначенні розміру частки, яка підлягає стягненню з відповідача. Суд також враховує, що допомога на поховання [PERSON] у розмірі 2200,00 грн. була виплачена [PERSON] 11.06.2013 року (том 1, а.с. 80) і в судовому засіданні представник [PERSON] визнала, що вказана допомога була передана [PERSON] її батьком [PERSON] в рахунок компенсації витрат [PERSON] на поховання свого чоловіка. Тобто, отримання позивачем допомоги на поховання [PERSON] у розмірі 2200,00 грн. також враховується судом при визначенні розміру частки, яка підлягає стягненню з відповідача. Посилання представника відповідача на те, що при визначенні розміру частки, яка підлягає стягненню з відповідача, має бути враховано отримання [PERSON] сум заробітної плати та сум виплат у звязку із тимчасовою непрацездатністю, які не були виплачені [PERSON] за час його життя, суд вважає необґрунтованими, адже відповідно до ст. 1227 ЦК України суми заробітної плати, пенсії та допомоги у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю, які належали спадкодавцеві і не були ним одержані за життя та були передані членам його сім'ї не входять до складу спадщини. Також суд вважає, що при визначенні розміру частки витрат на поховання та лікування спадкодавця, яка підлягає стягненню з відповідача, поділ загальної суми витрат слід здійснювати виходячи із наявності трьох спадкоємців, які прийняли спадщину після смерті [PERSON], адже із змісту ст. 1232 ЦК України вбачається, що витрати на утримання, догляд, лікування та поховання спадкодавця мають бути розумними, тобто в тому числі такими, що не перевищують суми вартості одержаного у спадщину майна. Зобовязання по відшкодуванню витрат на утримання, догляд, лікування та поховання спадкодавця не може бути покладено на тих спадкоємців, які відмовилися від спадщини, тобто не виявили бажання щодо прийняття на себе певних прав та обовязків після смерті спадкодавця. Підсумовуючи викладене, суд вважає за необхідне визначити розмір частки витрат на поховання та лікування спадкодавця, яка підлягає стягненню з відповідача, за таким розрахунком: - 2142 грн. 01 коп. на лікування спадкодавця поділити на 3 = 713 грн. 67 коп.; - (1287 грн. на похоронну процесію + 2000 грн. розумних витрат на встановлення огорожі на кладовищі та на встановлення памятника померлому 2200 грн. отриманої позивачем допомоги на поховання) поділити на 3 = 362 грн. 33 коп. Таким чином, з [PERSON] на користь [PERSON] слід стягнути в рахунок відшкодування витрат на утримання, догляд, лікування та поховання померлого [PERSON] суму в загальному розмірі 1076 грн. 00 коп., з яких 713 грн. 67 коп. складають витрати на лікування спадкодавця та 362 грн. 33 коп. складають витрати на поховання спадкодавця. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Понесення позивачем судових витрат підтверджується квитанцією від 02.10.2015 року та від 02.12.2014 року про сплату судового збору в загальній сумі 487,20 грн. Враховуючи те, що задоволено 11,72 % відсотків позовних вимог (1076,00 грн. від 9177,84 грн. складає 11,72 %), то суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму понесених судових витрат в розмірі 57,10 грн. пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial