Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-25 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з даним позовом посилаючись на те, що в період з 04 червня 2011 року по 16 березня 2015 року перебувала в шлюбі з відповідачем, в якому у них народилася одна дитина дочка [PERSON], [INFO], яка проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. Крім того зазначила, що 28.01.2015 року сторони уклали договір про сплату аліментів на дитину, згідно з яким відповідач зобов»язався кожного місяця сплачувати аліменти на утримання дочки в розмірі 800 грн. і до досягнення нею повноліття. З часом сплачувана ним сума аліментів стала недостатньою, а тому зверталася неодноразово до відповідача про її збільшення, яку він незначно збільшив. Проте, кошти які надає відповідач є недостатніми для утримання дитини і задоволення її потреб. Так, дочка відвідує дитячий садок, через що потребує додаткових щоденних витрат. Крім того, відвідує заняття з англійської мови в школі «Індіго», а також займається з логопедом, що теж потребує значних витрат. Також дочка часто хворіє і на ліки потрібні теж немалі кошти. Крім того, ціни на одяг, продукти харчування в даний час теж є дуже високими, а її заробітної плати не вистачає, окрім цього зросли комунальні послуги. Поряд з тим, зазначила, що відповідач працює, отримує постійну заробітну плату, з якої лише незначну частину віддає на утримання дитини, а решту використовує в своїх інтересах. На утриманні у нього нікого немає, а тому, вважає, що такий може і має можливість сплачувати аліменти на утримання дочки значно в більшому розмірі, в зв»язку з чим, просила суд стягнути з нього аліменти на утримання дочки у розмірі ? частини від його заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов, з підстав, наведених у поданій до суду позовній заяві, підтримала повністю та просила такий задоволити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав частково згідний сплачувати аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 1400 грн. на місяць. При цьому пояснив, що з першого дня відвідування дочкою дитячого садка «Лісова казка» і по даний час оплату за дитячий садок позивач не вносить, оскільки він звільнений від батьківської плати як учасник бойових дій. Також йому відомо, що протягом 2017 року його дочка заняття в школі «Індіго» не відвідувала взагалі, а лише була два рази в 2016 році. Також твердження на рахунок занять із логопедом є надуманим, оскільки дочка на свій вік добре розмовляє. Відносно того що дочка часто хворіє, пояснив, що зустрічається із своєю дочкою чи розмовляє по телефону з нею щодня, і з часу їхнього розлучення дитина декілька разів хворіла простудними захворюваннями, що є звичним для дитини її віку. Також вказав, що він кожного місяця купляє своїй дочці окремі речі із одягу та взуття, при цьому в більшості випадків він телефонує до [PERSON] та запитує, що потрібно купити із одягу. Лише в 2017 році він придбав своїй дочці зимову шкіряну дублянку, шапку, рукавиці, зимові чоботи, штани, також 3 чи 4 весняно-осінніх плаття, декілька штанів вказаного сезону та светрів, і тому подібне. Також вказав, що [PERSON] не оплачує комунальні послуги. Окрім цього, позивачем не надано доказів про її особистий дохід, що унеможливлює побачити її реальний фінансовий стан, хоча в даний час [PERSON] являється фізичною особою підприємцем та здійснює роздрібну торгівлю промисловими товарами, і остання може отримувати більший дохід від нього.Також вказав, що в жовтні 2016 року одружився із [PERSON], яка в даний час не працює, оскільки з 26.06.2017 року до 29.10.2017 року перебуває на листку непрацездатності у звязку із вагітністю і відповідно знаходиться на його утриманні. В даний час у неї термін вагітності становить 32 тижні. І відповідно з моменту народження дитини, що становить кінець серпня 2017 року - початок вересня 2017 року, остання також буде знаходитись на його утриманні. Окрім цього, в даний час він разом із дружиною [PERSON] проживає на орендованій квартирі, оскільки власного житла не має, за яку оплачує грошові кошти в сумі 1000 грн. із своєї заробітної плати, так як іншого доходу не має. Також оплачує комунальні послуги за рахунок своєї заробітної плати, які становлять значну частину. Також зазначив, що прожитковий мінімум про який говорить позивач для дитини відповідного віку, а саме для дочки, якій 4 роки складає 1, 417 грн., а в даний час він оплачує грошові кошти на утримання дитини в сумі 1400 грн. щомісяця, тим самим самостійно забезпечує дочку прожитковим мінімумом, що суперечить обовязку обох батьків утримувати свою дитину. Крім цього зазначив, що максимальну грошову суму аліментів, яку він може надавати позивачеві в даний час становить саме 1400 гривень на місяць, а тому, просив суд позов задоволити саме в такому розмірі. