Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-10 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до Буцнівської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області про визнання права власності на житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: вул. І.Франка №59 в с.Буцнів Тернопільського району Тернопільської області та в цілому складається з : житлового будинку, позначеного на плані літ «А», житлової прибудови літ. «А1», сходів літ. «Сх», літньої кухні літ.«Б», хліва літ. «В», господарської будівлі літ. «Г», погреба літ. «Пг1», погреба літ. «Пг2», хвіртки -1, воріт-2, огорожі -4, огорожі 5, криниці літ. «К» в порядку спадкування за заповітами після смерті батька [PERSON], померлого 19 березня 2015 року та після смерті матері [PERSON], померлої 13 липня 2016 року. Свої позовні вимоги в позовній заяві обґрунтовує тим, що 19.03.2015 року помер батько [PERSON], який був головою колгоспного двору по вул. І.Франка №59 в с.Буцнів Тернопільського району Тернопільської області, членом якого була ще її мама [PERSON], яка померла 13.07.2016 року. За життя [PERSON] та [PERSON] склали заповіти, відповідно до яких все належне їм майно заповіли [PERSON]. Позивач як спадкоємець за заповітом прийняла спадщину, оскільки своєчасно звернулася в нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини, однак нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв»язку з тим, що відсутні правовстановлюючі документи на право власності на житловий будинок. Представник позивача в судове засідання не зявився, подав до суду заяву, в якій просить справу слухати у його відсутності, позов підтримує. Сільський голова Буцнівської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області в судове засідання не з»явився, подав до суду заяву, в якій зазначив, що просить справу розглянути у відсутності представника, щодо задоволення позовної заяви не заперечує. Відповідно до ч. 2 статті 158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. При розгляді справи судом встановлено наступні обставини. Згідно довідки Буцнівської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області № 90 від 25.01.2017 року будинок з надвірними будівлями і спорудами, який знаходиться в селі Буцнів по вулиці І.Франка, 59 станом на 01.07.1990 року колгоспний двір, в якому були зареєстровані [PERSON] голова двору та [PERSON] дружина. Згідно роз'яснень Постанови Пленуму Верховного суду України № 20 від 22.12.1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», до правовідносин, що виникли раніше, застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, ще регулювали власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Згідно ст. 120 Цивільного кодексу УРСР 1963 року, що діяв на час виникнення правовідносин, майно колгоспного двору належить членам на праві сумісної власності. Зважаючи на те, що будинок з надвірними будівлями і спорудами, який знаходиться в селі Буцнів по вулиці І.Франка, 59 належав колгоспному двору, що складається із 2 членів, тому суд приходить до висновку, що кожному з них, а саме: [PERSON] та [PERSON] належить по 1/2 частини житлового будинку. 19 березня 2015 року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ИД №188801, актовий запис № 04, виданий Буцнівською сільською радою Тернопільського району Тернопільської області 20 березня 2015 року. Відповідно до довідки №89 від 25.01.2017 року, виданої виконкомом Буцнівської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області [PERSON], який помер 19.03.2015 року постійно проживав та перебував на реєстраційному обліку за адресою: с.Буцнів вул. І.Франка,59 Тернопільського району Тернопільської області. На день смерті та на протязі шести місяців після смерті [PERSON] були зареєстровані та проживали: [PERSON] дружина, [PERSON] дочка, [PERSON] внучка, [PERSON] правнучка, [PERSON] внучка. За життя [PERSON] склав заповіт, посвідчений секретарем Буцнівської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області 10.04.2001 року, відповідно до якого належний йому житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: вул. І.Франка №59 в с.Буцнів Тернопільського району Тернопільської області заповів [PERSON]. 21 серпня 2015 року позивач подала заяву за №1065 в Тернопільську районну державну нотаріальну контору про прийняття спадщини за заповітом. Дружина померлого [PERSON] написала заяву про відмову від обов»язкової частки у спадщині. 13 липня 2016 року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ИД №204250, актовий запис № 16, виданий Буцнівською сільською радою Тернопільського району Тернопільської області 14 липня 2016 року. Відповідно до довідки №81 від 25.01.2017 року, виданої виконкомом Буцнівської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області [PERSON], яка померла 13.07.2016 року постійно проживала та перебувала на реєстраційному обліку за адресою: с.Буцнів вул. І.Франка,59 Тернопільського району Тернопільської області. На день смерті [PERSON] та на протязі шести місяців після смерті [PERSON] були зареєстровані та проживали: [PERSON] дочка, [PERSON] внучка, [PERSON] правнучка, [PERSON] внучка. За життя [PERSON] склала заповіт, посвідчений секретарем Буцнівської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області 07.12.2015 року, відповідно до якого усе майно, яке належить їй на день смерті, а також все те, на що вона за законом має право і що належить їй на момент смерті заповіла [PERSON]. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається з 1/2 частини в будинковолодіння в селі Буцнів по вулиці І.Франка, 59 Тернопільського району Тернопільської області, яка належала [PERSON]. У визначений законом строк [PERSON] звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за заповітами після смерті батька [PERSON], померлого 19 березня 2015 року та після смерті матері [PERSON], померлої 13 липня 2016 року. Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії за № 183/02-14 від 24.01.2017 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітами після смерті батька [PERSON], померлого 19 березня 2015 року та після смерті матері [PERSON], померлої 13 липня 2016 року у зв»язку із тим, що відсутній правовстановлюючий документ на житловий будинок та державна реєстрація права власності не проведена. У постанові зазначається, що у справах Тернопільської районної державної нотаріальної контори заведена спадкова справа за №596/2016 після смерті [PERSON], померлої 13 липня 2016 року 24 листопада 2016 року за № 1568 подала заяву про прийняття спадщини за заповітом [PERSON]. Після смерті [PERSON], померлого 19 березня 2015 року - 21 серпня 2015 року за № 1065 подала заяву про прийняття спадщини за заповітом [PERSON]. 21 серпня 2015 року за № 1066 подала заяву про відмову від обов»язкової частки у спадщині та прийняття спадщини за законом дружина померлого [PERSON]. Згідно технічного паспорту Тернопільського районного госпрозрахункове бюро технічної інвентаризації на житловий будинок №59 по вулиці І.Франка в с.Буцнів Тернопільського району Тернопільської області замовником технічної інвентаризації є [PERSON]. Будинковолодіння складається з: житлового будинку, позначеного на плані літ «А», житлової прибудови літ. «А1», сходів літ. «Сх», літньої кухні літ.«Б», хліва літ. «В», господарської будівлі літ. «Г», погреба літ. «Пг1», погреба літ. «Пг2», хвіртки -1, воріт-2, огорожі -4, огорожі 5, криниці літ. «К», загальною площею 151 кв.м., з них житловою 79 кв.м., нежитловою 72 кв.м. Як вбачається з інформаційної довідки про технічний стан нерухомого майна №848 від 05.12.2016 року, станом на 30.11.2016 року по обліку бюро будинковолодіння №59 по вул. І.Франка в с. Буцнів рахується за: [PERSON], [PERSON], в будинковолодінні самочинних добудов та перепланувань не виявлено. Відповідно до вимог ст. 1216 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її ( ст.1268 ЦК України). У відповідності до вимог ст.1217 Цивільного кодексу України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За нормами ч.1 ст.1223 Цивільного кодексу України, право на спадкування мають особи визначені у заповіті. Згідно із вимогами ст. 1268 Цивільного кодексу України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до вимог ст.1261 Цивільного кодексу України, у першу чергу права на спадкування за законом мають діти спадкоємця, той з подружжя, який його пережив. Статтею 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті Нормами статті 328 Цивільного кодексу України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ч. 1 статті 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч. 1 статті 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Статтею 212 ЦПК визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Відповідно до вимог ст. 392 Цивільного кодексу України, власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Таким чином, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог [PERSON] шляхом визнання за позивачем права власності на спадкове майно житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: вул. І.Франка №59 в с.Буцнів Тернопільського району Тернопільської області у порядку спадкування за заповітами після смерті батька [PERSON], померлого 19 березня 2015 року та після смерті матері [PERSON], померлої 13 липня 2016 року.

Outcome: approved