Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-01 00:00:00

[PERSON] звернулася до Врадіївського районного суду з позовною заявою до Врадіївської селищної ради Миколаївської області, [PERSON] про визнання права власності на земельну ділянку. Позивач зазначила, що згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 6 лютого 1997 року її мати [PERSON] успадкувала після [PERSON], який помер [INFO], житловий будинок, розташований по [ADDRESS]. [INFO] померла її мати [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина, яка складається із житлового будинку, розташованого по [ADDRESS]. Спадщину після смерті [PERSON] прийняли вона та її батько [PERSON] Згідно свідоцтва про право на спадщину від 14 листопада 2007 року після смерті її матері [PERSON] вона набула право власності на ? частину житлового будинку, який розташований по [ADDRESS], який належав спадкодавці на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 6 лютого 1997 року. 14 листопада 2007 року [PERSON] отримав свідоцтво про право на спадщину за законом на ? частину житлового будинку, який розташований по [ADDRESS] після смерті [PERSON] 13 серпня 2008 року згідно договору дарування, укладеного між нею та [PERSON], посвідченого приватним нотаріусом Демченко Т.М. та зареєстрований за № 1048 вона набула у власність ? частину житлового будинку, який розташований по [ADDRESS], який належав дарувальнику на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Врадіївською державною нотаріальною конторою Миколаївської області 14 листопада 2007 року за № 537 та зареєстрованого в Первомайському МБТІ Миколаївської області 23 червня 2008 року за № 2044. Враховуючи, що її мати [PERSON] набула право власності 6 лютого 1997 року в порядку спадкування за заповітом після [PERSON] на житловий будинок, який розташований по [ADDRESS], до неї відповідно до ч. 1 ст. 30 Земельного Кодексу України (в редакції 1992 року), який діяв на час успадкування перейшло і право власності на земельну ділянку площею 0,16 га з цільовим призначенням для обслуговування зазначеного житлового будинку. Проте, оскільки на земельну ділянку площею 0,16 га з цільовим призначенням для обслуговування житлового будинку, який розташований по [ADDRESS] виданий Державний акт на ім»я [PERSON], яка не була охоплена заповітом, у зв»язку з чим її мати за життя не переоформила на себе право власності на зазначену землю. Враховуючи, що вона набула згідно свідоцтва про право на спадщину від 14 листопада 2007 року та згідно договору дарування від 13 серпня 2008 року право власності на житловий будинку, який розташований по [ADDRESS], згідно чинного законодавства до неї повинно перейти право власності на земельну ділянку площею 0,16 га, на якій розміщений зазначений житловий будинок. У зв»язку зі смертю [PERSON] у неї не має можливості в позасудовому порядку набути та зареєструвати за собою право власності на земельну ділянку з цільовим призначенням для обслуговування її житлового будинку, розташованого по [ADDRESS], так як за життя у [PERSON] дітей не було, інших спадкоємців за законом, заповітом чи родичів також не було. Іншого способу для захисту своїх прав, як звернення до суду з позовом про визнання за нею права власності на земельну ділянку, вона не має. Посилаючись на зазначене позивач просила суд задовольнити її позов. В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник [PERSON] позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити, посилаючись на обставини, які викладені в позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі та не заперечував проти їх задоволення. Відповідач - Врадіївська селищна рада Миколаївської області в судове засідання не направило свого представника, але на адресу суду надійшла заява від селищного голови Москаленко М.Л., в якій він просить розглядати дану цивільну справу у відсутності їх представника та не заперечують проти задоволення позовних вимог. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, щодо предмета спору - Відділ Держгеокадастру у Врадіївському районі Миколаївської області в судове засідання не направило свого представника, але на адресу суду надійшла заява від начальника відділу Нестеренко О.В., в якій вона просить розглядати дану цивільну справу у відсутності їх представника та прийняти рішення згідно вимог чинного законодавства. Відповідно до положень ч. 2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Аналізуючи докази надані сторонами та пояснення сторін, суд визнав доведеними такі факти: - земельна ділянка площею 0,16 га. з цільовим призначенням для обслуговування житлового будинку, розташованого по [ADDRESS] зареєстрована на праві приватної власності на землю за [PERSON] (Державний акт на право приватної власності на землю № 00000001, виданий Врадіївською селищною радою Миколаївської області 24 травня 1994 року; витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки № 34-14.12-0.4-287/28-16 від 23 травня 2016 року); - [INFO] [PERSON] помер (запис Акта про смерть № 87, від 4 липня 1995 року); - після померлого [INFO] [PERSON] відкрито спадкову справу № 134/1995 (відповідь щодо наданння відомостей Врадіївської державної нотаріальної контори Миколаївської області № 834/01-16 від 22 вересня 2016 року); - спадкоємцем майна [PERSON], який помер [INFO] є [PERSON] на підставі заповіту, та спадкове майно, на яке видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом складається з житлового будинку з будівлями та спорудами, розташованого по [ADDRESS] (свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 6 лютого 1997 року, зареєстрованого в реєстрі за № 113); - [INFO] [PERSON] померла (свідоцтво про смерть серії [NUMBER], видане 6 липня 2004 року); - після померлої [INFO] [PERSON] відкрито спадкову справу № 246/2007, заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину подали - чоловік спадкодавиці [PERSON] та донька спадкодавиці [PERSON] (відповідь щодо наданння відомостей Врадіївської державної нотаріальної контори Миколаївської області № 869/01-16 від 29 вересня 2016 року); - позивач [PERSON], [INFO], є донькою [PERSON], 21 лютого 2013 року між [PERSON] та позивачем [PERSON] було Врадіївським районним судом розірвано шлюб та після розірвання шлюбу залишено дружині прізвище [PERSON] (свідоцтво про народження серії [NUMBER], видане 23 листопада 1969 року; копія рішення Врадіївського районного суду Миколаївської області від 21 лютого 2013 року); - спадкоємцем ? частки майна [PERSON], померлої [INFO], є її донька [PERSON], та спадкове майно, на яке видано свідоцтво про право на спадщину за законом складається з житлового будинку з будівлями та спорудами, розташованого по [ADDRESS] (свідоцтво про право на спадщину за законом від 14 листопада 2007 року, зареєстрованого в реєстрі за № 538); - [PERSON] подарував ? частину житлового будинку з господарськими будівлями, розташованого по [ADDRESS] позивачу [PERSON] (договір дарування від 13 серпня 2008 року, зареєстрованого в реєстрі за № 1048; Витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 21020495 від 24 листопада 2008 року). Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що між сторонами склалися правовідносини з приводу визнання права власності на земельну ділянку. Відповідно до положень ст.ст. 23, 30, 67 Земельного кодексу України в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин, право власності або право постійного користування землею посвідчується державними актами, які видаються і реєструються сільськими, селищними, міськими, районними Радами народних депутатів. При переході права власності на будівлю і споруду разом з цими об'єктами переходить у розмірах, передбачених статтею 67 цього Кодексу, і право власності або право користування земельною ділянкою без зміни її цільового призначення і, якщо інше не передбачено у договорі відчуження - будівлі та споруди. У разі зміни цільового призначення надання земельної ділянки у власність або користування здійснюється в порядку відведення. Право власності або право користування земельною ділянкою у перелічених випадках посвідчується Радами народних депутатів відповідно до вимог статті 23 цього Кодексу. Розмір ділянок для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) повинен бути не більше: у сільських населених пунктах - 0,25 гектара, селищах міського типу - 0,15 гектара, а для членів колективних сільськогосподарських підприємств і працівників радгоспів - не більше 0,25 гектара, у містах - 0,1 гектара. Згідно до ч. 1 ст. 120 Земельного Кодексу України, у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об»єкти. До особи, яка набула право власності на житловий будинок, будівлю або споруду, які розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені без зміни її цільового призначення. Враховуючи, що позивач набула згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 14 листопада 2007 року та згідно договору дарування від 13 серпня 2008 року право власності на житловий будинку, який розташований по [ADDRESS], згідно чинного законодавства до неї повинно перейти право власності на земельну ділянку площею 0,16 га, на якій розміщений зазначений житловий будинок. Таким чином, виходячи з наведеного, суд дійшов до висновку про те, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved