Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-15 00:00:00

[PERSON], звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення грошових коштів за розпискою у розмірі 350 000 грн. 00 коп., а також судові витрати у вигляді судового збору за подачу позову до суду у розмірі 3500 грн. 00 коп., витрати зі сплати судового збору за подання заяви про забезпечення позову у розмірі 340 грн. 00 коп. на її користь, вказуючи, що 01.09.2018 позивачем було надано відповідачу у справі у позику 350 000 грн. 00 коп., з умовою повернення коштів до 28.09.2018. Саме на\~цих умовах\~вони уклали\~усний договір\~позики і\~на підтвердження\~отримання коштів,\~відповідач надала\~власноруч написану\~розписку. При вчиненні дій з метою добровільного виконання зобовязання, відповідач почала ухилятися від самостійного добровільного виконання. Тому позивач була змушена звернутись до суду за захистом своїх порушених майнових прав. Разом з позовною заявою до суду було подано заяву про забезпечення позову, яку ухвалою від 14.11.2018 було повернуто заявнику разом з оригіналом квитанції про сплату судового збору за її подачу. Ухвалою суду від 28.11.2018 провадження у справі відкрито в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання по справі. 14.01.2019 підготовче провадження у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення грошових коштів закрито, справу призначено до судового розгляду. Позивач в судове засідання не зявилась, про дату та час розгляду справи повідомлялась належним чином, надала до суду заяву, в якій просила позовні вимоги в частині стягнення з відповідача судового збору за подання заяви про забезпечення позову у розмірі 340,00 грн. залишити без розгляду, в іншій частині позовні вимоги підтримує, просить задовольнити та розглядати справу без її участі. Відповідач також в судове засідання не зявилась, про дату та час розгляду справи повідомлялась належним чином, надала до суду заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги визнає, проти задоволення позову не заперечує та просить справу розглянути у її відсутність. На підставі викладеного та з урахуванням положень ч.1 ст. 223 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін. В силу положень ч. 2 ст.\~247\~ЦПК\~України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 01.09.2018 між позивачем, [PERSON], та відповідачем по справі, [PERSON] було укладено усний договір позики, згідно якого [PERSON] позичила у [PERSON] 350\~000 грн., які зобов'язалася повернути до 28.09.2018, що підтверджується оригіналом розписки в матеріалах справи з підписом [PERSON] (а.с.25) Відповідач свої зобов'язання щодо повернення коштів не виконала, на неодноразові звернення позивача про повернення коштів ніяким чином не відреагувала та щоразу просила відстрочити строк повернення коштів. Відповідно до ст.13\~ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи, або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до статті 202 ЦК України - правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Відповідно до ч. 1 і ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За нормами ч. 1 ст.\~626\~ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.\~\~\~\~ За приписами ч. 1, ч. 2 ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Згідно з ч. 1 ст.\~1046\~ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Стаття 1047\~ЦК України передбачає, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника. Згідно ст.\~1049\~ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з частиною першою статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). На час розгляду справи зобовязання не виконано, що не заперечувалося сторонами у підготовчому засіданні. Згідно з ч. 3 ст.12\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно правової позиції Верховного Суду України, висловленої у постанові від 02 липня 2014 року при розгляді цивільної справи №6-79цс14, - відповідно до норм ст. ст. 1046, 1047\~ЦК України договір позики (на відміну від договору кредиту) за своєю юридичною природою є реальною односторонньою, оплатною або безоплатною угодою, на підтвердження якої може бути надана розписка позичальника або інший письмовий документ, незалежно від його найменування, з якого дійсно вбачається як сам факт отримання в борг (тобто із зобов'язанням повернення) певної грошової суми, так і дати її отримання.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Отже, за своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики після отримання коштів, підтверджуючи як факт укладення договору та зміст умов договору, так і факт отримання боржником від кредитора певної грошової суми. Виходячи зі встановлених обставин та наявних у справі доказів, суд вважає, що розписка [PERSON] від 01.09.2018 (а.с.25), власноручне написання та підписання якої відповідачем не заперечувалось, як борговий документ, свідчить про існування між сторонами договірних відносин, а також підтверджує факт укладення договору, і засвідчує отримання відповідачем по справі від позивача певної грошової суми. Наявність оригіналу вказаного боргового документа є належним та допустимим доказом як факту отримання [PERSON] від [PERSON] та його волевиявлення у строк до 28.09.2018 повернути борг, так і невиконання відповідачем даного боргового зобовязання. З детального аналізу змісту боргової розписки від 01.09.2018 вбачається, що при її складанні сторонами було дотримано всіх істотних умов, а саме: зазначено дату її складання, прізвища, ім'я і по-батькові сторін, валюту позики, підтвердження укладання договору позики, підпис відповідача [PERSON]. Отже, враховуючи вищезазначені обставини та норми діючого законодавства, суд вважає, що позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача на її користь суми боргу 350\~000 грн. підлягають задоволенню. Відповідно до п.1 ч. 2 ст.\~141\~ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 3500 грн. на відшкодування понесених позивачем судових витрат при зверненні з позовом до суду. Позовну вимогу про стягнення з відповідача на користь позивача судового збору за подання заяви про забезпечення позову залишити без розгляду, на підставі відмови позивача в цій частині.

Outcome: approved