Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-17 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом про стягнення на її користь з [PERSON] заподіяну їй матеріальну шкоду внаслідок залиття квартири, у розмірі 21340 грн. та стягнути 15000 грн. у відшкодування завданої моральної шкоди та судові витрати по справі. Заява мотивована тим, що позивачці на праві власності належить квартира [ADDRESS] відповідно до Договору купівлі-продажу від 01.07.2008 р. В належній позивачці квартирі проживає її дочка [PERSON] та її внук [PERSON]. Поверхом вище в квартирі № 5 проживає відповідачка з своєю родиною. Останнім часом відповідачка систематично затоплює квартиру позивачки, чим завдає їй матеріальну шкоду. Відповідачка затопила її квартиру 21.02.2018 р. З приводу затоплення квартири її донька зверталася до виконкому Хустської міської ради і до поліції. Відповідно до Акту обстеження квартири щодо підтоплення від 27.02.2018 р. відповідачка не заперечувала факту підтоплення квартири позивачки. У відповіді Хустського відділу поліції від 23.02.2018 р. вказано, що відповідачка під час її опитування стверджувала, що залиття її квартири відбулося внаслідок того, що хтось з членів її родини в її квартирі залишив відкритим кран на кухні і те що вона згідна відшкодувати матеріальні збитки, які спричинені внаслідок підтоплення по її вині. Згідно з Зведеним кошторисним розрахунком вартості ремонтно-будівельних робіт по усуненню пошкоджень внаслідок залиття квартири вартість ремонтно-будівельних робіт, виконання яких необхідне для усунення пошкоджень квартири позивачки становить 21340 грн. Повторно відповідачка затопила квартиру позивачки 22.04.2018 р. З приводу затоплення її квартири до Хустського відділу поліції звернувся син позивачки [PERSON], який на цей час знаходився в квартирі. Згідно відповіді Хустського ВП ГУНП України в Закарпатській області від 25.04.2018 р. відповідачка була знову опитана і вказувала, що залиття квартири позивачки сталося внаслідок того, що протікала її пральна машина. Втретє затоплення квартири позивачки відбулося 30.04.2018 р. З приводу даного факту до виконкому Хустської міської ради та до поліції звернулася дочка позивачки [PERSON]. Згідно висновку Хустського ВП ГУНП в Закарпатській області від 03.05.2018 р. співмешканець відповідачки причиною підтоплення квартири позивачки вказав несправність пральної машини. Актом обстеження квартири щодо підтоплення від 04.05.2018 р., затвердженого першим заступником міського голови І.Фетько підтверджено залиття квартири відповідачкою. Внаслідок неодноразового залиття квартира позивачки потребує проведення відновлювального ремонту. Відповідачка як власниця квартири [ADDRESS] зобов?язана слідкувати за тим щоб крани в її квартирі були закритими в той час коли подається вода так як водопостачання в їх будинку погодинне. Також відповідачка як власниця квартири відповідає за справність побутової техніки в своїй квартирі (пральної машини,зокрема). Внаслідок неодноразових затоплень в квартирі позивачки немає наразі електроенергії, пошкоджена стеля з гіпсокартону, намокли стіни у вітальній, коридорі та в кухні, пошкоджений диван, підлога. Також внаслідок затоплення в її квартирі пошкоджена наступна побутова техніка: кондиціонер Whirpool, мультиварка, кавоварка. З ладу вийшла також люстра. Відшкодувати завдану майнову шкоду в добровільному порядку відповідачка відмовляється. Внаслідок цього позивачка змушена звернутися до суду за захистом своїх прав. Внаслідок неодноразових затоплень квартири відповідачкою порушився звичний спосіб життя позивачки, яка зазнала нервових переживань та страждань через пошкодження свого майна, змушена була усувати наслідки залиття квартири: просушувати мокрі меблі, стіни. На підставі наведеного позивачка просить стягнути з відповідачки на її користь 21340 грн. у відшкодування матеріальної шкоди завданої залиттям квартири та стягнути з відповідачки 15 000 грн. у відшкодування завданої їй моральної шкоди, а також стягнути з відповідачки судові витрати. