overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-24 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з даним позовом в якому просила суд розірвати шлюб укладений між нею та [PERSON] , який був зареєстрований 29.10.2011 року у виконкомі Кам`яницької сільської ради, Ужгородського району Закарпатської області, за актовим записом № 313, визначити місце проживання неповнолітньої дитини разом з нею, стягнути з відповідача аліменти у твердій грошовій сумі на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] в розмірі 3000,00 грн., щомісячно до досягнення ним повноліття, та після розірвання шлюбу залишити за нею шлюбне прізвище « [PERSON] », мотивуючи свої позовні вимоги тим, що вони втратили один до одного почуття поваги та любові, оскільки вони люди різних характерів та поглядів на життя, припинили шлюбні відносини та спільне господарство не ведуть. В судове засідання сторони не з`явилися, однак подали до суду письмові заяви про розгляд справи у їх відсутності, стороною позивача позовні вимоги підтримуються, стороною відповідача не заперечуються, третьою особою підтримуються. Дослідивши матеріали справи суд приходить до переконання, що позовну заяву слід задовольнити з слідуючих міркувань. Сторони люди різних поглядів на життя, важко розуміють один одного, спільне господарство не ведуть, внаслідок чого їх шлюбні відносини фактично припинилися. Неповнолітня дитина проживає разом з позивачкою. За правилом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Вимога позивачки про залишення за позивачкою шлюбного прізвища « [PERSON] » суд не розглядає, оскільки за заявою позивачки суд може повернути тільки її дошлюбне прізвище. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-05 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з даним позовом, в якому просила усунути їй перешкоди в користуванні власністю - житловим будинком [ADDRESS], визнавши [PERSON], такою, що втратила право на користування цим житлом. В судове засідання позивачка та її представник не з'явились, в письмовій заяві позивача позов підтримала в повному обсязі та просила розглянути справу без їх участі. Відповідачка в судове засідання не з'явилась, хоч про розгляд справи повідомлялась. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що в [ADDRESS], який [PERSON] отримала в порядку спадкування за законом після смерті свого чоловіка [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину від 24 лютого 2014 року (а.с. 7-9). В цьому будинку проживає позивачка, її свекруха [PERSON], [INFO]. За цією ж адресою вони і зареєстровані. У вище вказаному будинку також значаться зареєстрованими: син позивачки - [PERSON] та його дружина [PERSON], [INFO]. Відповідачка на весні 2014 року виїхала з місця проживання і не вернулась. Місце мешкання останньої невідоме. Так, будинку позивачки її невістка не проживає більш встановленого законом часу без поважних причин і втратила право на користування житлом. Ця обставина, зокрема, підтверджується довідкою сільської ради (а.с. 10). На теперішній час відповідачка залишається зареєстрованою в будинку, який належить позивачеві на праві приватної власності і дана обставина чинить позивачу перешкоди у користуванні його власністю, оскільки він не має змоги оформити субсидію на компенсацію житлового-комунальних послуг, що суттєво обмежує його права на користування будинком. Дана вимога ґрунтується на ст. 391 ЦК України, відповідно до якої власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджанням своїм майном. Відповідності до ст.72 ЖК України визнання особи, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цією особи понад встановлені строки, проводиться в судовому порядку. Таким чином, згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України відповідачка втратили право користування житловим приміщенням внаслідок тривалої відсутності, оскільки іншої домовленості між позивачем та відповідачкою не було. Враховуючи викладене, необхідно усунути позивачці перешкоди в користуванні власністю - житловим будинком [ADDRESS], визнавши [PERSON], такою, що втратила право на користування цим житлом.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-10 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з даним позовом, в якому просила усунути перешкоди в користуванні належним їй на праві власності житловим будинком, який знаходить за адресою: Сумська область, Сумський район, с. Юнаківка, вул. Постишева, 40, шляхом виселення [PERSON] та [PERSON] з даного будинку. [PERSON] звернувся до суду з зустрічним позовом, в якому просив визнати договорів купівлі-продажу житлового будинку № 40 по вул. Постишева, с. Юнаківка, Сумського району Сумської області та земельної ділянки площею 0,0602 га для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд та земельної ділянки площею 0,2621 га для ведення особистого селянського господарства за адресою: Сумський район, с. Юнаківка, вул. Постишева, 40, між [PERSON] та [PERSON], не посвідчених нотаріально, дійсним. Рішенням суду від 12 листопада 2015 року було вирішено позов [PERSON] задовольнити повністю. Усунути перешкоди в користуванні [PERSON] належного її на праві власності житлового будинку, який знаходить за адресою: Сумська область, Сумський район, с. Юнаківка, вул. Постишева, 40, шляхом виселення [PERSON] з даного будинку. В задоволенні позову [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу дійсним відмовити в звязку з його необґрунтованістю. Встановлено, що при ухваленні даного рішення суд не вирішив питання стосовно вимоги позивачки про виселення відповідача [PERSON], який помилково не був зазначений у вступній частині рішення як відповідач. У відповідності з ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Враховуючи викладене, необхідно вказати у вступній частині рішення: розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми цивільну справу за позовом [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про виселення та за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу дійсним. В резолютивній частині рішення вказати: позов [PERSON] задовольнити повністю. Усунути перешкоди в користуванні [PERSON] належного її на праві власності житлового будинку, який знаходить за адресою: Сумська область, Сумський район, с. Юнаківка, вул. Постишева, 40, шляхом виселення [PERSON] та [PERSON] з даного будинку. В задоволенні позову [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу дійсним відмовити в звязку з його необґрунтованістю. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-20 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з даним позовом, в якому просить визначити їй додатковий строк терміном до трьох місяців для подання в нотаріальну контору заяви про прийняття за законом спадщини після померлого [INFO] брата [PERSON] . Свої вимоги обгрунтовує тим, що передбачений чинним законодавством строк для прийняття спадщини вона пропустила з поважних причин, оскільки має проблеми зі здоров`ям, часто хворіла, потребувала значної кількості коштів для лікування. Позивачка в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала і просила їх задовольнити з вищевказаних підстав; пояснила, що окрім неї у померлого брата [PERSON] інші спадкоємці відсутні, оскільки їх батьки померли раніше, брат не одружувався, дітей не мав, заповіту не складав. Комарівська сільська рада відзиву на позов не надала, в судове засідання представника не направила, подавши заяву, в якій просить розглядати справу без їх участі, позовні вимоги визнає повністю. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого висновку. Згідно зі ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлено строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини, яким за ст.1220 ЦК України є день смерті особи. Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом положень ст.3 ЦК України до загальних засад цивільного судочинства належить справедливість, добросовісність та розумність. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] помер рідний брат позивачки [PERSON] , який був зареєстрований та проживав сам у [ADDRESS] ; заповіту при житті не складав. [PERSON] має право на спадкування як спадкоємець другої черги за законом відповідно до положень ст.1262 ЦК України. У визначений ч.1 ст.1270 ЦК України шестимісячний строк ніхто зі спадкоємців, в тому числі й позивачка, спадщину не прийняв. Зазначені обставини підтверджуються копіями свідоцтв про народження, шлюб, смерть, довідками Державного архіву Чернігівської області №К-1791 від 25.09.2019р., Комарівської сільської ради №1191 від 16.09.2019р. та Борзнянської районної державної нотаріальної контори №1424 від 30.10.2019р. Наведені позивачкою причини пропуску строку для прийняття спадщини на думку суду є поважними, не оспорюються відповідачем, підтверджуються наявними в справі доказами (довідка Хорошеозерської АЗПСМ від 20.10.2019р. про стан здоров`я), а тому маються всі підстави для визначення їй додаткового строку для подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини за законом після померлого брата [PERSON] . При цьому, у відповідності до приписів ч.4 ст.206 ЦПК України суд переконався, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб. Таким чином, враховуючи викладені обставини, позовні вимоги [PERSON] є обгрунтованими й підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-04 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з даним позовом, в якому просить визначити їй додатковий строк терміном три місяці для подання в нотаріальну контору заяви про прийняття за законом спадщини після померлої [INFO] баби [PERSON] . Свої вимоги обгрунтовує тим, що передбачений чинним законодавством строк для прийняття спадщини вона пропустила з поважних причин, оскільки мала проблеми зі здоров`ям. Позивачка в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала й просила їх задовольнити з вищевказаних підстав, зазначивши, що окрім неї інших спадкоємців у померлої баби [PERSON] немає, баба заповіту при житті не складала. Хорошеозерська сільська рада відзиву на позов не надала, в судове засідання представника не направила, подавши заяву, в якій просить розглядати справу без їх участі, позовні вимоги визнає повністю. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого висновку. Згідно зі ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлено строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини, яким за ст.1220 ЦК України є день смерті особи. Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом положень ст.3 ЦК України до загальних засад цивільного судочинства належить справедливість, добросовісність та розумність. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] померла баба позивачки по батьковій лінії [PERSON] , яка була зареєстрована й проживала сама в [ADDRESS] ; заповіту при житті не складала. [PERSON] має право на спадкування як спадкоємець п`ятої черги за законом відповідно до положень ст.1265 ЦК України. У визначений ч.1 ст.1270 ЦК України шестимісячний строк ніхто зі спадкоємців, в тому числі й позивачка, спадщину не прийняв. Зазначені обставини підтверджуються копіями свідоцтв про народження, смерть, витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб, державну реєстрацію народження, державних актів на право власності на земельну ділянку серії ЧН №025783 , серії ЧН № 054992 (оригінали яких було оглянуто в судовому засіданні), довідками Хорошеозерської сільської ради №349 від 03.06.2015р. та Борзнянської районної державної нотаріальної контори №1291 від 07.10.2019р. На думку суду наведені позивачкою причини пропуску строку для прийняття спадщини є поважними, не оспорюються відповідачем, підтверджуються наявними в справі доказами (копії медичних документів про стан здоров`я), а тому маються всі підстави для визначення їй додаткового строку для подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини за законом після померлої баби [PERSON] . При цьому, у відповідності до приписів ч.4 ст.206 ЦПК України суд переконався, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб. Таким чином, враховуючи викладені обставини, позовні вимоги [PERSON] є обгрунтованими й підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-06 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з даним позовом, в якому просить розірвати шлюб укладений 18.06.2013 року, оскільки сімейне життя з відповідачем не склалось, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обовязки з ведення спільного господарства. Відповідач постійно принижує позивача, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Причиною припинення шлюбних відносин стало те, що за час спільно проживання між ними постійно виникали сварки та суперечності. Таким чином, перспектив для сімї в них вже немає, подальше збереження сімї є неможливим. Шлюб існує лише формально, а тому просить шлюб розірвати. Їх спільна дитина проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, згідно поданої заяви просить розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання без поважних причин не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Розгляд справи проведено відповідно до ст.ст. 224, 225 ЦПК України з ухваленням заочного рішення. Обстеживши матеріали справи та враховуючи, що у справі наявні достатні матеріали про права і взаємовідносини сторін, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є підставними та підлягають задоволенню, оскільки в судовому засіданні встановлено, що шлюб сторін існує формально, а фактично розпався. Збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача. Так, у відповідності до ст.51 Конституції України та ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік за змістом ст.ст.55, 56 СК України зобовязані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сімї за свою поведінку в ній. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносини, примушування до їх збереження, є порушенням прав жінки, чоловіка на свободу та особисту недоторканість. Зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, з врахуванням того, що сторони шлюбним життям не живуть, їх шлюб існує тільки формально, та враховуючи, що подальше збереження шлюбу між сторонами є недоцільним, суд приходить до переконання, що збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, у звязку із чим позов підлягає в цій частині задоволенню. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судові витрати понесені позивачем по сплаті судового збору на підставі ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача. Поряд з цим вимога позову про стягнення з відповідача державного мита при реєстрації розірвання шлюбу суперечить ст. 88 ЦПК України, у звязку з чим позов у цій частині задоволенню не підлягає.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-28 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з даним позовом до [PERSON], в якому просить розірвати між сторонами шлюб, посилаючись на те, що вона знаходиться у шлюбі з відповідачем, зареєстрованому 28.04.2006 у відділі РАЦС Краснокутського РУЮ Харківської області, актовий запис № 22. Позивач в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про підтримання позовних вимог, в якій просила розглядати справу за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечував. Суд вважає за можливе розглядати справу у відсутність сторін за доказами, що містяться в матеріалах справи. Судом встановлені наступні факти і відповідні ним правовідносини. 28.04.2006 [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, який був зареєстрований відділом РАЦС Краснокутського РУЮ Харківської області, актовий запис № 22, про що видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 3). Після реєстрації шлюбу присвоєні прізвища: чоловіку - [PERSON], дружині - [PERSON] Від шлюбу у сторін народились діти: донька [PERSON], [INFO], та син [PERSON], [INFO] (а.с. 6, 7). Як вбачається зі змісту позову, спільне життя між позивачем та відповідачем не склалося, в силу різних життєвих обставин, інтересів та цілей, на даний час шлюбно-сімейні відносини між ними припинено, спільне господарство не ведеться, з питання проживання дітей досягнута згода, тому суд дійшов висновку про те, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їхнім та інтересам їхніх дітей. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, коли буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Суд, з'ясувавши причини розірвання шлюбу, дослідивши матеріали справи, вважає подальше сумісне життя подружжя та збереження сім'ї неможливим, у зв'язку з чим шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-25 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з даним позовом до відповідача [PERSON] та просить розірвати шлюб, зареєстрований між ними 04 серпня 2018 року Шевченківським районним у місті Полтаві відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, актовий запис № 1192. Після розірвання шлюбу залишити дошлюбне прізвище « [PERSON] ». Від спільного шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалось через різні погляди на сімейне життя, між ними втрачено почуття взаєморозуміння та любові. Ухвалою суду від 31 січня 2020 року було відкрито провадження в порядку загального позовного провадження та призначено справу до розгляду на 26.02.2020 року (а.с. 22). Позивач в судове засідання не з`явилася, надавши письмову заяву, в якій вказала, що просить суд розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує (а.с. 25). Відповідач в судове засідання не з`явився, надавши письмову заяву, в якій вказав, що просить суд розглянути справу без його участі, позов визнає, щодо задоволення позову не заперечує (а.с. 30). Згідно з ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши письмові докази, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано 04 серпня 2018 року Шевченківським районним у місті Полтаві відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, актовий запис № 1192 (а.с. 7). Від спільного шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 09 січня 2019 року Київським районним у місті Полтаві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області (а.с. 12). Згідно з ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Сторони припинили шлюбні відносини. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що сторони припинили подружні стосунки, спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам, сім`я фактично розпалась та її відновлення неможливе, є підстави для розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач скористалась правом на вибір прізвища після розірвання шлюбу в порядку ст. 113 Сімейного Кодексу України, тому суд змінює прізвище позивача на дошлюбне [PERSON] . На підставі ст. ст. 110, 112, 113 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-18 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з даним позовом до відповідача [PERSON] та просить розірвати шлюб, зареєстрований між ними 19 квітня 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Решетилівського районного управління юстиції у Полтавській області, актовий запис № 33. Від спільного шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалось через різні погляди на життя та відсутність взаєморозуміння. Втратили почуття любові та поваги один до одного. Ведення спільного господарства припинено. Ухвалою суду Новосанжарського районного суду Полтавської області від 27 січня 2020 року залишено позовну заяву без руху (а.с. 13). Ухвалою суду від 20 лютого 2020 року було відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання на 19.03.2020 року (а.с. 26). Позивач в судове засідання не з`явилася, надавши письмову заяву, в якій вказала, що просить суд розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує та просить їх задовільнити (а.с. 36). Відповідач в судове засідання не з`явився, надавши письмову заяву, в якій вказав, що просить суд розглянути справу без його участі, позов визнає, щодо задоволення позову не заперечує (а.с. 29). Дослідивши письмові докази, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано 19 квітня 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Решетилівського районного управління юстиції у Полтавській області, актовий запис № 33. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 19 квітня 2014 року (а.с. 4). Від спільного шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого виконавчим комітетом Піщанської сільської ради Решетилівського району Полтавської області від 16 вересня 2015 року (а.с. 6). Згідно з ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Сторони припинили шлюбні відносини. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що сторони припинили подружні стосунки, спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам, сім`я фактично розпалась та її відновлення неможливе, є підстави для розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в сумі 840,80 грн. На підставі ст. ст. 110, 112 СК України та

Outcome: approved