Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-31 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON] , в якому просить визнати відповідача такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме будинком [ADDRESS] . Позов обґрунтовано тим, що їй на праві приватної власності належить 1/5 частка житлового будинку [ADDRESS] з відповідною частиною будівель та споруд у [ADDRESS] , в якому зареєстрована відповідач, яка являється її колишньою невісткою, шлюб з якою та з сином позивача розірвано заочним рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області 26 березня 2020 року. Відповідач не проживає у даному будинку впродовж тривалого часу, а саме більше трьох років, участі в утриманні будинку та сплаті комунальних послуг не бере. З цих підстав просить позов задовольнити. Ухвалою судді від 11 лютого 2021 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено справу до розгляду. В судовому засіданні представник позивача адвокат Карпа М.М. позовні вимоги підтримала з підстав викладених в позовній заяві, просила позов задоволити, проти ухвалення заочного рішення не заперечила. Відповідач належним\~чином повідомлялася\~про час\~та місце\~судового розгляду,\~зокрема шляхом\~розміщення оголошення\~на офіційному\~сайті Тернопільського\~міськрайонного суду\~Тернопільської області,\~в судове\~засідання не\~з`явилася,\~відзиву на\~позов не\~надала,\~тому, згідно\~з ч.\~4\~ст.\~223,\~ст.\~280\~ЦПК України, враховуючи відсутність заперечень позивача, суд ухвалив проводити заочний розгляд справи. Треті особи [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явилися, проте в судовому засіданні, яке відбулося 11 березня 2021 року, позовні вимоги підтримали та не заперечили, щодо задоволення позову. Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, встановив такі обставини: [PERSON] на праві приватної власності належить 1/5 частка житлового будинку з надвірними побудовами та спорудам, який розташований в [ADDRESS] , що стверджується свідоцтвом про право приватної власності на житловий будинок від 09.02.2006 року. Співвласниками інших часток спірного будинку, а саме по 1/5 частці кожен, є діти позивача заінтересовані особи [PERSON] та [PERSON] , що стверджується свідоцтвами про право приватної власності на житловий будинок від 09.02.2006 року. Ще 2/5 частки належали [PERSON] (чоловікові позивача), який помер [INFO] . 1/5 частка житлового будинку належала йому на підставі свідоцтва про право приватної власності на житловий будинок від 09.02.2006 року, іншу 1/5 частку він успадкував після смерті своєї матері [PERSON] , однак свідоцтва про спадщину за життя не торимав. В даному житловому приміщенні зареєстрована відповідач по справі [PERSON] , [INFO] , але з березня 2018 року не проживає за даною адресою, що підтверджується довідкою №45 від 21 грудня 2020 року виданою Великогаївською сільською радою Тернопільського району Тернопільської області. Відповідно до Акту опитування сусідів від 05 листопада 2019 року, встановлено, що [PERSON] , зареєстрована за адресою [ADDRESS] , проте з березня 2018 року не проживає за адресою реєстрації. Також, згідно Акту не проживання особи від 14 липня 2020 року, комісією в складі старости сільської ради Салабай Н.Я., спеціаліста відділу ЦНАП Салабай О.Я., соціального робітника Бучинської І.П., склали акт про не проживання з березня 2018 року [PERSON] , 1997 року народження. Зі слів сусідів встановлено, що [PERSON] дійсно протягом останніх двох років не проживає за адресою: [ADDRESS] . У відповідності до ч. 2 ст. 405 ЦК України, члени сім`ї власника, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом і втрачають це право, якщо відсутні в ньому без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом. Згідно абз. 2 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи, крім інших підстав, здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Відповідно до роз`яснень, даних в п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1985 року № 2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України», зі змінами та доповненнями, у справах про визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням необхідно з`ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені законом строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, з особами, що потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім`ї тощо) суд може продовжити пропущений строк. При цьому судом не здобуто жодних доказів про поважність причин не проживання відповідача у спірному житлі. Абзацом 3 п. 34 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку, залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (наприклад, статті 71, 72, 116, 156 ЖК УРСР; стаття 405 ЦК), а саме від вирішення однієї із таких вимог: про позбавлення права власності на жиле приміщення; про позбавлення права користування жилим приміщенням; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою. Таким чином, рішення суду про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, є підставою для зняття такої особи з реєстрації місця проживання. Тому, враховуючи те, що судом встановлено, що [PERSON] зареєстрована в будинку [ADDRESS] , однак більше одного року за вказаною адресою не проживає, останньою не доведено поважності на обґрунтування власної відсутності в житлі, тому позов є підставним та підлягає до задоволення. Крім цього, відповідно до\~статті 141 ЦПК України\~з відповідача в доход держави слід стягнути судовий збір в розмірі 908,00 гривень. На підставі наведеного,

Outcome: approved