Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-10 00:00:00

[PERSON] звернулася до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, яку мотивувала тим, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 09.09.2005р.. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину: сина [PERSON] , [INFO] .. Шлюбні та сімейні відносини припинені, спільне господарство не ведеться з березня 2019р.. Позивач посилається на те, що спільне життя з відповідачем не склалося з причини розбіжності характерів та втрати почуття поваги один до одного, у зв`язку з чим, подальше спільне життя та збереження сім`ї не можливе. Крім того, відповідач [PERSON] у добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на утримання сина, тому [PERSON] звернулась з позовом до суду і просить суд розірвати шлюб та стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на її користь на утримання сина [PERSON] у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 01.03.2019р. і до повноліття дитини. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримала. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав до суду заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги визнав. У зв`язку з неявкою у судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснювалось. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши матеріали справи , суд вважає , що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно з ч. 1 ст. 112 СК України, суд виясняє фактичні взаємини подружжя, реальні причини позову про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст.ст. 180 , 182 , 183 СК України, Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. З матеріалів справи видно , що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 09.09.2005р.. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину: сина [PERSON] , [INFO] .. Шлюбні та сімейні відносини припинені, спільне господарство не ведеться з березня 2019р.. Позивач посилається на те, що спільне життя з відповідачем не склалося з причини розбіжності характерів та втрати почуття поваги один до одного, у зв`язку з чим, подальше спільне життя та збереження сім`ї не можливе. Крім того, відповідач [PERSON] у добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на утримання сина. Сторони не бажають збереження сім`ї, оскільки подальше їх сумісне життя неможливе у зв`язку з психологічною несумісністю, тобто збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Таким чином , матеріалами справи підтверджено, що сім`я фактично розпалася , сторони примиритися не бажають і подальше сумісне життя і збереження шлюбу заперечує інтересам сторін, згоду про місце мешкання неповнолітньої дитини після розірвання шлюбу між сторонами знайдено, у зв`язку з чим позовна вимога щодо розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. З урахуванням віку, стану здоров`я та матеріального забезпечення дитини, з урахуванням матеріального та родинного стану відповідача, суд вважає необхідним задовольнити частково позовну вимогу щодо стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та стягувати з [PERSON] на користь позивача [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки від всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 18.04.2019р. (день пред`явлення позову у відповідності до вимог чинного законодавства України) і до досягнення дитиною повноліття. Отже, судом встановлено, що обставини викладені позивачем [PERSON] в обґрунтування позову знайшли своє часткове підтвердження в матеріалах справи, а тому позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини підлягає частковому задоволенню. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Сплата судового збору у розмірі 768,40грн. позивачем [PERSON] за позовну вимогу про розірвання шлюбу підтверджено квитанцією в матеріалах справи, при цьому, позивач [PERSON] просить суд стягнути з відповідача [PERSON] суму сплаченого судового збору у розмірі 370грн., а отже з відповідача [PERSON] підлягає стягненню сума сплаченого судового збору у розмірі 370грн. на користь позивача [PERSON] .. Разом з цим, оскільки позивача [PERSON] звільнено від сплати судового збору за позовну вимогу про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, то судовий збір у розмірі 768,40грн. підлягає стягненню з відповідача [PERSON] в дохід держави.

Outcome: partial