Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-29 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що 12 грудня 2015 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції уклала шлюб з [PERSON] , від подружнього життя з яким [INFO] народилась донька - [PERSON] . Проте, спільне життя з відповідачем не склалося, через різні погляди на життя, обов`язки, а також на вирішення питань, що постають у сімейному житті, через що в сім`ї відбувалися сварки, які призвели до фактичного припинення шлюбних відносин. Також зазначає, що шлюбні відносини між сторонами припинені з 13 жовтня 2019 року. З того часу по теперішній час мешкають окремо, спільне господарство не ведуть. Спір про поділ майна відсутній, донька після розірвання шлюбу залишиться мешкати разом з нею. Посилаючись на викладені обставини, позивач просила розірвати шлюб, зареєстрований з відповідачем. Ухвалою судді Фрунзенського районного суду м. Харкова від 21 січня 2020 року відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. В підготовче судове засідання [PERSON] не з`явилась, подавши через канцелярію суду заяву про розгляд справи за її відсутності, якою позовні вимоги підтримала, просила задовольнити та зазначила, що з 13 жовтня 2019 року шлюбні відносини з відповідачем припинені, з цього часу мешкають окремо, спільне господарство не ведуть. В підготовче судове засідання [PERSON] не з`явився, через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи за його відсутності та визнання позову, якою зазначив, що з 13 жовтня 2019 року шлюбні відносини з позивачем припинені, з цього часу мешкають окремо. Враховуючи неявку в підготовче судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їхній сукупності та надавши їм належну правову оцінку, приходить до наступного. Згідно матеріалів справи, 12 грудня 2015 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції [PERSON] уклав шлюб з [PERSON] , про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 3043. Після реєстрації шлюбу [PERSON] прізвище не змінювала (свідоцтво про шлюб Серії [NUMBER] від 12 грудня 2015 року). Від подружнього життя [INFO] народилась [PERSON] , батьками якої в свідоцтві про народження Серії [NUMBER] , виданому 04 червня 2016 року Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, записано сторін по справі. Статтею 51 Конституції України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Встановлено, що з 13 жовтня 2019 сторони припинили шлюбні відносини, з цього часу мешкають окремо, спільне господарство не ведуть, майновий спір між ними відсутній. Після розірвання шлюбу спільна дитина сторін залишиться мешкати разом з матір`ю - [PERSON] .. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судовим розглядом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам та інтересам дитини. З урахуванням викладеного, суд вважає позовні вимоги [PERSON] обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Частиною третьою статті 200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. З огляду на визнання відповідачем позову, суд вважає можливим ухвалити рішення в підготовчому засіданні. Положеннями ст. 113 СК України закріплено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем. Матеріали справи свідчать, що позивачка прізвище не змінювала. Питання про розподіл судових витрат між сторонами суд вирішує відповідно до положень ст. 141 ЦПК України. За частиною першою вищевказаної статті, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно наявної в матеріалах справи квитанції, за подання до суду позовної заяви [PERSON] сплачено судовий збір в розмірі 840,80 грн., який підлягає стягненню з [PERSON] на її користь. На підставі викладеного,

Outcome: approved