Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-31 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із зазначеним позовом. Позов обґрунтовано тим, що 12 квітня 1980 року Луцьким міським відділом запису актів громадянського стану Волинської області зареєстровано шлюб [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], актовий запис №204, і подружжю видано свідоцтво про укладення шлюбу серії [NUMBER]. У шлюбі вони мають двох повнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Протягом кількох років подружжя проживає окремо, спільного господарства не веде, кожен займається своєю підприємницькою діяльністю. Між подружжям немає порозуміння, склалися недовірливі, зневажливі взаємовідносини. Тому збереження шлюбу позивач вважає неможливим, примиритися не бажає, просить суд шлюб розірвати. Крім того між подружжям існує спір про спільне майно, а саме, відремонтований та розбудований за спільні кошти житловий будинок загальною площею 65,9 кв.м з господарськими будівлями і спорудами, що розташовані по [ADDRESS] в с. Пульмо Шацького району Волинської області, ринкова вартість якого 550 000 грн., а також новостворене нерухоме майно: торговий павільйон (кіоск) А-1 загальною площею 20,1 кв. м, що розташований по [ADDRESS] Волинської області, орієнтовна ринкова вартість якого 400 000 грн. В житловому будинку та господарських спорудах зроблено ремонтні роботи за спільні кошти на суму орієнтовно 200 000 грн. і відповідно позивач вважає, що має право претендувати на ? частку даного будинку або на грошову компенсацію в розмірі не менше 120 000 грн. Право власності на вказаний житловий будинок зареєстровано за позивачем. Торговий павільйон (кіоск) побудовано як новостворене нерухоме майно в період шлюбу на підставі дозвільних документів на земельній ділянці, спеціально відведеній для цієї мети, виготовлено технічний паспорт, акти та декларацію про здачу зазначеного об'єкта в експлуатацію. Відповідно до вкладів кожного з подружжя у вказане майно доходів від підприємницької діяльності кожного з подружжя. Частки подружжя у вказаному майні є рівними, Позивач просить суд поділити спірне спільне майно подружжя та визнати за нею право власності на торговий павільйон (кіоск) А-1 загальною площею 20,1 кв. м, що розташований по [ADDRESS] Волинської області; визнати за відповідачем [PERSON] право власності на житловий будинок загальною площею 65,9 кв.м з господарськими будівлями і спорудами, що розташовані по [ADDRESS] в с. Пульмо Шацького району Волинської області; стягнути з [PERSON] на користь позивача грошові кошти як компенсацію за проведені ремонтні роботи в житловому будинку з господарськими будівлями і спорудами, що розташовані по [ADDRESS] в с. Пульмо Шацького району, в сумі 225 000 грн. (двісті двадцять п'ять тисяч гривень) та судові витрати у справі. В попередньому судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримав, просив вимоги позивача задовольнити повністю. Відповідач [PERSON] в попередньому судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю і погодився із запропонованим позивачем варіантом поділу спірного спільного майна подружжя. Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити повністю з таких підстав. Згідно зі статтями 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідно до положень ч. 1 ст. 61 цього кодексу обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Відповідно до положень ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Відповідно до вимог ст. 69 Сімейного кодексу України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, і мають право розділити майно за взаємною згодою. Згідно з ч. 1 ст. 71 Сімейного кодексу України майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Оскільки відповідач не заперечує проти запропонованого позивачем варіанту поділу спільного майна подружжя, при цьому не будуть порушені права дітей та інших осіб, то позовні вимоги щодо поділу майна слід задовольнити повністю. В судовому засіданні встановлено, що позов [PERSON] є обґрунтованим, викладені у позові обставини в повному обсязі підтверджуються наданими суду доказами. Також судом встановлено, що визнання відповідачем [PERSON] позову не суперечить вимогам закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому визнані відповідачем обставини не підлягають доказуванню, позов слід задовольнити повністю і рішення про задоволення позову може бути ухвалене в попередньому судовому засіданні. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача судовий збір в сумі 3 897,60 грн. На підставі статей 69, 70, 71, 104, 105, 110, 112, 113 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved