Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-23 00:00:00

[PERSON] звернулася до Люботинського міського суду Харківської області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] зазначила, що вона 09 серпня 2014 року зареєструвала шлюб з відповідачем. Від спільного проживання та в період шлюбу у сторін народилися донька [PERSON], 18 жовтня 2014 року та син [PERSON] Батьком малолітніх дітей записано відповідача [PERSON], який мешкає окремо та не надає постійної матеріальної допомоги на утримання дітей. У зв'язку з наведеним, з урахуванням уточнень, позивач просить стягнути з відповідача [PERSON], [INFO] аліменти на користь [PERSON], [INFO] на утримання доньки [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], 2016 року в розмірі по 650 грн. на кожну дитину, починаючи з 06 травня 2016 року та до досягнення кожним з дітей повноліття. Сторони були повідомлені про час та місце розгляду справи своєчасно та належним чином, в судове засідання не зявилися. Позивачка направила до суду заяву, в якій зазначила, що підтримує свої позовні вимоги про стягнення аліментів в розмірі 700 гривень, щомісяця до досягнення дитиною повноліття, просить розглядати справу без її участі. Відповідач повідомлений про час та місце розгляду справи через засоби масової інформації. В газеті «Слобідський край» № 66 від 02 червня 2016 року опубліковано оголошення про виклик відповідача [PERSON] в судове засідання, призначене на 24 червня 2016 року. Відповідно до ч.2 ст. 77 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явились в судове засідання без поважних причин. Згідно ч.9 ст. 76 ЦПК України, відповідач, місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликається в суд через оголошення у пресі. З опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про час і місце розгляду справи. На ці випадки поширюється правило частини четвертої цієї статті. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити у відсутності сторін по справі, які були належним чином та своєчасно повідомлені про час і місце розгляду справи. Відповідно до вимог ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Зі згоди позивача суд ухвалює заочне рішення. Суд, враховуючи думку сторін по справі, дослідивши матеріали справи та оцінивши зібрані докази по справі, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню повністю, виходячи з наступного. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Сторони зареєстрували шлюб 09 червня 2014 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Люботинського міського управління юстиції в Харківській області, актовий запис № 104 (а.с.2). Від спільного проживання у позивача з відповідачем народилися син донька [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Люботинського міського управління юстиції Харківської області, актовий запис № 233 від 06 листопада 2014 року та син [PERSON], 13 лютого 2016 року, що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Люботинського міського управління юстиції Харківської області, актовий запис № 39 від 02 березня 2016 року (а.с.3,4). Батьком малолітніх дітей записано відповідача [PERSON], що вбачається із свідоцтва про народження дітей (а.с.3,4). Відповідач мешкає окремо від позивача, не надає регулярну допомогу на утримання дітей, які мешкають постійно з матірю, яка займається їх вихованням, та знаходяться на її утриманні. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Якщо вони ухиляються від цих зобов'язань, аліменти на їх утримання стягуються у судовому порядку. При ухваленні рішення суд виходить з рівності виконання обовязків батьками по утриманню дитини і враховує при цьому вимоги ст. 182 Сімейного Кодексу України, а саме: стан здоровя та матеріальне становище дітей, стан здоровя та матеріальне становище відповідача, а також інші обставини, передбачені ст. 182 Сімейного кодексу України. Згідно ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно зі ст.ст. 10, 11 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Відповідно до ч. 3 ст. 10, ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідач не скористався своїм правом надати суду відповідні докази, щодо добровільної сплати аліментів на утримання неповнолітньої дитини чи доказів неможливості сплати аліментів через хворобу чи з інших причин. Відповідно до ч.1,2 ст. 37 Ковенції ООН «Про права дитини» від 20 листопада 1989 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей, умов життя, необхідних для розвитку дитини. [PERSON] не працює, проте є працездатним, протипоказань до будь-якої роботи за станом здоровя він не має, стан здоровя задовільний, відповідач на обліку в центрі зайнятості не перебуває. Факт відсутності роботи не звільняє [PERSON] від обовязку утримання малолітніх дітей З огляду на наведене, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню повністю. Так як відповідач постійно добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання дітей, то суд стягує із [PERSON], [INFO] на користь [PERSON], [INFO] на утриманні малолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], в розмірі по 650 грн. на кожну дитину щомісячно, починаючи з 06 травня 2016 року до досягнення кожним з дітей повноліття. При цьому суд бере до уваги стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище відповідача, а також інші обставини, передбачені ст. 184 Сімейного кодексу України. В звязку з тим, що позивачка звільнена від сплати судових витрат при поданні позову до суду, то суд стягує з відповідача по справі [PERSON]. на підставі ч. 2 ст. 79, ч. 2 ст. 88 ЦПК України судовий збір у розмірі 551,2 грн. та витрати на публікацію оголошення в сумі 208,80 грн.

Outcome: approved