Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-09 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до Раковецької сільської ради, [PERSON], в якому просить визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по вул. [ADDRESS] в с. Раковець Городенківського району Івано-Франківської області. Позовні вимоги мотивовані тим, що згідно свідоцтва про право власності на жилий будинок від 18.01.1990 року, виданого на підставі рішення виконкому Городенківської РДА та зареєстрованого за № 247 від 13.01.1989р., головою колгоспного двору по вул. [ADDRESS] в с. Раковець Городенківського району Івано-Франківської області була мати позивачки - [PERSON]. За вказаним домогосподарством закріплено земельні ділянки площею 0,85 га: для будівництва і обслуговування житлового будинку і господарських будівель і споруд - 0,25 га та для ведення особистого селянського господарства - 0,60 га, що відображено в довідці Раковецької сільської ради № 260 від 23.03.2018р. [PERSON] померла [INFO] року. Після її смерті залишилось спадкове майно - вищезгаданий житловий будинок. Заповітного розпорядження на випадок своєї смерті спадкодавець не залишила. На момент смерті [PERSON] проживала у житловому будинку по вул. [ADDRESS] в с. Раковець, разом з нею проживали: дочка [PERSON] (д/п [PERSON]) [PERSON], [INFO], та онука [PERSON] (д/п [PERSON]) [PERSON], [INFO] Після смерті [PERSON] відрилась спадщина. Звернувшись до державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, позивачка 16.03.2018 року отримала Постанову в.о. державного нотаріуса Городенківської районної державної нотаріальної контори № 472/02-31 про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв'язку з тим, що вищезгадане господарство відносилось до колгоспного двору, а отже, - кожному з членів колгоспного двору, які проживали станом на 15.04.1991р., належить відповідна частка житлового будинку. Станом на 15.04.1991р. у вказаному господарстві були зареєстровані та проживали: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], що стверджується довідкою Раковецької сільської ради № 111 від 02.02.2018 р. Частки з майна не виділялись, ніхто з членів колишнього колгоспного двору свою частку не втрачав. Вищезгаданий будинок з господарськими будівлями в заставі або під арештом не перебуває, побудований у встановленому законом порядку. В дворі самовільно збудованих будівель не має. Відповідачка [PERSON]. є дочкою позивачки. Технічним паспортом та випискою з інвентаризаційних матеріалів на даний садибний (індивідуальний) житловий будинок стверджено, що вказане домоволодіння складається з: житлового будинку, літньої кухні, комори, стодоли, стайні, курника, погребу. Вбиральні, криниці, огорожі, вимощення, їх інвентаризаційна вартість становить 140310 грн. Позивачка в судовому засіданні позов підтримала з наведених в ньому підстав, просить задовольнити. Пояснила, що її батько [PERSON] помер [INFO], а її чоловік [PERSON] помер [INFO] Дочка позивачки проживає в м. Івано-Франківськ. На час смерті матері [PERSON], яка померла [INFO]., позивачка проживала разом з нею. Раковецька сільська рада подала до суду заяву про розгляд справи без представника сільської ради. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Зазначили, що позов визнає в повному обсязі і просить його задовольнити. Суд, вислухавши позивачку, дослідивши письмові докази, прийшов до наступного. Ч.3 ст.5 Цивільного кодексу України (2003 р.) визначено: якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювались актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав і обов'язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. За ст.ст. 120,123,563 ЦК УРСР (1963 р.), майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності, включаючи неповнолітніх і непрацездатних; у разі смерті члена колгоспного двору спадкоємство в майні двору не відкривалось до смерті останнього члена колгоспного двору, а залишалось на праві сумісної власності в рівних частках членів двору, що в ньому проживають. Відповідно до роз'яснень, що містяться в п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 р. № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. На витребування частки з майна колишнього колгоспного двору, що збереглося на 15 квітня 1991 року, поширюється загальний трирічний строк позовної давності. Копією Свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок від 18 січня 1990 р., виданого виконавчим комітетом Городенківської районної Ради народних депутатів на підставі рішення виконкому Городенківської районної Ради народних депутатів № 247 від 13 січня 1989 р., посвідчено, що в цілому жилий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами, розташований [ADDRESS] - дійсно належить на праві особистої власності колгоспному двору, головою якого є [PERSON]. Станом на 15 квітня 1991 року (час ліквідації колгоспних дворів) в господарстві по вул. [ADDRESS] в с. Раковець були зареєстровані і проживали: голова двору [PERSON], [INFO], дочка [PERSON], [INFO], внука [PERSON], [INFO], що підтверджується довідкою № 111, виданою виконавчим комітетом Раковецької сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області 02.02.2018 р. [PERSON] померла [INFO] р. в с. Раковець Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис № 6 від 16.03.1992 р., про що свідчить копія Свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого 16 березня 1992 року Раковецькою сільською радою. Внаслідок її смерті відкрилась спадщина. На час смерті спадкодавця [PERSON] був чинним Цивільний кодекс УРСР 1963 р. Згідно з ст. 524 згаданого кодексу спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом; спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР (1963 р.) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він протягом 6 місяців фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ст. 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Ст. 548 ЦК України (1963 р.) встановлено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР (1963 р.) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він протягом 6 місяців фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 17.09.1963р. Раковецькою сільською радою Городенківського району Івано-Франківської області доводиться, що [PERSON] народилася [INFO] року, її батьками є [PERSON] та [PERSON]. Після одруження 21 листопада 1981 року з [PERSON], дружина [PERSON] змінила прізвище [PERSON] на [PERSON], що стверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER], виданого 21.11.1981р. Раковецькою сільрадою. Довідкою Раковецької сільської ради № 259 від 23.03.2018 р. стверджено, що [PERSON] на час смерті ([INFO].) була зареєстрованою та проживала [ADDRESS], разом з нею були зареєстровані та проживали: дочка [PERSON], [INFO], внука [PERSON], [INFO]; вони проживали разом та спільно вели домашнє господарство. Отже, позивачка [PERSON], дочка спадкодавця [PERSON], спадкоємець першої черги за законом, прийняла спадщину після смерті матері [PERSON]. Отже, позивачка [PERSON] є дочкою спадкодавця [PERSON], спадкоємцем першої черги за законом. Оскільки позивачка проживала разом з спадкодавцем на час смерті, фактично вступила в управління та володіння спадковим майном, вона вважається такою, що прийняла спадщину після смерті матері [PERSON]. Батько позивачки - [PERSON] помер [INFO] що доводиться копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого 13.10.1986 року Раковецькою сільською радою. Чоловік позивачки - [PERSON] помер [INFO], актовий запис № 25 від [INFO], що доводиться копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого 20.12.2005 року Раковецькою сільською радою. Копією спадкової справи № 489/2006, наданою суду в.о. державного нотаріуса Городенківської районної державної нотаріальної контори стверджується, що позивачці [PERSON] 26.06.2006 р. було видане свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті матері [PERSON] - на право на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) серії [NUMBER]. Витягом № 5614760 про реєстрацію в Спадковому реєстрі, виданим Городенківською районною державною нотаріальною конторою 03.07.2006 року доводиться, що до Спадкового реєстру внесено реєстраційний запис про реєстрацію видачі свідоцтва про право на спадщину спадкодавця [PERSON], номер у спадковому реєстрі 40120211, номер у нотаріуса 489. Також до складу спадщини [PERSON] входить житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, розташованими в с. Раковець по вул. [ADDRESS]. Копією Виписки з інвентаризаційних матеріалів № 8364 від 12.12.2017 року, виданою Обласним комунальним підприємством «Коломийське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» стверджено, що в Коломийському міжрайонному бюро технічної інвентаризації під реєстровим № 105 зареєстроване право власності на житловий будинок та господарські будівлі по вул. [ADDRESS] в с. Раковець Городенківського району за [PERSON], головою колгоспного двору, на підставі Свідоцтва про право власності, виданого Городенківським РВК 18.01.1990р. на підставі рішення цього ж виконкому № 247 від 13.01.1989р. З технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок [ADDRESS] встановлено, що житловий будинок збудований в 1961 році, інші господарські будівлі збудовані в 1975, 1990 роках, їх інвентаризаційна вартість становить 140310 грн. За даним господарством числиться земельна ділянка площею 0,85 га: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель площею 0,25 га та для ведення особистого селянського господарства - 0,60 га, що стверджується довідкою № 260, виданою 23.03.2018 року виконавчим комітетом Раковецької сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області. Довідкою № 258, виданою Раковецькою сільською радою 23.03.2018 року стверджується, що станом на 23.03.2018р. в господарстві по вул. [ADDRESS] в с. Раковець зареєстрована та проживає [PERSON], [INFO] Згідно з вимогами ч.1 ст. 1297 згаданого Кодексу спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. З метою отримання свідоцтва про право на спадщину позивачка зверталася до Городенківської районної державної нотаріальної контори. Постановою в.о. державного нотаріуса Городенківської районної державної нотаріальної контори № 472/02-31 від 16.03.2018 р. [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті її матері [PERSON], померлої [INFO] року, на житловий будинок [ADDRESS] Городенківського району з посиланням на те, що житловий будинок належав колгоспному двору, однак частки в цьому господарстві між членами бувшого колгоспного двору не визначені. Позивачка проживає [ADDRESS], користується житловим будинком, господарськими будівлями і спорудами. Статтею 317 Цивільного кодексу України визначено, що власникові належать права володіння, користування та розпорядження майном. Згідно ст. 328 цього ж кодексу право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Передбачених згаданою статтею підстав неправомірності набуття позивачкою права власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що знаходяться по вул. [ADDRESS] в с. Раковець Городенківського району Івано-Франківської області, як спадкоємцем за законом спадкодавця [PERSON] та співвласником колишнього колгоспного двору судом не встановлено, відповідачі даний позов визнають, тому суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення. На підставі ст.ст. 120, 123, 548, 549, 551 563 ЦК УРСР (1963 р.), ст.ст. 5, 316, 317, 325, 328,346, 392, 1296, 1297 ЦК України (2003 р.),

Outcome: approved