Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-20 00:00:00

[PERSON] звернулася до Марїнського районного суду Донецької області із заявою про оголошення особи померлою. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що з 01 січня 2000 року по 01 січня 2005 року вона проживала у [INFO] та вела господарство разом з [PERSON]. 02.01.2005 року [PERSON], 03.09.1960 року, уродженка міста Донецьк пішла з дому та до цього часу не повернулася. В місці постійного проживання [PERSON] в будинку № 102 по вул. Садовій в селі Іллінка Марїнського району Донецької області немає відомостей про її місце перебування з 02.01.2005, тобто протягом 13 останніх років. Отже, днем її зникнення вважається 02.01.2005 року, тобто день, коли вона пішла з дому. З зазначених причин просить оголосити [PERSON] померлою, днем смерті вважати 02.01.2005 року. В судове засідання заявник не зявилась, надала заяву про розгляд справи в її відсутність, вимоги, викладені в заяві, підтримала в повному обсязі та просила задовольнити. Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не зявився, надіслав заяву про розгляд справи в його відсутність, проти задоволення вимог заявника не заперечував, оскільки місце знаходження [PERSON] йому невідоме більше 10 років. Суд, розглянувши заяву та додані матеріали, повно та всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об'єктивно оцінивши докази, приходить до висновку, що вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з наступних підстав. Допитані в судовому засіданні свідок - голова Єлизаветівської сільської ради [PERSON] та свідок [PERSON] підтвердили, що [PERSON] вела аморальний спосіб життя, за місцем проживання не мешкає з 2005 року. Так, згідно акту-підтвердження про сумісне проживання та ведення господарства, складеного 21.11.2018 року комісією у складі: депутата сільської ради [PERSON], свідків-сусідів [PERSON] та [PERSON], складено акт про те, що [PERSON] дійсно з 01.01.2000 року по 01.01.2005 року вела сумісне господарство з [PERSON] за адресою: с. Іллінка, вул. Садова, 102 в Марїнському районі Донецької області. Так як сімя [PERSON] проживала у квартирі, тому разом з [PERSON] вели сумісне домогосподарство у своєї матері [PERSON] з 2000 по 2005 рік. Згідно акту-підтвердження про фактичне не проживання громадянина, складеного 21.11.2018 року комісією у складі: депутата сільської ради [PERSON], свідків-сусідів [PERSON] та [PERSON], складено акт про те, що [PERSON] фактично з 01.01.2006 року по теперішній час не проживає на території Єлизаветівської сільської ради за адресою: с. Іллінка, вул. Садова, 102, Марїнського району Донецької області. Її місце знаходження невідоме. Згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ДН № 0060465, [PERSON] є власником земельної ділянки розміром 3.30 га без визначення меж цієї ділянки в натурі, яка перебуває колективній власності КСП «Жовтень». Згідно довідки, наданої Марїнським РВ ГУ МВС України в Донецькій області, [PERSON], [INFO] оголошена у розшук як особа, місцезнаходження якої невідомо, за заявою родичів. Згідно листа Головного управління ДФС у Донецькій області, [PERSON], [INFO], зареєстрована в районній базі Державного реєстру фізичних осіб, присвоєно реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER]. За період з 01.01.2005 року по 31.12.2018 року інформації про її доходи в ЦБД ДРФО немає. Згідно листа № 1204/02-09 від 27.02.2019 року, наданого Управління соціального захисту населення Марнської районної державної адміністрації Донецької області, [PERSON], [INFO], на обліку як внутрішньо переміщена особа не перебувала та ніяких видів соціальних допомог не отримувала. Згідно листа № 3002/11-14 від 11.03.2019 року, наданого Великоновосілківськиим обєднаним управлінням Пенсійного фонду України Донецької області, [PERSON], [INFO], на обліку в їх установі не перебувала. Згідно копії свідоцтва про шлюб серії І-НО № 506448, 20 квітня 1991 року зареєстровано шлюб [PERSON] та [PERSON]. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєне прізвище «Раюшкіна». Згідно листа № 15.48-16-667 від 21.02.2019 року, наданого Марїнський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Донецькій області повідомляє про відсутність в Державному реєстрі актів цивільного стану громадян актового запису про смерть відносно [PERSON], 03.09.1960 року. Перевірено по первинним актовим записам про смерть за період з 01.01.2012 року по теперішній час, по поновленим з 01.01.2013 року по теперішній час, по поновленим з 01.01.2013 року по теперішній час по Марїнському району Донецької області. Перевірку в Державному реєстрі актів цивільного стану громадян проведено за весь період. Додатково повідомляють про наявність в Державному реєстрі актів цивільного стану громадян актового запису про народження № 1703 від 14.09.1960 року, складеного Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кіровського районного управління юстиції у м. Донецьку на гр. [PERSON], [INFO]. У відповідності до п. 3 ч. 2 ст.\~293\~ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою. Згідно вимог ч. 1 ст. 46 ЦК України фізична особа\~може бути\~оголошена судом\~померлою,\~якщо у\~місці її\~постійного проживання\~немає відомостей\~про місце\~її перебування\~протягом трьох\~років,\~а якщо\~вона пропала\~безвісти за\~обставин,\~що загрожували\~їй смертю\~або дають\~підставу припускати\~її загибель\~від певного\~нещасного випадку,\~-\~протягом шести\~місяців,\~а за\~можливості вважати\~фізичну особу\~загиблою від\~певного нещасного\~випадку або\~інших обставин\~внаслідок надзвичайних\~ситуацій техногенного\~та природного\~характеру -\~протягом одного\~місяця після\~завершення роботи\~спеціальної комісії,\~утвореної внаслідок\~надзвичайних ситуацій\~техногенного та\~природного характеру. Відповідно до ст. 47 ЦК України правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті. Спадкоємці фізичної особи, яка оголошена померлою, не мають права відчужувати протягом п'яти років нерухоме майно, що перейшло до них у зв'язку з відкриттям спадщини. Нотаріус, який видав спадкоємцеві свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно, накладає на нього заборону відчуження. Місцем проживання фізичної особи згідно з частиною першої статті 29 ЦК України є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Під місцем перебування розуміється адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше 6 місяців на рік. Під місцем проживання Закон «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» визначає адміністративно-територіальну одиницю, на території якої особа проживає строком понад 6 місяців на рік. Пункт 13 Постанови Пленуму ВСУ № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» звертає увагу суду на необхідність відрізняти оголошення особи померлою від встановлення факту смерті особи. Оголошення фізичної особи померлою це ствердження судовим рішенням припущення про смерть даної особи, тобто констатація високого ступеня ймовірності смерті. Встановлення факту смерті можливо, якщо суд на підставі незаперечних доказів ствердить, тобто доведе обставини, які вірогідно свідчать про смерть і факт неможливості реєстрації органом державної реєстрації РАЦС факту смерті. У цих справах суд визнає днем смерті громадянина, оголошеного померлим, день його гаданої смерті, якщо він пропав безвісті за обставин, які загрожували смертю або давали підстави припускати його загибель від певного нещасного випадку, а в інших випадках днем смерті вважається день набрання законної сили рішення суду про оголошення громадянина померлим. На підставі викладеного, враховуючи те, що в місці постійного проживання [PERSON] немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, суд приходить до висновку про задоволення заяви [PERSON] та вважає можливим оголосити [PERSON] померлою.

Outcome: approved