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася. Представник позивачки [PERSON] подав заяву, у якій позовні вимоги підтримав, просив позов задоволити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася з невідомих суду причин. Про день, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Відзив чи заперечення проти позову від відповідачки не надходили. Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд ухвалює рішення про заочний розгляд даної справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин, суд вважає, що справу можливо вирішити у відсутності сторін без фіксування судового процесу. Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступних підстав. Вимогами ст. ст.13,81 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Як вбачається із договору купівлі-продажу від 01.07.2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Хустського районного нотаріального округу Гелеван С.І. та зареєстрованого в реєстрі за №6072 позивачка [PERSON] є власником квартири [ADDRESS]. Відповідно до акту, складеного 27.02.2018 року, комісією в складі Бойко О.В.- начальника УЖКГ, Чопей І.М. заступника начальника УЖКГ, Худа Р.В. спеціаліста управління ЖКГ: « Двохкімнатна квартира [PERSON] по [ADDRESS] знаходиться на 1-му поверсі багатоквартирного житлового будинку. 20.02.2018 року сусідкою [PERSON], яка проживає в кв.[NUMBER] поверхом вище відбулося підтоплення квартири заявниці. У вітальній кімнаті квартири заявниці спостерігаються сліди підтоплення стелі, яка виконана з гіпсокартонних листів із вмонтованими точковими світильниками та люстрою. Зі слів [PERSON] в результаті підтоплення вода великим потоком витікала через отвори точкових світильників в гіпсокартоні на підлогу, яка улаштована з паркетної дошки. Внаслідок підтоплення, зі слів заявниці, люстра та можливо деякі точкові світильники знаходяться в несправному стані. Люстру та декілька світильників [PERSON] демонтовано з метою недопущення замикання електропроводки. Мешканка кв.[NUMBER] [PERSON] не заперечує факту підтоплення квартири №1 поверхом нижче». Відповідно до акту, складеного 04.05.2018 року, комісією в складі Бойко О.В.- начальника УЖКГ, Чопей І.М. заступника начальника УЖКГ, Худа Р.В. спеціаліста управління ЖКГ: « Двохкімнатна квартира [PERSON] по [ADDRESS] знаходиться на 1-му поверсі багатоквартирного житлового будинку. 30.04.2018 року сусідкою [PERSON], яка проживає в кв.[NUMBER] поверхом вище відбулося повторне підтоплення квартири заявниці. Зі слів [PERSON] це вже неодноразове підтоплення її квартири, але офіційно вона звернулася повторно. В коридорі, на кухні та суміжній з нею житловій кімнаті квартири заявниці спостерігаються сліди підтоплення стелі, яка виконана з гіпсокартонних листів із вмонтованими точковими світильниками та люстрою, стін та м»яких корпусних меблів. Зі слів [PERSON] в результаті підтоплення вода великим потоком стікала по стінам та витікала через отвори точкових світильників в гіпсокартоні на підлогу, яка улаштована з паркетної дошки. Унаслідок підтоплення виникло замикання електропроводки і на даний час в коридорі, на кухні та житловій кімнаті відсутня електроенергія. Згідно акту обстеження квартири [PERSON] щодо підтоплення від 27.02.2018 року комісією виконкому Хустської міської ради заявниці у присутності мешканки кв.[NUMBER] [PERSON] рекомендовано питання відшкодування нанесених матеріальних та моральних збитків вирішити мирним шляхом або в судовому порядку, але спроби врегулювати дане питання мирним шляхом [PERSON] не дало позитивного результату». Дочка позивачки [PERSON] з приводу затоплення квартири зверталася також до Хустського відділу поліції. З висновку Хустського ВП ГУНП в Закарпатській області від 23.02.2018 року по заяві [PERSON], вбачається, що « громадянка [PERSON] вказала, що згодна відшкодувати матеріальні збитки громадянці [PERSON], які спричинені внаслідок підтоплення по її вині». З висновку Хустського ВП ГУНП в Закарпатській області від 23.04.2018 року за звернення [PERSON] « опитана [PERSON] пояснила, що 22.04.2018 року о 13 год. їй зателефонувала сусідка і повідомила, що підтоплюється її квартира.Про це вона повідомила свого співмешканця, який приїхавши виявив, що протікає пральна машинка». З відповіді Хустського ВП ГУНП В Закарпатській області від 03.05.2018 року за результатами розгляду заяви [PERSON] з приводу підтоплення квартири з боку [PERSON], вбачається, що «за результатами поведеної перевірки опитати по даному факту громадянку [PERSON] не представилось можливим у зв»язку з відсутністю її за місцем проживання. Як повідомив мобільним зв»язком її співмешканець громадянин [PERSON], його дружина на даний час знаходиться на санаторному лікуванні, а він за межами Хустського району. Причиною підтоплення вказав несправність пральної машинки». Відповідачка не надала суду будь-яких доказів на спростування своєї вини в залитті. Судом встановлено, що вирішити спір у добровільному порядку не вдалося, а тому позивачка була вимушена звернутися до суду. За змістом ч. 1ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 319 ЦК України, власність зобов'язує, власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян. Положеннями ст. 322 ЦК України тягар утримання майна покладається на його власника. Відповідно до ч.3 ст. 386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди. Згідно ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобовязати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Згідно з ст. 22 ЦК України збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у звязку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Зведеним кошторисним розрахунком вартості ремонтно-будівельних робіт по усуненню пошкоджень, нанесених квартирі [ADDRESS] в результаті замочування власниками квартири [NUMBER] вказаного будинку, яка розташована поверхом вище, визначено вартість ремонтно-будівельних робіт, виконання яких необхідне для усунення пошкоджень квартири позивачки у розмірі 21 340 грн. У п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» (зі змінами) роз'яснено, що, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, завдана фізичній особі, майну фізичної особи чи майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. Тобто, з наведеного вбачається, що на користь потерпілої [PERSON] слід відшкодувати витрати, які повязані з заходами, спрямованими на усунення пошкоджень внаслідок залиття водою її житла. За таких обставин, суд прийшов до висновку, що залиття квартири позивачки, сталося через значний виток води з житлової квартири, що є у власності відповідачки, яка відповідно до вимог ст. 1166 ЦК України, несе відповідальність за відшкодування позивачці заподіяних матеріальних збитків, у розмірі 21 340 грн. Позивач також просить суд стягнути на її користь з відповідача моральну шкоду в розмірі 15 000 гривень. Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Під моральною шкодою, згідно з п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», слід розуміти: втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в постанові №4 від 31 березня 1995року зі змінами «Про судову практику в справах про відшкодування моральної(немайнової) шкоди» при заподіянні особі моральної шкоди обов'язок по її відшкодуванню покладається на винних осіб незалежно від того, чи була заподіяна потерпілому майнова шкода та чи відшкодована вона. Згідно ч.1 ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Враховуючи положення вищевказаних статей, суд приходить до висновку про заподіяння протиправними діями відповідача [PERSON] моральної шкоди позивачу, яка полягала у душевних стражданнях, яких остання зазнала у зв'язку із пошкодженням її майна, переживаннями, незручностями, пов'язаними із залиттям, порушенням звичного ритму життя, необхідністю звернення до суду. За таких обставин, оскільки дійсно встановлено, що з вини відповідача позивачу було заподіяна моральна шкода, однак заявлений позивачем розмір 15000 гривень моральної шкоди, суд вважає завищеним, та приходить до висновку про необхідність позов в цій частині слід задоволити частково, та стягнути з відповідача [PERSON] суму завданої позивачу моральної шкоди у розмірі 10000 гривень. При призначенні розміру суд враховує характер та обсяг заподіяних фізичних та моральних страждань їх тривалість, можливість відновлення попереднього стану, ступінь вини відповідачки та інші обставини справи, а також виходить з засад розумності, виваженості та справедливості. На підставі викладеного,

Outcome: partial