Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-30 00:00:00

[PERSON] звернулася до Рівненського міського суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 08.03. 2008 р. між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб Злинською сільською радою Маловисківського району Кіровоградської області, актовий запис № 01. За час проживання однією сім`єю у них народилася спільна дитина - син, [PERSON] , [INFO] . Протягом останнього часу між ними були припинені фактичні шлюбні стосунки, а саме: кожен з них проживає окремо один від одного, спільного господарства не ведуть, між собою не спілкуються, ніяких почуттів між ними немає. Наведені факти призвели до того, що вони стали психологічно відчужені, втратили взаємну любов один до одного та це спричинило розпад їхньої сім`ї. У зв`язку із наведеним вважає, що їхнє спільне проживання з [PERSON] однією сім`єю та збереження шлюбу є неможливим. Просила розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований Злинською сільською радою Маловисківського району Кіровоградської області, про що 08.03.2008 року складено відповідний актовий запис № 01. Представник позивачки, адвокат Штогрін В.С., подала до суду письмову заяву згідно якої позовні вимоги підтримала повністю та просила позов задовольнити, шлюб розірвати. Не заперечила проти розгляду справи у відсутність відповідача з ухваленням заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився повторно. Про день, час та місце судового засідання повідомлений належним чином рекомендованою кореспонденцією. Крім того, його виклик в судове засідання на 01.10.2020 року здійснювався через розміщення оголошення на офіційному сайті Судової влади України (http://court.gov.ua/) від 07.07.2020 року. З заявою про розгляд справи в його відсутність не звертався, причину неявки суду не повідомив. Письмового відзиву на позов не подав. За наведених обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін на підставі наявних у справі матеріалів з ухваленням заочного рішення відповідно до ст.ст. 280, 281,282 ЦПК України, проти чого не заперечила позивачка. Дослідивши письмові матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку що позовна заява підлягає до задоволення. За приписами ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають спільні права та обов`язки. За визначенням поняття шлюбу, наведеним у ч. 1 ст. 21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Згідно вимог ст. 24 СК закріплено один із головних принципів шлюбу його добровільність. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Як слідує з положень ст. 51 Конституції України, добровільність шлюбу відноситься до основних прав і свобод людини і громадянина. Відповідно до ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Згідно із ст. 109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, зареєстрованому 08 березня 2008 року Виконавчим комітетом Злинської сільської ради Маловисківського району Кіровоградської області, актовий запис № 1. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] .. Суд прийшов до висновку, що сторони на момент розірвання шлюбу фактично припинили шлюбні відносини, не проживають однією сім`єю з 2019 року та не ведуть сумісне господарство. Сторони втратили почуття любові, між ними відсутнє взаєморозуміння. Примирення не можливе оскільки взаємної волі сторін на спільне проживання немає. Сторони не мають наміру зберегти свою сім`ю. Проаналізувавши встановлені конкретні обставини по справі, оцінивши надані позивачем в порядку ст. 81 ЦПК України докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд, приймаючи до уваги існуючи взаємини між подружжям, причини розлучення, небажання кожного з них продовжувати шлюбні відносини, дійшов висновку, що подальше подружнє життя сторін, збереження їх сім`ї є неможливим та суперечить інтересам кожного з них. За таких обставин, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] про розірвання шлюбу підлягають до задоволення, так як подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам подружжя та неповнолітньої дитини, а тому суд прийшов до висновку про необхідність шлюб розірвати. На підставі викладеного, ст.ст. 55, 110, 112, 115 СК України,

Outcome: approved