Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-02 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з даним позовом, в якому просить визнати недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 0,1067 га, кадастровий номер 3221886400:36:058:0154 з цільовим призначенням для індивідуального садівництва, розташованої на території Новосілківської сільської ради Вишгородського району Київської області, укладений 27 листопада 2015 року між [PERSON] та [PERSON], який посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрований в реєстрі за номером 1211, витребувати земельну ділянку з незаконного володіння [PERSON] та зобовязати останню її звільнити. Свої вимоги мотивувала тим, що вказаний договір купівлі-продажу укладений на підставі недійсних свідоцтва про право власності на земельну ділянку та попереднього договору купівлі-продажу від 25 січня 2014 року. Згадана земельна ділянка належить їй на праві власності, яку протиправно передано у власність [PERSON] Представник позивачки в суді просив про задоволення позову з викладених у ньому підстав. Відповідачка [PERSON] проти задоволення позову не заперечувала, обставини викладені в ньому визнала в повному обсязі. Відповідач [PERSON], будучи повідомленим про розгляд справи, в судове засідання не прибув. Третя особа - Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу [PERSON] подала заяву про розгляд справи за її відсутності. Оскільки суд позбавлений можливості відкласти розгляд справи на підставі ст. 169 ЦПК України, в межах строку встановленого ст. 157 ЦПК України, дану справу розглянуто у відсутність тих осіб, які не прибули, на підставі наявних доказів в загальному порядку. Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. Як убачається з матеріалів справи, [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0,1660 га для ведення особистого селянського господарства за кадастровим номером 3221886401:36:058:0001, в урочищі «Селище» с. Новосілки Вишгородського району Київської області, що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯА №589247, виданому 08 вересня 2005 року на підставі рішення виконавчого комітету Новосілківської сільської ради Вишгородського району Київської області від 29 грудня 1999 року за № 83. Наказом Головного управління Держземагентства у Київській області від 11 вересня 2013 року №КИ3221886400.36.058/00005363 [PERSON] передано у власність земельну ділянку площею 0,1067 га за кадастровим номером 3221886400:36:058:0154 для індивідуального садівництва. Головне управління Держземагентства у Київській області передало безоплатно у власність [PERSON] земельну ділянку, площею 0,1067 га за кадастровим номером 3221886400:36:058:0154 для індивідуального садівництва, яку протиправно сформовано за рахунок та в межах земельної ділянки, що належить на праві приватної власності [PERSON] Як вбачається з листа управління Держгеокадастру у Вишгородському районі Київської області від 25 листопада 2015 року №Д-653/1-404/6-15 земельна ділянка з кадастровим номером 3221886400:36:058:0154 для індивідуального садівництва повністю накладається на належну позивачці земельну ділянку з кадастровим номером 3221886401:36:058:0001. В подальшому [PERSON] відчужила земельну ділянку за кадастровим номером 3221886400:36:058:0154 [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 25 січня 2014 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON], що підтверджується інформаційною довідкою №4405142 з Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку. Рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 22 квітня 2016 року визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління Держземагентсва у Київській області від 11 вересня 2013 року за №КИ32221886400.36.058/00005363 про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою [PERSON], щодо відведення земельної ділянки для індивідуального садівництва на території Новосілківської сільської ради Вишгородського району Київської області. Визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління Держземагенства у Київській області про затвердження документації із землеустрою, яким [PERSON] передано у власність земельну ділянку площею 0,1067 га за кадастровим номером 3221886400:36:058:0154 для індивідуального садівництва на території Новосілківської сільської ради Вишгородського району Київської області. Визнано недійсним свідоцтво про право власності на земельну ділянку для індивідуального садівництва площею 0,1067 га за кадастровим номером 3221886400:36:058:0154 на території Новосілківської сільської ради Вишгородського району Київської області видане на імя [PERSON] та скасовано його державну реєстрацію. Визнано недійсним правочин щодо відчуження вказано земельної ділянки [PERSON] скасовано його державну реєстрацію. Витребувано з чужого незаконного володіння [PERSON] на користь [PERSON] земельну ділянку для індивідуального садівництва площею 0,1067 га з кадастровим номером 3221886400:36:058:0154. Вказане рішення суду набрало законної сили Разом з тим [PERSON] відчужив земельну ділянку з кадастровим номером 3221886400:36:058:0154 на користь [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки укладеного 27 листопада 2015 року, який посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрований в реєстрі за номером 1211. Згідно ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Як передбачено ч. 1 та 2 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно ч. 1 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам (ч. 1 ст. 203 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 215 підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Як передбачено ч. 1 ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. Відповідно до ст. 152 ЗК України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: -визнання прав; -відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; -визнання угоди недійсною; -визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; -відшкодування заподіяних збитків; -застосування інших, передбачених законом, способів. Як передбачено ч. 1 ст. 153 ЗК України власник не може бути позбавлений права власності на земельну ділянку, крім випадків, передбачених цим Кодексом та іншими законами України. Згідно ч. 1 ст. 388 ЦК України якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: 1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; 2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; 3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. Відтак, оскільки право власності відповідачки [PERSON] на спірну земельну ділянку набуто на підставі визнаних судом недійсними свідоцтва про право власності на земельну ділянку та договору купівлі-продажу земельної ділянки від 25 січня 2014 року, то такий правочин є недійсним, який не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. Оскільки спірна земельна ділянка придбана відповідачкою у [PERSON], який не мав права її відчужувати, [PERSON] має право витребувати її від набувача, яка вибула з володіння позивачки не з її волі незаконним шляхом. Таким чином, на захист порушених прав позивачки слід витребувати спірну земельну ділянку з незаконного володіння [PERSON] та зобовязати останню звільнити її. Таким чином, суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved