Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-21 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із позовом, в якому просила визнати [PERSON] втративши право користування житловим приміщення , а саме квартири [ADDRESS] та примусово зняти його з реєстраційного обліку за зазначеною адресою. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що вона являється власником квартири [ADDRESS], яку придбала 11 травня 2007 року . В даній квартирі зареєстровані та проживають вона та двоє її дітей. Відповідач , колишній її чоловік, зареєстрований в даній квартирі, але не проживає більше одного року без поважних причин, тому в силу ч.2 ст. 405 ЦК України втратив право на проживання .Так як відповідач не проживає в даній квартирі, у неї виникають проблеми зі сплатою надмірних комунальних послу, що змушує її звернутися до суду з даним позовом.. [PERSON] звернувся в суд із позовом, в якому просив розподілити спільне майно подружжя - виділивши йому [PERSON] та відповідачу - [PERSON] по 1/2 частці квартири №23 ( двадцять три) в будинку №39 (тридцять девять) по вул. Богачука в смт.Глухівці Козятинського району Вінницької області кожному та визнати право власності за кожним з них на належну частку спірної квартири. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 03 жовтня 1998 року між ним та [PERSON] був зареєстрований шлюб у виконкомі Глуховецької селищної ради Козятинського району Вінницької області, актовий запис №26. 03 грудня 2013 року шлюб між ними був розірваний згідно рішення Козятиського міськрайонного суду Вінницької області . У період спільного проживання ними за їх спільні кошти було придбано на підставі договору купівлі продажу від 11 травня 2007 року квартиру№23 ( двадцять три) в будинку №39 (тридцять девять) по вул. Богачука в смт. Глухівці Козятинського району Вінницької області, який був зареєстрований в реєстрі № 928 та посвідчений приватним нотаріусом Козятинського районного нотаріального округу [PERSON] на імя [PERSON], продаж цей вчинено за 10000 (десять тисяч ) гривень. За час спільного проживання з позивачем вони спільно проводили поточні ремонти в вказаній квартирі та сплачували комунальні послуги. Вважає, що оскільки майно було придбане у період шлюбу, за їхні спільні кошти, тому вони з [PERSON] є співвласниками спірної квартири і мають рівні частки у спільній сумісній власності. При цьому посилається на положення ч.1 ст.60, ст.ст.63,70 СК України, ст.. 369 ЦК України. Обидва позови обєднані в рдне провадження відповідно до ухвали Козятинського міськрайонного суду від 01.07.2015 року. В судовому засіданні позивачка [PERSON] свої позовні вимоги підтримала та підтвердила обставини зазначені вище. Позовні вимоги [PERSON] не визнає, посилається на те, що оскільки [PERSON] не проживає більше року у спірній квартирі, тому він втратив право на проживання. Крім того він немає права на частку у квартирі так як більшу частину коштів на придбання спірної квартири надав її батько. Просила в позові [PERSON] відмовити. [PERSON] позов [PERSON] не визнав, свій позов підтримав в повному обсязі. При цьому пояснив, що спірну квартиру купили перебуваючи у шлюбі за їх спільні кошти, в квартирі спільно проводили поточний ремонт . В 2013 році вони з [PERSON] розлучились, але він ще продовжував проживав у квартирі якийсь час. Він вважає, що так як квартира придбана у шлюбі, то вона являється ії спільною сумісною власністю, а їх частки з [PERSON] у спільній сумісній власності є рівними, а тому просив в позові [PERSON] відмовити, а його позов про розподіл квартири задовольнити Суд заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного висновку. Судом встановлено, що 03 жовтня 1998 року між [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований шлюб у виконкомі Глуховецької селищної ради Козятинського району Вінницької області, актовий запис №26. 03 грудня 2013 року шлюб між ними був розірваний згідно рішення Козятиського міськрайонного суду Вінницької області ( а.с.12 ). За час перебування у шлюбі на підставі договору купівлі продажу від 11 травня 2007 року який був зареєстрований в реєстрі № 928 та посвідчений приватним нотаріусом Козятинського районного нотаріального округу [PERSON] на імя [PERSON] придбано квартиру№23 ( двадцять три) в будинку №39 (тридцять девять) по вул. Богачука в смт. Глухівці Козятинського району Вінницької області. Продаж цей вчинено за 10000 (десять тисяч ) гривень. ( а.с. 13-15 ). Відповідно до довідки Глуховецької селищної ради Козятинського району Вінницької області від 22.04.2015 року № 493 [PERSON] зареєстрований за адресою [INFO], але не проживає ( а.с.9). Відповідно до ч.1 ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Частина 2 ст. 60 СК України передбачає презумпцію спільності прав на майно набуте за час перебування в шлюбі, а саме вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є обєктом права спільної сумісної власності подружжя. У відповідності до ст. 63 СК України, дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності У відповідності до ч.1 ст. 69 СК України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. При цьому, як передбачено ч.1 ст. 70 СК України, у разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Крім того, як передбачено ч.1 ст. 71 СК України, майно, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. Таким чином як вбачається з матеріалів справи, що до подачі позовної заяви [PERSON] до суду, в якій вона просила усунути перешкоди в користуванні житлом шляхом зняття [PERSON] з реєстрації майнові права останнього ніяк не порушувались, у нього не було підстав вважати, що його права порушуються. Як тільки він про це дізнався з позовної заяви [PERSON], то тут же 24.06.2015 року звернувся в суд із позовною заявою про розподіл майна.. Таким чином підстав для визнання [PERSON] втративши право на проживання та зняття з реєстраційного обліку немає, а тому в позові [PERSON] необхідно відмовити. Що стосується позову [PERSON] про поділ спільно нажитого майна подружжя, то виходячи з вищевикладеного та враховуючи положення ст.ст. 60, 63, 70,71 СК України майно придбане [PERSON] та [PERSON], а саме квартира [ADDRESS] є спільною сумісною власністю подружжя і підлягає розподілу між сторонами у рівних частках, виділивши кожному по ? частини спірної квартири . Згідно ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони судові витрати. Судові витрати [PERSON] становлять 243 грн 60 коп, які необхідно стягнути з [PERSON] на його користь.

Outcome: approved