Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-21 00:00:00

[PERSON] звернулася до Піщанського районного суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому просить суд розірвати шлюб, укладений між позивачем та відповідачем 15 вересня 2014 року, який зареєстрований виконкомом Рудницької селищної ради Піщанського району Вінницької області за актовим записом № 01. Позовні вимоги мотивує тим, що в зареєстрованому шлюбі з відповідачем перебуває з 15 вересня 2014 року. В шлюбі з відповідачем в них народилася донька [PERSON], 25 квітня 2016 року. Просить шлюб розірвати, посилаючись на те, що спільне життя в шлюбі з відповідачем не склалося через відсутність розуміння між ними, у зв'язку з чим вони часто сварилися . Їхні подружні відносини припинилися , вона та відповідач однією сім'єю не проживають, спільного господарства не ведуть. А тому позивач вважає, що можливості зберегти сім'ю немає, оскільки подальше спільне життя та збереження шлюбу буде суперечити її інтересам та інтересам їхньої доньки . \~ \~ \~ \~Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, проте від представника позивача [PERSON] на адресу суду надійшла заява, в якій він просить суд розглянути справу без його та позивача участі, позовні вимоги підтримує та не заперечують проти ухвалення в справі заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлявся шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до ч. 2 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Враховуючи, що сторони не прибули в судове засідання, перешкод для розгляду справи судом не встановлено, то суд вважає за можливе здійснювати судовий розгляд без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України. Враховуючи, що відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце судового засідання, двічі не з'явився в судове засідання без повідомлення причин неявки, відзив на позовну заяву не подав, беручи до уваги, що позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, в даній справі слід ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, відповідно до положень ч. 1 ст. 280, ч. 4 ст. 223 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали даної цивільної справи, вивчивши правові норми, що регулюють дані правовідносини, приходить до переконання, що позовну заяву слід задовольнити повністю з наступних підстав. Вирішуючи спір, суд встановив, що між сторонами виникли сімейні правовідносини з приводу розірвання шлюбу. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 15 вересня 2014 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.9). Позивач не бажає миритися, має стійке волевиявлення, спрямоване на припинення сімейних відносин і розірвання шлюбу, що вбачається зі змісту позовної заяви та заяви позивача до суду про підтримання позовних вимог. Також, судом встановлено, що причиною розладу в сім'ї стали різні характери і погляди сторін на сімейне життя, відсутність взаєморозуміння між подружжям, внаслідок чого виникали конфлікти, які призвели до фактичного припинення шлюбних відносин. Подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу неможливе, так як однією сім'єю сторони не проживають , миритися не бажають. В шлюбі в них народилася донька [PERSON], 25 квітня 2016 року , що підтверджується свідоцтвом про народження(а.с.5). Судом встановлено, що перебування в шлюбі суперечить інтересам позивача та інтересам їхнніх неповнолітніх дітей, порушує особисті немайнові права позивача, оскільки сімейні особисті немайнові відносини між подружжям не складаються через конфлікти, які призвели до того, що позивач та відповідач не проживають однією сім'єю, не ведуть спільного господарства. Згідно із ст.51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї. Згідно із ч.1 ст.24 СК України, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ч.1 ст.110 СК України). Згідно зі ст.112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей, та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище (ст. 113 СК України). На підставі вищевикладеного, у суду склалася достатня переконаність у тому, що подальше спільне життя подружжя неможливе, оскільки позивач наполягає на розлученні та має стійке волевиявлення до розірвання шлюбу, а збереження шлюбу та подальше спільне проживання подружжя суперечитиме інтересам позивача та неповнолітної доньки, тому суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити, а шлюб між сторонами розірвати.

Outcome: approved