Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-21 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей. В підтвердження позову позивач посилається на те, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 12 січня 2017 року в Комінтернівському районному у місті Харків відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області за актовим записом №05. Від спільного подружнього життя сторони мають двох малолітніх дітей: сина - [PERSON], [INFO], та дочку - [PERSON], [INFO], які на даний час проживають з позивачем та знаходяться на повному її утриманні. З 21.01.2018 відповідач перестав допомагати позивачу в утриманні спільних дітей. Відповідач офіційно працевлаштований, отримує стабільну заробітну плату, але в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, у зв'язку з чим вона змушена звернутися до суду з даним позовом і просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей у розмірі 33% з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку до досягнення дітьми повноліття. В судове засідання позивач [PERSON] не прибула, в письмовій заяві уточнила позовні вимогти і просила стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку до досягнення дітьми повноліття, а справу розглядати за її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання також не прибув, в письмовій заяві просив справу розглядати за його відсутності, не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання дітей у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку до досягнення дітьми повноліття. Суд, вважає можливим справу розглянути за відсутності сторін по справі. На підставі ст. 247 ч. 2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 4 ст. 200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому ст. 206 ЦПК України. З огляду на ті обставини, що визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає доцільним ухвалити рішення в підготовчому судовому засіданні. Суд, дослідивши матеріали справи, як докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Судом було достовірно встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають в шлюбі, зареєстрованому 12 січня 2017 року в Комінтернівському районному у місті Харків відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області за актовим записом №05. Від спільного подружнього життя сторони мають двох малолітніх дітей: сина - [PERSON], [INFO], та дочку - [PERSON], [INFO], які на даний час проживають з позивачем та знаходяться на повному її утриманні, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Дергачівської міської ради Дергачівського району Харківської області за № 3572 від 05.07.2018 року. Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідачем не надано належних та допустимих доказів, в тому числі визначених ст. 182 СК України, що він має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі. Згідно ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 31) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 32) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. У відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача в дохід держави судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до ч. 1 ст. 259 ЦПК України суди ухвалюють рішення іменем України негайно після закінчення судового розгляду. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved