overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-02 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що перебуває з відповідачем [PERSON] у зареєстрованому шлюбі з 25.02.2006 року. Від шлюбу мають малолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] Причиною розірвання шлюбу зазначила те, що сторони мають різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. Між сторонами втрачено почуття любові та поваги, шлюбні стосунки припинені з серпня 2014 року. Вважає подальше спільне проживання, примирення та збереження сім'ї неможливим. Просила суд шлюб розірвати. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала з підстав викладених у позові та пояснила, що був наданий строк для примирення, але примирення не відбулося, вважає подальше сімейне життя та збереження сім'ї неможливим. Просила шлюб розірвати. В судове засідання відповідач з'явився, позов не визнав, вважав, що можливо зберегти сім'ю. Заслухавши доводи сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 25.02.2006 року, що вбачається з актового запису про шлюб Відділу реєстрації актів цивільного стану Скадовського районного управління юстиції Херсонської області № 18 від 25.02.2006 року. Після реєстрації шлюбу «[PERSON]» змінила прізвище на «[PERSON]». Як вбачається з актового запису про народження Відділу реєстрації актів цивільного стану Скадовського районного управління юстиції Херсонської області № 143 від 11.10.2006 року сторони є батьками [PERSON], [INFO]. З актового запису про народження Відділу реєстрації актів цивільного стану Скадовського районного управління юстиції Херсонської області № 60 від 15.04.2008 року вбачається, що сторони є батьками [PERSON], [INFO]. З актового запису про народження Відділу реєстрації актів цивільного стану Скадовського районного управління юстиції Херсонської області № 69 від 04.05.2010 року вбачається, що сторони є батьками [PERSON], [INFO]. В судовому засіданні сторони визнали, що шлюбні стосунки між ними фактично відсутні, сім'я існує лише формально. Вважають що подальше спільне проживання та збереження сім'ї неможливі. Сторонам надавався строк для примирення, але примирення не відбулося. За таких обставин суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача на підставі ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-03 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що перебуває з відповідачем [PERSON] у зареєстрованому шлюбі з 25.04.2012 року. Від шлюбу мають повнолітню дитину: [PERSON], [INFO]. Причиною розірвання шлюбу зазначила те, що спільне життя з відповідачем не склалося в зв'язку з різними поглядами на життя та сімейні цінності, що призводить до постійних сварок та непорозумінь. Між ними втрачено почуття любові та взаємоповаги, сторони проживають окремо, шлюбні відносини припинені. Вважає подальше спільне життя та збереження сім'ї неможливим, просить суд шлюб розірвати. В судове засідання позивачка не з'явилися, заявою позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити, справу розглянути у її відсутність. Відповідач в судове засідання не з'явився, надіслав заяву, в якій позов визнав та просив розглядати справу у його відсутність. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 25.04.2012 року, що вбачається з актового запису про шлюб Центрального відділу реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області № 170 від 25.04.2012 року. Після реєстрації шлюбу «[PERSON]» залишила прізвище «[PERSON]». З актового запису про народження Виконавчого комітету Лазурненської селищної ради Скадовського району Херсонської області № 15 від 06.08.2012 року вбачається, що сторони є батьками [PERSON], [INFO]. За таких обставин суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечить інтересам обох сторін. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-08 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що перебуває з відповідачем [PERSON] у зареєстрованому шлюбі з 26.09.1998 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Причиною розірвання шлюбу зазначила те, що сторони мають різні погляди на сімейне життя та ведення господарства. Між сторонами втрачено почуття любові та поваги, шлюбні стосунки припинені, шлюб існує формально. Сторони тривалий час проживають окремо. Вважає подальше примирення та збереження сім'ї неможливим, просить суд шлюб розірвати. В судове засідання позивачка не з'явилася, заявою позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити, справу розглянути у її відсутність. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про день, час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. За відсутності заперечень з боку позивачки суд вважає можливим ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ч. 1-2 ст. 224 та ч. 1 ст. 225 ЦПК України. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 26.09.1998 року, що вбачається з актового запису про укладання шлюбу Скадовського райвідділу реєстрації актів громадянського стану Херсонської області № 78 від 26.09.1998 року. Після реєстрації шлюбу «[PERSON]» змінила прізвище на «[PERSON]». З актового запису про народження Скадовського райвідділу реєстрації актів громадянського стану Херсонської області № 70 від 10.06.2000 року вбачається, що сторони є батьками [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей. За таких обставин суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки. На підставі викладеного, ст.ст. 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-17 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з зазначеним позовом посилаючись на те, що сторони є батьками [PERSON], [INFO]. Відповідач достатньої матерільної допомоги на утримання дитини не надає, тому просила стягнути з відповідача аліменти на утриманя неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви, до досягнення дітьми повноліття. В судове засідання позивачка не з'явилася, надала до суду заяву, в якій просила справу розглядати без її участі. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій просив справу розглядати у його відсутність, з позовними вимогами згоден. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як вбачається з актового запису про народження Відділу реєстрації актів цивільного стану Скадовського районного управління юстиції Херсонської області № 179 від 22.10.2009 року сторони є батьками [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Враховуючи, що витрати по утриманню дитини повинні нести обидва батька, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на користь позивачки на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), щомісяця, до досягнення дитиною повноліття. Крім цього, суд на підставі ст. 88 ЦПК України вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави 243,60 грн. судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-24 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з зазначеним позовом посилаючись на те, що сторони є батьками [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Відповідач не приймає участі у вихованні дітей, матерільної допомоги на їх утримання не надає. Він може надавати матеріальну допомогу, оскільки постійно працює по найму без укладання трудової угоди у приватних підприємців та громадян з наданням різноманітних послуг, але його доходи не регулярні, тому просила стягнути з відповідача аліменти на утриманя дітей у твердій грошовій сумі по 500 грн. щомісячно, до досягнення кожною дитиною повноліття. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала в повному обсязі з підстав викладених у позові. Під час судових дебатів погодилася на аліменти у сумі по 300 грн. щомісячно. Відповідач під час судового розгляду позов визнавав частково, згоден сплачувати аліменти, але в меншому розмірі, по 300 грн. на кожну дитину, оскільки на даний час не працює, його доходи не регулярні. Заслухавши доводи сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як вбачається з актового запису про народження Відділу реєстрації актів цивільного стану Скадовського районного управління юстиції Херсонської області № 22 від 10.02.2009 року сторони є батьками [PERSON], [INFO]. З актового запису про народження Відділу реєстрації актів цивільного стану Скадовського районного управління юстиції Херсонської області № 33 від 03.03.2010 року вбачається, що сторони є батьками [PERSON], [INFO]. Той факт, що діти проживають з матір'ю відповідачем не заперечувався, в зв'язку з чим в порядку ч. 1 ст. 61 ЦПК України доказуванню не підлягає. З довідки TRADESTONE ENERGY S.A. вбачається, що [PERSON] працює у TRADESTONE ENERGY S.A. з 22.10.2013 року на посаді продаця-консультанта та її дохід з 01.03.2014 року по 31.08.2014 рік склав 7440,00 грн. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Враховуючи, що витрати по утриманню дитини повинні нести батьки, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на користь позивачки на утримання неповнолітніх дітей у твердій грошовій сумі по 300 грн., щомісячно, до досягнення кожною дитиною повноліття, починаючи з дня подачі позовної заяви. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню 243,60 грн. судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-28 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з зазначеним позовом. Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 06 вересня 2019 року позов [PERSON] задоволено частково. Представник [PERSON] 01 квітня та 09 вересня 2019 року звертався до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення. Просить суд вирішити питання про судові витрати в справі, зокрема, про витрати на правничу допомогу. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. Встановлено, що рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 06 вересня 2019 року позов [PERSON] задоволено частково. Заявник просить суд ухвалити додаткове рішення, а саме вирішити питання про витрати на правничу допомогу в справі. Разом з тим, з тексту рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 06 вересня 2019 року, а саме мотивувальної його частини вбачається, що судом вирішувалось питання про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу. Суд дійшов висновку про те, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Суд вказав, що з відповідача підлягає стягненню на користь позивача лише судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З огляду на наведене, суд дійшов висновку про відмову в прийнятті додаткового рішення.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-25 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з зазначеним позовом, який в ході розгляду справи було уточнено, зазначивши, що на підставі договору купівлі-продажу від 10.10.2006 р., посвідченого приватним нотаріусом ХМНО [PERSON], він є власником 45/200 частин комунальної квартири [ADDRESS]. На підставі цього ж договору власником 45/200 частин вказаної квартири була відповідач [PERSON], проте 20.03.2013 р. відповідно до договору купівлі-продажу продала належну їй частину квартири [PERSON] Співвласниками інших часток квартири є треті особи [PERSON], [PERSON], [PERSON]. У зв'язку з погіршенням відносин між [PERSON] та відповідачами вони змінили вхідні двері у спірне приміщення, замок, та не впускають позивача у належну йому власність. Просить поновити його порушене право. В судове засідання сторони не з'явилися, про розгляд справи повідомлялися належним чином, представником [PERSON] подано до суду заяву про розгляд справи за його відсутності і в разі неявки відповідачів ухвалення по справі заочного рішення. З огляду на позицію сторони позивача, суд розглядає справу в заочному порядку. Перевіривши матеріали справи, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог з таких підстав. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Як встановлено судовим розглядом та матеріалами справи, на підставі договору купівлі-продажу від 10.10.2006 р., посвідченого приватним нотаріусом ХМНО [PERSON], [PERSON] є власником 45/200 частин комунальної квартири [ADDRESS]. На підставі цього ж договору власником 45/200 частин вказаної квартири була відповідач [PERSON], проте 20.03.2013 р. відповідно до договору купівлі-продажу продала належну їй частину квартири [PERSON] Співвласниками інших часток квартири є треті особи [PERSON], [PERSON], [PERSON] - на підставі свідоцтва про право власності на житло від 05.12.2000 р. Судом встановлено та не заперечується сторонами, що колишній власник 45/200 часток квартири [PERSON] та теперішній власник [PERSON] перешкоджають [PERSON] проживати у належній йому частці квартири, змінили двірні замки, ключі від яких позивачеві не віддають. Доказів на спростування зазначеного факту в судове засідання надано не було. Таким чином, судом встановлено, що [PERSON] та в подальшому [PERSON] не дають [PERSON] змоги в повній мірі володіти, користуватися та розпоряджуватися своєю власністю, що з боку відповідачів є грубим порушенням конституційних прав позивачки та малолітньої дитини. Ст. 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Встановлені в судовому засіданні факти достовірно свідчать про те, що позовні вимоги [PERSON] обґрунтовані та підлягають задоволенню шляхом вселення позивача з дитиною до належної йому частки квартири. Судові витрати по справі розподіляються відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-30 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з зазначеним позовом, який обґрунтовує тим, що 06 серпня 2005 року уклала шлюб з відповідачем. Від шлюбу вони мають дитину - [PERSON], [INFO]. Сімейне життя не склалось через те, що відповідач постійно вчиняє сварки. Оскільки [PERSON] можливості збереження сім'ї не вбачає, вона просить ухвалити рішення про розірвання шлюбу. Згідно зі ст.174 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання позову суперечить закону або порушує права інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Заслухавши позивачку, яка наполягала на розірванні шлюбу та просила залишити їй прізвище - [PERSON], відповідача, який визнав позов в повному обсязі, дослідивши докази, наявні у матеріалах справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 06 серпня 2005 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Путивльського районного управління юстиції Сумської області, актовий запис № 57 (а.с.3) Від шлюбу сторони мають дитину - [PERSON], [INFO] (а.с.4). На даний час сторони проживають окремо: позивачка - по [ADDRESS], відповідач - по [ADDRESS]. Ухвалами суду від 22 квітня 2014 року та 28 липня 2014 року сторонам надавався строк для примирення загалом 6 місяців, проте сторони не примирились (а.с.14,18). Згідно з ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Зважаючи на те, що визнання позову не суперечить закону і не порушує права інших осіб, сторони не вбачають шляхів до примирення та збереження шлюбу, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову. Після розірвання шлюбу відповідачці, за її заявою, слід залишити шлюбне прізвище, що не суперечить ч. 1 ст. 113 СК України, якою закріплено право особи, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. У зв'язку із задоволенням позову, підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки понесені нею судові витрати в розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-22 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з зазначеним позовом, який обґрунтовує тим, що 08 червня 1985 року уклала шлюб з відповідачем. Сімейне життя не склалось через те, що відповідач зловживає спиртними напоями і на ґрунті цього постійно вчиняє сварки. Оскільки [PERSON] збереження сім'ї вважає неможливим, вона просить ухвалити рішення про розірвання шлюбу. Відповідач належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, повторно не з'явився у судове засідання, про причини неявки не повідомив. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Заслухавши позивачку, яка наполягала на розірванні шлюбу та просила залишити їй прізвище - [PERSON], дослідивши докази, наявні у матеріалах справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 08 червня 1985 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Путивльського райвиконкому Сумської області, актовий запис № 52 (а.с.6). Відповідно до довідки №52 від 20 березня 2014 року виданої Бобинською сільською радою Путивльського району [PERSON] проживає спільно зі [PERSON] за адресою [ADDRESS] (а.с.7). Згідно з ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідач заперечень на позов не подав. Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову. Після розірвання шлюбу позивачці слід залишити шлюбне прізвище, що не суперечить ч. 1 ст. 113 СК України, якою закріплено право особи, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-27 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з зазначеним позовом, який обґрунтовує тим, що 09 вересня 2000 року уклала шлюб з відповідачем. Від шлюбу вони мають дитину - [PERSON], [INFO]. Сімейне життя не склалось через те, що відповідач постійно вчиняє сварки. Оскільки сторони п'ять років проживають окремо і можливості збереження сім'ї позивачка не вбачає, вона просить ухвалити рішення про розірвання шлюбу. Відповідач належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи повторно не з'явився в судове засідання, про причини неявки не повідомив. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивачки, яка наполягала на розірванні шлюбу та просила відновити їй дошлюбне прізвище - [PERSON], дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 09 вересня 2000 року між [PERSON] та [PERSON], укладено шлюб, зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Путивльського районного управління юстиції у Сумській області, актовий запис № 61. Від шлюбу сторони мають дитину - [PERSON], [INFO] (а.с.8) На даний час сторони проживають окремо: позивачка - по [ADDRESS], відповідач - по [ADDRESS]. Згідно з ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Після розірвання шлюбу відповідачці, за її заявою, слід визначити дошлюбне прізвище, що не суперечить ч. 1 ст. 113 СК України, якою закріплено право особи, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Outcome: approved