Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-09 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, укладеного 07.05.1963 року посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем виявилося невдалим, втратилося взаємопорозуміння та повага, що призводить до сварок та суперечок. Вимоги позивач мотивує тим, що сумісне подружнє життя та збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя, з'явилися різні погляди на життя, подальше проживання та збереження сім'ї неможливе, а тому просить шлюб між нею та відповідачем розірвати, після розірвання шлюбу залишити прізвище «[PERSON]». В судове засідання позивач не з'явилася, подавши до суду письмову заяву (вх. № 7856) про розгляд справи у її відсутності. Заявлені позовні вимоги підтримує, просить суд їх задовольнити, шлюб розірвати, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач відзив на позовну заяву (у відповідності до ст. 178 ЦПК України) не подав. Суд враховує, що позивач не заперечила проти заочного вирішення справи, бере до уваги, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання судовими повістками, інформація щодо розгляду справи розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет - e-mail inbox@sv.zk.court.gov.ua, відповідачу роз'яснено, що в разі ненадання ним відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами, однак в судове засідання [PERSON] не з'явився без поважних причин, про причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи у його відсутності не надавав. Суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи (у відповідності до ч. 1 ст. 280 ЦПК України - суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; позивач не заперечує проти такого вирішення справи), вирішує справу за наявними матеріалами та доходить наступного висновку. Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу «Акорд» не здійснювалося, розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі, що відповідає вимогам ч.2 ст. 247 ЦПК України. В частині вимоги про розірвання шлюбу, суд доходить наступного висновку. Відповідно до ч.1 ст.110 СК України - позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Так, судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 07 травня 1963 року, що стверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] виданим ЗАГС м.Свалява, Мукачівського району, Закарпатської області, запис № 27 від 07.05.1963 року (оригінал свідоцтва про одруження додано до матеріалів справи (а.с. 4). Відповідно до ч.2 ст. 104 СК України - шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч.3 ст. 105 СК України - шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 СК України. Відповідно до ст. 112 СК України - суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Встановленим судом фактам відповідають сімейні правовідносини, які регулюються Конституцією України та Сімейним кодексом України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч. 1 ст. 9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 Конвенції», і є частиною національного законодавства України. Відповідно до ст. 51 Конституції України та ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обовязки у шлюбі та сім'ї. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Статтею 5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов'язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. З огляду на вищенаведене, на підставі встановлених доказів в судовому засіданні, з'ясувавши, що проживання спільним подружнім життям та збереження сім'ї стало неможливим, сім'я існує формально, збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя, суд вважає, що позовні вимоги позивача є обгрунтованими, підставними, які слід задовольнити, шлюб між позивачем та відповідачем слід розірвати. Відповідно до ч.2 ст. 114 СК України - у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. В частині вимоги позивача про вибір прізвища після розірвання шлюбу, суд доходить наступного висновку. Відповідно до ст. 113 СК України - особа має право на вибір прізвища після розірвання шлюбу. Особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Суд зважає на те, що позивач бажає після розірвання шлюбу надалі іменуватися прізвищем, яке носила в шлюбі, а тому доходить висновку, що вимога підлягає задоволенню. Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 ч.1 Перехідних положень (розділ ХІІІ) ЦПК України - до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи: апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Outcome: approved