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатнихчоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст.192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Як встановлено судом, сторони по справі [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітньої [PERSON], [INFO], що сторонами не оспорювалося, стверджено копією свідоцтва про народження серії І-ИД № 175723, виданого 18 травня 2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Борщівського районного управління юстиції у Тернопільській області. Також встановлено, що за рішенням Борщівського районного суду від 16 березня 2015 року сторони розірвали шлюб. Крім цього встановлено, що ще до розірвання шлюбу, між сторонами 28 січня 2015 року було укладено договір про сплату аліментів на дитину, відповідно до п.2. якого за домовленістю батьків, встановлюється обов»язок відповідача сплачувати на утримання дитини аліменти в розмірі 800 грн. щомісячно і до досягнення нею повноліття. Відповідно до п.3 договору, крім сплати суми аліментів, зазначених в п.2, батько зобов»язаний брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, оздоровлення, її хворобою, каліцтвом тощо). Відповідно до п.11 договору, розмір аліментів та/або розмір додаткових витрат на дитину, визначений в даному договорі, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом батька або матері у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров»я когось із них та в інших випадках, передбачених законом. Даний договір відповідно до п.15, діє до досягнення дитиною вісімнадцятирічного віку, а саме до 14.05.2031 року. Наведене вбачається з копії даного договору серія НАК 732163 від 28.01.2015 року, посвідченого державним нотаріусом Борщівської державної нотаріальної контори Тернопільської області [PERSON], та зареєстрованого в реєстрі за №68. Крім цього встановлено, що позивач разом з дочкою проживає в [INFO] в житловому будинку своїх батьків [PERSON]Є, та [PERSON] Наведене підтверджується довідкою виконавчого комітету Борщівської міської ради №1848 від 31.03.2017 року та актом обстеження житлових умов заявника від 03.04.2017 року. Згідно довідки №22 від 25.04.2017 року виданої Борщівською міською амбулаторією загальної практики сімейної медицини, дочка [PERSON] часто хворіє простудними захворюваннями верхніх дихальних шляхів. Також встановлено, що відповідач перебуває у зареєстрованому шлюбі із [PERSON], яка на даний час перебуває на обліку в Борщівській жіночій консультації в зв»язку з вагітністю. Термін вагітності становить 32 неділі. Крім цього, перебуває в декретній відпустці на підставі листка непрацездатності з 26.06.2017 року по 29.10.2017 року. Наведене підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії І-ИД №131552, виданого 08.10.2016 року Борщівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, довідкою Поліклінічного відділення Борщівської ЦРКЛ №25 від 06.07.2017 року, листком непрацездатності серія АДБ №835906. Згідно акту обстеження умов заявника від 20.06.2017 року складеного комісією виконавчого комітету Борщівської міської ради,слідує, що відповідач разом із дружиною проживають без реєстрації в [ADDRESS]. [PERSON]Я, є учасником бойових дій. Згідно довідки виданої виконавчим комітетом Борщівської міської ради за №4497 від 20.06.2017 року, до складу його сім»ї входять дружина [PERSON] Крім цього встановлено, що зокрема вбачається з дублікатів квитанцій, відповідач [PERSON] в період з січня по червень 2017 року перераховував на рахунок позивача аліменти на утримання дочки в розмірі по 1400 грн. Аналізуючи всі досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що, оскільки, відповідач є працездатною особою, батьком малолітньої дитини, то зобовязаний надавати матеріальну допомогу на її утримання, а отже вимоги позивача щодо стягнення з нього аліментів знаходить такими, що підлягають задоволенню. При визначенні розміру стягуваних аліментів, суд враховує розмір мінімального прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, який відповідно до вимог ст. 7 Закону України «Про Державний Бюджет України на 2017 рік» визначений для дітей віком до 6 років становить: з 1 січня 2017 року - 1355 гривень, з 1 травня - 1426 гривень, з 1 грудня - 1492 гривні. З огляду на норми закону, які передбачають поступове збільшення мінімального прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку протягом 2017 року, суд вважає, що з відповідача слід стягувати аліменти в розмірі ? частки від його доходу, оскільки приходить до висновку, що такий розмір аліментів буде необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Такий висновок суд обґрунтовує і нормами чинного законодавства. Так, згідно ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Відповідно до ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. А тому, знаходить вимоги позивача в цій частині, що підлягають задоволенню в повному обсязі, а саме, в розмірі ? частини від його заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Крім того, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача і судові витрати по справі у вигляді судового збору. На підставі наведеного, ст.ст. 180, 182, 183, 192 СК України, Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік»,

Outcome: approved