Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-18 00:00:00

[PERSON], звернулася в суд із позовом до [PERSON], Байковецької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Тернопільська районна державна нотаріальна контора, про визнання права власності на майно, а саме - на 1/7 частину житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами № [ADDRESS], в порядку спадкування за заповітом після смерті матері [PERSON], померлої [INFO]. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] померла її мати - [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина на 1/7 частину житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами № [ADDRESS]. Вказаний будинок належить колгоспному двору, що складається з 7-ми членів. За життя [PERSON] склала заповіт, згідно якого заповіла все своє майно в рівних частках дочці [PERSON] та сину [PERSON] Позивач прийняв спадщину, оскільки на час смерті спадкодавця проживав разом з нею та відмови від її прийняття протягом шестимісячного строку не заявляла. Інший спадкоємець за заповітом - [PERSON] відмовився від прийняття спадщини в користь позивачки. 13 липня 2018 року державним нотаріусом їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на належну спадкодавцеві частину житлового будинку. З цих підстав просить визнати за нею право власності на вказане спадкове майно. Ухвалою судді від 15 серпня 2018 року відкрито провадження у справі та призначено до підготовчого судового засідання на 19 вересня 2018 року. В судове засідання позивач не з'явилася, подавши заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, подавши заяву, згідно якої позов визнає, просить розглядати справу без його участі. Представники відповідача - Байковецької сільської ради в судове засідання не з'явилися, сільський голова звернувся до суду із заявою, в якій просив розглядати справу за відсутності уповноваженого представника Байковецької сільської ради, проти позовних вимог не заперечив. Представник третьої особи - Тернопільської районної державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Судом встановлено наступні обставини. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 31 серпня 1960 року, матір'ю [PERSON], [INFO], є [PERSON]. 17 лютого 1979 року [PERSON] зареєструвала шлюб та їй було присвоєно прізвище «[PERSON]», що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER], виданим Байковецькою сільською радою Тернопільського району Тернопільської області 17 лютого 1979 року. [INFO] померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 04 травня 2016 року, виданим Виконавчим комітетом Байковецької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області. Після її смерті відкрилася спадщина та Тернопільською районною державною нотаріальною конторою 17 серпня 2016 року заведена спадкова справа № 421/2016 р. За життя [PERSON] склала заповіт від 05 лютого 2008 року, який було посвідчено секретарем виконавчого комітету Байковецької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області Гелей\~Г.В.,зареєстрований у реєстрі за №23, згідно якого заповіла все своє майно, з чого б воно не складалося в рівних частках [PERSON] та [PERSON]. Згідно довідки № 1547 від 27 липня 2018 року, виданої Байковецькою сільською радою Тернопільського району Тернопільської області, на день смерті [PERSON] постійно проживала і перебувала на реєстраційному обліку по [ADDRESS]. З нею були зареєстровані: дочка - [PERSON], зять - [PERSON], син - [PERSON], онуки - [PERSON], [PERSON]. Постановою державного нотаріуса Тернопільської районної державної нотаріальної контори Захарків Т.Б. від 13 липня 2018 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на частку житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами [ADDRESS], після смерті матері [PERSON], померлої [INFO], у зв'язку із відсутністю правовстановлюючих документів на житловий будинок. Окрім того, згідно вказаної постанови, [PERSON] 17 серпня 2016 року подав заяву № 1038 про відмову від прийняття спадщини за заповітом в користь [PERSON]. Згідно свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок від 30 листопада 1989 року, цілий жилий будинок з належними до нього будівлями та спорудами, який розташований в [ADDRESS], належить колгоспному двору, що складається з 7-х членів, головою якого є [PERSON]. Свідоцтво видане на підставі рішення виконкому Тернопільської районної Ради народних депутатів № 236 від 28 листопада 1989 року «Про оформлення права власності на жилі будинки». Відповідно до довідки № 1548 від 27 липня 2018 року, виданої Байковецькою сільською радою Тернопільського району Тернопільської області, житловий будинок, що знаходиться в [ADDRESS], станом на 01 липня 1990 року - двір колгоспника, членами якого були: голова двору - [PERSON], дружина - [PERSON], син - [PERSON], дочка - [PERSON], зять - [PERSON], онуки - [PERSON] та [PERSON]. 06 березня 2017 року Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації виготовлено технічний паспорт на житловий будинок № [ADDRESS], згідно якого загальна площа житлового будинку - 90,6 кв.м., житлова - 61,8 кв.м. Відповідно до прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України 2003 року (пункти 4, 5), Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. Відповідно до ст. 563 ЦК УРСР 1963 року, у випадку смерті члена колгоспного двору спадкування в майні двора не відкривається, а спадкується лише особисте майно членів колгоспного двору. Якщо після смерті члена колгоспного двору інших членів двору не залишилося, майно двору спадкується на загальних підставах. Згідно з п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Відповідно до ст. ст. 120, 123 ЦК України 1963 року, чинного на час існування колгоспних дворів, майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності. Отже, враховуючи те, що станом на 01 липня 1990 року членами колгоспного двору були: голова двору - [PERSON], дружина - [PERSON], син - [PERSON], дочка - [PERSON], зять - [PERSON], онуки - [PERSON] та [PERSON], то в силу ст.ст. 120, 123 ЦК України 1963 року, кожному з них належали частки по 1/7 будинковолодіння по [ADDRESS]. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 13 постанови від 24 червня 1983 року № 4 «Про практику розгляду судами України справ про спадкування», та в підпункті г) пункту 6 постанови від 22 грудня 1995 року № 20 «Про судову практику у справах права приватної власності», правила ст. 563 ЦК УРСР про те, що спадщина на майно колгоспного двору відкривається лише після смерті останнього його члена, поширюється на випадки припинення колгоспного двору лише з цих підстав до 1 липня 1990 року. У разі смерті члена колгоспного двору після 30 червня 1990 року спадщина на відповідну частку майна колгоспного двору відкривається після смерті кожного з його колишніх членів. Відповідно до ст.ст. 1216-1219 Цивільного Кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За нормами ст.1223 Цивільного кодексу України право на спадкування мають особи визначені у заповіті. Частиною 1 ст. 1270 ЦК України передбачено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 1274 ЦК України, спадкоємець за заповітом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь іншого спадкоємця за заповітом. Враховуючи те, що [PERSON], яка померла [INFO], за життя склала заповіт, яким заповіла належну їй, як члену колгоспного двору, 1/7 частину житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, що знаходиться по [ADDRESS], в рівних частках своїм дітям: дочці - [PERSON] та сину [PERSON], останній відмовився від прийняття спадщини за заповітом в користь позивачки, яка спадщину прийняла, оскільки на момент смерті проживала разом із спадкодавцем, що підтверджується довідкою № 1547 від 27 липня 2018 року, виданою Байковецькою сільською радою Тернопільського району Тернопільської області, відмови від її прийняття протягом шестимісячного строку не заявляла, що також підтверджується постановою державного нотаріуса Тернопільської районної державної нотаріальної контори Захарків\~Т.Б. від 13 липня 2018 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії, а тому вона успадкувала належну померлій 1/7 частину житлового будинкупо [ADDRESS]. Відповідно до вимог ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини справи, визнання позову відповідачами, а також те, що через відсутність державної реєстрації права власності та правовстановлюючих документів на житловий будинок, позивач не може реалізувати своїх спадкових прав, а тому її право підлягає судовому захисту, а позов підставний та підлягає до задоволення шляхом визнання за [PERSON] права власності в порядку спадкування за заповітом на 1/7 частину житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель і споруд, по [ADDRESS].

Outcome: approved