Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-29 00:00:00

\~ [PERSON] звернулася до суду з вищевказаним позовом, відповідно до якого просила: - встановити порядок користування квартирою під № 27, що знаходиться в м. Кіровограді по вул. Волкова, б. 10, к. 4, виділивши у користування [PERSON] та [PERSON] ізольовану кімнату площею 17,1 кв. м., а [PERSON] кімнати площею 15,5 кв. м. та 10,4 кв. м. (3/5); коридор, кухню, ванну кімнату, туалет, балкон та лоджію потрібно залишити у загальному користуванні; - зобовязати КП «ЖЕО №3» розподілити особові рахунки на оплату житлово-комунальних послуг, що надаються в квартиру № 27, що знаходиться в м. Кіровограді по вул. Волкова, б. 10, к. 4 (вивезення побутових відходів та послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій) між [PERSON], [PERSON] та [PERSON] відповідно до встановленого даним рішенням порядку користування квартирою. На обґрунтування позову зазначено, що позивачу та її сину на теперішній час належить 2/5 квартири № 27, що знаходиться за адресою: м. Кіровограді по вул. Волкова, б. 10, к. 4, інші 3/5 частини належать відповідачу. Спірна квартира складається з 3 кімнат загальною площею 59,6 кв.м., житловою площею 42,5 кв.м., складається з кімнати 15 кв.м., кімнати -17,1 кв.м., кімнати 10,4 кв.м., лоджії 1,5 кв.м., балкон 0,9 кв.м. На теперішній час позивач в даній квартирі не проживає, однак там проживають її син та відповідач із співмешканкою. Фактично вони розподілили між собою житлову площу наступним чином: [PERSON] займає кімнату площею 10,4 кв.м., а відповідач користується кімнатою площею 17,1 кв.м. та 15,0 кв.м. Інші приміщення знаходяться у спільному користуванні. [PERSON] відмовляється укласти з [PERSON] та її сином, нотаріально посвідчений договір про порядок користування квартирою, відповідно до якого «ЖЕО №3» міг би поділити особові рахунки на оплату житлово-комунальних послуг між співвласниками квартири. В звязку з цим для захисту своїх порушених прав позивач звернулася до суду з вище вказаним цивільним позовом. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити посилаючись на обставини викладені в позові. 30.03.2016 року надала заяву про розгляд справи без її участі. Відповідач в судовому засіданні 10.08.2015 року визнав позов в частині виділу у користування [PERSON] та позивачу ізольовану кімнату площею 17,1 кв.м., проте заперечив проти поділу особових рахунків на оплату житлово-комунальних послуг, оскільки хочу щоб все було на його імя. В судове засідання 30.03.2016 року не зявився, про розгляд справи повідомлявся належним чином. Ухвалою суду від 27.01.2016 року [PERSON] змінено статус з третьої особи на співвідповідача. [PERSON] в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає. Представник третьої особи в судове засідання не зявився, про розгляд справи повідомлений належним чином. Суд заслухавши думку позивача, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. Судом встановлено, що відповідно до архівної довідки № 2101 від 30.03.2015 року Обласного комунального підприємства «Кіровоградське обласне обєднане бюро технічної інвентаризації» [PERSON] належить 1/5 ч. квартири № 27, що розташована за адресою: м. Кіровоград, вул. Волкова, буд. 10, к. 4 (приватна спільна часткова) на підставі свідоцтва про право власності на житло від 21.04.2003 року; [PERSON] належить 1/5 ч. квартири № 27, що розташована за адресою: м. Кіровоград, вул. Волкова, буд. 10, к. 4 (приватна спільна часткова) на підставі свідоцтва про право власності на житло від 21.04.2003 року; [PERSON] належить 1/5 ч. квартири № 27, що розташована за адресою: м. Кіровоград, вул. Волкова, буд. 10, к. 4 (приватна спільна часткова) на підставі свідоцтва про право власності на житло від 21.04.2003 року; [PERSON] належить 2/5 ч. квартири № 27, що розташована за адресою: м. Кіровоград, вул. Волкова, буд. 10, к. 4 (приватна спільна часткова) на підставі договору дарування від 21.04.2011 року (а.с. 8). Згідно технічного паспорту на квартиру № 27 в житловому будинку № 10, к. 4 по вул. Волкова в м. Кіровограді власниками є [PERSON], [PERSON] та [PERSON], квартира розташована на 3 поверсі 5 поверхового будинку та складається з 3 ізольованих кімнат житловою площею 42,40 кв.м., у тому числі: 1-а кімната 15,0 кв.м., 2-а кімната 17,10 кв.м., 3-я кімната 10,4 кв.м., кухні площею -5,80 кв.м., вбиральні (сполученої) 0,9 кв.м., ванної кімнати площею 1,90 кв.м., коридору 6,10 кв.м., квартира обладнана балконом (терасою) 0,90 кв.м., лоджією 1,5 кв.м., загальна площа квартири 59,60 кв.м. (а.с. 10-12). 10.01.2014 року позивач уклала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище з Лизак на [PERSON] (а.с. 7). Відповідно до довідки № 1903 від 26.03.2015 року КП «ЖЕО № 3» у квартирі № 27 за адресою: м. Кіровоград, вул. Волкова, 10, корп. 4 зареєстровані та проживають [PERSON], її колишній чоловік [PERSON], сини [PERSON] та [PERSON] (а.с. 6). 16.02.2015 року КП «ЖЕО №3» повідомив позивача про те, що розподіл особового рахунку можливий лише за згодою всіх співмешканців та укладення нотаріально посвідченого договору на участь у витратах між співвласниками. Однак у випадку розбіжностей щодо визначення порядку володіння, користування і розпорядження житловим приміщенням спір, за позовом кожного з власників квартири, вирішується в судовому порядку. Після вчинення вище зазначених дій, нотаріально посвідчений договір про спільну участь у витратах на сплату житлово-комунальних послуг, або копію рішення суду, що набрало законної сили та завірено судом надати до бухгалтерії ЖЕО для поділу особового рахунку (а.с. 5). Відповідно до постанови старшого державного виконавця Кіровського ВДВС КМУЮ про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 20.10.2014 року, відповідно до виконавчого листа № 404/1711/14-ц виданого 30.04.2014 року накладено арешт на 1/5 частину квартири № 27, по вул. Волкова, 10, к. 4 в м. Кіровограді, що належить [PERSON] (а.с. 53). \~\~ Зміст права власності, яке полягає у праві володіння, користування та розпорядження своїм майном визначено у ст. 317 ЦК України. \~\~\~\~ Стаття 321 ЦК України закріплює конституційний принцип непорушності права власності, передбачений ст. 41 Конституції України. Він означає, що право власності є недоторканим, власник може бути позбавлений або обмежений у його здійсненні лише відповідно і в порядку, встановлених законом. \~\~\~\~ Поняття спільної часткової власності викладено в ч. 1 ст. 356 ЦК України як власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності. Отже, право спільної часткової власності - це право двох або більше осіб за своїм розсудом володіти, користуватися і розпоряджатися належним їм у певних частках майном, яке складає єдине ціле. Кожен учасник спільної часткової власності володіє не часткою майна в натурі, а часткою в праві власності на спільне майно у цілому. Ці частки є ідеальними й визначаються відповідними відсотками від цілого чи у дробному виразі. \~\~\~\~ Відповідно до ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. \~\~\~\~ Таким чином, установлення співвласниками порядку користування будинком з виділенням конкретних приміщень у натурі не припиняє право спільної часткової власності, тому що такі частини не перетворюються в об'єкт самостійної власності кожного з них. \~\~\~\~ Відповідно до вимог ст. 383 Цивільного кодексу України передбачено, що власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. \~\~\~\~ Згідно до вимог ч. 1 ст. 391 Цивільного кодексу України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. \~\~\~\~\~\~\~\~ Відповідно до ст. 358 Цивільного кодексу України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Пунктом 14 Постанови Пленуму ВС України від 22 грудня 1995 року № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності»роз'яснено, що квартира, яка є спільною сумісною чи спільною частковою власністю, на вимогу учасника (учасників) цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо можливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення з самостійними виходами, які можуть використовуватися як окремі квартири або які можна переобладнати в такі квартири. У протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщеннями квартири, якщо про це заявлено позов. Встановлюючи порядок користування суд враховує вік сина сторін у справі, та відсутність заперечень відповідача з приводу запропонованого позивачем порядку користування житлом, а тому вважає можливим встановити порядок користування житловими приміщеннями в квартирі № 27, по вул. Волкова, 10, к. 4 в м. Кіровограді: виділивши у користування [PERSON] та [PERSON] житлову кімнату площею 17,1 кв.м., а [PERSON] житлову кімнату - 10,4 кв.м. та 15,5 кв.м., інші приміщення, залишити в загальному користуванні. Що стосується позовних вимог про розподіл особового рахунку слід зазначити наступне. Частиною 2 статті 156 ЖК України передбачено, що повнолітні члени сім'ї власника житлового будинку (квартири) зобов'язані брати участь у витратах по утриманню будинку (квартири) і придомової території та проведенню ремонту. Відповідно до ст. 179 ЖК України користування будинками (квартирами) державного і громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів, а також приватного житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов'язковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями жилих будинків і прибудинковими територіями, які затверджуються Кабінетом Міністрів України. Пунктом 10 Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, затверджених постановою Кабінету міністрів України № 572 від 08.10.1992 р., передбачений порядок поділу плати за житлово-комунальні послуги між співвласниками квартири в разі, якщо між ними відсутня згода щодо оплати. Статтею 360 ЦК України встановлено що співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності, зобов'язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов'язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов'язаннями, пов'язаними із спільним майном. Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору. Також, нормою п. 3 ч. 2 ст. 21 того ж Закону визначено обов'язок виконавця підготувати та укласти із споживачем договір на надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором. Статтею 29 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» регулюються особливості укладання договорів у багатоквартирному будинку. Із норми ч. 4 вказаної статті слідує, що процедура погодження умов договору відбувається протягом одного місяця з дня внесення проекту договору однією із сторін. Виходячи з вказаних положень, вимога позивача про розділення особових рахунків та укладення окремих договорів між надавачами житлово-комунальних послуг та із кожним із співвласників спірної квартири є передчасною, так як на момент звернення [PERSON] із своїм позовом з даного приводу ще не був визначений порядок користування спірною квартирою, з врахуванням якого можливо було б укласти окремі договори із кожним із співвласників, відповідно до займаних останніми житлових приміщень. Встановлення порядку користування квартирою між її співвласниками за рішенням суду є самостійною підставою для звернення позивача з метою розподілу особових рахунків, а у разі відмови в цьому останній не позбавлений права звернутись за захистом до суду. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати в сумі 243,60 грн. На підставі вище викладеного та

Outcome: partial