Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-26 00:00:00

[PERSON] звернулася до Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області з позовом до Новомиколаївської селищної ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, [PERSON] про визнання права власності на майно в порядку спадкування. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 5 серпня 2014 року помер її чоловік [PERSON]. За життя чоловік склав заповіт, яким все майно заповів позивачу. На день його смерті залишилося спадкове майно ? частина житлового будинку з надвірними спорудами за адресою: вул.. Кошового, 23 смт.Новомиколаївка Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, яка належала померлому на підставі свідоцтва про право на спадщину від 5 січня 1996 року. Після смерті чоловіка позивач звернулася до нотаріуса з метою оформлення спадкових прав, проте їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку з тим, що право власності на житловий будинок не було зареєстровано. На підставі вищевикладеного позивач просила суд визнати за нею право власності на ? частину житлового будинку з надвірними спорудами за адресою: вул.. Кошового, 23 смт.Новомиколаївка Верхньодніпровського району Дніпропетровської області в порядку спадкування за заповітом після смерті чоловіка [PERSON]. В попередньому судовому засіданні позивач позов підтримала та просила суд задовольнити заявлені позовні вимоги з підстав зазначених у заяві. В подальшому подала заяву про розгляд справи без її участі. Відповідач, Новомиколаївська селищна рада, в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав заяву про розгляд справи без його участі та визнання позову. Відповідач, [PERSON], в попередньому судовому засіданні позов визнала, проти задоволення позовних вимог не заперечувала. Суду пояснила, що вона є сестрою померлого [PERSON] та є власником другої половини будинку. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, [PERSON] в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи у відповідності до ч. 5 ст. 74 ЦПК України повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяву про розгляд справи без його участі не надав. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, [PERSON], в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, подала заяву про розгляд справи без її участі, проти задоволення позовних вимог не заперечувала. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків. Судом встановлено такі обставини та відповідні їм правовідносини. 5 січня 1996 року [PERSON] та [PERSON] було видано свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON], а саме на житловий будинок з господарчими та побутовими спорудами та будівлями, розташований за адресою: вул.. Кошового, 23 смт.Новомиколаївка Верхньодніпровського району Дніпропетровської області в рівних долях (а.с.6-7). Проте право власності на спадкове майно спадкоємці не зареєстрували та згідно з довідкою КП «Верхньодніпровське БТІ» від 1 березня 2016 року право власності на вказаний житловий будинок станом на 21 грудня 2012 року зареєстровано за колишнім власником [PERSON] (а.с.51). [PERSON] зареєструвала право власності на свою частку у спадковому майні лише 14 жовтня 2014 року, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 57583285 від 18 квітня 2016 року (а.с.76). 5 серпня 2014 року [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.5). За життя, 12 грудня 2012 року, [PERSON] склав заповіт, яким все майно, яке належить йому, заповів своїй дружині [PERSON] (а.с.48). Після смерті [PERSON] його дружина, [PERSON], звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину (а.с.45). Проте постановою державного нотаріуса Верхньодніпровської державної нотаріальної контори від 2 березня 2016 року [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку з тим, що право власності на спадкове майно, а саме на ? частину житлового будинку з господарчими та побутовими спорудами та будівлями, розташованого за адресою: вул.. Кошового, 23 смт.Новомиколаївка Верхньодніпровського району Дніпропетровської області не було зареєстровано за спадкодавцем, [PERSON] (а.с.4). Згідно з ч. 2 ст. 12 Закону України «Про власність» (який діяв на час виникнення права власності на майно у [PERSON]О.) громадянин набуває права власності на майно, одержане внаслідок успадкування або укладення інших угод, не заборонених законом. Статтею 13 цього Закону серед обєктів права приватної власності визначено також жилі будинки. Таким чином, судом встановлено, що за життя, [PERSON] набув право власності на ? частину житлового будинку з господарчими та побутовими спорудами та будівлями, розташованого за адресою: вул.. Кошового, 23 смт.Новомиколаївка Верхньодніпровського району Дніпропетровської області внаслідок успадкування. На час виникнення права власності чинним законодавством не було передбачено обовязкову реєстрацію права власності, оскільки Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена 31 січня 1966 року втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомнгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, а Тимчасове положення про порядок державної реєстрації права власності на нерухоме майно було затверджено лише 7 лютого 2002 року. Таким чином на момент набуття права власності [PERSON] прав власності на частину житлового будинку в порядку спадкування виникнення права власності не залежало від державної реєстрації такого права. Після набрання чинності ЦК України та Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень від 1 липня 2004 року, у відповідності до ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону [PERSON] отримав право зареєструвати своє право власності у визначеному порядку, проте не зробив цього, що не є підставою для припинення права власності на майно. Відповідно до ст. ст.\~1216,\~1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Враховуючи те, що [PERSON] за життя набув право власності на ? частину житлового будинку з господарчими та побутовими спорудами та будівлями, розташованого за адресою: вул.. Кошового, 23 смт.Новомиколаївка Верхньодніпровського району Дніпропетровської області з підстав не заборонених законом, а саме в порядку спадкування, позивач, [PERSON], прийняла спадщину після смерті чоловіка у відповідності до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, оскільки на момент його смерті мешкала разом із ним, що підтверджується відповідною довідкою Новомиколаївської селищної ради № 385 від 1 березня 2016 року (а.с.56), спадкоємців, які б мали право на обовязкову частку у спадщини не встановлено, а її право власності на спадкове майно, як спадкоємця, не визнається, суд вважає заявлені позовні вимоги законними та обґрунтованими, а тому позов підлягає задоволенню. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved