Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-23 00:00:00

[PERSON] звернулася до Подільського районного суду м. Києва з позовною заявою Київської міської ради, Головного управління юстиції в м. Києві про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в рівних долях належала [ADDRESS]. У 2008 році [PERSON] подарувала [PERSON] свою 1/3 частину квартири. [INFO] помер [PERSON] - син [PERSON] Після його смерті відкрилася спадщина на 1/3 частину зазначеної квартири. На думку [PERSON], вона у відповідності до ч. 3 ст. 1268 ЦК України прийняла спадщину після померлого сина, а тому в шестимісячний строк не зверталася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Звернувшись у жовтні 2013 році до 14 КДНК із заявою про прийняття спадщини після свого сина, нотаріусом було повідомлено, що свідоцтво про право на спадщину на частину квартири видати не можливо, оскільки не надано правовстановлюючого документу на частину квартири, яка належала померлому. З метою отримання свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого сина, [PERSON] просить встановити факт постійного проживання разом із спадкодавцем. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила позов задовольнити. Київська міська рада направила до суду пояснення по справі, відповідно до яких просила прийняти рішення згідно норм чинного законодавства та слухати справу у відсутності представника (а.с. 47-48). ГУЮ у м. Києві направило до суду заперечення проти позову та просило розглянути справу за відсутності представника за наявними документами та доказами. Заслухавши пояснення представника позивача, з'ясувавши обставини справи та дослідивши подані сторонами докази суд встановив наступне. Згідно свідоцтва про право власності на житло № 1042 від 20.11.06р. кв. [ADDRESS] належить на праві приватної власності [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в рівних долях (а.с. 5). 10.06.08р. [PERSON] подарувала [PERSON] свою 1/3 частину зазначеної квартири, що підтверджується договором дарування частини квартири (а.с. 6). [INFO] помер співвласник квартири - [PERSON] (а.с. 10). Після смерті [PERSON], 19.06.13р. [PERSON], сестра [PERSON], звернулася до 14 КДНК із заявою про прийняття спадщини, де одночасно повідомила, що спадкоємицею за законом є мати померлого - [PERSON] Згідно розпорядження Подільської районної в м. Києві державної адміністрації від 20.09.13р. № 144 «Про видачу дублікату приватизаційних документів на квартиру [ADDRESS] свідоцтво про право власності на [ADDRESS], видане 20.11.06р. № 1042 на ім'я [PERSON], [PERSON], [PERSON] є недійсним, у зв'язку з пошкодженням оригіналу (а.с 12). 02.10.13р. 14 КДНК повідомила [PERSON], що свідоцтво про право на спадщину після померлого [PERSON] на частину квартири видати не можливо, оскільки не надано зареєстрованого у встановленому порядку правовстановлюючий документ на частину квартири (а.с. 11). З метою отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, на думку позивача, необхідно встановити факт постійного проживання зі спадкодавцем. Правовідносини, що виникли між сторонами регулюються нормами Цивільного кодексу України. Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Стаття 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Згідно до Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 22.02.12р. № 296/5 видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, провадиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів про належність цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Судом встановлено, що [PERSON] зверталася до 14 КДНК із заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину. Проте, з відповіді державного нотаріуса вбачається, що [PERSON] свої обов'язки щодо звернення до державної нотаріальної контори за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно, визначені ст.ст. 1221, 1269, 1270, 1297 ЦК України не виконала. Слід також звернути увагу позивача, що з матеріалів спадкової справи вбачається, що спадкоємцем померлого, крім [PERSON], є й [PERSON] Відповідно до абз. 2 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008р. «Про судову практику у справах про спадкування», відповідачами у даній справі повинні бути спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності їх, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Заміна неналежного відповідача допускається лише за клопотанням позивача, оскільки позивач виступає ініціатором процесу, суб'єктом, який вимагає судового захисту. Під час розгляду справи уповноважений представник позивач клопотання про заміну неналежного відповідача, як це передбачає ч. 1 ст. 33 ЦПК України, не заявляла. Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у своєму Узагальненні № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування, роз'яснив, що якщо позивач не заявляє клопотання про заміну неналежного відповідача, суд повинен відмовляти у задоволенні позову. За таких обставин, позовні вимоги [PERSON] є безпідставними, не ґрунтуються на чинному законодавстві, а тому задоволенню не підлягають. На підставі викладеного, Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008р. «Про судову практику у справах про спадкування», ст.ст. 1216, 1218, 1221, 1269, 1270, 1297 ЦК України та

Outcome: dismissed