Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-03 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом, мотивувавши свої вимоги тим, що [INFO] помер її батько - [PERSON] , який за життя заповів все належне йому майно позивачці. Позивач на час смерті батька зареєстрованою разом з ним не була та у визначений законом строк до нотаріуса не звернулась. Вважала, що є заповіт на її ім`я, то вона прийняла спадщину і інших дій вчиняти не треба. Крім того, на час її народження батьки не перебували в шлюбі, і в свідоцтві про народження в графі «Батько» вказано лише ім`я « [PERSON] » Тому позивачка не може документально підтвердити, що є донькою померлого [PERSON] та оформити в зв`язку з цим свої права на спадок. Посилаючись на вказане, просила встановити факт, що [PERSON] , який помер [INFO] , доводився їй батьком та визначити їй додатковий строк тривалістю в два місяці для подання до нотаріуса заяви про прийняття спадщини за заповітом, що відкрилася після смерті її батька. В підготовче судове засідання позивач не з`явилася, надала заяву, в якій прохала розглянути справу без її участі, позов задовольнити. Представник відповідача в підготовче судове засідання не з`явився, надали заяву, в якій просять розглянути справу без їх участі, заперечень проти задоволення позову не мають, позовні вимоги визнають. Відповідно до ч 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, приходить до наступного: Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, судом розглядаються справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Відповідно до п. 7 постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 р. 7 суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника. Так, з свідоцтва про народження вбачається, що [PERSON] народилася [INFO] в с. Вовна Знобь-Новгородського району Сумської області, її матір`ю є [PERSON] , в графі «Батько» вказано лише ім`я - « [PERSON] ». (а.с. 6) 20 листопада 1976 року [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] та після реєстрації шлюбу змінила прізвище на « [PERSON] ». ( а.с. 7) Згідно заповіту, складеного 03.07.2015 та посвідченого секретарем Вовнянської сільради, [PERSON] , уродженець та мешканець с. Вовна, все своє майно заповів своїй дочці [PERSON] ( [INFO] , паспорт [NUMBER] , виданий Шосткинським МВ УМВС України в Сумській області 05.09.1996) (а.с. 8) З копії паспорту позивачки вбачається, що паспорт має серію та номер [NUMBER] і виданий Шосткинським МВ УМВС України в Сумській області 05 вересня 1996 року, тобто дані про особу позивачки та реквізити документа повністю відповідають, зазначеним в заповіті. (а.с. 5) З свідоцтва про смерть вбачається, що [PERSON] помер [INFO] в с. Вовна. (а.с. 9) Згідно довідки, виданої Вовнянською сільрадою 28.11.2018 за № 276, [PERSON] був зареєстрований і проживав один в [ADDRESS] . (а. с. 10) З відповіді Шосткинської райдержнотконтори від 29.05.2019 та Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру вбачається, що спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилась, спадкоємці за прийняттям спадщини не звертались. (а.с. 27-28) Отже, сукупність досліджених в судовому засіданні належних та допустимих доказів є достатньою для підтвердження факту родинних відносин між позивачкою та померлим [PERSON] , а саме, що останній доводився [PERSON] батьком. Встановлення даного факту необхідне позивачці для реалізації своїх спадкових прав. Відповідно до ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Згідно з ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1/ у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2/ ці обставини визнані судом поважними (правова позиція Верховного Суду України у справі № 6-85цс12). Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Так, суд у даному конкретному випадку приймає до уваги пояснення позивача щодо пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, та, за своїм внутрішнім переконанням, визнає таку причину пропуску поважною в розумінні ст. 1272 ЦК України. На підставі викладеного, враховуючи те, що відновлення права на прийняття спадщини позивачем не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб, а також те, що відповідач не заперечував проти задоволення позову, суд приходить висновку, що позовні вимоги є законними та обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню.

Outcome: approved