Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-30 00:00:00

[PERSON] звернулася до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини [PERSON] в розмірі 1000 грн. щомісячно, до досягнення сином повноліття. Позивач подала до суду заяву про завершення розгляду справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Позовні вимоги мотивувала тим, що вона з 18 серпня 2010 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, в якому у них народився син - [PERSON], [INFO]. З відповідачем відносини погіршилися і 21.11.2014 року рішенням суду було розірвано шлюб. Відповідач припинив надавати матеріальну допомогу на утримання дітей та ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків. Позивач в позовній заяві також зазначила, що їй не відомо чи працює відповідача, але він є працездатним. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоч про час і місце судового розгляду повідомлявся у встановленому порядку, а тому, виходячи зі змісту ч.1 ст. 224 ЦПК України, та того, що відповідач про причини неявки суд не повідомив, а позивач подав достатньо матеріалів, які свідчать про взаємовідносини сторін, суд вважає, що можливо провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 18.08.2010 року. Шлюб було розірвано рішенням суду від 21.11.2014 року (а.с.4) Під час перебування у шлюбі [INFO] у них народився син - [PERSON] (а.с.7). Відповідно до ст. 141, 180 СК України батьки мають рівні права та обов'язки щодо своїх неповнолітніх дітей, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 1 та 2 статті 27 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Як зазначено ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частина 1 ст.182 СК України визначає, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення. Частина 2 ст.182 СК України визначає мінімальний розмір аліментів на одну дитину, який не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму, визначеного державою для відповідної категорії дітей. Як зазначено ст.184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Якщо розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, менше мінімального розміру, передбаченого частиною другою статті 182 цього Кодексу, то дитині призначається відповідно до закону державна допомога в розмірі різниці між визначеним розміром аліментів і 30 відсотками прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Дослідивши обставини справи та письмові докази, оцінюючи досліджені докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити: стягувати з [PERSON] до [PERSON] на утримання малолітнього сина [PERSON] в твердій грошовій сумі в розмірі по 1000 грн. щомісячно до досягнення сином повноліття. Стягнення аліментів розпочати з 11.03.2013 року (з часу звернення з позовом до суду). На підставі ч.2 ст..84, 180, ч.2 ст.182, ст..184 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved