overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-26 00:00:00

[PERSON] звернулася до Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначено, що 14 листопада 2009 року був зареєстрований шлюб між позивачем та відповідачем. Вони мають спільну дитину [PERSON], [INFO]. З січня 2015 року між подружжям припинено шлюбні відносини та з того часу вони не ведуть спільне господарство, разом не проживають. Подальше збереження шлюбу позивач вважає неможливим та це суперечить її інтересам. Спору про поділ майна та місце проживання дитини не має. На підставі вищевикладеного позивач просила суд розірвати шлюб, зареєстрований між нею та [PERSON]. В судове засідання сторони не зявилися. Позивач подала заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримала та просила суд задовольнити заявлені вимоги. Відповідач про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяву про розгляд справи без його участі не надав. У відповідності до ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України судом було постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, вивчивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, прийшов до таких висновків. Судом встановлено такі обставини та відповідні їм правовідносини. 14 листопада 2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Авдіївського міського управління юстиції Донецької області зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 257 та видано свідоцтво про укладення шлюбу (а.с.9). Подружжя має спільну дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.8). Судом встановлено, що з січня 2015 року між подружжям припинено шлюбні стосунки, з того часу вони разом не проживають та не ведуть спільне господарство. Причинами припинення шлюбних відносин є взаємне непорозуміння та небажання зберегти шлюб. Згідно з ч.2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Фактичні взаємини подружжя свідчать, що між сторонами остаточно припинено шлюбні відносини і їх неможливо відновити, отже збереження шлюбу неможливе та суперечило б інтересам подружжя. А тому вимоги позивача про розірвання шлюбу, зареєстрованого між нею та відповідачем є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Спору про місце проживання дитини та поділ майна подружжя не має. Враховуючи те, що від позивача надійшла заява про відновлення їй дошлюбного прізвища, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-18 00:00:00

[PERSON] звернулася до Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначено, що 20 вересня 2002 року зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON]. Вони мають спільну дитину [PERSON], [INFO]. З лютого 2016 року вони припинили сімейні відносини та ведення спільного господарства, оскільки між ними часто виникали сварки та скандали. Вони проживають окремо. Спору про поділ майна не має. На підставі вищевикладеного позивач просила суд розірвати шлюб, зареєстрований між нею [PERSON]. В судове засідання сторони не зявилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Позивач подала заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримала та просила суд задовольнити заявлені вимоги. Відповідач причини неявки суду не повідомив, заяву про розгляд справи без його участі не надав. У відповідності до ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України судом було постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, вивчивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, прийшов до таких висновків. Судом встановлено такі обставини та відповів дані їм правовідносини. 20 вересня 2002 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Верхньодніпровського районного управління юстиції Дніпропетровської області зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено відповідний актовий запис № 102 та видано свідоцтво про одруження (а.с.8). Подружжя має спільну дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.6). Судом встановлено, що з лютого 2016 року між подружжям припинено шлюбні стосунки, з того часу вони разом не проживають та не ведуть спільне господарство. Причинами припинення шлюбних відносин є взаємне непорозуміння та небажання зберегти шлюб. Згідно з ч.2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Фактичні взаємини подружжя свідчать, що між сторонами остаточно припинено шлюбні відносини і їх неможливо відновити, отже збереження шлюбу неможливе та суперечило б інтересам подружжя. А тому вимоги позивача про розірвання шлюбу, зареєстрованого між нею та відповідачем є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Спору про місце проживання дитини та поділ майна подружжя не має. Враховуючи те, що від позивача не надійшло заяви про відновлення їй дошлюбного прізвища, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-12 00:00:00

