Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-13 00:00:00

[PERSON] звернулася до Галицького районного суду Івано-Франківської області з позовом до [PERSON], третя особа - Служба у справах дітей Галицької районної державної адміністрації Івано-Франківської області про позбавлення батьківських прав відповідача щодо малолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Позовні вимоги мотивує тим, що перебуває в зареєстрованому шлюбі з [PERSON]. До одруження із відповідачем у неї було троє дітей: син [PERSON], [INFO], син [PERSON], [INFO] та донька [PERSON], [INFO]. Народження двох молодших дітей: сина [PERSON] та дочки [PERSON] зарестровано відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України за її вказівкою. Після реєстрації шлюбу із [PERSON] 12 листопада 2016 року у виконавчому комітеті Демешківської сільської ради Галицького району Івано-Франківської області ними подано заяву у відділ державної реєстрації актів цивільного стану Галицького районного управління юстиції Івано-Франківської області про запис відповідача як батька в свідоцвах про народження її дітей - сина [PERSON] та дочки [PERSON]. Однак після отримання відповідачем документів на право постійного проживання на території України, оскільки він є громадянином Узбекистану, відносини між ними погіршилися, відповідач покинув її з дітьми. [PERSON] будь-якої участі у вихованні та утримані дітей не приймає, не цікавиться їхнім життям, не забезпечує матеріально, не спілкується з дітьми ухиляється від виконання батьківських обов'язків. Тому просить суд позбавити відповідача батьківських прав щодо малолітніх дітей. Позивачка в судове засідання не з'явилась, подала до суду заяву в якій просила розгляд справи проводити за її відсутності, позовні вимоги задоволити. Відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце розляду справи шляхом опублікування оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України в судове засідання не з'явився, жодних заяв пов'язаних з рухом справи, відзиву на позов на адресу суду не скерував. Представник Служби у справах дітей Галицької районної державної адміністрації Івано-Франківської області в судове засідання не з'явилася. Начальником служби Думан Е. подано до суду заяву про розгляд справи без участі представника та про визнання позову. Судом ухвалено розглядати справу в порядку заочного провадження. Враховуючи, що сторони у судове засідання не з'явилися, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є батьком [PERSON] та [PERSON], що стверджується копіями свідоцтв про народження дітей серії [NUMBER] від 14 червня 2017 року (а.с. 8) та серії [NUMBER] від 14 червня 2017 року (а.с. 9). Відповідач не піклується про фізичний і духовний розвиток своїх дітей, їх підготовку до самостійного життя, не дбає про їхнє нормальне самоусвідомлення, не сприяє засвоєнню загальновизнаних норм моралі, не надає доступу до культурних та інших духовних цінностей. Відповідно до ч. 3 ст. 51 Конституції України сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Відповідно до абз. 3 ч. 2 ст. 3 СК України дитина належить до сім'ї своїх батьків і тоді, коли спільно з ними не проживає. Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Статтею 11 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків, а статтею 12 Закону передбачено, що виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. Держава надає батькам або особам, які їх замінюють, допомогу у виконанні ними своїх обов'язків щодо виховання дітей, захищає права сім'ї. Відповідно до ст.14 Закону діти та батьки не повинні розлучатися всупереч їх волі, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в інтересах дитини і цього вимагає рішення суду, що набрало законної сили. Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30 березня 2007 року із змінами і доповненнями, внесеними постановою Пленуму Верховного Суду України від 19 грудня 2008 року N 20, надано судам роз'яснення, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками. Згідно довідки Демешківської сільської ради Галицького району Івано-Франківської області № 637 від 06 листопада 2018 року малолітні діти проживаю разом з матір'ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (а.с. 11). Згідно висновку комісії з питань захисту прав дитини Галицької районної державної адміністрації Івано-Франківської області від 16 січня 2019 року, така вважає за доцільне позбавити батьківських прав відповідача, [PERSON] щодо малолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. На підставі вищенаведеного, враховуючи те, що відповідач не виконує без поважних причин обов'язків по вихованню дітей, оцінюючи зібрані по справі докази суд приходить до висновку, що позов про позбавлення батьківських прав щодо малолітньої дочки є підставним та підлягає до задоволення.

Outcome: approved