Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-17 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з даним позовом, посилаючись на те, що відповідач участі в утриманні своєї малолітньої доньки - [PERSON], [INFO],не приймає, а тому на її утримання позивачка просить присудити від доходів відповідача виплату коштів у розмірі 1/4 частини щомісячно, крім того просить стягувати на її утримання аліменти у розмірі 2000 грн. щомісячно до досягнення дитиною трьох річного віку. Позивачка подала заяву про розгляд справи за її відсутності, просила про задоволення позову з викладених у ньому підстав. Відповідач подав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позову не заперечив. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Матеріалами справи встановлено, що подружжя перебувають у шлюбі з 17 січня 2017 року, від шлюбу у них народилась донька [PERSON] ([INFO]), що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] від 28 жовтня 2017 року. Малолітня дитина проживає разом із позивачкою, за твердженням позивачки відповідач участі в утриманні дитини не приймає, що змусило її звернутись до суду. Відповідач належної участі в утриманні дитини не приймає та ухиляється від обов'язку утримувати дитину. Відповідно до вимог ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Як передбачено ч. 2 і 3 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Вирішуючи питання про визначення розміру аліментів, суд виходить зі змісту позовних вимог та згідно ст. 182 СК України враховує матеріальний позивачки, яка самостійно утримує малолітню дитину та потребує матеріальної допомоги відповідача, а тому вважає необхідним визначити аліменти в розмірі Ѕ частини від доходів відповідача щомісячно і таким чином позовні вимоги задовольнити. Відповідно до вимог ч. 2, 4 і 6 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Судом встановлено, що позивачка знаходиться в декретній відпустці по догляду за дитиною, яка не досягла трьохрічного віку. Тому, вимога позивачки про стягнення з відповідача на її утримання аліментів у розмірі 2000 грн. до досягнення дитиною трьох річного віку, є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Визначаючи розмір аліментів, суд виходить зі змісту позовних вимог, згідно ст. 182 СК України враховує матеріальний стан сторін, те, що позивачка самостійно утримує малолітню дитину та потребує матеріальної допомоги відповідача, а тому вважає необхідним визначити аліменти в заявленому позивачкою розмірі, який буде найбільше відповідати інтересам дитини та який визнаний відповідачем. Таким чином, позовні вимоги ґрунтуються на вимогах Закону й підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved