Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-28 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини в розмірі 1/4 всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінумуму для дитини відповідного віку та про стягнення аліментів на її утримання в розмірі 1/6 всіх видів заробітку ( доходу ) щомісячно до досягення дитиною трьохрічного віку, мотивуючи свої вимоги тим, що з 02.07.2015 року вона перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від спільного подружнього життя мають малолітню дитину: дочку [PERSON], [INFO]. В свідоцтві про народження доньки вона записана матір'ю, а відповідач батьком. Вказує, що вона з відповідачем протягом шести місяців проживають окремо. Вона проживає разом з її батьками та знаходяться фактично на їх утриманні. Малолітня дочка проживає разом з нею. Відповідач матеріальної допомоги в добровільному порядку на її утримання та утримання доньки не надає. Вона на даний час знаходиься у декретній відпустці по догляду за дитиною, тому не має достатніх коштів забезпечити належні умови для її проживання та утримання. Зазначає, що на даний час не має можливості працювати, щоб мати стабільний дохід, яким можна було б матеріально забезпечити прожитковий мінімум для неї та дитини. Крім соціальної допомоги по догляду за дитиною до трьохрічного віку іншого доходу не має. Посилається на те, що відповідач є працездатною особою, працює на Хмельницькій АЕС, тому має можливість надавати матеріальну допомогу їхній дитині та їй. Позивачка в судове засідання не з'явилась, подала до суду заяву, в якій просила справу розглядати у її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Представник відповідача адвокат [PERSON] подала до суду заяву, в якій зазначила, що її довіритель [PERSON] позовну заяву про стягнення аліментів на утримання дитини та дружини визнає частково. Згоден на стягнення аліментів на утримання дитини в розмірі 1/4 частини доходу. Щодо заявлених позовних вимог про стягнення аліментів на утримання дружини визнає частково, а саме згоден на стягнення аліментів в розмірі 1/8 всіх видів доходу до досягнення дитиною трьохрічного віку. В заяві зазначає, що крім дитини та дружини він має на утриманні матір пенсіонерку, яка отримує мінімальну пенсію. Він разом проживає з матір'ю в приватному будинку та несе витрати на утримання житлового будинку, сплату комунальних платежів, так як за рахунок мінімальної пенсії зробити це неможливо. Просить проводити розгляд справи у її відсутності та відсутності її довірителя по справі. Суд, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані докази, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню частково. Як встановлено у судовому засіданні, позивачка та відповідач з 02.07.2015року перебувають в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується повторним свідоцтвом про шлюб серії 1-ГЮ № 121505 від 12.08.2016 року. (а.с.4). Від спільного подружнього життя позивачка та відповідач мають малолітню дитину: дочку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-ГЮ № 252730 від 12.08.2016 року. (а.с.5). Згідно довідки управління ПФУ в Острозькому районі № 1760 від 22.12.2016 року [PERSON], яка проживає за адресою [INFO] знаходиться на обліку у ПФУ України та отримує пенсію за вислугу років працівникам охорони здоров'я. (а.с.15). Згідно Пенсійного посвідчення № [NUMBER], серії ААА № 689159, виданого Пенсійним фондом України, [PERSON], перебуває на пенсії (а.с.16). Згідно ст.51 Конституції України та ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч.1 ст.181 Сімейного кодексу України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину можуть бути визначені за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні у грошовій і (або) натуральній формі. Відповідно до п.17 постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15.05.2006 р. Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. У відповідності до ст.182 Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. З поданої позивачкою позовної заяви вбачається, що відповідач матеріальної допомоги на утримання дочки в добровільному порядку не надає, позивачка на даний час знаходиться у декретній відпустці, тому не має змоги працювати. Крім соціальної допомоги по догляду за дитиною до трьохрічного віку іншого доходу не має. Відповідач є працездатною особою, працює на Хмельницькій АЕС, тому має можливість надавати матеріальну допомогу в зазначеному позивачкою розмірі. Тому при вирішенні питання про стягнення аліментів суд вважає за необхідне стягувати з відповідача аліменти на утримання дитини - [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частки від його заробітку (доходу) щомісячно. Одночасно, суд бере до уваги, що позов про стягнення аліментів був поданий 22 листопада 2016 року, а тому за правилами ст. 191 СК України саме з цього часу необхідно стягувати аліменти. При вирішенні питання про стягнення аліментів на утримання позивачки до досягнення дитиною трьохрічного віку суд виходив з наступного. З матеріалів справи вбачається, що оскільки крім дитини та дружини відповідач має на утриманні матір пенсіонерку, яка отримує мінімальну пенсію та проживає разом з нею в приватному будинку, в зв'язку з чим несе витрати на утримання житлового будинку, сплату комунальних платежів. За вказаних обставин суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення аліментів на утримання дружини в меншому розмірі, ніж заявлено позивачкою, а саме 1/8 частки від його заробітку ( доходу) щомісячно до досягнення дитиною трьохрічного віку. Відповідно до ч.2 ст. 84 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Згідно ч.4 ст.84 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина має право на утримання незалежно від того, чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Згідно ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. У відповідності до ст.88 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід присудити судові витрати.

Outcome: partial