[PERSON] звернулася до Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначено, що 20 вересня 2008 року був зареєстрований шлюб між позивачем та відповідачем. Вони мають спільну дитину доньку [PERSON], [INFO]. Протягом усього подружнього життя між ними постійно виникали сварки. У вересні 2016 року остаточно припинено шлюбні відносини. Спору про місце проживання дитини та поділ майна не має. На підставі вищевикладеного позивач просила суд розірвати шлюб, зареєстрований між нею та [PERSON]. В судове засідання сторони не зявилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Позивач подала заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримала та просила суд задовольнити заявлені вимоги. Відповідач причини неявки суду не повідомив, заяву про розгляд справи без його участі не надав. У відповідності до ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України судом було постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, вивчивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, прийшов до таких висновків. Судом встановлено такі обставини та відповів дані їм правовідносини. 20 вересня 2008 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Верхньодніпровського районного управління юстиції Дніпропетровської області було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 122 та видано свідоцтво про шлюб (а.с.7). Подружжя має спільну дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.6). Судом встановлено, що з вересня 2016 року сторони припинили спілкування, не ведуть спільне господарство. Причинами припинення шлюбних відносин є взаємне непорозуміння та небажання зберегти шлюб. Згідно з ч.2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Фактичні взаємини подружжя свідчать, що між сторонами остаточно припинено шлюбні відносини і їх неможливо відновити, отже збереження шлюбу неможливе та суперечило б інтересам подружжя. А тому вимоги позивача про розірвання шлюбу, зареєстрованого між нею та відповідачем є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Спору про місце проживання дитини та поділ майна подружжя не має. Враховуючи те, що від позивача не надійшло заяви про відновлення їй дошлюбного прізвища, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-31 00:00:00

[PERSON] звернулася до Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначено, що 20 червня 2009 року був зареєстрований шлюб між позивачем та відповідачем. Вони мають двох спільних дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. В листопаді 2013 року подружжя посварилося, припинили жити разом та навіть спілкуватися. Причиною припинення сімейних відносин було взаємне непорозуміння. Позивач вважає подальше збереження шлюбу неможливим і це суперечить їхнім інтересам та інтересам дітей. Спору про місце проживання дітей та поділ майна не має. На підставі вищевикладеного позивач просила суд розірвати шлюб, зареєстрований між нею та [PERSON]. В судове засідання сторони не з'явилися. Позивач подала заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримала та просила суд задовольнити заявлені вимоги. Відповідач про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяву про розгляд справи без його участі не надав. У відповідності до ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України судом було постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, вивчивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, прийшов до таких висновків. Судом встановлено такі обставини та відповідні їм правовідносини. 20 червня 2009 року виконавчим комітетом Дніпровської селищної ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено відповідний актовий запис № 17 та видано свідоцтво про шлюб (а.с.5). Подружжя має двох спільних дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження (а.с.6-7). Судом встановлено, що з листопада 2013 року між подружжям припинено шлюбні стосунки, з того часу вони разом не проживають та не ведуть спільне господарство. Причинами припинення шлюбних відносин є взаємне непорозуміння та небажання зберегти шлюб. Згідно з ч.2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Фактичні взаємини подружжя свідчать, що між сторонами остаточно припинено шлюбні відносини і їх неможливо відновити, отже збереження шлюбу неможливе та суперечило б інтересам подружжя. А тому вимоги позивача про розірвання шлюбу, зареєстрованого між нею та відповідачем є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Спору про місце проживання дітей та поділ майна подружжя не має. Враховуючи те, що від позивача не надійшло заяви про відновлення їй дошлюбного прізвища, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-22 00:00:00

[PERSON] звернулася до Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначено, що 24 липня 2001 року був зареєстрований шлюб між позивачем та відповідачем. Вони мають двох спільних дітей: доньку [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO]. В березні 2016 року з відповідачем припинено шлюбні відносини. Підставою для припинення шлюбних відносин було те, що відповідач зловживав спиртними напоями, не надавав матеріальної допомоги на утримання дітей у зв'язку з чим виникали конфлікти у сім'ї. Примирення позивач вважає неможливим. Спору про місце проживання дітей та поділ майна не має. На підставі вищевикладеного позивач просила суд розірвати шлюб, зареєстрований між нею та [PERSON]. В судове засідання сторони не з'явилися, позивач подала заяву про розгляд справи без її участі, відповідач про час та місце розгляду справи у відповідності до ч. 5 ст. 74 ЦПК України повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяву про розгляд справи без його участі не надав. У відповідності до ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України судом було постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, вивчивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, прийшов до таких висновків. Судом встановлено такі обставини та відповів дані їм правовідносини. 24 липня 2001 року Зарічанською сільською радою Верхньодніпровського району Дніпропетровської області зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено відповідний актовий запис № 5 та видано свідоцтво про одруження (а.с.5). Подружжя має двох спільних дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження (а.с.6-7). Судом встановлено, що з березня 2016 року між подружжям припинено шлюбні стосунки. Причинами припинення шлюбних відносин є взаємне непорозуміння та небажання зберегти шлюб. Згідно з ч.2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Фактичні взаємини подружжя свідчать, що між сторонами остаточно припинено шлюбні відносини і їх неможливо відновити, отже збереження шлюбу неможливе та суперечило б інтересам подружжя. А тому вимоги позивача про розірвання шлюбу, зареєстрованого між нею та відповідачем є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Спору про місце проживання дітей та поділ майна подружжя не має. Враховуючи те, що від позивача не надійшло заяви про відновлення їй дошлюбного прізвища, суд,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-22 00:00:00

[PERSON] звернулася до Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначено, що 26 березня 2005 року був зареєстрований шлюб між позивачем та відповідачем. Вони мають спільну дитину [PERSON], [INFO]. З весни 2006 року між подружжям припинено шлюбні відносини та з того часу вони не ведуть спільне господарство, разом не проживають. З 2008 року позивач проживає з іншим чоловіком, від якого має дитину та бажає створити з ним сімю. Подальше збереження шлюбу позивач вважає неможливим та це суперечить її інтересам. Спору про поділ майна та місце проживання дитини не має. На підставі вищевикладеного позивач просила суд розірвати шлюб, зареєстрований між нею та [PERSON] В судове засідання сторони не зявилися. Позивач подала заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримала та просила суд задовольнити заявлені вимоги. Відповідач про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяву про розгляд справи без його участі не надав. У відповідності до ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України судом було постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, вивчивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, прийшов до таких висновків. Судом встановлено такі обставини та відповідні їм правовідносини. 26 березня 2005 року виконавчим комітетом Верхівцевської міської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 10 та видано свідоцтво про шлюб (а.с.4). Подружжя має спільну дитину [PERSON], [INFO]. Судом встановлено, що з весни 2006 року між подружжям припинено шлюбні стосунки, з того часу вони разом не проживають та не ведуть спільне господарство. Причинами припинення шлюбних відносин є взаємне непорозуміння та небажання зберегти шлюб. Згідно з ч.2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Фактичні взаємини подружжя свідчать, що між сторонами остаточно припинено шлюбні відносини і їх неможливо відновити, отже збереження шлюбу неможливе та суперечило б інтересам подружжя. А тому вимоги позивача про розірвання шлюбу, зареєстрованого між нею та відповідачем є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Спору про місце проживання дитини та поділ майна подружжя не має. Враховуючи те, що від позивача не надійшло заяви про відновлення їй дошлюбного прізвища, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-12 00:00:00

[PERSON] звернулася до Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначено, що 26 серпня 1995 року був зареєстрований шлюб між позивачем та відповідачем. Спільних неповнолітніх дітей вони не мають. Сімейне життя не склалося, оскільки відповідач зловживає спиртними напоями, у звязку з чим між подружжям постійно виникали сварки. На початку вересня 2016 року вони вкотре посварилися та з того часу вони припинили проживати разом та навіть спілкуватися. Відповідач проживає разом зі своєю матірю в с.Мишурин Ріг. Позивач вважає подальше збереження шлюбу неможливим. Спору про поділ майна не має. На підставі вищевикладеного позивач просила суд розірвати шлюб, зареєстрований між нею та [PERSON]. В судове засідання сторони не зявилися. Позивач подала заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримала та просила суд задовольнити заявлені вимоги. Відповідач про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяву про розгляд справи без його участі не надав. У відповідності до ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України судом було постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, вивчивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, прийшов до таких висновків. Судом встановлено такі обставини та відповідні їм правовідносини. 26 серпня 1995 року виконавчим комітетом Мишуринрізької сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено відповідний актовий запис № 8 та видано свідоцтво про укладення шлюбу (а.с.5). Подружжя спільних неповнолітніх дітей не має. Судом встановлено, що з вересня 2016 року між подружжям припинено шлюбні стосунки, з того часу вони разом не проживають та не ведуть спільне господарство. Причинами припинення шлюбних відносин є взаємне непорозуміння та небажання зберегти шлюб. Згідно з ч.2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Фактичні взаємини подружжя свідчать, що між сторонами остаточно припинено шлюбні відносини і їх неможливо відновити, отже збереження шлюбу неможливе та суперечило б інтересам подружжя. А тому вимоги позивача про розірвання шлюбу, зареєстрованого між нею та відповідачем є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Спору про поділ майна подружжя не має. Враховуючи те, що від позивача не надійшло заяви про відновлення їй дошлюбного прізвища, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-01 00:00:00

