Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-13 00:00:00

[PERSON] звернулася до Придніпровського ВДВС м. Черкаси ГТУЮ у Черкаській області про зняття арешту з майна, мотивуючи позов тим, що 28 вересня 2012 року їй було видано свідоцтво про придбання майна при проведенні прилюдних торгів, а саме на квартиру [ADDRESS]. Їй стало відомо про наявність арешту на квартиру на підставі постанови Придніпровського ВДВС, власником якої був [PERSON]. Звернувшись до Придніпровського ВДВС м. Черкаси 31 січня 2018 року отримано відповідь, що з 2009 по 2014 на виконанні в Придніпровському ВДВС перебували виконавчі провадження відносно [PERSON], матеріли яких знищені у зв`язку із терміном зберігання. У звязку з чим, у посадових осіб Придніпровського відділу ДВС відсутні можливість для зняття арешту з майна [PERSON] На даний час у неї немає можливості зняти вищезгадану заборону на дане майно у позасудовому порядку, чим порушуються її майнові права щодо розпорядження власністю. Просить суд зняти арешт, накладений на нерухоме майно, а саме квартиру [ADDRESS], яка належить на праві власності [PERSON], відомості про який внесено до Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна за реєстраційним номером обтяження 9773509 . Позивачка в судове засідання не зявилася, надавши до початку судового засідання заяву, в якій позов підтримала та просила справу слухати у її відсутність. Представник Придніпровського ВДВС м. Черкаси в судове засідання не зявився у відзиві на позов поклався на розсуд суду, справу просив розглянути в його відсутності. Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного. Позивачем [PERSON] при проведенні прилюдних торгів придбано нерухоме майно, а саме квартиру [ADDRESS], про що приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу [PERSON] 28 вересня 2012 року видано свідоцтво про право власності, зареєстроване в реєстрі за № 539. Право власності зареєстроване Комунальним підприємством «Черкаське обласне бюро технічної інвентаризації» в книзі 239 за № 333. Постановою Придніпровського відділу ДВС Черкаського міського управління юстиції АА № 962349 від 27 квітня 2010 року на квартиру [ADDRESS] накладено арешт. Відповідно до Інформації з Держаного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна, власником арештованого майна був [PERSON] Звернувшись до Придніпровського ВДВС м.Черкаси ГТУЮ у Черкаській області 31 січня 2018 року позивачка отримала відповідь, що з 2009 року по 2014 рік на виконанні в Придніпровському ВДВС перебували виконавчі провадження відносно [PERSON], матеріли яких знищені у звязку із терміном зберігання. У звязку з чим, у посадових осіб Придніпровського відділу ДВС відсутні можливість для зняття арешту з майна [PERSON] Як передбачено ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Способи захисту визначені ст. 16 ЦК України. Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, 1950р., ратифікованої ЗУ від 17.07.1997р., передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. Відповідно до положень ст.ст. 13,81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Докази надаються сторонами та іншими особами, що беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ст. 78 ЦПК). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч.2 ст. 78 ЦПК). За змістом ч.6\~ст.81 ЦПК України\~доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 391 ЦК України передбачене право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 1223 Цивільного кодексу України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. За пунктом 9 частиною 1 статті 19 ЗУ Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, підставою для реєстрації прав є в тому числі й рішення суду, що набрало законної сили. На підставі викладеного та

Outcome: approved