Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-19 00:00:00

[PERSON] звернулася до Сєвєродонецького міського суду із позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що вона з 29.06.2013 року перебуває у шлюбі з відповідачем [PERSON]. В провадженні Сєвєродонецького міського суду Луганської області знаходиться позовна заява [PERSON] про розірвання вказаного шлюбу. Від шлюбу вони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Відповідач надає їй матеріальну допомогу на утримання дитини у сумі 1300 грн. щомісячно, однак вказаної суми замало для утримання дитини, у зв'язку з тим, що дитина потребує додаткових витрат на свій розвиток, а саме розвиваючі секції. Відповідач проживає окремо. Її матеріальне становище вкрай важке, тому що вона отримує маленьку заробітну плату. Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн. щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позовної заяви і до досягнення повноліття дитиною. 20.12.2018 року позивач [PERSON] подала до суду заяву про зміну позовних вимог, в якій зазначила, що просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі в розмірі 1626 грн. щомісячно, але не менше прожиткового мінімуму. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, в якій зазначив, що зменшені позовні вимоги позивача він визнає, не заперечує проти задоволення позовних вимог про стягнення з нього на користь позивача аліментів на утримання їх неповнолітнього сина у твердій грошовій сумі у розмірі 1626 грн. щомісячно до досягнення сином повноліття. Просив розглянути справу за його відсутності. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступні фактичні обставини. З матеріалів справи встановлено, що згідно із свідоцтвом про шлюб, виданим 29.06.2013 року Відділом державної реєстрації цивільного стану реєстраційної служби Сєвєродонецького міського управління юстиції у Луганській області, [PERSON] та [PERSON] 29.06.2013 року зареєстрували шлюб, про що складено відповідний актовий запис № 262. Прізвище чоловіка після реєстрації шлюбу [PERSON], прізвище дружини - [PERSON]. Згідно із свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим 26.12.2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Сєвєродонецького міського управління юстиції у Луганській області, [INFO] року народився [PERSON], про що зроблено відповідний актовий запис № 1011. Батьком дитини записаний [PERSON], матір'ю - [PERSON]. Відповідно до наданих матеріалів справи, інших неповнолітніх дітей на утриманні відповідач не має. Таким чином, з досліджених в судовому засіданні фактичних обставин справи судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу захисту позивачем свого права на отримання від другого із подружжя коштів на утримання неповнолітньої дитини. Вказані правовідносини регулюються нормами Сімейного кодексу України. У Принципі 6 Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року зазначено, що дитина для повного та гармонічного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона повинна зростати у піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, в атмосфері любові, моральної та матеріальної забезпеченості. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, що була ратифікована Постановою ВР N 789-XII від 27.02.1991р., Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Враховуючи визнання відповідачем позову, а також те, що відповідач є батьком неповнолітньої дитини, яка проживає з позивачем та перебуває на її утриманні, що він у добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання своєї дитини не надає, суд доходить висновку, що позов заявлено обґрунтовано, доводи, викладені позивачем на підтвердження своїх вимог, знайшли своє підтвердження в ході судового засідання, у зв'язку з чим позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у цій справі, суд враховує, що позивач звільнений від сплати судового збору, а тому відповідно до ст. 141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 704 грн. 80 коп. У відповідності до ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved