Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-04 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON], [PERSON], в якому просить встановити факт родинних відносин між нею та [PERSON], а саме, що вона є онукою по матері [PERSON], яка померла [INFO] року, а також визнати за нею право власності на 4/7 частини житлового будинку загальною площею 72,2 кв.м., житловою площею 52,6 кв.м., з відповідною частиною господарських будівель і споруд, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], яка померла [INFO] року, [PERSON], який помер [INFO] року, та [PERSON], яка померла [INFO] року. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] року померла її бабуся - [PERSON], а [INFO] року - вітчим [PERSON]. Після їх смерті відкрилася спадщина на частини житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель і споруд по [ADDRESS], належні їм як членам колишнього колгоспного двору, а саме - по 1/7 частини. Належні померлим частини житлового будинку за законом успадкувала мама позивачки - [PERSON], оскільки була єдиним спадкоємцем першої черги, як дочка померлої [PERSON] та дружина померлого [PERSON], а заповіту останні за життя не склали. Спадщину прийняла після кожного з них, оскільки фактично вступила в управління спадковим майном, та відмови від прийняття спадщини не заявляла. [PERSON] за життя своїх спадкових прав після смерті [PERSON] та [PERSON] не оформила. [INFO] року померла мама позивачки - [PERSON]. Після їх смерті відкрилася спадщина на 3/7 частини житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель і споруд по [ADDRESS], з яких: ? частина належала їй особисто як голові колишнього колгоспного двору, ? частина - успадкована нею після смерті матері [PERSON] та ? частина - успадкована після смерті чоловіка [PERSON], на які вона не оформила спадкових прав. Належну померлій частину житлового будинку за законом успадкувала позивачка, оскільки була єдиним спадкоємцем першої черги, як дочка померлої [PERSON], а заповіту остання за життя не склала. Спадщину після смерті [PERSON] позивачка прийняла, оскільки на час відкриття спадщини проживала разом з нею та в шестимісячний строк подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Окрім того, [INFO] року помер чоловік позивачки - [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина на 1/7 частину житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель і споруд по [ADDRESS], яка належала йому як члену колишнього колгоспного двору. Заповіту померлий за життя не склав. Спадкоємцями першої черги за законом були: позивачка, як дружина померлого, а також діти: син [PERSON] та дочка [PERSON]. Позивачка спадщину прийняла, оскільки на день смерті проживала разом з спадкодавцем та відмови від спадщини не заявляла. Діти спадкодавця відмовляються від спадкування належної їм частки у спадковому майні після смерті батька на користь матері - [PERSON] Державним нотаріусом позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті матері [PERSON], чоловіка [PERSON], бабусі [PERSON] у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на належні частини житлового будинку на ім'я спадкодавців, відсутності державної реєстрації права власності та неможливості доведення родинних відносин внучки та бабці. Вказує, що у зв'язку з невірним зазначенням у свідоцтві про народження її матері в графі «мати» прізвища «[PERSON]» замість «[PERSON]» є необхідність у встановленні родинних відносин між нею та померлою бабусею [PERSON], з метою оформлення її спадкових прав. З цих підстав просить встановити факт родинних відносин між нею та її бабусею по матері - [PERSON] та визнати за нею право власності на вищевказане спадкове майно. Ухвалою судді від 25 липня 2018 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання на 14 серпня 2018 року. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала з підстав, викладених у ньому та просила його задовольнити. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явилися, попередньо подали зави, в яких вказали, що фактично не проживали разом із батьком - [PERSON] на день його смерті за адресою реєстрації, жодних дій щодо прийняття спадщини після його смерті не здійснювали, спадкувати належні їм частки спадкового майна після смерті останнього наміру не мають. Позов визнають в повному обсязі та просять розглядати справу без їхньої участі. Судом встановлено наступні обставини. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого Тернопільським райвідділом ЗАГС 17 квітня 1991 року, [PERSON] народилася [INFO] року. Відповідно до свідоцтва серії [NUMBER], виданого Великоглибочецьким райбюро ЗАГС Тернопільської області, [INFO] року народилася [PERSON], у графі мати вказана «[PERSON]», в графі батько - [PERSON]. 19 травня 1962 року [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON], та після реєстрації шлюбу їй присвоєно прізвище «[PERSON]», що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданим 19 травня 1962 року Великоглибочецьким райбюро ЗАГС Тернопільської області. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого Великоглибочецькою сільською радою Зборівського району Тернопільської області 30 червня 1965 року, [PERSON] народилася [INFO] року, в графі мати вказана «[PERSON]», в графі батько «[PERSON]». Як вбачається з повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб, 07 травня 1974 року [PERSON], [INFO], зареєструвала шлюб з [PERSON], [INFO], після реєстрації шлюбу їй присвоєно прізвище «[PERSON]». 10 вересня 1983 року [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON], після реєстрації шлюбу їй присвоєно прізвище «[PERSON]», що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER], виданим Великоглибочецькою сільською радою Тернопільського району Тернопільської області 10 вересня 1983 року. [INFO] року померла [PERSON], що підтверджується записом акту про смерть № 27 від 12 вересня 1994 року. Як вбачається з довідки № 461 від 23 травня 2018 року, виданої Великоглибочецькою сільською радою Тернопільського району Тернопільської області, у будинковолодінні, яке знаходиться в [ADDRESS] за наявними даними сільської ради, на день смерті [PERSON] проживали та були зареєстровані такі члени сім'ї: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. [INFO] року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії -[NUMBER] виданим 06 квітня 2001 року Великоглибочецькою сільською радою Тернопільського району Тернопільської області, про що зроблено актовий запис № 10. З довідки № 462 від 23 травня 2018 року, виданої Великоглибочецькою сільською радою Тернопільського району Тернопільської області, у будинковолодінні, яке знаходиться в [ADDRESS] за наявними даними сільської ради, на день смерті [PERSON] проживали та були зареєстровані такі члени сім'ї: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. [INFO] року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим 03 жовтня 2005 року Радянським відділом управління ЗАГС м. Липецька Липецької області Російської Федерації, переклад якого на українську мову було здійснено перекладачем [PERSON] та вірність копії оригіналу документа посвідчено приватним нотаріусом Тернопільського районного нотаріального округу [PERSON] Згідно довідки № 493 від 30 травня 2018 року, виданої Великоглибочецькою сільською радою Тернопільського району Тернопільської області, у будинковолодінні, яке знаходиться в [ADDRESS] за наявними даними сільської ради, на день смерті [PERSON] проживали та були зареєстровані такі члени сім'ї: [PERSON], [PERSON], [PERSON] (син), [PERSON] (дружина), [PERSON] (дочка), [PERSON] (внучка), [PERSON] (колишній зять). [INFO] року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим 20 липня 2016 року Великоглибочецькою сільською радою Тернопільського району Тернопільської області. Як вбачається з довідки № 494 від 30 травня 2018 року, виданої Великоглибочецькою сільською радою Тернопільського району Тернопільської області, встановлено, що у будинковолодінні, яке знаходиться в [ADDRESS] за наявними даними сільської ради, на день смерті [PERSON] проживали та були зареєстровані такі члени сім'ї: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] (правнучка), [PERSON] (правнучка), [PERSON] (правнучка). За життя вказані особи заповітів не складали, та після їх смерті кожного з них відкрилася спадщина на відповідну частину житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами за адресою: [ADDRESS] 22 грудня 2016 року [PERSON] звернулася до Тернопільської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за законом після смерті матері [PERSON]. Постановою державного нотаріуса Тернопільської районної державної нотаріальної контори Захарків Т.