Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-24 00:00:00

[PERSON] звернулася до Райгородоцької селищної ради Слов`янського району Донецької області про визнання права власності нерухоме майно в порядку спадкування за законом, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що [INFO] у смт. Донецьке Слов`янського району Донецької області помер її батько [PERSON] . Після його смерті залишилася спадщина у вигляді 3/5 часток житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] та земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку кадастровий номер 1424256200:02:000:0017. Після смерті батька вона отримала спадщину на 3/5 часток житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] та отримала Свідоцтво про право на спадщину за законом. Однак у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку було відмовлено, оскільки у Державному акті на право власності на земельну ділянку на ім`я спадкодавця, не відповідає адреса, зазначена у Витязі з Державного земельного кадастру. Просить суд визнати за нею, [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , право власності в порядку спадкування за законом після смерті батька - [PERSON] , померлого [INFO] на земельну ділянку, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площею 0,1112 га, кадастровий номер 1424256200:02:000:0017, яка розташована за адресою: [ADDRESS] 6,1. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, хоча належним чином була повідомлена про дату, час та місце проведення судового засідання. 24 жовтня 2019 року надала до суду Заяву про розгляд справи у її відсутності. Позовні вимоги підтримала повністю та просила їх задовольнити (а.с.46). Відповідач Райгородоцька селищна рада Слов`янського району Донецької області, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце проведення судового засідання, не з`явилися. 24 жовтня 2019 року від Голови Райгородоцької селищної ради Слов`янського району Донецької області Гадяцького О.І. до суду надійшла Заява, в якій він просить суд розглянути справу у відсутності представника Райгородоцької селищної ради Слов`янського району Донецької області. Рішення просив ухвалити на розсуд суду у відповідності до вимог діючого законодавства України (а.с.47). Суд, розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до Райгородоцької селищної ради Слов`янського району Донецької області про визнання права власності нерухоме майно в порядку спадкування за законом, підлягають задоволенню в повному обсязі з огляду на їх законність та обґрунтованість. Європейський суд з прав людини у рішенні в справі «Руїз Торіха проти Іспанії» від 09 грудня 1994, заява № 18390/91 вказав, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватися у світлі обставин кожної справи. \~\~\~\~\~ Згідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у різі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно зі ст. 16 Цивільного кодексу України способом захисту цивільних прав є визнання права. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є дочкою [PERSON] . Вказані обставини підтверджується Свідоцтвом про народження та Свідоцтвом про укладення шлюбу (а.с. 4,5). [INFO] помер батько позивача [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданого Виконавчим комітетом Райгородоцької селищної ради Слов`янського району Донецької області (а.с.6). Спадщина після смерті [PERSON] відкрилася за законом, заповіт відсутній. Спадкова справа в Україні після смерті [PERSON] заведена у Державного нотаріуса Другої слов`янської державної нотаріальної контори Донецької області Грецької Т.П., за № 138/2018, що підтверджується Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру № 52416197 (а.с.29, 30). Спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] відповідно до ст.1261 ЦК України, є позивач [PERSON] . Спадщина вважається належною спадкоємцю з часу її прийняття. Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування»\~відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. Згідно до п.3.1 Постанови Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» «Відповідно до\~ст.\~67\~Закону України\~«Про нотаріат» Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. \~Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини. \~Без звернення спадкоємців до нотаріальної контори за одержанням свідоцтва про право на спадщину збільшується ймовірність порушення прав інших осіб, спадкоємців за заповітом, спадкоємців, які прийняли спадщину. Відповідно до ч.1\~ст. 1298 ЦК України\~свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців із часу відкриття спадщини, тому спір про спадкування може бути вирішений лише після закінчення цього строку. Якщо спадкоємець не прийняв спадщину, його вимоги про визнання права власності на спадкове майно не підлягають задоволенню судом. Прийняття спадщини спадкоємцем, який звертається з вимогою про визнання права власності на спадкове майно, має встановлюватись належними доказами : копіями документів із спадкової справи, якщо така справа заводилася нотаріусом, довідками з житлово\~експлуатаційних організацій, сільських, селищних рад за місцем проживання спадкодавця». Для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька [PERSON] , позивач [PERSON] надала нотаріусу всі необхідні документи, а саме: - Договір купівлі - продажу від 03 червня 1992 року, на підставі якого [PERSON] належать на праві власності 3/5 часток будинку з відповідними господарськими будовами та спорудами, що розташовані за адресою: [ADDRESS] (а.с. 34); - Державний акт на право власності на земельну ділянку, серія ДН №105201, на підставі якого [PERSON] належить земельна ділянка площею 0,1112 га, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарчих будівель та споруд, кадастровий №1424256200:02:000:0017, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а.с. 8); - Витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, відповідно до якого [PERSON] належить земельна ділянка площею 0,1112 га, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 9); - Витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, кадастровий № 1424256200:02:000:0017, яка розташована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 11). Зі Свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 06 вересня 2019 року Державним нотаріусом Другої слов`янської державної нотаріальної контори Донецької області Грецької Т.П., вбачається, що [PERSON] отримала у спадок 3/5 часток житлового будинку з відповідною часткою господарчих та побутових будов та споруд, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] , що належали померлому на праві власності, та складають квартиру [ADDRESS] (а.