Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-30 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] та просить суд розірвати шлюб між ними, який зареєстровано 05 листопада 1989 року Більшівцівською сільською радою Галицького району Івано-Франківської області, актовий запис № 29. В обґрунтування позовних вимог позивач покликається на те, що сім`я фактично розпалась, відсутнє взаєморозуміння, різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. В шлюбі народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , місце проживання яких позивачка просить визначити разом з нею. В судове засідання позивачка не з`явилася, подала клопотання про розгляд справи без її участі, позов підтримала повністю. Відповідач в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, позов визнав повністю. Дослідивши та перевіривши зібрані по справі докази суд вважає, що позов слід задовольнити частково з наступних підстав. Відповідно до ч. 2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно ч.2\~ст.114 СК України\~у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до правової позиції Пленуму Верховного Суду України, викладеної в пункті 10\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»: проголошена\~Конституцією України\~охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя». В судовому засіданні встановлено, що сім`я [PERSON] та [PERSON] фактично розпалася, оскільки протягом тривалого часу сторони не підтримують подружні відносини, не ведуть спільного господарства. А тому, враховуючи наведені обставини, суд вважає, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе, воно буде суперечити інтересам сторін, тому шлюб слід розірвати. В шлюбі народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Відповідно до\~ст. 160 СК України\~місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Відповідно до ч. 1 ст. 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Згідно ч. 2 ст 29 ЦК України, фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання, за винятком обмежень, які встановлюються законом. З огляду на те, що дочка, [PERSON] , [INFO] на даний момент досягла повноліття, а [PERSON] , [INFO] , на даний час виповнилося 15 років, то вони вправі самостійно визначати своє місце проживання, а тому в частині позовних вимог щодо визначення місця проживання дітей, слід відмовити.

Outcome: partial