Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-26 00:00:00

[PERSON] звернулася до Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області з позовом до [PERSON], Новомиколаївської селищної ради про визнання права власності. в обґрунтування позову посилається на те, що 24 жовтня 2003 року [PERSON] подарував їй земельну ділянку для обслуговування житлового будинку та ведення особистого селянського господарства. Земельна ділянка знаходиться за адресою: [ADDRESS] Позивач вирішила звернутися до державного реєстратора з метою реєстрації права власності, проте їй було відмовлено у проведенні державної реєстрації у зв'язку з тим, що з наданих документів неможливо встановити набуття, зміну чи припинення прав на нерухоме майно, а саме, у правовстановлюючих документах не співпадає площа земельної ділянки. На підставі вищевикладеного позивач просила суд визнати за нею право власності на ? частину земельної ділянки для обслуговування житлового будинку та ведення особистого селянського господарства, розташованого за адресою: [ADDRESS] В судовому засіданні позивач позов підтримала, просила суд задовольнити заявлені позовні вимоги, суду пояснила, що [PERSON] подарував їй ? частину будинку та земельної ділянки, проте в документах неправильно було зазначено площу подарованої земельної ділянки. [PERSON] помер [INFO] та після його смерті вона вирішила оформити земельну ділянку належним чином, проте їй було відмовлено. Інша половина майна належала [PERSON], але після його смерті спадкоємцем є його донька - [PERSON] Відповідач, [PERSON], в судовому засіданні позов визнала, проти задоволення позовних вимог не заперечувала. Суду пояснила, що вона є донькою [PERSON] та є єдиною спадкоємицею після його смерті. Вона не може також оформити спадкові права на ? частину житлового будинку та земельну ділянку в порядку спадкування після смерті батька через неточності в документах, тому вона не заперечує проти визнання за позивачем права власності на ? частину спірної земельної ділянки. Представник відповідача, Новомиколаївської селищної ради, в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, позов визнав. Представник тертої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Суд, вислухавши пояснення позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків. Судом встановлено такі обставини та відповідні їм правовідносини. На підставі договору купівлі-продажу від 22 жовтня 1988 року [PERSON] був власником житлового будинку з господарчими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] (а.с.5-6). 24 жовтня 2003 року [PERSON] подарував [PERSON] ? частку вказаного житлового будинку з відповідною часткою господарчих та побутових спору та будівель. Право власності [PERSON] було зареєстровано у визначеному законом порядку (а.с.7-8). Також [PERSON] подарував [PERSON] ? частину земельної ділянки для обслуговування житлового будинку та ведення особистого селянського господарства за адресою: [ADDRESS]. При цьому в договорі дарування площа земельної ділянки зазначена як 0,234 га, проте не зазначено, що це є ? частина земельної ділянки загальною площею 0,367 га (а.с.9). Відповідно до витягів з Державного земельного кадастру станом на 28 лютого 2017 року за вищевказаною адресою знаходиться дві земельні ділянки: для ведення особистого селянського господарства загальною площею 0,2170 га (кадастровий номер [NUMBER]) та для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) загальною площею 0,2500 га (кадастровий номер [NUMBER]) (а.с.34,35). Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що відомості про земельну ділянку за договором дарування, яка була фактична подарована, не співпадають з відомостями з технічної документації, що і стало підставою для відмови у реєстрації права власності на це майно, що підтверджується відповідним рішенням державного реєстратора від 27 березня 2017 року (а.с.10). Вирішуючи питання про законність та обґрунтованість вимог [PERSON] суд приймає до уваги, що на час розгляду справи вона є власником ? частки житлового будинку з господарчими та побутовими спорудами за адресою: [ADDRESS], що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с.31). Власником іншої половини майна фактично є [PERSON], яка є донькою [PERSON], який згідно з свідоцтвом про смерть помер [INFO] (а.с.33). Ці обставини в судовому засіданні сторони визнали, а тому вони не підлягають доказуванню у відповідності до ст. 61 Цивільного процесуального кодексу України. Згідно з інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав право власності на спірну земельну ділянку ні за ким не зареєстровано (а.с.32), що виключає порушення прав та інтересів інших осіб у разі задоволення позовну. Згідно зі ст. 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Оскільки судом встановлено, що [PERSON] фактично є власником ? частки земельної ділянки по [ADDRESS] проте її право не визнається, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги є законними та обґрунтованими та позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved