Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-30 00:00:00

[PERSON] звернулася до Сєвєродонецького міського суду Луганської області із позовною заявою до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, який мотивувала тим , що позивач [PERSON] є власником квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS]. Відповідач по справі [PERSON] є братом позивача, у зазначеній квартирі зареєстрований, але фактично там не проживає, оскільки в п'ятнадцять років виїхав на навчання до Ізраїлю та в подальшому набув громадянство країни Ізраїль, та залишився там на постійне місце проживання. Наявність реєстрації відповідача перешкоджає позивачу в повній мірі розпоряджатися квартирою за адресою: [ADDRESS]. Тому, [PERSON] звернулась до суду з позовом і просить суд визнати відповідача [PERSON], таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS]. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила задовольнити. Проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про місце та час слухання справи був повідомлений належним чином, про причини неявки до суду не повідомив. У зв'язку з неявкою у судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України не здійснювалось. Оскільки позивач [PERSON] в поданій до суду заяві не заперечувала проти ухвалення рішення на підставі наявних у справі доказів, судом 31.10.2017р. на підставі ст.ст.224, 225 ЦПК України було винесено ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи , суд вважає , що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч.1 ст.71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщеним протягом шести місяців. Згідно ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. З матеріалів справи вбачається, що відповідно до копії рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області №428/9236/16-ц від 28.10.2016р., [PERSON] є власником квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS]. З копії витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №84613165 від 10.04.2017р. вбачається, що право власності на квартиру, яка розташована за адресою: [ADDRESS] зареєстроване 06.04.2017р. за р.№19885904. Відповідно до акту обстеження житлових умов, виданого ОСББ «Луч» від 11.05.2017р., [PERSON] за адресою: [ADDRESS] з вересня 1997р. по теперішній час не мешкає, у зв'язку із тим, що виїхав до іншої країни на навчання. Таким чином , у судовому засіданні було встановлено , що відповідач [PERSON], в квартирі за адресою: [ADDRESS] не проживає понад шість місяців, тому обставини викладені позивачем [PERSON] в обґрунтування позовної заяви знайшли своє підтвердження в матеріалах справи, а тому позовна заява [PERSON] до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, підлягає задоволенню.

Outcome: approved