Б. від 18 травня 2018 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері - [PERSON], померлої [INFO] року, вітчима - [PERSON], померлого [INFO] року, чоловіка - [PERSON], померлого [INFO] року та бабусі [PERSON], померлої [INFO] року, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документа та державної реєстрації права власності на житловий будинок та неможливістю довести факт родинних відносин внучки та бабусі. Окрім того, як вбачається з вищевказаної постанови, у справах Тернопільської районної державної нотаріальної контори заведена спадкова справа за № 649/2016 після смерті [PERSON], за заявою дочки померлої [PERSON] про прийняття спадщини за законом № 1724 від 22 грудня 2016 року. Інші спадкоємці до нотаріальної контори не зверталися. Після смерті [PERSON], [PERSON] та [PERSON] спадкові справи не заводилися. Як вбачається з довідки № 633 від 10 липня 2018 року, виданої Великоглибочецькою сільською радою Тернопільського району Тернопільської області, [PERSON], [INFO] є дійсно онукою [PERSON], яка проживала [ADDRESS]. На підставі досліджених судом документів встановлено, що [PERSON] є матір'ю позивачки [PERSON]. [PERSON] був чоловіком [PERSON], однак не є батьком позивачки, оскільки шлюб з її матір'ю був зареєстрований після її народження та в свідоцтві про народження він не вказаний її батьком. [PERSON] був чоловіком позивачки [PERSON]. Той факт, що [PERSON], прізвище якої у свідоцтві про народження матері позивачки вказано «[PERSON]» є матір'ю [PERSON], а від-так - бабусею [PERSON], підтверджується тим, що дані, що зазначені у свідоцтві про народження [PERSON] стосовно матері, а саме - ім'я та по батькові відповідають цим даним, зазначеним у свідоцтві про народження та в свідоцтві про смерть бабусі позивачки, де її прізвище вказано «[PERSON]». Окрім того, факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON], а саме те, що остання є бабусею позивачки підтверджено довідкою № 633 від 10 липня 2018 року, виданою Великоглибочецькою сільською радою Тернопільського району Тернопільської області. Також, допитані в судовому засіданні в якості свідків [PERSON] та [PERSON] вказали, що вони є сусідами позивачки [PERSON] та знають, що [PERSON] була її бабусею, позивачка так її називала. Окрім того, як вбачається з довідок, виданих Великоглибочецькою сільською радою Тернопільського району Тернопільської області стосовно зареєстрованих членів сім'ї у житловому будинку по [ADDRESS], прізвище бабусі позивачки вказується і як «[PERSON]», і як «[PERSON]». Таким чином, суд вважає встановленим факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON], а саме те, що [PERSON] є онукою по матері [PERSON], яка померла [INFO] року. Прізвище матері [PERSON] та її самої у свідоцтві про її народження помилково зазначено як «[PERSON]», та його зазначення зумовлено тим, що шлюб між зазначеними у свідоцтві батьками не був офіційно зареєстрований, дані про прізвище «[PERSON]» матері та доньки були внесені з її слів, однак відомості про присвоєння матері прізвища «[PERSON]» замість «[PERSON]» відсутні. Необхідність встановлення цього факту судом зумовлена вагомістю порушення спадкових прав позивача, реалізація яких залежить від доведеності даного факту. Як встановлено з довідки № 632 від 10 липня 2018 року, виданої Великоглибочецькою сільською радою Тернопільського району Тернопільської області, будинок, який знаходиться в [ADDRESS] за наявними даними сільської ради рахується за померлою [PERSON]. Двір за вищевказаною адресою станом на 01 липня 1990 року рахувався як двір «колгоспний». Членами двору станом на 01 липня 1990 року були: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Відповідно до інформаційної довідки № 850 від 11 серпня 2017 року, виданої Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації, станом на 04 серпня 2017 року по обліку бюро будинковолодіння [ADDRESS] рахується за [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] Будинковолодіння раніше рахувалося по [ADDRESS]. В будинковолодінні самочинних добудов і перепланувань не виявлено. Згідно інформаційної довідки № 851 від 11 серпня 2017 року, виданої Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації, за матеріалами бюро станом на 01 січня 2013 року житловий будинок [ADDRESS] зареєстровано за головою колишнього колгоспного двору [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності, виданого Великоглибочецькою селищною радою 30 січня 1989 року на підставі рішення виконкому № 3 від 23 січня 1989 року та записано в реєстрову книгу № 1 за реєстровим № 88. Відповідно до інформаційних довідок № 852, 853, 854 від 11 серпня 2017 року, виданих Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації, за матеріалами бюро станом на 01 січня 2013 року державна реєстрація житлового будинку [ADDRESS] Тернопільського району Тернопільської області за [PERSON], [PERSON], [PERSON] в бюро не проведена. 04 серпня 2017 року виготовлено технічний паспорт на житловий будинок [ADDRESS] Тернопільського району Тернопільської області, з якого вбачається, що вказаний житловий будинок 1965 року побудови, загальна площа будинку - 72,2 кв.м., житлова - 52,6 кв.м. Відповідно до прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України 2003 року (пункти 4, 5), Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. Відповідно до ст. 563 ЦК УРСР 1963 року, у випадку смерті члена колгоспного двору спадкування в майні двора не відкривається, а спадкується лише особисте майно членів колгоспного двору. Якщо після смерті члена колгоспного двору інших членів двору не залишилося, майно двору спадкується на загальних підставах. Згідно з п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Відповідно до ст. ст. 120, 123 ЦК України 1963 року, чинного на час існування колгоспних дворів, майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності. Отже, враховуючи те, що станом на 01 липня 1990 року членами колгоспного двору були: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], кожному з них належали частки по 1/7 будинковолодіння [ADDRESS] Тернопільського району Тернопільської області. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 13 Постанови від 24 червня 1983 року № 4 «Про практику розгляду судами України справ про спадкування», та в підпункті г) пункту 6 постанови від 22 грудня 1995 року № 20 «Про судову практику у справах права приватної власності», правила ст. 563 ЦК УРСР про те, що спадщина на майно колгоспного двору відкривається лише після смерті останнього його члена, поширюється на випадки припинення колгоспного двору лише з цих підстав до 1 липня 1990 року. У разі смерті члена колгоспного двору після 30 червня 1990 року спадщина на відповідну частку майна колгоспного двору відкривається після смерті кожного з його колишніх членів. Зважаючи на те, що [PERSON] померла [INFO] року та [PERSON] помер [INFO] року, правовідносини щодо спадкування після їх смерті регулюються нормами ЦК УРСР 1963 року. Відповідно до ч. 2 ст. 524ЦК УРСР 1963 року, спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. За нормами ст. 529 ЦК УРСР 1963 року, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю. Згідно із ст.ст. 548-549 ЦК УРСР 1963 року, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Відповідно до ст. 553 ЦК УРСР 1963 року, спадкоємець за законом або за заповітом вправі відмовитись від спадщини протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. При цьому він може заявити, що відмовляється від спадщини на користь кого-небудь з інших спадкоємців, закликаних до спадкоємства за законом або за заповітом, а також на користь держави або окремих державних, кооперативних або інших громадських організацій. Наступне скасування спадкоємцем такої заяви не допускається. Вважається, що відмовився від спадщини також той спадкоємець, який не вчинив жодної з дій, що свідчать про прийняття спадщини (стаття 549 цього Кодексу). Враховуючи те, що [PERSON] заповіту щодо належного їй, як члену колгоспного двору, майна - 1/7 частини житлового будинку по [ADDRESS] не складала, спадщину після її смерті прийняла [PERSON], яка, як встановлено судом, була її дочкою, оскільки була єдиним спадкоємцем першої черги за законом та фактично вступили в управління та володіння спадковим майном, що підтверджується довідкою № 461 від 23 травня 