Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-14 00:00:00

[PERSON] звернулася до Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 28 квітня 2001 року між нею та [PERSON] було зареєстровано шлюб. Мають двох спільних дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. З квітня 2014 року з відповідачем припинено шлюбні відносини, а з серпня 2014 року стали мешкати окремо. Подальше проживання у шлюбі вважає недоцільним та неможливим, що шкодить її інтересам та інтересам дітей. З боку чоловіка на її адресу постійно надходять погрози та з цього приводу позивач зверталася до правоохоронних органів. Спір про поділ майна та місце проживання дітей будуть вирішувати пізніше. У зв'язку з чим позивач просила суд розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем. У судовому засіданні позивач підтримала позов та просила суд задовольнити позовні вимоги, підтвердила обставини, викладені в позовній заяві. Наполягала на тому, що примирення з відповідачем неможливе. Зараз старший син проживає разом з нею, а молодший - з батьком. Будуть намагатися вирішити це питання мирним шляхом. Так само як і про поділ майна. Після розірвання шлюбу бажала би відновити прізвище «[PERSON]». Відповідач, позов визнав, проти задоволення позовних вимог не заперечував. Підтвердив, що не проживає разом з позивачем з серпня 2014 року, спільне господарство не ведуть. Проти розірвання шлюбу не заперечував. Вважав збереження шлюбу не можливим. З дружиною не можуть знайти порозуміння. Просив суд не надавати час на примирення. Хотів би, щоб діти залишились з ним. Будуть намагатися вирішити з позивачем питання про місце проживання дітей та про поділ майна. Суд, заслухавши пояснення позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступних висновків. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 28 квітня 2001 року виконкомом Верхівцевської міської ради Верхньодніпровського районну Дніпропетровської області було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], про що в Книзі реєстрації актів про одруження зроблено відповідний актовий запис за № 23 та видано свідоцтво про одруження [NUMBER] (а.с. 4). Подружжя має двох спільних дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження (а.с 5-6). Судом встановлено, що сторони не проживають разом, стосунки не підтримують, не ведуть спільне господарство. Причинами припинення шлюбних відносин є взаємне непорозуміння та взаємне небажання зберегти шлюб. Згідно з ч.2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Фактичні взаємини подружжя свідчать, що між сторонами остаточно припинено шлюбні відносини і їх неможливо відновити, отже збереження шлюбу неможливе та суперечило б інтересам подружжя. Отже, вимоги позивач про розірвання шлюбу, укладеного між нею та відповідачем є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Питання про місце проживання дітей та поділ майна сторони мають намір вирішити за домовленістю. Оскільки від позивача надійшла заява про відновлення їй дошлюбного прізвища суд,

Outcome: approved