Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-29 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом до [PERSON], третя особа Осичківська сільська рада, посилаючись на те, що вона є власником житлового будинку №54, який знаходиться в с.Осички по вул.Дружби (колишня вул.13 років Жовтня), Савранського району, Одеської області. Позивач і відповідач перебували в зареєстрованому шлюбі, який у 2014 році був розірваний, з того часу відповідач перестав користуватися цим будинком, але залишився в ньому зареєстрованим. 11.11.2014р. відповідач написав розписку про те, що він не претендує на майно позивача, включаючи і житловий будинок. Протягом трьох років після розірвання шлюбу сторони не спілкувались і не зустрічались, домовленості щодо проживання в даному житловому будинку між ними немає. Оскільки відповідач не проживає в будинку більше трьох років [PERSON] просить визнати його таким, що втратив право користування цим житловим будинком та зняти з реєстраційного обліку. У судове засідання позивач не зявилася, подала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала, а справу просила розглянути за її відсутності, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не зявився повторно, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив, письмове заперечення проти позову, а також заяву про розгляд справи за його відсутністю не надав. Третя особа Осичківська сільська рада в судове засідання також не зявилася, подала до суду заяву, в якій не заперечує проти вимог позивача, а справу просила розглянути за відсутності її представника. За таких обставин, враховуючи повторну неявку відповідача, повідомленого належним чином, приймаючи до уваги приписи ч.4 ст.169, ч.1 ст.224 ЦПК України та згоду позивача на ухвалення заочного рішення, суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів з постановленням заочного рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, зясувавши обставини справи, оцінивши надані суду докази у їх сукупності, прийшов до наступного. Судом встановлено, що позивач є власником житлового будинку №54, що знаходиться в с.Осички по вул.Дружби (колишня вул.13 років Жовтня), Савранського району, Одеської області, що підтверджується Свідоцтвом про право на спадщину за законом, що зареєстроване в реєстрі за №377 (а.с.4). Згідно відомостей, що містяться на аркуші 11 у паспорті громадянина України, що посвідчує особу позивача, вона зареєстрована за вказаною адресою (а.с.12). Позивач і відповідач перебували в зареєстрованому шлюбі, який у 2014 році був розірваний, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії І-ЖД №127217 (а.с.7). Встановлено, що з жовтня 2014 року і по теперішній час відповідач у вказаному будинку не проживає (а.с.13), але залишився в ньому зареєстрованим; перешкод у користуванні будинком йому ніхто не чинив. Згідно розписки відповідача від 11.11.2014р. він не претендує на майно позивача, включаючи і житловий будинок (а.с.15). Як зазначено у розясненнях, що містяться у п.74 листа Верховного Суду України від 26.05.2001р. «Правові позиції щодо розгляду судами окремих категорій судових справ (Житлове право)», при вирішенні спорів, повязаних із користуванням жилими приміщеннями в будинках і квартирах, належних громадянам на праві приватної власності (про виселення, право користування тощо), слід виходити з норм глави 6 розділу III ЖК про користування жилими приміщеннями в будинках (квартирах) приватного житлового фонду. Так, відповідно до ст.163 цієї глави ЖК України у разі тимчасової відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених частиною першою, пунктами 1 і 5 частини третьої і частиною четвертою статті 71 цього Кодексу. Згідно з ч.1 ст.71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку (ст.72 ЖК України). Також за правилами ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється, зокрема, на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням. Враховуючи наведене, судом не встановлено будь-яких обставин, які б свідчили про наявність\~поважних причин неможливості проживання відповідача за зареєстрованою адресою в житловому будинку №54 по вул.Дружби в с.Осички, що належить позивачу на праві власності, а тому, оцінюючи встановлені обставини справи та відповідні їм норми закону, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню, оскільки відповідач протягом трьох років, а саме з жовтня 2014 року і по теперішній час відсутній за місцем своєї реєстрації і підстав, передбачених ч.3 ст.71 ЖК України, для продовження терміну зберігання за ним права користування вказаним житловим будинком, судом не встановлено, його особистих речей в будинку позивача немає,\~\~що свідчить про втрату ним інтересу до цього будинку, як до свого постійного місця проживання, а тому відповідач підлягає визнанню таким, що втратив право користування цим будинком.\~\~

Outcome: approved