Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-04 00:00:00

[PERSON] звернулася до Марганецького міського суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], Головного управління державної міграційної служби Дніпропетровської області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що Будинок [ADDRESS] належав її батьку - [PERSON]. [INFO] [PERSON] помер. Вона є єдиним спадкоємцем першої черги за законом, що прийняла спадщину після смерті батька. Відповідно до довідки №4, виданої 12.01.2014 р. головою квартального комітету №54 [PERSON], в будинку [ADDRESS] зареєстровані вона, [PERSON], [INFO], її чоловік, [PERSON], [INFO], донька, [PERSON], [INFO], син, [PERSON], [INFO] [PERSON] в будинку [ADDRESS] не проживає з червня 2009 року, він постійно проживає за адресою: [ADDRESS] [PERSON] в будинку [ADDRESS] не приживає з квітня 2007 року, вона проживає зі своїм чоловіком за адресою: [ADDRESS] [PERSON] в будинку [ADDRESS] не проживає з червня 2009 року, на цей час він навчається в м. Запоріжжі та винаймає житло. Факт непроживання [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], в будинку [ADDRESS] підтверджується довідкою голови квартального комітету та показаннями свідків- сусідів. Фактично у будинку [ADDRESS] проживає тільки вона. Відповідачі в будинку не проживають і виписуватись з нього в добровільному порядку не бажають, участі в оплаті комунальних платежів не приймають, утримувати будинок не допомагають. Відповідно до ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік. Вважає, що [PERSON], [PERSON], [PERSON] не користуються житлом понад чотири роки без поважних причин, а тому втратили право на проживання в будинку, а тому за моєю вимогою зобов'язані знятися з реєстрації з належного їй будинку. Просить визнати [PERSON], [PERSON], [PERSON], такими, що втратили право користування житловим приміщенням - будинком [ADDRESS] Зобов'язати Головне управління державної міграційної служби Дніпропетровської області зняти [PERSON], [PERSON], [PERSON], з реєстрації за адресою: [ADDRESS] Позивач та її представник в судовому засіданні позов підтримали, просили його задовольнити. Відповідач [PERSON] та його представник в судове засіданні позов не визнали, просили в задоволенні позову, зазначивши, що позивачка не є власником будинку тому не має права ставити питання про визнання його таким, що втратив право користування будинком. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] надали заяви про розгляд справи за їх відсутності, їх інтереси представляє представник, проти задоволення позову заперечували. Представник Головного управління державної міграційної служби Дніпропетровської області надав суду заяву про розгляд справи за його відсутність. Суд, вислухавши сторін, свідків, вивчивши матеріали справи, вважає, що в задоволенні позову необхідно відмовити, виходячи з наступного. Згідно ст.150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Відповідно до п.1 ст.319 ЦК України - власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. На підставі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ч.2 ст.405 ЦК України - член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Оскільки позивачка [PERSON] ставить питання про визнання [PERSON], [PERSON], [PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщенням, однак не є власником будинку. Будинок [ADDRESS] належав її батьку - [PERSON], який помер [INFO]. Посилання позивачки у позові на те, що вона є єдиним спадкоємцем першої черги за законом, спростовуються показаннями свідка [PERSON], який зазначив, що він являється чоловіком сестри позивачки. Отже позивач не будучи власником будинку не може ставити питання про визнання інших осіб такими, що втратили право користування зазначеним будинком, на підставі вищевикладеного суд вважає за необхідне в задоволенні позову відмовити.

Outcome: dismissed