overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-19 00:00:00

[PERSON] звернулася до Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 24 червня 1989 року було за реєстровано шлюб між позивачем та [PERSON]. Спільних неповнолітніх дітей вони не мають. В січні 2017 року вони припинили шлюбні відносини у зв'язку з відсутністю порозуміння, виникненням конфліктів. Позивач вважає примирення неможливим. Спору про поділ майна не має. На підставі вищевикладеного позивач просила суд розірвати шлюб, зареєстрований між нею та [PERSON] В судовому засіданні позивач позов підтримала, просила суд задовольнити заявлені вимоги з підстав, зазначених у позові. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, проти розірвання шлюбу не заперечував, також вважав примирення неможливим. Спору про поділ майна не має. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків. Судом встановлені такі обставини та відповіді до них правовідносини. 24 червня 1989 року Дмитрівською сільською радою Верхньодніпровського району Дніпропетровської області зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено відповідний актовий запис № 7 та видано свідоцтво про укладення шлюбу (а.с.5). Подружжя неповнолітніх дітей не має. Судом встановлено, що сторони проживають разом, проте з січня 2017 року стосунки не підтримують та не ведуть спільне господарство. Причинами припинення шлюбних відносин є взаємне непорозуміння та небажання сторін зберегти шлюб. Згідно з ч.2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Фактичні взаємини подружжя свідчать, що між сторонами остаточно припинено шлюбні відносини і їх неможливо відновити, отже збереження шлюбу неможливе та суперечило б інтересам подружжя. А тому вимоги позивача про розірвання шлюбу, зареєстрованого між нею та відповідачем є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Спору про поділ майна подружжя не має. Враховуючи те, що від позивача не надійшла заява про відновлення їй дошлюбного прізвища, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-17 00:00:00

[PERSON] звернулася до Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 25 січня 1997 року між нею та [PERSON] було зареєстровано шлюб. Мають спільну дитину - сина [PERSON], [INFO]. З жовтня 2015 року з відповідачем припинено шлюбні відносини, оскільки між ними виникали конфлікти по різним побутовим питанням. З того часу вони проживають окремо. Син проживає разом з батьком. Спору про поділ майна не має. У зв'язку з чим позивач просила суд розірвати шлюб, укладений між нею та [PERSON]. В судовому засіданні позивач позов підтримала, просила суд задовольнити заявлені вимоги, вважає примирення з відповідачем не можливе. Спору про місце проживання дитини та поділ майна не має. Відповідач у судовому засіданні позов визнав, проти розірвання шлюбу не заперечував, підтвердив, що вони не проживають разом з позивачем з вересня 2015 року, сина за їхньою спільною згодою мешкає разом із ним, спору про поділ майна не має. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, прийшов до таких висновків. Судом встановлені такі обставини та відповідні їм правовідносини. 25 січня 1997 року між [PERSON] та [PERSON] Відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Заводської районної ради народних депутатів м. Дніпродзержинська було укладено шлюб, про що в Книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено актовий запис за № 19 та видано свідоцтво про укладення шлюбу (а.с. 5). Подружжя має спільну дитину - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження (а.с.6). Судом встановлено, що сторони не проживають разом з вересня 2015 року, стосунки не підтримують, не ведуть спільне господарство. Причинами припинення шлюбних відносин є взаємне непорозуміння подружжя та взаємне небажання сторін зберегти шлюб. Подальше спільне життя сторін на думку суду, суперечить їх інтересам. Таким чином, фактичні взаємини подружжя свідчать, що між сторонами остаточно припинено шлюбні відносини і їх неможливо відновити, отже збереження шлюбу неможливе та суперечило б інтересам подружжя. Отже, вимоги позивач про розірвання шлюбу, укладеного між нею та відповідачем є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Спору про поділ майна подружжя та місце проживання дитини не має. Оскільки від позивача надійшла заява про відновлення їй дошлюбного прізвища, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-23 00:00:00

[PERSON] звернулася до Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 26 лютого 2011 року між позивачем та [PERSON] зареєстровано шлюб. У шлюбі, [INFO] року, народився син - [PERSON]. Два роки тому позивач посварилася з відповідачем та з того часу вони разом не проживають. Причиною розладу сімейних стосунків позивач вважає взаємне непорозуміння. Подальше збереження шлюбу позивач вважає неможливим. Спору про місце проживання дитини та про поділ майна не має. На підставі вищевикладеного позивач просила суд розірвати шлюб, укладений між нею та [PERSON]. В судовому засіданні позивач позов підтримала, просила суд задовольнити заявлені вимоги. Суду пояснила, що вже два роки вони з чоловіком разом не проживають, стосунки не підтримують, не ведуть спільне господарство, а тому примирення між ними не можливе. Відповідач в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог не заперечував, підтвердив, що вони не проживають разом 2 роки, примирення вважає також неможливим та просив суд не надавати їм час на примирення. Спору про місце проживання дитини та поділ майна не має. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків. Судом встановлені такі обставини та відповіді до них правовідносини. 26 лютого 2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Верхньодніпровського районного управління юстиції у Дніпропетровській області зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 18 та видано свідоцтво про шлюб (а.с.4). Подружжя має спільну дитину -[PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.8). Судом встановлено, що сторони не проживають разом з квітня 2014 року, з того часу стосунки не підтримують та не ведуть спільне господарство. Причинами припинення шлюбних відносин є взаємне непорозуміння та небажання зберегти шлюб. Згідно з ч.2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Фактичні взаємини подружжя свідчать, що між сторонами остаточно припинено шлюбні відносини і їх неможливо відновити, отже збереження шлюбу неможливе та суперечило б інтересам подружжя. А тому вимоги позивача про розірвання шлюбу, укладеного між нею та відповідачем є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Спору про місце проживання дитини та поділ майна подружжя не має. Враховуючи те, що від позивача не надійшло заяви про відновлення їй дошлюбного прізвища, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-07 00:00:00

[PERSON] звернулася до Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 30 березня 2013 року між позивачем та [PERSON] було зареєстровано шлюб. Спільне життя з відповідачем не склалося і з 1 січня 2015 року між ним припинено шлюбні відносини, спільних дітей не мають, спільне господарство не ведуть. Позивач вважає примирення неможливим, а тому просила суд розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем. В судове засідання сторони не зявилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, кожний окремо подав заяву про розгляд справи без їх участі. Позивач позов підтримала та просила суд задовольнити заявлені позовні вимоги. Відповідач, позов визнав, проти задоволення позовних вимог не заперечував. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до таких висновків. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 30 березня 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Верхньодніпровського районного управління юстиції у Дніпропетровській області було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], про що складено відповідний актовий запис за № 30 (а.с. 4). Спільних дітей подружжя не має. Судом встановлено, що з 1 січня 2015 року припинено шлюбні відносини між [PERSON] та [PERSON], з того часу сторони разом не прозивають, спільне господарство не ведуть. Причинами припинення шлюбних відносин є взаємне непорозуміння та небажання сторін зберегти шлюб. Згідно з ч.2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Фактичні взаємини подружжя свідчать, що між сторонами остаточно припинено шлюбні відносини і їх неможливо відновити, отже збереження шлюбу неможливе та суперечило б інтересам подружжя. А тому вимоги позивача про розірвання шлюбу, укладеного між нею та відповідачем є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Спору про поділ майна подружжя не має. Також на виконання вимог ст. 115 Сімейного кодексу України, суд вважає за необхідне надіслати копію рішення суду після набрання ним законної сили\~\~органу державної реєстрації актів цивільного стану для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Оскільки від позивача не надійшло заяви про відновлення їй дошлюбного прізвища, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-15 00:00:00

[PERSON] звернулася до Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 3 вересня 2005 року було зареєстровано шлюб між позивачем та [PERSON]. Подружжя має двох спільних дітей: [PERSON] - [INFO], та [PERSON], [INFO]. Протягом спільного життя з відповідачем постійно виникали конфлікти у зв'язку з тим, що відповідач зловживав спиртними напоями та бив позивача. Неодноразово подружжя припиняло шлюбні стосунки, але потім мирилися і позивач поверталася до чоловіка. 20 липня 2014 року відповідач побив позивача в присутності дітей, після чого позивач забрала дітей та особисті речі та пішла від відповідача. З того часу шлюбні відносини припинено і позивач вважає неможливим примирення з відповідачем. Спору про місце проживання дітей та поділ майна не має. Ухвалою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 5 листопада 2014 року сторонам було надано час на примирення строком один місяць. В судовому засіданні позивач позов підтримала та просила суд задовольнити позовні вимоги, підтвердила обставини, викладені в позовній заяві. Також позивач зауважила, що відповідач не займається вихованням дітей, допомогу на їх утримання не надає, вважала збереження сім'ї не можливим. Відповідач після надання часу на примирення позов визнав, проти розірвання шлюбу не заперечував. Підтвердив, що не проживають разом з позивачем, не ведуть спільне господарство. Спору про місце проживання дитини та про поділ майна не має. Суд, заслухавши пояснення позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в сукупності, приходить до наступних висновків. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 3 вересня 2005 року між [PERSON] та [PERSON] виконавчим комітетом Верхівцевської міської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області було зареєстровано шлюб, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 34 та видано свідоцтво про шлюб [NUMBER] (а.с. 5). Сторони мають двох спільних дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження (а.с.6-7). Сторони разом не проживають з липня 2014 року, не ведуть спільне господарство, стосунки не підтримують. Причинами припинення шлюбних відносин є взаємне непорозуміння подружжя та небажання позивача зберегти шлюб. Також суд приймає до уваги положення ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України згідно з якими шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таким чином, фактичні взаємини подружжя свідчать, що між сторонами остаточно припинено шлюбні відносини і їх неможливо відновити, отже збереження шлюбу неможливе та суперечило б інтересам подружжя. А тому вимоги позивач про розірвання шлюбу, укладеного між нею та відповідачем є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Спору про поділ майна та місце проживання дітей подружжя не має. Оскільки від позивача не надійшло заяви про відновлення їй дошлюбного прізвища суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-15 00:00:00

[PERSON] звернулася до Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 4 листопада 2011 року між позивачем та [PERSON] зареєстровано шлюб. У шлюбі, 28 лютого 2011 року, народився син [PERSON], який проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні. Приблизно з березня 2015 року з відповідачем припинено шлюбні відносини та з того часу вони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Подальше збереження шлюбу та примирення позивач вважає неможливим. Спору про поділ майна та місце проживання дитини не має. На підставі вищевикладеного позивач просила суд розірвати шлюб, зареєстрований між нею та відповідачем. У судовому засіданні позивач позов підтримала та просила суд задовольнити заявлені позовні вимоги з підстав, зазначених у позові. Відповідач у судовому засіданні позов визнав, проти розірвання шлюбу не заперечував, також підтвердив, що шлюбні відносини між ними фактично припинено з березня 2015 року, примирення вважає неможливим, спору про поділ майна та місце проживання дитини не має. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків. Судом встановлені такі обставини та відповіді до них правовідносини. 4 листопада 2011 року виконавчим комітетом Верхівцевської міської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 62 та видано свідоцтво про шлюб (а.с.4). Подружжя має спільну дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.5). Судом встановлено, що сторони не проживають разом з березня 2015 року, з того часу стосунки не підтримують та не ведуть спільне господарство. Причинами припинення шлюбних відносин є взаємне непорозуміння та небажання сторін зберегти шлюб. Згідно з ч.2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Фактичні взаємини подружжя свідчать, що між сторонами остаточно припинено шлюбні відносини і їх неможливо відновити, отже збереження шлюбу неможливе та суперечило б інтересам подружжя. А тому вимоги позивача про розірвання шлюбу, укладеного між нею та відповідачем є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Спору про місце проживання дитини та поділ майна подружжя не має. Враховуючи те, що від позивача не надійшло заяви про відновлення їй дошлюбного прізвища, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-12 00:00:00

[PERSON] звернулася до Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 5 листопада 1993 року між нею та [PERSON] було зареєстровано шлюб. В шлюбі народилися діти: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. На початку квітня 2005 року з відповідачем посварилися, припинили шлюбні відносини та перестали спілкуватися. Причиною розладу сімейних стосунків позивач зазначає не розуміння один одного, постійні сімейні сварки. Вони проживають окремо один від одного, спільне господарство не ведуть. Спору про поділ майна та місце проживання дітей не має. У зв'язку з чим позивач просила суд розірвати шлюб, укладений між нею та [PERSON]. . В судовому засіданні позивач позов підтримала та просила суд задовольнити позовні вимоги. Суду пояснила, що не проживає разом з відповідачем близько 8 років. Приблизно через рік після того, як вони припинили стосунки з відповідачем, в неї почалися відносини з іншим чоловіком, з яким вона проживає вже 7 років разом та народила від нього троє дітей, проте їх батьком записаний відповідач. У зв'язку з чим позивач вважає, що подальше збереження шлюбу не можливе, оскільки вона бажає зареєструвати шлюб з іншим чоловіком. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, просив суд розглянути справу без його участі. Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до наступних висновків. Судом встановлені такі обставини та відповідні їм правовідносини. 5 листопада 1993 року між [PERSON] та [PERSON] Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції було зареєстровано шлюб, про що зроблено актовий запис за № 1272 (а.с. 6). Сторони мають двох спільних дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження (а.с.7-8). Судом встановлено, що сторони не проживають разом з 2005 року, стосунки не підтримують, не ведуть спільне господарство. Причинами припинення шлюбних відносин були взаємне непорозуміння подружжя, відсутність спільних інтересів та взаємне небажання сторін зберегти шлюб. Подальше спільне життя сторін на думку суду, суперечить їх інтересам. Таким чином, фактичні взаємини подружжя свідчать, що між сторонами остаточно припинено шлюбні відносини і їх неможливо відновити, отже збереження шлюбу неможливе та суперечило б інтересам подружжя. Отже, вимоги позивач про розірвання шлюбу, укладеного між нею та відповідачем є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Спору про поділ майна подружжя та місце проживання дітей не має. Оскільки від відповідача не надійшло заяви про відновлення їй дошлюбного прізвища, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-04 00:00:00

[PERSON] звернулася до Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 8 травня 2007 року між нею та [PERSON] було зареєстровано шлюб. У шлюбі народилися діти: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. У звязку з взаємним непорозумінням в травні 2015 року припинено шлюбні відносини, ведення спільного господарства. Подальше збереження шлюбу позивач вважає недоцільним. Спору про поділ майна та місцем проживання дітей не має. На підставі вищевикладеного позивач просила суд розірвати шлюб, укладений між нею та [PERSON]. Сторони в судове засідання не зявилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, кожний окремо подав заяву про розгляд справи без їх участі. У своїй заяві позивач позов підтримала, просила суд задовольнити позовні вимоги. Відповідач у своїй заяві позов визнав, проти розірвання шлюбу не заперечував. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності прийшов до таких висновків. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 8 травня 2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Верхньодніпровського районного управління юстиції Дніпропетровської області було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 38 (а.с. 6). Подружжя має двох спільних дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження (а.с.6-7). Судом встановлено, що сторони разом не проживають з травня 2015 року, стосунки не підтримують, не ведуть спільне господарство. Причинами припинення шлюбних відносин є взаємне непорозуміння та небажання сторін зберегти шлюб та сімю. Згідно з ч.2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Фактичні взаємини подружжя свідчать, що між сторонами остаточно припинено шлюбні відносини і їх неможливо відновити, отже збереження шлюбу неможливе та суперечило б інтересам подружжя. А тому вимоги позивач про розірвання шлюбу, укладеного між нею та відповідачем є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Спору про місце проживання дітей та поділ майна подружжя не має. Також на виконання вимог ст. 115 Сімейного кодексу України, суд вважає за необхідне надіслати копію рішення суду після набрання ним законної сили\~\~органу державної реєстрації актів цивільного стану для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Оскільки від позивача не надійшло до суду заяви про відновлення їй дошлюбного прізвища, суд у відповідності до ст. 113 Сімейного кодексу України вважає за необхідне їй залишити прізвище «Дяченко».

Outcome: approved