Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-27 00:00:00

[PERSON] звернулася до Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 22 березня 2016 року виконавчим комітетом Підгородненської міської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області, між нею та відповідачем зареєстровано шлюб, про що складено відповідний актовий запис № 15. Від цього шлюбу сторони мають спільну доньку - [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначила, що спільне життя з відповідачем не склалося, оскільки вони мають протилежні погляди на шлюб та сім`ю. Відповідач постійно нехтує сімейними цінностями, з його ініціативи між ними постійно виникають сварки та скандали, що негативно впливає на психічний стан позивача та спричиняє їй та її малолітній дитині душевні страждання. Починаючи з серпня 2018 року сторони проживають окремо та мають кожен своє особисте життя. Подальше збереження шлюбу неможливе, оскільки сім`я фактично розпалася уже тривалий час. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20 лютого 2020 року, справу передано на розгляд судді Ковальчук Т.А. Ухвалою судді Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 20 лютого 2020 року цивільну справу за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу прийнято до розгляду та відкрито провадження з призначенням до розгляду в порядку загального позовного провадження. Позивач в судове засідання не з`явилась, однак подала заяву, відповідно до якої заявлені вимоги підтримала, просила здійснити розгляд цивільної справи без її участі та без фіксації судового засідання технічними засобами. (а.с.17). Відповідач в судове засідання також не з`явився, натомість подав заяву, відповідно до якої просив здійснити розгляд цивільної справи без його участі, позовні вимоги визнав. (а.с.26). Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи судом встановлено, що 22 березня 2016 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, який зареєстровано виконавчим комітетом Підгородненської міської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області, про що складено відповідний актовий запис № 15 та підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . (а.с.6). Від цього шлюбу позивач та відповідач мають спільну доньку [PERSON] , [INFO] , (свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане виконавчим комітетом Підгородненської міської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області, актовий запис № 80). (а.с.7). Також, встановлено, що між сторонами фактично припинені шлюбні стосунки та починаючи з серпня 2018 року вони проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Наразі кожен з них має своє особисте життя, примирення між ними неможливе. Відповідно до ч. 3, 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги інші обставини життя подружжя. Суд враховує, що шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, сторони не бажають поновлювати стосунки, будь-яких заходів до примирення не приймають, доказів протилежного не надано, збереження шлюбу суперечить інтересам сім`ї, а тому надання сторонам строку для примирення суд вважає недоцільним. Причиною розпаду сім`ї є протилежні погляди на шлюб та сім`ю. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що має суттєве значення. Згідно з ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Таким чином, суд вважає, що сімейно-шлюбні відносини сторін припинені, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, тому суд дійшов висновку, що сім`я сторін розпалася остаточно та не може бути відновлена.

Outcome: approved