Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-29 00:00:00

[PERSON] звернулася до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з позовом до [PERSON] про збільшення розміру аліментів на утримання дітей [PERSON] та [PERSON] в твердому грошовому розмірі в сумі по 420 грн. Позивач 17 квітня 2014 року подала до суду заяву про розгляд справу без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, проти заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судовому засіданні 09.04.2014 року заперечив проти позову про збільшення розміру аліментів на утримання дітей. Заслухавши в судових засіданнях пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 13 жовтня 2008 року було задоволено позов: вирішено стягувати із [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на утримання дітей - [PERSON], [INFO] в твердому грошовому розмірі по 300 грн щомісячно, та [PERSON], [INFO], в твердому грошовому розмірі по 200 грн. щомісячно до досягнення повноліття. (а.с.6). Розмір аліментів по даному рішенню суду визначався виходячи з прожиткового мінімуму на дитину 2008 року - 701 грн. В поданій до суду позовній заяві позивач вказала, що за останній час її матеріальний стан став скрутним і їй стало складно утримувати дітей. Також з моменту винесення рішення про стягнення аліментів змінився розмір прожиткового мінімуму. Батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (частина 3 статті 11 Закону України «Про охорону дитинства» ). Частиною 2 статті 150 Сімейного кодексу України (надалі - «СК України») визначено, що батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (частина 1 статті 180 СК України). Таким чином, суд звертає увагу на те, що відповідно до норм СК України батьки мають рівні права та обов'язки щодо своїх неповнолітніх дітей, зобов'язані утримувати неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття та забезпечувати їм достатній рівень фізичного і духовного розвитку. Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Частина 2 ст.182 СК України визначає мінімальний розмір аліментів на одну дитину, який не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму, визначеного державою для відповідної вікової категорії дітей. Відповідно до ст.1 Закону України «Про прожитковий мінімум» прожитковий мінімумом - це є вартісна величина набору продуктів харчування та мінімального набору непродовольчих товарів, достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров'я та мінімальна вартість послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. Згідно з пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ відносно батьківства, материнства і стягнення аліментів» відповідно до ст. 192 СК розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Таким чином, враховуючи вищевикладене, вимоги чинного законодавства України, виходячи з інтересів неповнолітньої дитини, суд дійшов висновку про часткову обґрунтованість позовних вимог позивача та доцільність збільшення розміру аліментів, які стягуються з відповідача до 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дітьми повноліття, оскільки даний розмір аліментів відповідає інтересам дітей, а також відповідає обов'язку батька на утримання дитини. При визначенні розміру аліментів суд враховує зокрема те, що діти, проживають разом з позивачем. Також судом враховано, рівень доходів відповідача, згідно наданої ним довідки про доходи (а.с.13). Враховуючи вищевикладене, дослідивши обставини справи, оцінивши досліджені докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково: змінити розмір стягуваних з [PERSON] аліментів за рішенням Івано-Франківського міського суду від 13 жовтня 2008 року в користь позивача на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] і збільшивши його до 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку щомісячно до досягнення дітьми повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Тому з відповідача слід стягнути в дохід держави судові витрати в розмірі, пропорційному розміру задоволених позовних вимог. На підставі ст.ст. 182, 192 Сімейного кодексу України,

Outcome: partial