Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-13 00:00:00

[PERSON] звернулася до Рогатинського районного суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. У позовній заяві зазначено, що 01 серпня 1998 року між нею і відповідачем по справі у виконавчому комітеті Кліщівнянської сільської ради Рогатинського району Івано-Франківської області було зареєстровано шлюб, про що зроблено було актовий запис за №1. Від спільного проживання в шлюбі в них [INFO] народився син [PERSON]. Спільне проживання між нею і відповідачем склалося невдало. Різні погляди на життя стали причиною непорозумінь. Вони втратили почуття любові та поваги один до одного. На даний час введення спільного господарства припинено. Примирення між ними неможливе, просила шлюб розірвати. У судове засідання позивачка не прибула. Направила на адресу суду клопотання у якому просила позов задовольнити повністю, справу розглянути у її відсутності (а.с.12). Відповідач позовні вимоги визнав повністю. Просив не надавати терміну для примирення, оскільки таке примирення неможливе. Спільно не проживають два роки. Просив шлюб розірвати, розгляд справи провести у його відсутності. Відповідно до вимог ст.27 ЦПК України участь у судових засіданнях - це право, а не обов'язок сторін. Суд, дослідивши та перевіривши всі докази в їх сукупності, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Як вбачається з свідоцтва про укладення шлюбу серія [NUMBER], виданого 17.072001 року відділом реєстрації актів цивільного стану Рогатинського РУЮ в Івано-Франківській області, 01 серпня 1998 року було зареєстровано шлюб між [PERSON], [INFO] і [PERSON], [INFO], про що було зроблено актовий запис за №1. Після одруження дружині присвоєно прізвище [PERSON] (а.с.3). [PERSON] народився [INFO]. Батьки дитини - [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER], виданим 16 липня 2004 року відділом реєстрації актів цивільного стану Рогатинського РУЮ в Івано-Франківської області. [PERSON], [INFO] зареєстрований за адресою [ADDRESS], що підтверджується довідкою №294/15, виданою 18.04.2015 року Рогатинським РС УДМС України в Івано-Франківській області (а.с.9). Відповідно до вимог ст.112 СК України при розірванні шлюбу суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову. Бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. За ч.1 ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Дані положення закріплені у ст.55 Сімейного кодексу України. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність. Суд не зобов'язаний призначати сторонам термін для примирення. Це робиться тільки тоді, коли збереження шлюбу можливе на почуттях любові, поваги один до одного. Судом встановлено, що у сторін наявне стійке волевиявлення, направлене на припинення сімейних відносин, два роки спільно не проживають, проживати разом не бажають обоє. Викладені обставини свідчать, що подальше спільне проживання подружжя і збереження сім`ї неможливе, суперечитиме інтересам сторін, що має істотне значення, а тому позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved