Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-14 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. В позовній заяві зазначила, що 31 січня 2003 року між нею та відповідачем був укладений шлюб. 24 травня 2016 року шлюб між ними було розірвано в судовому порядку. 20 січня 2007 року у них народився син [PERSON], а 6 березня 2013 року донька [PERSON], що стверджується свідоцтвами про їх народження. З позовом про розірвання шлюбу вона звернулася в листопаді 2015 року, однак відповідач попросив примирення, та щоб син переїхав проживати до нього. Вона погодилась, але відповідач не вчинив жодного кроку щодо примирення, а навпаки, своєю негативною поведінкою сприяв безповоротному прийняттю рішення про розірвання шлюбу. У січні 2016 року відповідач забирав сина на канікули і син два тижні перебував вдома у жінки. з якою відповідач проживає без реєстрації шлюбу, допоки його мати не зателефонувала їй і попросила забрати сина, бо відповідач зловживає спиртними напоями, брав сина у компанії, де дорослі розпивали спиртні напої, не займався вихованням сина, внаслідок чого син отримав психічну травму від поведінки батька. Тому вона за згодою відповідача забрала сина і вони фактично погодили ту обставину, що діти проживають разом з нею. Вона з дітьми проживає у будинку своєї матері, де створені належні умови для розвитку та утримання дітей, відповідач не має умов для проживання дітей. Вона перебуває у декретній відпустці, отримує допомогу на дітей від держави, сама займається вихованням. Син навчається у Буштинській гімназії, донька відвідує ясла-садок. Відповідач не приймає участі у вихованні дітей, відмовився у добровільному порядку укласти угоду про сплату аліментів чи надавати матеріальну допомогу на утримання їхніх дітей. Відповідач періодично працює по найму в межах району, виїздить на заробітки за кордон, має нерегулярний мінливий дохід, хронічних хвороб не має, фізично здоровий, аліментів нікому не платить і тому вона вважає, що він спроможний сплачувати аліменти на утримання дітей в найближчі роки в твердій грошовій сумі в розмірі по 1500 гривень щомісячно на кожну дитину. Просить позов задовольнити. Представник позивачки [PERSON] [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, посилаючись на викладені в позовній заяві обставини та просить позов задовольнити. Представник відповідача [PERSON] [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав та пояснив, що його довіритель [PERSON] не заперечує, що діти в даний час знаходяться на утриманні у позивачки. Відповідач [PERSON] на даний час інших утриманців не має і дітям він купляв деякі речі. Заслухавши сторін та дослідивши всі обставини справи, суд дійшов наступного висновку. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі від якого мають двоє неповнолітніх дітей, а саме: сина [PERSON], [INFO], та доньку [PERSON], [INFO], батьком в свідоцтві про народження яких значиться відповідач та які перебувають на утриманні позивачки. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Згідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються за рішенням суду у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі може проводитися судом за наявності заяви платника або одержувача, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення (ч. 1 ст. 184 СК України). В інших випадках аліменти визначаються у частці від заробітку платника (ч. 1 ст. 183 СК України). Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Оскільки доходи відповідача не є регулярними, носять мінливий характер, то стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів на утримання дитини повинно проводитися у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей суд враховує майновий стан позивачки, яка проживає з неповнолітніми дітьми та сама веде догляд за ними, а також майновий стан відповідача, який не має постійного місця праці, заробіток якого носить нерегулярний мінливий характер і той не має інших утриманців. Разом з цим, суд враховує, що відповідач має працездатний вік, а тому виходячи із середньомісячної заробітної плати по Тячівському району, суд вважає, що вимоги позивачки слід задовольнити частково і стягнути з відповідача на її користь аліменти в розмірі по 1000 гривень на кожну дитину щомісячно, починаючи з 15 червня 2016 року і до їх повноліття, а в решті позову відмовити. Судові витрати в частині сплати судового збору слід покласти на відповідача. Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць.

Outcome: partial