Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-02 00:00:00

[PERSON] звернулася до Вінницького міського суду Вінницької області з вищевказаним позовом, який мотивовано тим, що 19 квітня 2014 помер чоловік позивачки - [PERSON] у віці 73 років, про що 23 квітня 2014 року відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області було складено відповідний актовий запис № 1147. Після смерті чоловіка відкрилась спадщина на все належне йому майно в тому числі і на 1/4 частку квартири [ADDRESS]. Відповідно до Свідоцтва на право власності на житло від 27.06.2001 року, виданого згідно рішення виконавчого комітету Вінницької міської ради №1119 від 27.06.2001 року, вказана квартира була передана у спільну часткову власність (частки співвласників рівні) померлому [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. У встановлений законом шестимісячний строк після смерті, позивачка є єдиним спадкоємцем, яка прийняла спадщину у встановленому порядку у відповідності до положень ст. 1268 ЦК України, оскільки на час смерті проживала однією сім'єю разом із померлим. [PERSON] є громадянином іншої держави і після смерті батька [PERSON] відмовився від прийняття спадщини, про що надав відповідну нотаріальну заяву. [PERSON] на день смерті [PERSON] разом із ним та позивачкою не проживала, у встановлений шестимісячний термін після смерті батька до нотаріальної контори звернулась та подала заяву про відмову від своєї частки спадщини. Так, [PERSON], в лютому 2015 року звернулась до Першої вінницької державної нотаріальної контори з метою оформити спадщину після смерті чоловіка майно. За результатом розгляду поданої заяви 19 лютого 2015 року державним нотаріусом було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій, яку мотивовано тим, що свідоцтво про право власності на спадщину за законом на вказане спадкове майно на ім'я [PERSON] нотаріальна контора не може видати в зв'язку з тим, що державна реєстрація права власності на вище вказане спадкове майно не була проведена. Після отримання вказаної постанови, [PERSON] разом із своєю донькою [PERSON] та сином [PERSON] звернулись до державної реєстраційної служби та зареєстрували своє право власності на належні їм частки у даній квартирі. Враховуючи те, що частка померлого [PERSON] залишилась не зареєстрованою, [PERSON] не може скористатись своїм правом на отримання спадщини після померлого чоловіка, що й змусило її звернутись до суду із даним позовом. В судове засідання позивач не зявилася, проте надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, в якій вимоги позовної заяви підтримала в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявилася, проте надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, в якій зазначила що вимоги позову визнає в повному обсязі. Дослідивши матеріали справи та оцінивши надані докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що 19 квітня 2014 помер чоловік позивачки - [PERSON] у віці 73 років, про що 23 квітня 2014 року відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області було складено відповідний актовий запис № 1147. Після смерті чоловіка відкрилась спадщина на все належне йому майно в тому числі і на 1/4 частку квартири [ADDRESS]. Відповідно до Свідоцтва на право власності на житло від 27.06.2001 року, виданого згідно рішення виконавчого комітету Вінницької міської ради №1119 від 27.06.2001 року, вказана квартира була передана у спільну часткову власність (частки співвласників рівні) померлому [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. У встановлений законом шестимісячний строк після смерті, позивачка є єдиним спадкоємцем, яка прийняла спадщину у встановленому порядку у відповідності до положень ст. 1268 ЦК України, оскільки на час смерті проживала однією сім'єю разом із померлим. [PERSON] є громадянином іншої держави і після смерті батька [PERSON] відмовився від прийняття спадщини, про що надав відповідну нотаріальну заяву. [PERSON] на день смерті [PERSON] разом із ним та позивачкою не проживала, у встановлений шестимісячний термін після смерті батька до нотаріальної контори звернулась та подала заяву про відмову від своєї частки спадщини. Так, [PERSON], в лютому 2015 року звернулась до Першої вінницької державної нотаріальної контори з метою оформити спадщину після смерті чоловіка майно. За результатом розгляду поданої заяви 19 лютого 2015 року державним нотаріусом було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій, яку мотивовано тим, що свідоцтво про право власності на спадщину за законом на вказане спадкове майно на ім'я [PERSON] нотаріальна контора не може видати в зв'язку з тим, що державна реєстрація права власності на вище вказане спадкове майно не була проведена. Після отримання вказаної постанови, [PERSON] разом із своєю донькою [PERSON] та сином [PERSON] звернулись до державної реєстраційної служби та зареєстрували своє право власності на належні їм частки у даній квартирі. Враховуючи те, що частка померлого [PERSON] залишилась не зареєстрованою, [PERSON] не може скористатись своїм правом на отримання спадщини після померлого чоловіка Встановленим судом фактичним обставинам у справі відповідають правовідносини, визначені спадковим правом, зокрема спадкуванням за заповітом, а також нормами\~Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду»\~в частині виникнення права власності на майно. Відповідно до ч. 5\~ст. Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», передача квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках у власність громадян з доплатою, безоплатно чи з компенсацією відповідно до\~статті 5 цього Законуоформляється свідоцтвом про право власності на квартиру (будинок), житлове приміщення у гуртожитку, яке реєструється в органах приватизації і не потребує нотаріального посвідчення. При здійсненні громадянами свого права на приватизацію квартир державного житлового фонду відбувається відчуження квартири від одного власника до іншого (від держави до громадянина), яке здійснюється без укладення договору про відчуження у вигляді оформленого свідоцтва.\~Закон України «Про приватизацію державного житлового фонду»\~визначив, що передача квартир оформляється свідоцтвом про право власності на квартиру і не потребує нотаріального посвідчення, при цьому прямо не визначив момент виникнення права власності. [PERSON] не пов'язує момент виникнення права власності на приватизовану квартиру з реєстрацією права власності. При цьому відповідно до ч. 1\~ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Отже, державна реєстрація речового права це лише визнання і підтвердження державою факту виникнення права на нерухоме майно та є лише адміністративним актом. Враховуючи викладене, та той факт, що рішення про передачу квартири виконавчим комітетом Вінницької міської ради прийняте 27.06.2001 р., а [PERSON] помер 19 квітня 2014 р. та не здійснив державної реєстрації свого права на частку у зазначеній квартирі, суд вважає, що [PERSON] за життя набув речове право на зазначену частку в нерухомому майні, яка входить до складу спадкового майна та підлягає спадкуванню за заповітом. Відповідно до ч. 1\~ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ч. 1\~ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до\~ст.1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Враховуючи викладені вище обставини, суд дійшов висновку, що позивач спадщину прийняла і свого права на спадщину не втратила. Враховуючи відсутність реєстрації права власності на спірне майно за померлим, суд вважає доведеним той факт, що позивач не може реалізувати свої спадкові права у позасудовому порядку. Таким чином, суд приходить до висновку, що позивач набула право власності на спірну частку в квартирі на законних підставах - в порядку спадкування після смерті свого чоловіка та за нею має бути визнане право власності в порядку спадкування за законом. На підставі викладеного,

Outcome: approved