2018 року, виданою Великоглибочецькою сільською радою Тернопільського району Тернопільської області, відмови від її прийняття протягом шестимісячного строку не заявляла, а тому вона успадкувала належну померлій 1/7 частку житлового будинку. Окрім того, [PERSON], який помер [INFO] року, заповіту щодо належного йому, як члену колгоспного двору, майна - 1/7 частини житлового будинку по [ADDRESS] не складав, спадщину після його смерті прийняла дружина - [PERSON], оскільки була єдиним спадкоємцем першої черги за законом та фактично вступили в управління та володіння спадковим майном, що підтверджується довідкою № 462 від 23 травня 2018 року, виданою Великоглибочецькою сільською радою Тернопільського району Тернопільської області, відмови від її прийняття протягом шестимісячного строку не заявляла, а тому вона успадкувала належну померлому 1/7 частку житлового будинку. Враховуючи те, що [PERSON], як члену колгоспному двору належала 1/7 частина житлового будинку по [ADDRESS], та після смерті [PERSON] та [PERSON] вона успадкував 2/7 частини житлового будинку (по 1/7 частини після смерті кожного з них), то їй належало 3/7 частини вказаного будинковолодіння, однак прав на належне їй майно не зареєструвала. Встановлено, що [PERSON] помер [INFO] року та [PERSON] померла [INFO] року, тому до правовідносин щодо спадкування після їх смерті застосуванню підлягають норми ЦК України 2003 року. Відповідно до ст.ст. 1216-1219 Цивільного Кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно з ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Частиною 1 ст. 1270 ЦК України передбачено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Судом встановлено, що [INFO] року помер чоловік позивачки - [PERSON], заповіту щодо належного йому, як члену колгоспного двору, майна - 1/7 частини житлового будинку по [ADDRESS] не складав. Спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON] були: дружина - [PERSON], син - [PERSON] та дочка - [PERSON]. Спадщину після його смерті прийняла дружина [PERSON],оскільки була спадкоємцем першої черги, та на момент смерті проживала разом із спадкодавцем, що підтверджується довідкою № 493 від 30 травня 2018 року, виданою Великоглибочецькою сільською радою Тернопільського району Тернопільської області, відмови від її прийняття протягом шестимісячного строку не заявляла. Діти померлого - [PERSON] та [PERSON], згідно поданими ними до суду письмовими заявами, спадщину після смерті батька не прийняли, оскільки на час відкриття спадщини не проживали разом з ним, хоча були зареєстровані за адресою місця його проживання та заяв про прийняття спадщини в нотаріальну контору не подавали. Таким чином, позивачка [PERSON] успадкувала належну померлому 1/7 частину житлового будинку. Також, враховуючи те, що [INFO] року померла [PERSON], заповіту померла за життя не складала, спадщину після її смерті прийняла дочка [PERSON], яка є єдиним спадкоємцем першої черги, та на момент смерті проживала разом із спадкодавцем, що підтверджується довідкою № 494 від 30 травня 2018 року, виданою Великоглибочецькою сільською радою Тернопільського району Тернопільської області, окрім того, протягом шестимісячного строку з часу відкриття спадщини звернулася в нотаріальну контору з заявою про прийняття спадщини,а тому вона успадкувала 3/7 частини житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами по [ADDRESS], які належали спадкодавцю. Відповідно до вимог ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини справи, визнання позову відповідачами, а також те, що через відсутність встановлення факту родинних відносин між [PERSON] та [PERSON], яка є її бабусею по матері, а також державної реєстрації права власності та правовстановлюючих документів на житловий будинок, позивач не може реалізувати своїх спадкових прав, а тому її право підлягає судовому захисту шляхом встановленим факту родинних відносин між [PERSON] та [PERSON], а саме те, що [PERSON], [INFO], є онукою по матері [PERSON], яка померла [INFO] року, та визнання за [PERSON] права власності на 4/7 частини житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель і споруд, по [ADDRESS], в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] та чоловіка [PERSON].

Outcome: approved