Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-10 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з даним позовом, в якому просила визнати за нею право власності на половину здійснених за час спільного проживання з [PERSON], який помер [INFO] а саме: поліпшень (ремонту) домоволодіння загальною вартістю з урахуванням 35 % зносу 90150 грн., та на ? частину набутого за час спільного проживання майна: телевізор Sayurn ST-2904, вартістю 720 грн., холодильник Alpari RR 2109В, вартість 2025 грн., супутникову систему, вартістю 900 грн., а також стягнути з відповідача, як спадкоємця померлого 12412 грн. витрат, понесених нею на поховання [PERSON], 750 грн. витрат, понесених на оплату незалежної оцінки майна, та витрат по сплаті судового збору. В судовому засіданні позивачка та її представники позов підтримали в повному обсязі. Відповідач та його представник в судовому засіданні проти позову заперечували. Третя особа - [PERSON] в судовому засіданні проти позову заперечувала. Третя особа - приватний нотаріус Хоменко Оксана Володимирівна в судове засідання не з'явилась, в письмовому поясненні покладалась на розсуд суду та просила розглянути справу за її відсутності. Заслухавши сторони, їх представників, третю особу - [PERSON], свідків [PERSON], [PERSON] та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] року помер [PERSON], що мешкав і був зареєстрований в [ADDRESS] Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на все належне йому майно, яке складається з домоволодіння, розташованого за вищевказаною адресою та іншого майна, розташованого за тією ж адресою. [PERSON] обґрунтовувала свій позов тим, що вона з 1992 року і по день смерті [PERSON] проживала з ним однією сім'єю і вважала його чоловіком, на підтвердження чого подала копію рішення Сумського районного суду Сумської області від 18 квітня 2016 року по справі № 587/569/16-ц про встановлення факту її проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу з [PERSON] починаючи з 1992 року по день смерті останнього. Позивачка стверджувала, що оскільки весь вказаний час вона з [PERSON] вели спільне господарство і набували майно, то вона має право на половину майна померлого, яке набуте ними за час спільного проживання. В підтвердження своїх доводів позивачка клопотала про допит свідків [PERSON], [PERSON] Свідок [PERSON] пояснив, що [PERSON] проживала разом з [PERSON], і за час їх спільного проживання в будинок [PERSON] було проведено газ, добудовано кухню, зроблено опалення, ремонт будинку, побудувано огорожу, але не зміг пояснити чи виділяла [PERSON] кошти на це, чи в всі покращення були зроблені за рахунок [PERSON] Свідок [PERSON] пояснив, що [PERSON] проживала в будинку [PERSON], і вони разом перебудували прибудову, кухню, в 1991 році провели газ і зробили опалення. Скільки було витрачено коштів на вказані покращення, і ким саме, [PERSON] повідомити не зміг за відсутності інформації. Зазначені свідки не пояснили суду, яке саме майно придбавалось під час спільного проживання позивачки з [PERSON], так само, як і не пояснили за чиї кошти придбавалося майно та відбувалися відповідні будівельні та ремонтні роботи, а тому суд ставиться критичної до їх пояснень і не може покласти їх в основу рішення. Так, суд вважає позовні вимоги [PERSON] про визнання за нею права власності на ? частину покращень (майна) здійснених за час спільного проживання з [PERSON] необґрунтованими, так як рішення Сумського районного суду від 18 квітня 2016 року, на яке вона посилається, як доказ її сумісного проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу з [PERSON], було скасоване ухвалою апеляційного суду Сумської області від 21 липня 2016 року, яка не оскаржувалась та набрала законної сили, і в даному судовому засіданні не було доведено позивачкою обставин на які вона посилається (а.с. 81, 82). Крім того, відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до відповіді нотаріуса із заявами на прийняття спадщини звернулись дві дочки спадкодавця - відповідач по справі [PERSON] та [PERSON] (а.с. 39-50). Саме вони і є спадкоємцями першої черги. Відповідно до ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Частиною 2 вказаної статті передбачено, що кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Таким чином, позивачка не є спадкоємцем першої черги, а наявні спадкоємці першої черги не відмовились від спадщини, прийняли її, а тому позивачка не може отримати спадкове майно. Що стосується вимог [PERSON] про відшкодування витрат на поховання [PERSON], суд вважає їх також необґрунтованими, так як із самих квитанцій на поховання взагалі не вбачається, що вони є належними та допустимими доказами, оскільки відсутня інформація, чи особа яка їх видала здійснює діяльність із надання таких послуг та продаж вказаних товарів, а також що це особа взагалі зареєстрована у встановленому порідку фізичною особою-підприємцем. Враховуючи викладене, необхідно відмовити [PERSON] в задоволенні її позову про визнання права власності та стягнення витрат на поховання - відмовити в зв'язку з його необґрунтованістю.

Outcome: dismissed