Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-12 00:00:00

[PERSON] звернулася до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 04 серпня 2007 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON] Від шлюбу мають неповнолітню дитину: дочку [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося з причини розбіжності характерів та втрати почуття поваги один до одного. Шлюбно-сімейні відносини припинені з 21 жовтня 2017 року, спільне господарство не ведеться з жовтня 2017 року. Подальше спільне життя та збереження сім'ї неможливе. Примирення з відповідачем позивач не бажає, збереження шлюбу суперечить її інтересам. Дитина після фактичного розірвання шлюбу залишиться проживати з позивачем. Спору щодо поділу спільного сумісного майна на даний час не має. Позивач в судове засідання не зявилася, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі. Відповідач в судове засідання не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав в повному обсязі. У звязку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку, що дана позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що згідно повторного свідоцтва про шлюб серії І-ЕД № 237000, виданого 07.11.2017 року Сєвєродонецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 04 серпня 2007 року, про що 04.08.2007 року складено відповідний актовий запис № 472; прізвище дружини після укладення шлюбу [PERSON]. Вирішуючи спір по суті, суд виходив з наступного. Відповідно до ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Згідно ст.109 Сімейного кодексу України, шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. З позовної заяви та доданих до неї матеріалів вбачається, що фактичні взаємовідносини подружжя припинені, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, позивач не бажає примиритися і строк для примирення їй не потрібен. Малолітня дитина після розірвання шлюбу залишається проживати із позивачем. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved