Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-05 00:00:00

[PERSON] звернулася до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з позовом до акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи Івано-Франківськгаз» мотивуючи тим, що вона є власником квартири [ADDRESS] , яку отримала у спадок. Позивач оплачувала газовому господарству згідно з тарифами за спожитий газ., багато разів співробітники газового господарства перевіряли стан обладнання в квартирі і жодних претензій не пред`являли позивачу. 31.10.2015 позивачу надійшло попередження про припинення газопостачання в зв`язку із наявною заборгованістю в сумі 1875,54 грн. за показником лічильника 5012 м3 . Причиною такого нарахування стало відсутність документації про встановлення парапетного котла для обігріву квартири. Позивач погодилася виготовити документацію від свого імені, та на початку листопада 2015 звернулася із відповідною заявою, а 04.12.2015 документація була затверджена. 15-16 грудня 2015 позивачу запропонували сплатити 1,2 тис. грн..за встановлення системи опалення, однак оскільки така вже була встановлена, то позивач намагалася з`ясувати природу таких нарахувань і врешті частково зменшивши визначену суму оплатила такі кошти. В той же час розрахунки за спожитий газ проводились відповідачем позивачу виходячи з вартості 7188 грн. за 1 тис. м3 . Позивач не погоджується із такими розрахунками, оскільки повністю розрахувалася за спожитий газ з розрахунку 3600 грн. за 1 тис. м3 в зимовий період та 7188 грн. за 1 тис. м3 в літній період, а про встановлення парапетного котла відповідчу було достеменно відомо ще 04.02.2014 та 15.04.2015 (що підтверджують відповідні акти відповідача, хоч позивач про них і не знала) і позивач не може нести відповідальність за дії попереднього власника квартири щодо додаткової газифікації, а відсутність в архіві газового господарства технічних документів на встановлення газового опалення не може бути підставою для того, щоб вважати неіснуючим, те, що уже давно функціонує. Наявність неправомірно нарахованої заборгованості відповідачем впливає на її права, а тому, просила скасувати неіснуючу заборгованість перед акціонерним товариством «Оператор газорозподільної системи Івано-Франківськгаз» в розмірі 3446,34 грн. та зобов`язати відповідача в подальшому припинити здійснювати нарахування з додаванням оспорюваного боргу за газопостачання квартири [ADDRESS] . Представник відповідача подав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що позовні вимоги, викладені в позовній заяві категорично заперечує та вважає, що даний позов необґрунтований та не може бути задоволений з наступних підстав. Газовий котел був самовільно встановлений ще з 2011 року з грубим порушенням вимог п. 5.5 розділу V Правил безпеки систем газопостачання, затверджених наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості України від 15.05.2015 №285, а щодо вимог про скасування неіснуючої заборгованість перед акціонерним товариством «Оператор газорозподільної системи Івано-Франківськгаз» в розмірі 3446,34 грн. та зобов`язання відповідача в подальшому припинити здійснювати нарахування з додаванням оспорюваного боргу за газопостачання квартири просила застосувати строки позовної давності, які позивачем пропущені на підставі ст.. 257 ЦК України. Вказано, що за відсутності до 25.04.2016 відповідних технічних умов та проектно-технічної документації на реконструкцію системи газопостачання у квартирі позивачки з 2011 року спадкодавцем було самовільно встановлено котел парапетного типу, однак сам по собі факт існування такого самовільно встановленого котла без відповідної проектно-технічної документації на його встановлення не є підставою для зміни тарифу на обсяг спожитого газу, які нараховувалися згідно діючих тарифів для такого категорії споживачів. Також вказано, що спірний борг існує не перед АТ «Оператор газорозподільної системи Івано-Франківськгаз», а перед ТОВ «Івано-Франківськгаззбут», оскільки АТ Оператор газорозподільної системи Івано-Франківськгаз» здійснює облік спожитого природного газу, визначення спожитих побутовими споживачами об`ємів природного газу, а ТОВ «Івано-Франківськгаззбут» проводить нарахування оплати за спожиті об`єми природного газу, надані йому АТ «Оператор газорозподільної системи Івано-Франківськгаз» за тарифами, встановленими для населення постановами НКРЕКП та КМУ і збір коштів за використаний газ по населенню. Отож саме ТОВ «Івано-Франківськгаззбут» здійснювалося в період з 01.04.2015 по 01.05.2016 нарахування за спожиті об`єми природного газу. Представник позивача в судовому засіданні повністю підтримав вимоги позову та просив суд їх задовольнити в повному обсязі з мотивів викладених в позовній заяві. Відповідач в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без їх участі. Суд, заслухавши представника позивача та дослідивши наявні в справі матеріали, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом, встановлено, що позивач є власником квартири [ADDRESS] , що підтверджується копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с.8). Із змісту листа від 08.12.2015 за №03.4.1-15/2786 випливає, що відповідач повідомив позивачу про те, що співробітниками аварійно-диспетчерською службою Коломийського УЕГГ 25.11.2015 в ході опрацювання звернення було передано виклик та слюсарями ВБС УЕГГ було виявлено підключення водонагрівача до системи газопостачання через трійник в аварійному стані, автоматика безпеки вийшла з ладу, на корпусі водонагрівача наявні сліди підгоряння (а.с. 9), в акті від 27.11.2015 б/н ПАТ «Івано-Франківськгаз» зафіксовано вказану подію (зворот а.с.9). За змістом листа №31.2-ВИХ/2842-16 від 14.11.2016 Міністерства енергетики та вугільної промисловості України повідомлено позивачу, що 04.02.2014 та 15.04.2015 було виявлено самовільно встановлений котел парапетового типу з порушенням чинних нормативних документів,після погодження виготовлення необхідної технічної документації і введення в експлуатацію котла змінено вид споживання природного газу, а ПАТ «Івано-Франківськгаз» не мало підстав проводити нарахування плати за спожитий газ за цінами для споживачів, які використовували його для комплексного споживання, тому з 01.05.2014 по 01.05.2016 нарахування проводилося згідно встановлених тарифів по цінам для приготування їжі та/або підігріву води (а.с. 10). Згідно до попередження ТОВ «Івано-Франківськгаззбут» «Коломийський ВР» доведено до відома позивача про припинення газопостачання в зв`язку із наявною заборгованістю в сумі 1875,54 грн. за показником лічильника 5012 м3 (а.с.11). Згідно до попередження ТОВ «Івано-Франківськгаззбут» «Коломийський ВР» доведено до відома позивача про припинення газопостачання в зв`язку із наявною заборгованістю в сумі 5321,88 грн. за показником лічильника 5420 м3 (а.с.12). Як зазначає відповідач і підтверджується матеріалами справи (а.с. 48-52) АТ Оператор газорозподільної системи Івано-Франківськгаз» здійснює облік спожитого природного газу, визначення спожитих побутовими споживачами об`ємів природного газу, а ТОВ «Івано-Франківськгаззбут» проводить нарахування оплати за спожиті об`єми природного газу, надані йому АТ «Оператор газорозподільної системи Івано-Франківськгаз» за тарифами, встановленими для населення постановами НКРЕКП та КМУ і збір коштів за використаний газ по населенню. Наведене підтверджується також тим, що попередження позивачу про припинення газопостачання в зв`язку із наявною заборгованістю з якою не погоджується позивач надіслані та оформлені саме ТОВ «Івано-Франківськгаззбут» «Коломийський ВР», а не АТ «Оператор газорозподільної системи Івано-Франківськгаз». За змістом ст.ст.12, 13, 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених фізичними або юридичними особами вимог і на підставі наданих ними доказів. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ст. 4 ЦПК України), кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ст. 16 ЦК України). Однак, згідно ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ст. 13 ЦПК України). При цьому пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. Статтею 175 ЦПК України передбачено, що викладаючи зміст позовної заяви, саме позивач визначає коло відповідачів, до яких він заявляє позовні вимоги. При цьому право на заміну відповідача чи залучення співвідповідача належить виключно позивачу, така можливість має бути оформлена клопотанням позивача, а клопотання має бути подано до закінчення підготовчого засідання, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання, якщо ж позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення співвідповідача чи заміну неналежного відповідача то суд може задовольнити клопотання і на більш пізній стадії, але до завершення розгляду справи, тобто проголошення судового рішення. Проте позивачем наведеного вище виконано не було, хоча сторона позивача могла реалізувати таке право. В той же час визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача, а встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи (наведене презюмується із висновками Великої Палати Верховного Суду у постанові від 17 квітня 2018 року у справі №523/9076/16-ц). За загальним процесуальним правилом суд має сприяти залученню до розгляду справи всіх осіб, прав та інтересів яких стосується виниклий спір. Захист своїх прав та інтересів ці особи реалізують за допомогою широких процесуальних прав і гарантій. Натомість незалучення кого-небудь з них до розгляду справи як і залучення в неналежному статусі позбавляє їх цієї можливості. Враховуючи те, що позивач пред`явив позов до неналежного відповідача, а клопотання про його заміну не заявляв, суд дійшов висновку щодо відмови в задоволенні позову через відсутність належного суб`єктного складу учасників процесу, оскільки неналежність процесуальної сторони вказує, що ця сторона не є ймовірним суб`єктом тих прав, законних інтересів чи юридичних обов`язків, з приводу яких суд повинен ухвалити рішення. На підставі вищенаведеного,

Outcome: dismissed