Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-26 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вказаною заявою. В обґрунтування заяви посилається на те, що в 1995 році вона, [PERSON], познайомилась з [PERSON]. з яким у неї склались гарні стосунки. Протягом трьох років вони зустрічались. Вони не були щасливі у своїх попередніх шлюбах, а тому 03.12.1997 року [PERSON]В, розірвав шлюб з своєю колишньою дружиною [PERSON], а 27.10.1998 рокузаявник розірвала шлюб з своїм колишнім чоловіком [PERSON] В кінці 1998 року заявник та [PERSON] вирішили проживати спільно і з того часу проживали однією сім'єю як чоловік і жінка. Шлюб вони не реєстрували, бо не придавали цьому значення, а також з тих міркувань, що в них обох вже були попередні невдалі шлюби. Протягом перших 4-х років (з 1998 р. до 2002 р.) вони проживали в квартирі заявника за адресою: м. Луцьк, вулиця Грушевського, 9а/5. 11.03.1999 року у них народився син [PERSON]. Також за цей період вони побудували спільне житло: квартиру [ADDRESS]. З 2005 року вони переїхали жити в цю нову квартиру і з тих пір там постійно проживали однією сім'єю. Крім вищезазначеної квартири, за час нашого спільного проживання однією сім'єю вони набули у власність і інше майно, а саме: ще одну квартиру (однокімнатну), автомобіль, гараж, земельні ділянки, дачний будинок, побутові речі та речі домашньої обстановки.В 2013 році у [PERSON] виявили онкозахворювання печінки. Протягом 2013- 2015 років він лікувався, проходив курси хіміотерапії. Заявник прикладала всіх зусиль для його лікування. До захворювання [PERSON] постійно працював в ТзОВ «Науково-виробнича фірма «Корунд», де також був учасником і йому належало 33% частки статутного капіталу . Незважаючи на хворобу, [PERSON] продовжував працювати, але на час періодів лікування (проходження курсів хіміотерапії) брав відпустку. Крім заробітної плати та дивідендів, [PERSON] отримував пенсію в розмірі 3500-4600,00 гривень. Розмір пенсії заявника складав всього 1200-1300 гривень. Основним і постійним джерелом засобів існування для заявника і їх сина був дохід [PERSON] В.В.03.10.2015 року через хворобу [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія І-ЕГ № 175809 від 05.10.2015 року. Заявник, як дружина, мати його сина, поховала його. Заявник досягла пенсійного віку і, в зв'язку зі смертю [PERSON], відповідно до ст. 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», має право на призначення пенсії в зв'язку з втратою годувальника. Встановлення факту її та [PERSON]. спільного проживання, як чоловіка та жінки однією сім'єю без реєстрації шлюбу та факту перебування заявника на його утриманні є необхідним для призначення пенсії в зв'язку з втратою годувальника, так як вона та син [PERSON] перебували на його утриманні.В зв'язку з цим, заявник звертається до суду з даною заявою про встановлення факту її та [PERSON] спільного проживання, як чоловіка та жінки однією сім'єю без реєстрації шлюбу та встановлення факту перебування її на утриманні [PERSON] Просить суд встановити факт проживання [PERSON] та [PERSON] як чоловіка та жінки однією сім'єю без шлюбу в період з 1998 року по 03 жовтня 2015 року.Встановити факт перебування [PERSON] на утриманні в [PERSON] з 1998 року до його смерті 03 жовтня 2015 року. 15 квітня 2016 року представником заявника подано до суду заяву про уточнення вимог. Просить суд встановити факт проживання [PERSON] та [PERSON] як чоловіка та жінки однією сім'єю без шлюбу в період з 1998 року по 03 жовтня 2015 року. Встановити факт перебування [PERSON] на утриманні в [PERSON] з 29 липня 2012 року до його смерті 03 жовтня 2015 року. Суд не приймає до уваги заяву представника заявника про уточнення вимог, так як лише в попередньому судовому засіданні у відповідності до вимог п. 1 ч. 6 ст. 130 ЦПК України проводиться уточнення позовних вимог. Заявник та його представник в судовому засіданні підтримали заяву з підстав у ній викладених. Просили заяву задовольнити. Представник заінтересованої особи Управління пенсійного фонду України в м. Луцьку, в судовому засіданні заперечила проти задоволення заяви з підстав, викладених в письмових запереченнях. Просив відмовити в задоволенні заяви. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, свідків, дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Відповідно до п. 5 ч.1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу. Відповідно до ст. 3 Сімейного кодексу України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Відповідно до статті 21 СК України проживання однією сім'єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов'язків подружжя. Судом при розгляді справи встановлено і на цьому наполягали заявник та його представник, що [PERSON] в період часу з 1998 року по 03 жовтня 2015 року проживала з [PERSON], який помер 03 жовтня 2015 року, однією сім'єю без реєстрації шлюбу. Також судом встановлено і це підтверджується письмовими матеріалами справи, що під час спільного проживання у них народився син [PERSON] (а.с. 12).[PERSON] та [PERSON] були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки. 01 січня 2004 року набув чинності Сімейний кодекс України, яким передбачено, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Таким чином, у заявника виникло право на встановлення даного факту лише з 01 січня 2004 року. При цьому, положеннями Кодексу Законів про шлюб та сімю, який був чинний до 31 грудня 2003 року, не було передбачено такого права. А тому за таких обставин, заявлені вимоги про встановлення факту проживання однією сімєю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу за період часу з 1998 року по 31 грудня 2003 року не підлягає до задоволення. Приймаючи до уваги викладене та враховуючи, що в ході судового розгляду заяви встановлено та підтверджено достовірними, достатніми, допустимими та належними доказами факт проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу між [PERSON] Петрівноюта [PERSON] в період часу з 01 січня 2004 року по 03 жовтня 2015 року, оскільки іншого порядку для встановлення цього факту немає. А тому за таких обставин, суд приходить до висновку про задоволення даної вимоги в цій частині. Щодо вимоги про встановлення факту перебування [PERSON] на утриманні в [PERSON] з 1998 року до його смерті 03 жовтня 2015 року, то вона підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні. Відповідно до ч.ч. 2, 3 статті 75 СК України право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Непрацездатним вважається той із подружжя, який досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є інвалідом I, II чи III групи. Судом при розгляді заяви встановлено, що 30 липня 2012 року [PERSON] була призначена пенсія за віком. Таким чином з 30 липня 2012 року [PERSON] стала непрацездатною та перебувала на утриманні [PERSON]. Оскільки його дохід набагато більший від пенсії заявника. Приймаючи до уваги викладене та враховуючи, що в ході судового розгляду заяви встановлено та підтверджено достовірними, достатніми, допустимими та належними доказами факт перебування [PERSON] на утриманні [PERSON] в період часу з 30липня 2012 року по 03 жовтня 2015 року, як непрацездатного члена сімї померлого годувальника, оскільки іншого порядку для встановлення цього факту немає. При цьому, не підлягає до задоволення вимога в частині щодо перебування заявника на утриманні в [PERSON], який помер 03 жовтня 2015 року, з 1998 року по 30 липня 2012 року. А тому за таких обставин, суд приходить до висновку про часткове задоволення даної вимоги та встановлення факту перебування [PERSON] на утриманні [PERSON] в період часу з 30липня 2012 року по 03 жовтня 2015 року, як непрацездатного члена сімї померлого годувальника.

Outcome: partial