Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-27 00:00:00

[PERSON] звернулася до Ленінського районного суду м. Запоріжжя з позовом до відповідача в якому просила суд виділити їй в натурі автомобіль марки «CHEVROLET AVEO SA69Y» легковий седан-В, 2006 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], колір - ЧОРНИЙ, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER], об'єм двигуна - 1498; автомобіль «DAEWOO-FSO LANOS TF69Y» легковий седан, 2007 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], колір - СІРИЙ, номер шасі (кузова,рами) [NUMBER], об'єм двигуна - 1498, оскільки дане майно є об'єктом спільної сумісної власності подружжя. До закінчення розгляду справи, позивачка уточнила свої позовні вимоги та просила суд визнати за нею право власності на автомобіль марки «CHEVROLET AVEO SA69Y» легковий седан-В, 2006 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], колір - ЧОРНИЙ, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER], об'єм двигуна - 1498; автомобіль «DAEWOO-FSO LANOS TF69Y» легковий седан, 2007 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], колір - СІРИЙ, номер шасі (кузова,рами) [NUMBER], об'єм двигуна - 1498. Свої позовні вимоги позивачка обґрунтовує тим, що в 23 квітня 2005 року уклала шлюб з відповідачем, який зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану Комунарського районного управління юстиції м. Запоріжжя, актовий запис № 188. Від даного шлюбу подружжя має малолітнього сина - [PERSON], [INFO]. 30 травня 2013 року рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя шлюб між подружжям розірвано. Під час шлюбу подружжям було придбано майно, а саме: автомобіль «CHEVROLET AVEO SA69Y» легковий седан-В, 2006 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], колір - ЧОРНИЙ, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER], об'єм двигуна - 1498, зареєстрований на ім'я [PERSON]; автомобіль «DAEWOO-FSO LANOS TF69Y» легковий седан, 2007 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], колір - СІРИЙ, номер шасі (кузова,рами) [NUMBER], об'єм двигуна - 1498, зареєстрований на ім'я [PERSON]. Оскільки спільне життя з відповідачем видалось невдалим, їх шлюб було розірвано, позивачка вважає, що має право на придбання у власність вищезазначені автомобілі, тим більш, що дитина перебуває на її утриманні, а достатній розмір аліментів відповідач не в змозі надати. У судовому засіданні позивачка, наполягаючи на фактах викладених у позові з посиланням на норми Закону, просила суд визнати за нею право власності на автомобіль марки «CHEVROLET AVEO SA69Y» легковий седан-В, 2006 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], колір - ЧОРНИЙ, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER], об'єм двигуна - 1498; автомобіль «DAEWOO-FSO LANOS TF69Y» легковий седан, 2007 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], колір - СІРИЙ, номер шасі (кузова,рами) [NUMBER], об'єм двигуна - 1498. Відповідач у судове засідання не з'явився, але надіслав на адресу суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Також, в заяві відповідача відображено, що спільна дитина проживає постійно з матір'ю, позивачкою по справі, знаходиться на її утриманні, а достатній розмір аліментів він не в змозі надати, тому проти позовних вимог [PERSON] не заперечує. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін а також дослідивши надані матеріали, суд вважає позов обґрунтованим, заснованим на Законі, а тому підлягає задоволенню з наступних підстав: Відповідно до вимог п.1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. При вирішенні даної справи, судом з достатньою повнотою та всебічністю досліджено надані позивачем докази, встановлені фактичні обставини справи і визначено відповідно до них правовідносини. Так у судовому засіданні було доведено, що сторони по справі 23 квітня 2005 року уклали шлюб, який зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану Комунарського районного управління юстиції м. Запоріжжя, актовий запис № 188 (а.с.4). Від даного шлюбу подружжя має малолітнього сина - [PERSON], [INFO] (а.с.5). 30 травня 2013 року рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя шлюб між подружжям розірвано (а.с.6). Під час шлюбу подружжям було придбано майно, а саме: автомобіль «CHEVROLET AVEO SA69Y» легковий седан-В, 2006 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], колір - ЧОРНИЙ, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER], об'єм двигуна - 1498, зареєстрований на ім'я [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] від 26.12.2012 року, виданого Запорізьким ВРЕР № 1 УДАІ ГУМВС України в Запорізькій області (а.с.11). Автомобіль «DAEWOO-FSO LANOS TF69Y» легковий седан, 2007 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], колір - СІРИЙ, номер шасі (кузова,рами) [NUMBER], об'єм двигуна - 1498, зареєстрований на ім'я [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] від 10.01.2008 року, виданого Запорізьким ВРЕР № 1 УДАІ ГУМВС України в Запорізькій області (а.с.13). Відповідно ст. 60, 61 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Відповідно до п.1 ст. 69 СК України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Відповідно ч. 1-2 ст. 71 СК України: «Майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Відповідно п. 22, 23 Постанови Пленум Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 року. Поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК та ст. 372 ЦК. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Так, вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК, ч. З ст. 368 ЦК), відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. У судовому засіданні знайшли підтвердження факти викладені в позовній заяві. Крім того, відповідач не заперечував проти позовних вимог, на підтвердження чого надав письмову заяву. Виходячи з вищевикладеного оцінюючи належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Отже висновки суду узгоджуються із зібраними у справі доказами і не суперечать вимогам законодавства. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню, понесені позивачем, судові витрати які складаються зі сплати судового збору в розмірі 864,80 гривень.

Outcome: approved