[PERSON] звернулася до Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначено, що 4 липня 2014 року був зареєстрований шлюб між позивачем та відповідачем. Вони мають спільну малолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. В період спільного проживання з відповідачем виникали конфлікти з різних побутових питань, та в липні 2016 року з відповідачем припинено шлюбні відносини. Спору про місце проживання дитини та поділ спільного майна не має. На підставі вищевикладеного позивач просила суд розірвати шлюб, зареєстрований між нею та [PERSON] В судове засідання сторони не з'явилися. Кожний окремо подав заяву про розгляд справи без їхньої участі. Позивач позов підтримала, просила суд задовольнити заявлені позовні вимоги. Відповідач позов визнав, проти розірвання шлюбу не заперечував. Суд, вивчивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, прийшов до таких висновків. Судом встановлено такі обставини та відповідні їм правовідносини. 4 липня 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Верхньодніпровського районного управління юстиції у Дніпропетровській області зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], про що складено відповідний актовий запис № 44 та видано свідоцтво про шлюб (а.с.3). Подружжя має спільну дитину - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.4). Судом встановлено, що з липня 2016 року між подружжям припинено шлюбні стосунки, з того часу вони разом не проживають та не ведуть спільне господарство. Причинами припинення шлюбних відносин є взаємне непорозуміння та небажання зберегти шлюб. Згідно з ч.2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Фактичні взаємини подружжя свідчать, що між сторонами остаточно припинено шлюбні відносини і їх неможливо відновити, отже збереження шлюбу неможливе та суперечило б інтересам подружжя. А тому вимоги позивача про розірвання шлюбу, зареєстрованого між нею та відповідачем є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Спору про місце проживання дитини та поділ майна подружжя не має. Враховуючи те, що від позивача не надійшло заяви про відновлення їй дошлюбного прізвища, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-09 00:00:00

[PERSON] звернулася до Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначено, що 7 жовтня 1995 року був зареєстрований шлюб між позивачем та відповідачем. В 2013 році вони з чоловіком посварилися та позивач переїхала жити до Росії і з того часу стосунки з відповідачем припинено. Подальше збереження шлюбу позивач вважає неможливим. Неповнолітніх дітей вони не мають. Спору про поділ майна не має. На підставі вищевикладеного позивач просила суд розірвати шлюб, зареєстрований між нею та [PERSON]. В судове засідання сторони не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, кожний окремо подав заяву про розгляд справи без їх участі. Позивач позов підтримала та просила суд задовольнити заявлені вимоги. Відповідач позов визнав, проти розірвання шлюбу не заперечував. Суд, вивчивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, прийшов до таких висновків. Судом встановлено такі обставини та відповідні їм правовідносини. 7 жовтня 1995 року Дніпровською селищною радою Верхньодніпровського району Дніпропетровської області зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено відповідний актовий запис № 36 та видано свідоцтво про укладення шлюбу (а.с.4). Подружжя неповнолітніх дітей не має. Судом встановлено, що з 2013 року між подружжям припинено шлюбні стосунки та з того часу вони спільно не проживають та не ведуть спільне господарство. Причинами припинення шлюбних відносин є взаємне непорозуміння та небажання зберегти шлюб. Згідно з ч.2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Фактичні взаємини подружжя свідчать, що між сторонами остаточно припинено шлюбні відносини і їх неможливо відновити, отже збереження шлюбу неможливе та суперечило б інтересам подружжя. А тому вимоги позивача про розірвання шлюбу, зареєстрованого між нею та відповідачем є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Спору про поділ майна подружжя не має. Враховуючи те, що від позивача не надійшло заяви про відновлення їй дошлюбного прізвища, суд,

Outcome: approved