Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-17 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з даним позовом, посилаючись на те, що відповідач допомоги на утримання своєї малолітньої дочки - [PERSON] , [INFO] , не надає, а тому на її утримання позивачка просить присудити аліменти в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, починаючи з дня подачі позову до її повноліття, крім того просить стягувати щомісячно на її утримання аліменти в розмірі одного прожиткового мінімуму для працездатної особидо досягнення дитиною трьохрічного віку. Позивачка в суді позовні вимоги підтримала у повному обсязі та пояснила, що вони з відповідачем разом не проживають та спільного господарства не ведуть. Вона перебуває у декретній відпусті, самостійно не може задовольнити всі потреби дитини, тому змушена звернутися до суду з позовом про стягнення аліментів. Відповідач в суді позовні вимоги визнав частково, проти стягнення аліментів на утримання дочки не заперечив. Пояснив, що до липня 2020 року працював на посаді водія в ТОВ «А.С.Т.», де отримував мінімальну заробітну платку. На даний час він не працює, перебуває на обліку в центрі зайнятості та отримує лише допомогу по безробіттю, а відтак не має можливості сплачувати аліменти на утримання позивачки до досягнення дитиною трьохрічного віку, а тому в цій частині позову просив відмовити. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. Матеріалами справи встановлено, що сторони в зареєстрованому шлюбі не перебували, з жовтня 2017 року по 22 липня 2019 року проживали спільно без реєстрації шлюбу. Від спільного проживання мають малолітню дочку [PERSON] , [INFO] . Як вбачається із свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] . Згідно довідки Гаврилівської сільської ради Вишгородського району Київської області №02-10/304 від 02 жовтня 2019 року та акту обстеження матеріально-побутових умов проживання віл 02 жовтеня 2019 року малолітня [PERSON] проживає разом з матір`ю [PERSON] за адресою [ADDRESS] . Відповідач проживає окремо та за твердженням позивачки достатньої участі в утриманні дитини не приймає, що змусило її звернутись до суду. Згідно довідки Попільнянської районної філії Житомирського обласного центру зайнятості №789 від 17 липня 2020 року [PERSON] з 18 червня 2020 року перебуває на обліку як безробітний. Як вбачається з відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків №14066 від 10 липня 2020 року відповідачем отримано дохід у вигляді заробітної плати від ТОВ «А.С.Т.» за третій квартал 2019 року у розмірі 12 870 грн. та за перший квартал 2020 року в розмірі 14 169 грн.; та у вигляді соціальної виплати від Управління праці та соціального захисту в розмірі 3 635 грн. 98 коп. за перший квартал 2020 року. Відповідно до вимог ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Як передбачено ч. 2 і 3 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Суд враховує те, що розмір, який просить стягнути позивачка на дитину найкраще буде відповідати її інтересам та в повній мірі узгоджується з вимогами закону. Визначаючи розмір аліментів, суд виходить зі змісту позовних вимог, визнаних відповідачем та згідно ст. 182 СК України враховує матеріальний стан позивачки, яка самостійно утримує малолітню дитину та потребує матеріальної допомоги відповідача, а тому вважає необхідним визначити розмір аліментів в заявленому у позові розмірі - 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до вимог ч. 2, 4 і 6 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Враховуючи, що відповідач до березня 2020 року мав постійне місце роботи та отримував заробітну плату, коли вказана позовна заява надійшла до суду 03 жовтня 2019 року, суд вважає, що [PERSON] мав можливість сплачувати аліменти на утримання [PERSON] до досягнення дитиною трьохрічного віку. Однак враховуючи, що на даний час відповідач є безробітним, інших доходів не має, суд вважає необхідним визначити розмір аліментів на утримання позивачки в сумі 500 грн. щомісячно, і тим самим позовні вимоги в цій частині задовольнити частково. На підставі викладеного та

Outcome: partial