Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-06 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до Черкаської міської ради про визнання права власності на спадкове майно. Свій позов обґрунтовує тим, що [INFO] року померла її рідна сестра - [PERSON] 22 серпня 2003 року [PERSON] склала заповіт, яким все своє майно заповіла [PERSON] Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина у вигляді квартири, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS], що належала спадкодавці на підставі ордеру на жиле приміщення №012627 серії А від 26 вересня 1992 року та довідки, виданої Черкаським ЖБК №112 від 18 травня 2000 року. Вона у встановлений законом строк звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON], на підставі чого було заведено спадкову справу. 5 серпня 2015 року державний нотаріус Другої Черкаської державної нотаріальної контори [PERSON] відмовила їй у видачі свідоцтва про право на спадщину - квартиру, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS], оскільки право власності на спадкове майно не зареєстроване у відповідному органі державної реєстрації нерухомого майна. Просить суд визнати за нею в порядку спадкування право власності на квартиру, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Представник позивача в судове засідання не з'явилася, надавши до початку судового засідання заяву в якій позов підтримала та просила справу слухати у її відсутність. Представник відповідача в судове засідання не з'явилася, надавши до початку судового засідання заяву, в якій при вирішенні спору поклалася на думку суду та просила справу слухати у її відсутність. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. [INFO] року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER]. Згідно заповіту від 22 серпня 2003 року, посвідченого [PERSON], державним нотаріусом Лисянської державної нотаріальної контори [PERSON], розуміючи значення своїх дій, добровільно, без будь-якого насильства, примусу, як фізичного, так і морального, все своє майно, яке до дня її смерті буде їй належати, в чому б воно не заключалось, і де б воно не знаходилось заповіла [PERSON] Як вбачається з ордеру на жиле приміщення №012627 серії А від 26 вересня 1992 року, який виданий члену ЖСК -112 [PERSON], вона має право на зайняття жилого приміщення за адресою: [ADDRESS]. Як вбачається з довідки ЖСК-112 від 18 травня 2000 року, [PERSON] являється членом ЖСК №112 з 22 вересня 1992 року. Вартість квартири 59733 грн. Квартира знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Заборгованості не має. Згідно довідки КП «ЧООБТІ» від 31 липня 2015 року, станом на 1 січня 2013 року право власності на квартиру [ADDRESS] не зареєстровано. Пунктом 8 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30 травня 2008 передбачено, що у разі смерті члена житлово-будівельного, дачно-будівельного, гаражно-будівельного кооперативу, члена садівницького товариства, яким до дня смерті не були внесені повністю пайові внески, до складу спадщини входять частина внесеного паю та інші суми, які підлягають поверненню, а не квартира, дача, гараж, садовий будинок. Частка пайового внеску, що належала померлому, входить до складу спадщини на загальних підставах. Якщо спадкодавець повністю вніс пайовий внесок, то до складу спадщини включається відповідно квартира, дача, гараж, садовий будинок, інші будівлі та споруди. Пленум Верховного суду України в п.23 Постанови «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30 травня 2008 року роз'яснив, що за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Листом Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ №24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року роз'яснено, що у разі якщо відсутність умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину не підтверджена належними доказами, а саме відмовою нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину, це може бути підставою для відмови у позові. Відповідно до п.3.1. Роз'яснень, що містяться у листі Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних ц і кримінальних справ №24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втирати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК). Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.1 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до ч.1 ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно листа Міністерства юстиції України від 21 травня 2005 року, у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не була проведена і правовстановлюючий документ відсутній, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного його власника (спадкоємця) повинно вирішуватися в судовому порядку. Постановою про нотаріальну відмову від 5 серпня 2015 року нотаріус Другої черкаського державної нотаріальної контори [PERSON] відмовила [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину, а саме на квартиру [ADDRESS], що залишилися після смерті її сестри [PERSON], померлої [INFO] року. В постанові про відмову у вчиненні нотаріальної дії нотаріус вказує на те, що відповідно до п.п.4.14, 4.15, п.4 глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Мінюсту від 22.02.2012 року № 296/5 при видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус обов'язково перевіряє склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. На підтвердження цього від спадкоємців витребовуються документи, які підтверджують вказаний факт. Видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві. Право власності на зазначене майно не було зареєстроване при житті [PERSON] у відповідному органі, а саме у ЧООБТІ, що суперечить ст. 182 ЦК України. Оскільки право власності на спадкове майно не зареєстроване у відповідному органі державної реєстрації нерухомого майна, то і не можливо видати свідоцтво про право на спадщину. На підставі викладеного, ст.ст. 1218, 1223, 1297 ЦК України,

Outcome: approved