Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-23 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з даною позовною заявою, в якій просила позбавити [PERSON] батьківських прав відносно сина [PERSON] , [INFO] . Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що її син [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб. [INFO] у них народився син [PERSON] . Оскільки [PERSON] мала статус сироти, свого помешкання не мала, вона разом зі своїм чоловіком та спільною дитиною проживали в одному будинку із позивачкою. Ще будучи вагітною, відповідачка [PERSON] зловживала спиртними напоями, вела аморальний спосіб життя. Після народження сина [PERSON] вона покидала його напризволяще, не з`являючись до дитини по декілька діб. Піклування дитиною повністю лягло на плечі позивачки. В липні 2016 відповідачка знайшла собі нового чоловіка, покинувши [PERSON] та пішла з дому. Син позивачки не витримав такого сімейного життя і 16.09.2016 покінчив життя самогубством. Після його поховання [PERSON] деякий час проживала в сім`ї позивачки, весь час зловживаючи спиртними напоями, не ночувала вдома. В грудні 2016 вона забрала дитину і зникла у невідомому напрямку. Лише через два тижні дитину в занедбаному стані вдалось знайти у невідомої жінки в с. Кудіївці. Відповідачки біля дитини не було. Протягом 2017-2018 відповідачка [PERSON] зі своїм сином не бачилась, його життям не цікавилась, матеріально не підтримувала. В 2018 зі слів останньої позивачка дізналася, що у [PERSON] народилася друга дитина і наразі вона проживає зі своїм співмешканцем у смт. Браїлів Жмеринського району. Дитина, якій наразі виповнилося чотири роки, часто хворіє, однак його матір не хвилює стан здоров`я дитини, вона не цікавиться життям дитини, повністю ігнорує його потреби, ніколи не відвідувала дитячий садочок, який відвідує [PERSON] , свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків. Представник позивачки [PERSON] - адвокат Чаленко Н.В. надала заяву про розгляд справи у її та позивачки відсутність. Зазначила, що позов підтримують в повному обсязі та просять його задовольнити та винести заочне рішення. Представник третьої особи - головний спеціаліст Служби у справах дітей Жмеринської міської ради Українець П.І. подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, при вирішенні будь - яких питань поклався на розсуд суду. Відповідач [PERSON] яка належним чином була повідомлена про дату, час та місце розгляду справи в судове засідання повторно не з`явилася, причини неявки суду невідомі. Заяви про розгляд справи у її відсутність до суду не надходило. Відзиву на позовну заяву у визначені судом строки відповідач не подала. Відповідно ч.1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов:1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання;2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин;3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що на підставі копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого повторно 29.01.2019 Жмеринським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, актовий запис №146, позивачка [PERSON] являється матір`ю [PERSON] , [INFO] (а.с.8). Відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , актовий запис №47, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, прізвище дружини після одруження - [PERSON] (а.с.10). [PERSON] та відповідачка по справі [PERSON] є батьками неповнолітньої дитини [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 08.04.2015 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Жмеринці реєстраційної служби Жмеринського міськрайонного управління юстиції у Вінницькій області, актовий запис №129 (а.с. 11). Згідно із копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , актовий запис №377, [PERSON] помер [INFO] (а.с.9). Згідно із довідкою, виданою 21.01.2019 головою квартального комітету «Калинка», з дня смерті [PERSON] його неповнолітній син [PERSON] , 2015 року народження, проживає разом зі своєю бабусею [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , та знаходиться на повному її утриманні (а.с.13). У відповідь на адвокатський запит КП «Жмеринський районний медичний центр первинної медико-санітарної допомоги» Жмеринської районної ради надав довідку про те, що дитина [PERSON] , [INFO] , перебуває на диспансерному обліку у сімейного лікаря ЗПСМ №2 м.Жмеринка [PERSON] Протягом двох років з дитиною на огляд лікаря зверталась бабуся [PERSON] , що виконує всі рекомендації лікаря (а.с.15-18). Як вбачається із виписок із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого, дитина часто хворіє, в тому числі на вірусні інфекції. На огляд до лікаря звертається із бабусею [PERSON] (а.с.19,20,22). Згідно із педагогічною характеристикою на вихованця ЗДО №1 «Дзвіночок» [PERSON] , [INFO] , розвиток дитини відповідає її віковим особливостям, хлопчик завжди охайний, чемний, доброзичливий і відкритий. За весь період перебування дитини у дитячому садочку вихованням [PERSON] займаються його бабуся [PERSON] та дідусь [PERSON] Мати дитини жодного разу не відвідала сина у дитячому садочку (а.с.21). Згідно з висновком органу і піклування виконавчого комітету Жмеринської міської ради від орган опіки та піклування виконавчого клмітету Жмеринської міської ради вирішив, що позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітнього [PERSON] , [INFO] , є доцільним. Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю Організації Об`єднаних Націй 20.11.1959 р., як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, схваленої резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї Організації Об`єднаних Націй від 21.12.1995 р., батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Зазначені гарантії кореспондуються із ст. 52 Конституції України, відповідно до якої діти рівні у своїх правах незалежно від походження, а також від того, народжені вони у шлюбі чи поза ним. Згідно із ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Вони повинні піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до вимог ч. 4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав та інтересів дитини і водночас, санкція (відповідальність) за протиправну винну поведінку матері або батька. Пунктами 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» судам роз`яснено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування всіх обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених статтею 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного огляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Під час розгляду даної справи судом встановлено, що відповідач [PERSON] свідомо ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини [PERSON] , оскільки вона не піклується про його фізичний і духовний розвиток, його навчання, не цікавиться здоров`ям, життям та потребами дитини, не спілкується з дитиною, не виявляє інтересу до його внутрішнього світу. Враховуючи зазначене, суд вважає, що позов обґрунтований, стверджений доказами, які не суперечать один одному, є належним та допустимими та підлягає задоволенню, виходячи із таких норм права, що регулюють зазначені спірні правовідносини. На підставі викладеного та

Outcome: approved