Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-04 00:00:00

[PERSON] звернулася до Пологівського районного суду Запорізької області з зазначеним позовом до [PERSON] . В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка зазначила, що рішенням Пологівського районного суду Запорізької області від 30 червня 2009 року по цивільній справі №2-585/2009 з [PERSON] на її, [PERSON] , користь стягнуті аліменти у твердій грошовій сумі на утримання їхньої дитини [PERSON] , [INFO] у розмірі 300 гривень щомісяця до повноліття дитини. До теперішнього часу розмір аліментів змінений не був. З 2009 року значно виріс рівень інфляції, виросли ціни на продукти харчування, одяг, ліки та інші побутові речі, які необхідні для життєдіяльності та утримання дитини. На день звернення позивачки до суду з позовом прожитковий мінімум для дитини у віці від 6 до 18 років становить 2395 гривень. Такого розміру аліментів позивачці зовсім не достатньо для повноцінного утримання дитини. Крім того, дитині встановлена інвалідність з дитинства, тому є необхідність у додаткових витратах на її утримання, які пов`язані з купівлею ліків, проходженням профілактичних та лікувальних процедур. З часу ухвалення рішення дитина виросла і потребує більших матеріальних затрат. У зв`язку з зазначеним позивачка просить суд постановити рішення, яким змінити розмір аліментів, які стягуються з [PERSON] на її користь на підставі рішення Пологівського районного суду Запорізької області від 30 червня 2009 року у справі №2-585/2009 на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] з 300 гривень щомісяця на 1/4 частину з усіх видів доходу, заробітку відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття дитини. Про місце, дату і час розгляду справи сторони були повідомлені належним чином. Позивач [PERSON] звернулася до суду з письмовою заявою, в якій підтримала свої позовні вимоги, наполягає на їх задоволенні, просить розглянути справу в її відсутність без фіксації судового процесу технічними засобами. Відповідач [PERSON] звернувся до суду з письмовою заявою, в якій справу просить розглянути в його відсутність без фіксації судового процесу технічними засобами. Позовні вимоги [PERSON] до нього визнає і не заперечує проти їх задоволення. Начальник Пологівського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) С.Малачинська 03 червня 2021 року надала відзив на ухвалу Пологівського районного суду Запорізької області по справі №324/790/21 від 20 травня 2021 року, в якому зазначила, що рішенням Пологівського районного суду Запорізької області від 30 червня 2009 року у цивільній справі №2/585/2009 з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуті аліменти по 300 грн. щомісячно на утримання їх доньки [PERSON] , [INFO] , до її повноліття. У резолютивній частині зазначеного рішення, а також у резолютивній частині виконавчого документа, який було видано на підставі цього рішення, не вказано про зміну способу стягнення аліментів з боржника у відповідності до настання певних обставин. У зв`язку з вищезазначеним просять суд винести рішення у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, Пологівський районний відділ державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління юстиції (м.Дніпро), про зміну способу стягнення аліментів, у відповідності до вимог чинного законодавства України. Справу просять розглянути без участі представника Пологівського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро). На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України справа розглядається за відсутності учасників справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, беручи до уваги підтримання позивачкою позовних вимог, визнання відповідачем позову, думку керівника третьої особи, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що сторони у справі є батьками малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Інженерненською сільською радою Пологівського району Запорізької області, актовий запис №11. Рішенням Пологівського районного суду Запорізької області від 30 червня 2009 року з відповідача [PERSON] на користь позивачки [PERSON] на утримання доньки [PERSON] [INFO] стягнуті аліменти в розмірі 300 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття, та аліменти на утримання [PERSON] до досягнення донькою [PERSON] [INFO] трирічного віку у розмірі 100 грн. щомісячно. З копії розрахунку заборгованості зі сплати аліментів встановлено, що [PERSON] станом на 01 квітня 2021 року має сукупний розмір заборгованості зі сплати аліментів з грудня 2020 року по березень 2021 року 1200 грн. З копії посвідчення серії [NUMBER] судом встановлено, що [PERSON] [INFO] є дитиною з інвалідністю. З копії довідки про склад сім`ї №389, виданої виконавчим комітетом Пологівської міської ради Пологівського району Запорізької області 08 квітня 2021 року, судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] зареєстрована та проживає у [ADDRESS] і має склад сім`ї: донька [PERSON] , [INFO] , мати [PERSON] , [INFO] , батько [PERSON] , [INFO] . Згідно ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789-XII від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Дитині повинен бути забезпечений належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, причому обов`язком особистим, індивідуальним. Проживання окремо не звільняє від виконання цього обов`язку. Батьки мають всебічно сприяти розвитку дитини. Забезпечення умов для такого розвитку та навчання пов`язане з належним наданням матеріальної допомоги, що має бути достатньою. Платник аліментів зобов`язаний робити все можливе для того, щоб його заробіток (доходи) були достатніми для власного утримання та утримання дітей, за належний розвиток яких він відповідальний як батько. Мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини (стаття 141 СК України). Згідно зі статтею 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення повноліття. Відповідно до частини третьої статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти)присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Згідно з частиною другою статті 182 СК України мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку (частина п`ята статті 183 СК України). Суд звертає увагу, що станом на 01 січня 2021 року 300 грн. аліментів, які присуджені до сплати [PERSON] на утримання малолітньої доньки, є меншою сумою за гарантований мінімум (прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: із 1 січня 2021 року 2395 грн. (50% - 1197 грн. 50 коп.); із 1 липня 2021 року - 2510 грн. (50% - 1255 грн.). Згідно з правовою позицією Верховного Суду України, викладеною у рішенні від 05 лютого 2014 року у справі №143цс13, з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). З огляду на викладене, а також зважаючи на те, що батьки зобов`язані забезпечити дітям виховання, навчання, розвиток, житло, приймаючи до уваги існуючі життєві витрати, вік та стан здоров`я дитини, що обумовлює збільшення коштів, потрібних на її утримання, беручи до уваги те, що відповідач у справі на день розгляду справи не має постійного місця роботи, не отримує систематичний заробіток, але при цьому позов визнає,

Outcome: approved