Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-01 00:00:00

[PERSON] звернулася до Оріхівського районного суду Запорізької області з вказаним позовом, в якому просила визнати за собою в порядку спадкування за заповітом після смерті дідуся [PERSON] право власності на земельну ділянку площею 6,4268 га, та земельну ділянку площею 6,4266 га розташованих на території Новоселівської сільської ради Оріхівського району Запорізької області з цільовим призначенням «для ведення товарного сільського господарського товариства». Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що 18 березня 2017 року помер дідусь позивача, [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді: земельної ділянки площею 6,4268 га, кадастровий №2323985500:02:002:0005, розташованої на території Новоселівської сільської ради Оріхівського району Запорізької області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала померлому на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку ЗП №071868, виданого Оріхівською районною державною адміністрацією Запорізької області 27.10.2004 року; земельної ділянки площею 6,4266 га, кадастровий №2323985500:02:002:0006, розташованої на території Новоселівської сільської ради Оріхівського району Запорізької області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала померлому на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку ЯЛ №657945, виданого Оріхівською районною державною адміністрацією Запорізької області 20.02.2012 року. Своєю спадщиною [PERSON] розпорядився ще за життя, склавши про це заповіт, посвідчений 16 квітня 2015 року приватним нотаріусом [PERSON] за реєстровим номером 391. За його умовами заповідач після своєї смерті все своє майно, де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалося, заповів позивачеві. Відразу ж після смерті [PERSON] вона звернулася до приватного нотаріуса Оріхівського районного нотаріального округу [PERSON] з заявою про прийняття спадщини за заповітом, яка відкрилася після смерті дідуся. Нотаріусом було заведено спадкову справу за № 30/2017. Окрім неї, інших спадкоємців у померлого немає. Отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на земельні ділянки вона не змогла через відсутність оригіналів правовстановлюючих документів державних актів на право власності на земельні ділянки, в звязку з чим нотаріусом було надано відповідну постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, зареєстровану за вих. №504/02-31 від 10.10.2017 року, з посиланням на те, що відповідно до пункту 4.12, 4.15 пункту 4 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, зареєстрованого в МЮУ 22.02.2012р. за №282/20595 зі змінами та доповненнями, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно. В судове засідання позивач та представник позивача не зявились, подавши заяву про підтримання позовних вимог та про розгляд справи без їх участі. Відповідач явку представника в судове засідання не забезпечив, також подавши письмову заяву про розгляд справи без його участі та про відсутність заперечень проти позову. На підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу технічними засобами звукозапису не здійснювалось. Дослідивши наявні у справі письмові докази, проаналізувавши норми матеріального та процесуального права, що регулюють спірні відносини, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню, з таких підстав. Судом встановлено, що 16 квітня 2015 року спадкодавець [PERSON] склав заповіт, яким заповів позивачу все своє майно, де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалося. За життя [PERSON] на праві приватної власності належали земельна ділянка площею 6,4268 га, кадастровий №2323985500:02:002:0005, розташована на території Новоселівської сільської ради Оріхівського району Запорізької області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, та земельна ділянка площею 6,4266 га, кадастровий №2323985500:02:002:0006, розташована на території Новоселівської сільської ради Оріхівського району Запорізької області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Даний заповіт був посвідчений 16 квітня 2016 року приватним нотаріусом Оріхівського районного нотаріального округу Запорізької області [PERSON], зареєстрований в реєстрі за №391. [PERSON], 18 березня 2017 року помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЖС №385615, виданим 20 березня 2017 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис за №79. 16 квітня 2015 року позивач звернулась до приватного нотаріуса Оріхівського нотаріального округу [PERSON] із заявою про прийняття спадщини за заповітом, на підставі заяви позивача про прийняття спадщини заведено спадкову справу №30/2017, зареєстровану за №391. Відповідно до відомостей постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 10 жовтня 2017 року встановлено, що відмовлено [PERSON] у видачі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 6,4268 гектарів, розташовану за адресою: Запорізька область, Оріхівський район, Новоселівська сільська рада, цільове призначення для ведення сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер земельної ділянки : 2323985500:02:002:0005, та земельну ділянку площею 6,4266 гектарів, розташовану за адресою: Запорізька область, Оріхівський район, Новоселівська сільська рада, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер земельної ділянки: 2323985500:02:002:0006, що належала [PERSON] на день його смерті, через відсутність у спадкоємця правовстановлюючих документів на спадкове майно. Відповідно до відомостей Державних актів на право власності на земельну ділянку ЗП № 071868 та ЯЛ №657945, виданих Оріхівською районною державною адміністрацією Запорізької області 27.10.2004 року та 20.02.2012 року, ці акти дійсно належали спадкодавцю. Відомості про них мають в органах Держгеокадастру, що підтверджується листом відділу в Оріхівському районі ГУ ДГК України в Запорізькій області від 27.09.2017 року № 296/0-0,30-344/139-17. Саме через відсутність оригіналів правовстановлюючих документів - державних актів на право власності на земельні ділянки, нотаріусом було відмовлено позивачу у видачі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом. При вирішенні питання про законність та обґрунтованість вимог позивача суд виходить з такого. Відповідно до ст.392 ЦК України право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст.392 ЦК). При цьому потрібно розмежовувати час і підстави виникнення права власності у спадкодавця, які кваліфікуються відповідно до законодавства України чинного на час виникнення права власності та підстави спадкування зазначеного майна, що визначаються на час відкриття спадщини. Відповідно до ч.3. ст.3 Закону України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно до ч.4 ст.3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обовязкової реєстрації таких прав. Право власності спадкодавця на спадкове майно було зареєстровано у встановленому законом порядку. Оскільки спадкодавець [PERSON] набув спірне нерухоме майно у власність відповідно до законодавства, чинного на момент його придбання, то у звязку з цим, воно може виступати обєктом спадкування. Відповідно до ч.3 ст.1223 ЦК України право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ч.1 ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Позивач спадщину прийняла у встановленому законом порядку. Інших спадкоємців за законом чи заповітом не встановлено. За таких обставин позов підлягає задоволенню, що не буде суперечити правам та законним інтересам інших осіб. Враховуючи вищенаведене, на підставі ст.ст.392, 1258, 1261, 1268, 1275, 1297 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved