overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-09 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із позовом до Білогородської сільської ради про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування. В обгрунтування позову посилається на те, що 29 березня 1999 року помер її батько [PERSON], який проживав у [INFO]. Після його смерті відкрилася спадщина на земельну частку (пай) площею 3,29 умовних кадастрових гектарів, яку прийняла його дружина і мати позивачки [PERSON]. [PERSON] померла 18 серпня 2004 року, за життя 10 квітня 2000 року склала заповіт, згідно якого все належне їй майно заповіла для своєї дочки [PERSON]. Спадщину після смерті померлої [PERSON] позивачка прийняла, однак через втрату сертифіката на земельну частку (пай) не може реалізувати свої спадкові права, а тому змушена звернутися до суду. В судовому засіданні [PERSON] позовну заяву підтримала. Білогородська сільська рада Ізяславського району проти поданого позову не заперечила, просила справу розглянути у відсутність її представника. Суд, заслухавши позивачку, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню. Відповідно до свідоцтва про смерть [PERSON] помер 29 березня 1999 року. Після його смерті спадщину прийняла його дружина [PERSON] [PERSON] померла 19 серпня 2004 року у м. Рівне, де проживала разом із дочкою [PERSON] 10 квітня 2000 року [PERSON] склала заповіт, посвідчений секретарем Білогородської сільської ради Ізяславського району. згідно якого все належне їй майно заповіла для своєї дочки [PERSON]. Згідно довідки відділу держгеокадастру в Ізяславському району № 01-25/27 від 13 серпня 2015 року для [PERSON] належать право на земельну частку (пай) у розмірі 3,50 в умовних кадастрових гектарах відповідно до Свідоцтва про право на спадщину АЕВ № 949284, реєстровий номер 1331 від 05 жовтня 2001 року. Із повідомлення Першої Рівненської державної нотаріальної контори слідує, що спадкова справа до майна, що залишилося після смерті [PERSON], яка померла 18 серпня 2004 року, заведена нотаріальною конторою 17 червня 2015 року на підставі заяви про прийняття спадщини дочки померлої [PERSON]. Статтею 1225 Цивільного кодексу України визначено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-20 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із позовом до Богородчанської селищної ради Богородчанського району Івано-Франківської області про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. Вимоги позову обґрунтовує тим, що [INFO] в селищі Богородчани помер її син [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить: квартира [ADDRESS] . Оскільки син був неодруженим і не мав дітей, то вона є єдиним спадкоємцем за законом належного йому за життя майна. Передбачений законом строк звернення в нотаріальну контору з приводу оформлення спадкових прав пропустила через те, що була не обізнана з вимогами законодавства з цього питання, а також через те, що тривалий час перебувала за межами держави і не змогла вчасно отримати фахову консультацію та подати відповідну заяву до нотаріуса. Тому змушена звертатися до суду аби поновити пропущений строк. Просить позов задовольнити. Позивачка у підготовче засідання не з`явилася, у поданій заяві вимоги позову підтримала та просила їх задовольнити, розгляд справи просила проводити у її відсутності. Представник відповідача у підготовче засідання не з`явилася, подав заяву про розгляд справи у відсутності відповідача, вимоги позову визнав. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно вимог ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Оскільки відповідач не заперечив проти задоволення позову, а підстав для відмови у прийнятті визнання відповідачем позову немає, то суд вважає, що позов може бути задоволено. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] є спадкоємцем за законом після покійного сина [PERSON] , який помер [INFO] . Інших спадкоємців немає, заяв про прийняття спадщини за законом з приводу оформлення спадкових прав до нотаріальної контори ніхто не подавав, спадкова справа відкрита за заявою позивачки. Після смерті сина позивачка не звернулася вчасно з приводу прийняття спадщини, внаслідок того, що добросовісно помилялася стосовно діючого порядку оформлення спадкових прав. Згідно з ч.3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Враховуючи встановлені обставини справи, відсутність будь-якого спору з приводу оформлення спадкових прав, суд вважає, що причину пропуску строку для оформлення прийняття спадщини позивачкою можна визнати поважною і встановити їй додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини. На підставі викладеного, ст. 1272 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-12 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із позовом до Вахе [PERSON] про розірвання шлюбу. Позов мотивовано тим, що шлюб між сторонами був зареєстрований 10.06.2015року. Від шлюбу у сторін дітей немає. Проте сімейне життя подружжя не склалось, і позивач прийшла до висновку що шлюб є помилкою, оскільки теплих та відвертих стосунків сторонам не вдалося побудувати, що і стало підставою для звернення позивача до суду з даним позовом. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, аргументуючи їх мотивами, викладеними в позові, не заперечила щодо заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не зявився, з невідомих суду причин. Враховуючи думку позивача, вимоги ст. 224 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача, постановивши по справі заочне рішення. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позову, з наступних підстав. При розгляді справи судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно свідоцтва про шлюб 10.06.2015року зареєстровано шлюб між Вахеб [PERSON] та [PERSON], про що зроблено актовий запис №1236 (а.с.4). З серпня 2015 року сторони не підтримують шлюбних стосунків та не ведуть спільного господарства через різні характери та погляди на життя. Позивач прийшла до переконання про те, що в подальшому в шлюбі з Вахе [PERSON] не бажає перебувати. Відповідно до ч.2 ст.104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. За ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього Кодексу. Відповідно до ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що дана сім`я розпалась і збереження її неможливе. Формальне перебування в шлюбі суперечитиме інтересам сторін, тому його необхідно розірвати. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-02 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із позовом до Великоозиминської сільської ради Самбірського району Львівської області про визнання права на спадщину за заповітом - земельної ділянки, площею 0,68 га, що знаходиться в с. Мала Озимина Городищенської сільської ради, покликаючись на те, [INFO] померла сестра її баби [PERSON] Позивач являється спадкоємцем майна померлої за заповітом. Інших спадкоємців за заповітом немає. Як вказує [PERSON], державний нотаріус відмовив їй в оформленні свідоцтва про право на спадщину у зв'язку із тим, що [PERSON] не оформила Державний акт про право власності на земельну ділянку після смерті свого чоловіка [PERSON] В судовому засіданні [PERSON] підтримала заявлені вимоги, посилаючись на обставини зазначені у позовній заяві. Великоозиминська сільська рада Самбірського району Львівської області подала до суду заяву про визнання позову та розгляд справи у відсутності її представника. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши наявні докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що [INFO] померла сестра баби позивача [PERSON], після її смерті залишилось спадкове майно, а саме: житловий будинок в с. Мала Озимина Самбірського району Львівської області та земельна ділянка, площею 0,68 га, що розташована в с. Мала Озимина Великоозиминської сільської ради. Позивач являється спадкоємцем майна померлої за заповітом. Інших спадкоємців які б претендували на спадкове майно немає. Вказані обставини підтверджуються копією свідоцтва про смерть [PERSON], копією заповіту від 14 квітня 2011 року, копією Державного акта на право приватної власності на землю (серія ЛВ 000201), копією заяви [PERSON] про прийняття спадщини за заповітом. Із листа Самбірської державної нотаріальної контори № 1016/02-14 від 1 серпня 2014 року вбачається, що державним нотаріусом відмовлено позивачу в оформленні свідоцтва про право на спадщину оскільки [PERSON] не оформила Державний акт про право власності на земельну ділянку після смерті у 2009 році чоловіка. Із копії Державного акта на право приватної власності на землю від 2 грудня 1996 року серії ЛВ № 000201, виданий Городищенською сільською радою Самбірського району та зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 111 вбачається, що чоловіку [PERSON] на праві приватної власності належала земельна ділянка, площею 0,68 га в с. Мала Озимина для обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства. Право на цю земельну ділянку, після смерті [INFO] [PERSON], набула [PERSON] За таких обставин суд приходить до висновку, що позивач набула право власності в порядку спадкування за заповітом на земельну ділянку, площею 0,68 га, яка розташована в с. Мала Озимина Городищенської сільської ради Самбірського району.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-14 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із позовом до відповідача про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, мотивуючи свої вимоги тим, що їй належить житловий будинок за адресою [ADDRESS]. Крім членів її сім'ї, в будинку прописаний також відповідач, який фактично в даному господарстві не проживає. Вказує, що неодноразово зверталася до відповідача, що він знявся з реєстраційного обліку з її господарства, однак в добровільному порядку він не бажає цього робити, а тому просила позов задовольнити. Позивачка в судове засідання не з'явилася, однак подала до суду заяву про підтримання своїх позовних вимог. Відповідач в судове засідання не з'явився, проте подав заяву про визнання позову та розгляд справи без його участі. Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксація судового засідання не здійснюється. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи наведене, суд вважає, що вказану цивільну справу можливо розглянути при проведенні судового засідання та ухвалити рішення про задоволення позову, оскільки визнання позову не суперечить закону і не порушує законних прав, свобод та інтересів сторін та інших осіб. На підставі викладеного та у відповідності до ст. ст. 15, 16, 319, 391, 405 ЦК України, та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-02 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із позовом до відповідача про визнання права власності будинковолодіння, мотивуючи свої вимоги тим, що у квітні 1990 року її батько [PERSON] купив на її ім'я житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, який знаходиться по [ADDRESS], що підтверджується договором купівлі-продажу від 18 квітня 1990 року. Вказує на те, що проживаючи з батькам в даному господарстві, вони нічого не побудували та не реконструювали. Посилається на те, що нею приватизовано земельну ділянку площею 0,15 га, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та земельну ділянку площею 0,0096 га, для ведення особистого селянського господарства, що підтверджується свідоцтвами про право власності на нерухоме майно від 17 квітня 2014 року. Зазначає, що коли вона виявила бажання продати вищевказане господарство, то нотарільною конторою їй було відмовлено у посвідченні договору купівлі-продажу у зв'язку з незаконністю правовстановлюючого документу на житловий будинок, посилаючись на те, що у 1990 році вона не могла бути стороною у договорі купівлі-продажу, оскільки їй на той час було 5 років, а батько не міг діяти по довіреності від її імені, а тому просила задовольнити позов. Позивачка в судове засідання не з'явилася, однак подала заяву про підтримання позову та просила розглянути справу без її участі. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, однак подав заяву, в якій позов про визнання права власності на будинковолодіння визнають та просив справу розглянути без його участі. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, однак подав заяву, в якій просив справу розглянути без їх участі. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи наведене, суд вважає, що вказану цивільну справу можливо розглянути при проведенні судового засідання та ухвалити рішення про задоволення позову, оскільки визнання позову не суперечить закону і не порушує законних прав, свобод та інтересів сторін та інших осіб. На підставі ст.ст. 221, 317, 328, 392, 638, 639 ЦК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-27 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із позовом до відповідача про визнання права власності на спадкове майно, мотивуючи свої вимоги тим, що 01 вересня 2009 року помер її чоловік [PERSON] Після його смерті відкрилась спадщина, що складається з житлового будинку з господарськими спорудами, що розташований в м. Кіцмань, по вул. Кубанська, 14, Чернівецької області. Посилається на те, що вона та їхній син, відповідач по справі, є єдиними спадкоємцями за законом після смерті [PERSON]. Інших спадкоємців та утриманців у померлого немає. Зазначає, що в управлінням спадковим майном вона вступила своєчасно, так як поховала померлого та розпорядилася його речами. Вказує на те, що на даний час не може оформити спадщину, оскільки у встановлений законом строк не звернулася до нотаріуса про оформлення спадкого майна, а тому просила задовольнити позов. Позивачка в судове засідання не з'явилася, однак подала заяву про підтримання позову та просила розглянути справу без її участі. Відповідач в судове засідання також не з'явився, однак подав заяву, в якій позов про визнання права власності на спадкове майно, визнає та просить справу розглянути без його участі. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи наведене, суд вважає, що вказану цивільну справу можливо розглянути при проведенні судового засідання та ухвалити рішення про задоволення позову, оскільки визнання позову не суперечить закону і не порушує законних прав, свобод та інтересів сторін та інших осіб. На підставі ст.ст. 317, 328, 382, 392, 1261, 1268 ЦК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-02 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із позовом до відповідача про визнання права власності на спадкове майно, мотивуючи свої вимоги тим, що 01 січня 2015 року помер її чоловік [PERSON] Після його смерті відкрилась спадщина, що складається з: житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані в с. Гаврилівці, по вул. Садовій, 6, Кіцманського району Чернівецької області; земельних ділянки, згідно Державних актів серії ЯМ № 126884, ЯМ № 126883, ЯМ № 126882, ЯМ №125029; земельної частки (пай) згідно сертифікату серії РН №947629; майнового паю згідно свідоцтва серії ЧВ 6/136 №000576. Вказує на те, що вона, являється єдиними спадкоємцями за законом після смерті свого чоловіка. Інших спадкоємців та утриманців у померлого не має. Зазначає, що в управлінням спадковим майном вона, вступила своєчасно, поховала чоловіка, проживає у спадкових будівлях, однак у нотаріальній конторі їй було відмовлено в оформленні спадщини, оскільки у встановлений законом строк не звернулася із заявою про прийняття спадкового майна, а тому просив задовольнити позов. Позивачка в судове засідання не з'явився, однак подала заяву про підтримання позову та просила розглянути справу без її участі. Представники відповідача та третьої особи позов визнали повністю та просили справу розглянути без їх участі, що вбачається із поданих ними письмових заяв. Відповідно до ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи наведене, суд вважає, що вказану цивільну справу можливо розглянути при проведенні судового засідання та ухвалити рішення про задоволення позову, оскільки визнання позову не суперечить закону і не порушує законних прав, свобод та інтересів сторін та інших осіб. На підставі ст.ст. 317, 328, 392, 1225, 1266, 1268 ЦК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-28 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із позовом до відповідача про визнання права власності на спадкове майно, мотивуючи свої вимоги тим, що 05.03.2013 року померла її донька [PERSON]. Після її смерті залишилося спадкове майно: житловий будинок розташований в с. Брусенки, вул. Б.Хмельницького, 60, Кіцманського району, Чернівецької області. Зазначає, що спадкоємцями майна за законом є вона та відповідач. Інших спадкоємців та утриманців померлої, передбачених законом немає. Вказує, що своєчасно, у встановлений законом строку прийняла спадкове майно: поховала померлу, розпорядилася її речами та постійно проживає в спадкових будівлях. Однак, в нотаріальній конторі отримати свідоцтво про право на спадщину вона не може, так як у встановлений законом шестимісячний строк не звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини та відсутні правовстановлюючі документи на будівлі, а тому просила позов задовольнити. Позивачка в судове засідання не зявилася, однак подала до суду заяву про підтримання своїх позовних вимог. Відповідач в судове засідання не зявився, проте подав заяву про визнання позову. Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксація судового засідання не здійснюється. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи наведене, суд вважає, що вказану цивільну справу можливо розглянути при проведенні судового засідання та ухвалити рішення про задоволення позову, оскільки визнання позову не суперечить закону і не порушує законних прав, свобод та інтересів сторін та інших осіб. На підставі ст.ст. 15, 16, 1218, 1220, 1222, 1228, 1258, 1266 ЦК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-07 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із позовом до відповідача про визнання права власності на спадкове майно, мотивуючи свої вимоги тим, що 06.12.2014 року померла її бабуся [PERSON]. Після її смерті залишилося спадкове майно: житловий будинок, що розташований в с. Клокічка, вул. Жовтнева, 14, Кіцманського району, Чернівецької області, та право власності на земельну ділянку згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЧВ № 095331. Спадкоємцем майна, що залишило після смерті [PERSON] за заповітом є відповідачка, донька померлої [PERSON], яка не прийняла спадкове майно та не претендує на нього. Згідно з ст. 1265 ЦК України, вона є спадкоємцем за законом, як внучка померлої. Зазначає на тому, що згідно до свідоцтва про право особистої власності на жилий дім від 10.01.1990 року виданого виконкомом Берегометської сільської ради житловий будинок по вул. Жовтневій, 14, в с. Клокічка належить на праві власності [PERSON]. Вказане свідоцтво видане на імя її баби під прізвищем «Ілащук», так як остання перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON], згідно свідоцтва про одруження, актовий запис №3 від 17.02.1963 року . А на час смерті її баба мала прізвище «Нещук», так як перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] згідно свідоцтва про укладення шлюбу, актовий запис №1 від 06.02.1997 року. Вказує, що своєчасно, у встановлений законом строк прийняла спадкове майно: поховала померлу, розпорядилася її речами та постійно проживає в спадкових будівлях. Однак в нотаріальній конторі отримати свідоцтво на спадщину за законом не може, так як у встановлений законом шестимісячний строк не звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, а тому просила позов задовольнити. Сторони в судове засідання не з'явилися, однак через канцелярію суду подали заяви про підтримання позовних вимог. Згідно ч. 2\~ст. 197 ЦПК України\~фіксація судового засідання не здійснюється. Відповідно до ч. 4\~ст. 174 ЦПК України\~у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи наведене, суд вважає, що вказану цивільну справу можливо розглянути при проведенні судового засідання та ухвалити рішення про задоволення позову, оскільки визнання позову не суперечить закону і не порушує законних прав, свобод та інтересів сторін та інших осіб. На підставі ст.ст.\~317,\~328,\~392,\~1225,\~1235,\~1236,\~1268 ЦК України\~та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-25 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із позовом до відповідача про визнання права власності на спадкове майно, мотивуючи свої вимоги тим, що 06 вересня 1998 року помер її батько [PERSON] Після його смерті відкрилась спадщина, що складається з житлового будинку з господарськими будівлями, що розташований в с. Пядиківці по вул. Суворова, 28, Кіцманського району Чернівецької області. Посилається на те, що вона є єдиним спадкоємцем за законом після смерті батька. Інших спадкоємців та утриманців у померлого немає. Зазначає, що в управлінням спадковим майном вона вступила своєчасно, так як поховала померлого, розпорядилася його речами та продовжує проживати у спадковому будинку. Вказує на те, що на даний час не може оформити спадщину, оскільки у встановлений законом строк не звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, а тому просила задовольнити позов. Позивачка подала заяву про підтримання позову та просила розглянути справу без її участі. Представник відповідача в судове засідання не з'явилася, однак подав заяву, в якій позов про визнання права власності на спадкове майно, визнають та просив справу розглянути без участі представника. Відповідно до ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи наведене, суд вважає, що вказану цивільну справу можливо розглянути при проведенні судового засідання та ухвалити рішення про задоволення позову, оскільки визнання позову не суперечить закону і не порушує законних прав, свобод та інтересів сторін та інших осіб. На підставі ст.ст. 317, 328, 382, 392, 1261, 1268 ЦК України та

Outcome: approved