с. 7). Проте, у встановленому нотаріальному порядку позивач не може оформити спадкове право на вищезазначену земельну ділянку площею 0,1112 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , оскільки спадкоємцем нотаріусу надано документи на земельну ділянку, а саме Державний акт на право власності на земельну ділянку серія ДН № 105201, виданого Райгородоцькою селищною радою Слов`янського району Донецької області 27 квітня 2005 року та Витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-1405164092019, в яких відсутня безспірність питання щодо місця розташування земельної ділянки. У зв`язку з цим, нотаріусом було відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку та видано постанову Постанові про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 06 вересня 2019 року ( а.с.10). \~Відповідно до п. 23\~Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування»\~у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. \~Відповідно до ст. ст.\~1216,\~1218 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 5\~ст. 1268 ЦК України\~та п. 3.14 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджених\~Наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5\~із наступними змінами та доповненнями незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, прийняття і відмова від прийняття спадщини може мати місце щодо всього спадкового майна. Спадкоємець не вправі прийняти одну частину спадщини, а від іншої частини відмовитись. Спадкоємець, який прийняв частину спадщини, вважається таким, що прийняв усю спадщину. \~Вказане також підтверджене і роз`ясненням, наданим у п. 1 Узагальненої судової практики розгляду цивільних справ про спадкування Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року, зі змісту якого вбачається, що відповідно до норм ч. 5\~ст. 1268 ЦК України\~незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3\~ст. 1296 ЦК України\~відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. \~Статтею 1297 ЦК України\~встановлено обов`язки спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. Проте нормами цієї статті, так само як й іншими нормами цивільного права не визначено правових наслідків недотримання такого обов`язку у вигляді втрати права на спадщину. \~Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов`язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину (статті\~1296,\~1297 ЦК) та/або не здійснив його державної реєстрації (а.с.1299\~ЦК України). Захист прав громадян та юридичних осіб на нерухоме майно\~земельну ділянку здійснюється ст. ст.\~15,\~16 ЦК України\~шляхом визнання прав. Відповідно до 392\~ЦК України\~власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до п. 37 Постанови № 5 Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» з урахуванням положень частини першої статті\~15\~та статті\~392 ЦК\~власник майна має право пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Виходячи зі змісту наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється. Відповідно до п. 3 Узагальнення судової практики розгляду цивільних справ про спадкування Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 оскільки спір про визнання права власності на нерухоме майно - є спором про спадкування, належним відповідачем у зазначених спорах є спадкоємці, які прийняли спадщину, а у випадку їх відсутності\~відповідна територіальна громада. Умови для отримання Свідоцтва про право на спадщину у нотаріальній конторі в позивача немає, тому, відповідно до п. 23\~Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування»\~його вимога про визнання права на спадщину підлягає судовому розгляду. Відповідно до\~ст. 328 ЦК України\~право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, і вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що [PERSON] був власником земельної ділянки, площею 0,1112 га, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарчих будівель та споруд, кадастровий №1424256200:02:000:0017, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , оскільки володів, користувався, розпоряджався нею на власний розсуд, та його право власності на земельну ділянку ніким не оспорювалося. На теперішній час у позивача є оригінал Державного акту на право власності на земельну ділянку, серія ДН №105201, в якому зазначено, що [PERSON] належить земельна ділянка площею 0,1112 га, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарчих будівель та споруд, кадастровий №1424256200:02:000:0017, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а.с. 8), однак у Витязі з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, відповідно адреса розташування спірної земельної ділянки зазначена як « [ADDRESS] 6,1 (а.с. 9), а у Витязі з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, - « [ADDRESS] ». Дані документи є доказом того, що саме батько позивача [PERSON] , був власником вказаної вище земельної ділянки, однак позивач не може оформити свої спадкові права у зв`язку з тим, що в вищезазначених документах, у місці знаходження земельної ділянки по різному зазначено номер будинку з квартирою, а саме: у Державному акті на право власності на земельну ділянку, серія ДН №105201 - «будинок [ADDRESS] », у Витязі з Державного земельного кадастру про земельну ділянку НВ-1405164092019 «6,1» а у Витязі з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки - «6/1». Частиною 1\~ст. 1225 ЦК України\~передбачено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням їх цільового призначення. Статтями\~116,\~118 ЗК України\~визначено підстави й порядок набуття громадянами і юридичними особами права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності. Відповідно до частини 1\~ст. 125 ЗК України\~право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації. \~Але, відповідно до Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого\~Наказом Міністерства Юстиції України за № 296/5 від 22.02.2012\~p., видача свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку нотаріусом проводиться на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку та витягу з Державного земельного кадастру. Відповідно до\~ст. 1225 ЦК України\~право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Відповідно до\~ст. 125 ЗК\~право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав. Право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, а також право власності на земельну ділянку, набуту у власність із земель приватної власності без зміни її меж, цільового призначення, посвідчується, зокрема свідоцтвом про право на спадщину (ч. 1 і ч. 2\~ст. 126 ЗК). Оскільки у встановленому законом порядку позивачем [PERSON] прийнято спадщину після смерті батька [PERSON] , спадкодавець [PERSON] за життя дійсно був власником земельної ділянки площею 0,1112 га, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий №1424256200:02:000:0017, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] на даний час [ADDRESS] , то суд приходить до обґрунтованого висновку про законність позовних вимог [PERSON] і вважає за можливе їх задовольнити. \~На підставі викладеного,

Outcome: approved