Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-01 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. Свої вимоги обґрунтувала тим, що відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] , яке видане відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Володимир-Волинського міськрайонного управління юстиції у Волинській області 26.09.2005 вбачається, що між позивачем та відповідачем [PERSON] було розірвано шлюб. Від даного шлюбу у них [INFO] народився син [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження, видане Зарудчівською сільською радою 24.05.2002 серії [NUMBER] . [PERSON] на даний час перебуває на повному утриманні лише позивача. Будь-якої допомоги відповідач не надає, не цікавиться життям, успіхами у навчанні, здоров`ям свого сина. Відповідно до довідки № 585 від 29.09.2020 підтверджується, що [PERSON] навчається в Любешівському технічному коледжі Луцького національного технічного університету. На теперішній час [PERSON] досягнув повноліття та продовжує навчатися, потребує додаткової матеріальної допомоги зі сторони своїх батьків. Самостійно [PERSON] не має змоги себе утримувати, так як отримує в середньому 900 гривень в місяць стипендії. Матеріальну допомогу [PERSON] надає лише позивач, незважаючи на мінімальну заробітну плату, яку позивач отримує, працюючи в Волинському обласному лабораторному центрі МОЗ України. Окрім цього, [PERSON] має проблеми зі здоров`ям. Посилаючись на зазначені обставини, [PERSON] просила суд стягнути з [PERSON] аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON] , що продовжує навчатися в твердій грошовій сумі 1500 гривень, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно починаючи з моменту пред`явлення даного позову і досягнення [PERSON] двадцяти трьох років за умови продовження ним навчання, та судові витрати. Позивач [PERSON] \~та її\~представник [PERSON] \~в судовому\~засіданні позовні\~вимоги підтримали\~у повному\~обсязі з\~підстав,\~викладених у\~поданій до\~суду заяві.\~Просили стягнути з [PERSON] аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON] , що продовжує навчатися в твердій грошовій сумі 1500 гривень, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно починаючи з моменту пред`явлення даного позову і досягнення [PERSON] двадцяти трьох років за умови продовження ним навчання та судові витрати. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. Пояснив, що заявлена сума аліментів у позовній заяві нічим не підтверджена, не надано доказів, що повнолітній син [PERSON] потребує аліменти. Крім того, відповідач не має змоги сплачувати аліменти, оскільки має на утриманні своїх двох власних дітей, а також двох дітей своєї теперішньої дружини, яка ніде не працює. Заслухавши пояснення сторін, проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги є підставними і підлягають до часткового задоволення з наступних підстав. Згідно з ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров?я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров?я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Відповідно до ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред?явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Згідно з ст. 199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв?язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов?язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до ст. 200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Як роз`яснено в п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних факторів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але не є меншим 23 років; продовження навчання ними; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. В судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] являються батьками [PERSON] , який є повнолітнім, навчається в Любешівському технічному коледжі Луцького національного технічного університету (дена форма навчання, І рівня акредитації) по професії (спеціальності) будівництво та цивільна інженерія з 01.09.2019 по 30.06.2022, де отримує стипендію в розмірі 890 гривень. Відповідач в добровільному порядку належної матеріальної допомоги на утримання сина не надає, незважаючи на те, що [PERSON] перебуває на військовій службі у військовій частині [NUMBER] м. Володимир-Волинський, Волинської області, де отримує дохід згідно довідки понад 13000 гривень в місяць. Позивач має постійне місце роботи - працює на посаді лаборанта в Волинському обласному лабораторному центрі МОЗ України, де отримує дохід в середньому 3000 гривень, має захворювання вузлово-кистозний зоб 2 ступеня. Зазначені обставини не оспорюються сторонами, а також це встановлено з досліджених судом письмових доказів, зокрема, копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 24.05.2002 (а.с.9); копії свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 26.09.2005 (а.с.8,зворот), копії довідки про доходи [PERSON] № 690 від 29.04.2020 (а.с.9, зворот); копії довідки Любешівського технічного коледжу ЛНТУ № 585 від 29.09.2020 (а.с.10); копії довідки Т.в.о. начальника штабу військової частини [NUMBER] м. Володимир-Волинський, Волинської області № 1580 від 08.10.2020 (а.с.10, зворот); копії довідки про доходи [PERSON] № 877 від 29.10.2020 (а.с.11); копії довідки про доходи [PERSON] № 62 від 01.10.2020 (а.с.11, зворот); виписки № 6630 [PERSON] (а.с.13). Згідно з ч. 1, 5-6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У поданій до суду позовній заяві та в судовому засіданні позивачем [PERSON] та її представником [PERSON] відповідно до ст. 81 ЦПК України не обґрунтовано та не доведено, що повнолітній син [PERSON] потребує від відповідача матеріальну допомогу в розмірі 1500 гривень щомісячно, як і не наведено та не представлено суду належних доказів у підтвердження того, що [PERSON] має можливість сплачувати аліменти на утримання повнолітньої дитини в розмірі 1500 гривень. Вказана обставина заперечується представником відповідача [PERSON] . Також суд звертає увагу, що хоч і відповідачу [PERSON] відповідно до довідки про доходи за місцем роботи (за квітень-вересень 2020 року) нараховано в загальному 80934,64 грн, однак згідно з цієї ж довідки [PERSON] за цей період сплатив аліменти на загальну суму 33169,15 грн. (а.с.11). Відповідачем та його представником відповідно до ст. 81 ЦПК України не подано суду будь-яких належних доказів про безпідставність заявлених позивачем вимог. На думку суду, виходячи з засад справедливості, добросовісності та розумності, а також беручи до уваги рівність прав та обов`язків батьків в утриманні дітей, на користь позивача з відповідача слід стягувати аліменти на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання в твердій грошовій сумі в розмірі 1200 (одна тисяча двісті) гривень щомісячно, на час навчання сина. Цих коштів, на думку суду, буде достатньо для покриття витрат на задоволення життєвих потреб дитини. Оскільки позивач згідно з п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору в розмірі 908 грн., а тому у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача в дохід держави зазначений розмір судового збору.

Outcome: partial