Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-05 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до Гостівської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON]. Свої вимоги обґрунтовувала тим, що по вул. Полеглих за волю, 10, в с.\~Гостів Тлумацького району Івано-Франківської області проживала [PERSON] і їй на підставі Державного акта на право приватної власності на землю серії ІV-ІФ № 042698 від 18.02.2003 року на праві власності належали земельні ділянки загальною площею 0,88 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. 01.11.2011 року [PERSON] померла. Після її сметі відкрилася спадщина на все належне їй на день смерті майно. Ще за життя [PERSON] посвідчила на імя позивача заповіт, яким заповіла їй все належне їй на день смерті майно. Позивач несвоєчасно звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, оскільки з 24.02.2011 року вона змушена була доглядати за хворою мамою [PERSON], так як в матері стався ішемічний інсульт, параліч лівої сторони, двобічний коксартроз, мати потребувала цілодобового догляду, оскільки не могла обходитися без сторонньої допомоги. Враховуючи наведені обставини, позивач змушена була розрахуватися з роботи, у неї був досить важкий матеріальний стан. Мати [PERSON] померла 22.12.2014 року. Після смерті її брата [PERSON], а саме з 20.02.2017 року, вона змушена доглядати за перестарілим вітчимом [PERSON], [INFO] В підготовче судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, однак в позовній заяві просила справу розглянути у її відсутності. Представник відповідача Гостівської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області в підготовче судове засідання не зявився, однак до суду подав письмову заяву, в якій вказав, що позов визнає, не заперечує проти його задоволення та просив справу розглянути у його відсутності. У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Згідно ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з таких підстав: Судом встановлено, що згідно копії Державного акту на право власності на земельну ділянку серії IV-ІФ № 042698 від 18.02.2003 року [PERSON] на праві власності належали земельні ділянки, загальною площею 0,88 га, призначені для ведення товарного виробництва, розташовані на території Гостівської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області (а.с. 12). 01.11.2011 року [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 7). Ще за життя [PERSON] склала заповіт, яким все своє майно, де б воно не знаходилося і з чого воно б не складалося заповіла позивачу [PERSON], що підтверджується копією дублікату заповіту від 13.11.2002 року (а.с. 6). В силу ст. 1268 ЦК України (в редакції 2003 р.), спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або її не прийняти. Відповідно до ст.ст. 1268, 1269 ЦК України (в редакції 2003 р.), діями, які свідчать про прийняття спадщини вважається: постійне проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подача спадкоємцем у шестимісячний термін заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори. Відповідно до довідки Гостівської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області № 534 від 27.09.2018 року [PERSON], яка померла 2011 року, була зареєстрована одна по вул. Полеглих за волю, в с. Гостів Тлумацького району Івано-Франківської області. Заповіт від імені [PERSON] в сільській раді посвідчувався по реєстру за № 26 від 13.11.2002 року і не відмінявся (а.с. 5). Позивач пропустила шестимісячний строк для прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON], оскільки з 24.02.2011 року до 22.12.2014 року (смерті матері (а.с. 8)) доглядала за матірю, оскільки вона тяжко хворіла, потребувала цілодобового догляду, не могла обходитися без сторонньої допомоги, на підтвердження чого надала виписку з історії хвороби матері [PERSON], виданої Дрогобицькою міською лікарнею (а.с. 13, 14). Крім того 20.02.2017 року помер її брат [PERSON] (а.с. 9), після смерті якого вона змушена була доглядати за перестарілим вітчимом [PERSON], [INFO] (а.с. 19). Звернувшись до приватного нотаріуса Тлумацького районного нотаріального округу Івано-Франківської області [PERSON], позивач отримала відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, а саме на спадкове майно, яке залишилось після смерті [PERSON], у звязку з тим, що вона пропустила шестимісячний термін для прийняття спадщини, що підтверджується постановою про відмову в вчиненні нотаріальної дії, виданої приватним нотаріусом Тлумацького районного нотаріального округу Івано-Франківської області [PERSON] № 760/02-31 від 25.10.2018 року (а.с. 11). Згідно відомостей, які містяться в спадковій справі № 220/2018 від 25.10.2018 року, заведеної приватним нотаріусом Тлумацького районного нотаріального округу Івано-Франківської області [PERSON] (а.с. 30-39) після смерті [PERSON], позивач [PERSON] (позивачка) є єдиним спадкоємцем за заповітом, яка бажає прийняти спадщину, інших спадкоємців в порядку спадкування за законом чи за заповітом немає. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Суд вважає, що позивач пропустила строк для звернення в нотаріальну контору з метою прийняття спадщини після смерті [PERSON] з поважних причин. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Оскільки таке становище має місце по даній справі, суд вважає встановленими обставини, викладені позивачем в позовній заяві на обгрунтування своїх вимог. У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Враховуючи вищенаведене, позивачу слід визначити додатковий строк, достатній для подання нею в нотаріальну контору заяви про прийняття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. При такому вирішенні позову, враховуючи те, що представник відповідача визнав позов до початку розгляду справи по суті, позивачу слід повернути 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а саме 384,20 грн. На підставі ст.ст. 1233, 1234, 1235, 1268, 1269, 1270, 1272 ЦК України,

Outcome: approved