Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-07 00:00:00

[PERSON] звернулася до Приморського районного суду м. Одеси із заявою про видачу обмежувального припису, в якій просить суд видати обмежувальний припис, яким вжити строком на шість місяців відносно [PERSON] наступні заходи тимчасового обмеження прав та покладення на нього обов`язків, а саме заборонити наближатися на відстань ближче 100 метрів до місця проживання (перебування) [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] та [ADDRESS] ; заборонити особисто і через третіх осіб розшукувати [PERSON] , [INFO] якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому [PERSON] , переслідувати [PERSON] , [INFO] , та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; заборонити вести листування, телефонні переговори з [PERSON] , [INFO] , або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. В обґрунтування заяви вказала, що вона з 2009 р. по червень 2017 р. проживала однією сім`єю без реєстрації шлюбу з [PERSON] . [INFO] в них народилася донька - [PERSON] . Через різні погляди на життя спільне проживання припинено. З червня 2017 року вона разом з донькою проживають окремо. Вказує на те, що [PERSON] періодично відправляє її текстові повідомлення з образами у грубих непристойних формах, неодноразово за місцем її проживання [PERSON] влаштовує сварки, скандали, регулярно відстежує її біля її житла, на заняттях яких відвідує їх спільна донька, погрожує фізичним насильством. 9 лютого 2019 р., [PERSON] , вирішивши забрати дочку після тренування з гімнастики, прибув до СК «Едванс» за адресою: м. Одеса, вул. Ланжеронівська, 24а та заявив, що він забирає дочку. Заявник пояснила, що дитина останнім часом знервована і після спільного вирішення з дитиною цього питання він зможе її забрати. На думку заявника така поведінка роздратувала [PERSON] і він підійшов до дитини та взяв її на коліна. Через події, донька була перелякана та знервована, на її вимоги повернути дитину не реагував. Пояснює, що повідомила [PERSON] те, що буде знімати його та телефон, що і зробила. [PERSON] вихватив телефон з рук та розбив його та штовхнув заявника до стіни. В подальшому заявник викликала поліцію та разом з патрулем поїхала до відділу поліції та склала заяву про вчинення відносно неї та дитини протиправних дій. В судовому засіданні заявник та її представники вимоги заяви підтримали, з підстав викладених у заяві. [PERSON] додатково пояснила, що мотивами звернення до суду стали побоювання останньої за своє життя та за життя спільної малолітньої дочки, пояснила, що не спілкується із [PERSON] з останнього побачення з ним, яке було 09.02.2019 року, заблокувала в телефоні його номер як вхідні дзвінки та вхідні повідомлення, в тому числі через «месенджери». Заінтересована особа та його представник заперечили проти задоволення, [PERSON] додатково пояснив, він не вчиняв насильство відносно заявника. 9 лютого 2019 року прибув до СК «Едванс» для того щоб побачитися з дочкою, однак заявник заперечувала та зчинила конфлікт, все це побачила дочка та піддалася нервовому становищу. Пояснив, що він взяв дочку на коліна для того щоб її заспокоїти та запитати про її справи та чи не хоче вона провести з ним час. Присутні особи під тиском змусили вийти на вулицю та задля уникнення подальшого розвитку конфлікту він поїхав. В орган поліції надавав пояснення. Пояснив, що ніколи не буває за адресою проживання Заявника, а за адресою [ADDRESS] він інколи буває так як виконує функції голови ОСББ. Всі конфліктні ситуації провокує заявник, не дозволяючи брати участь у вихованні дитини висуваючи різноманітні вимоги. Інші доводи є надуманими та не відповідають дійсності. Суд, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши письмові докази вважає, що в задоволенні заяви слід відмовити з наступних підстав: Розділом IV глави 13 ЦПК України визначено порядок розгляду судом справ про видачу і продовження обмежувального припису. Відповідно до ст. 350-2 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства або її представником у випадках визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Згідно п. 3, 6, 7, 8 ч. 1, ст. 1 цього Закону домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Особа, яка постраждала від домашнього насильства - особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі. Кривдник - особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі. Обмежувальний припис стосовно кривдника - встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи. Частиною 2 ст. 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено перелік осіб, на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання, серед яких - подружжя, батьки (мати, батько) і дитина (діти). Частинами 2, 3, 4 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків (оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи). Згідно ст. 350-6 ЦПК України розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або відмову в її задоволенні. Відповідно до ч.6 ст.81, ч.1 ст.89 ЦПК України доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. На підтвердження своїх вимог заявниця посилалась на талон-повідомлення № 000677, я кого вбачається, що 09.02.2019 року до відділу поліції надійшло її звернення про вчинення протиправних дій, однак дане звернення суд не приймає до уваги оскілки звернення не є належим доказам в розумінні ст. 77 ЦПК України, з огляду на те, що заінтересовану особу за даними зверненнями до відповідальності притягнуто не було. Свідок [PERSON] , пояснила, що вона є знайомою заявниці, її дитина та дитина заявника відвідує СК «Едванс». Зазначила, що 9.02.2019 року прибула до роздягальні як тільки почула дитячий плач. Їй не відомо причину конфлікту та хто його ініціатор. Свідок [PERSON] , пояснила, що вона є рідною сестрою заявниці, малолітня дитина заявника та заінтересованої особи п`ять днів на тиждень проводить з нею. Пояснює, що ніхто не забороняє заінтересованій особі бачитись з його дитиною. Не пояснила в чому і коли виражалося насильство заінтересованої особи по відношенню до заявника. Не надала пояснень стосовно подій 9.02.2019 року. Суд критично ставиться до висловлювань заінтересованої особи, стосовно того що свідок [PERSON] не може надавати пояснення, так як декілька разів перебувала на амбулаторному психіатричному лікуванні, оскільки жодних доказів надано не було. При цьому, суд звертає увагу на те, що пояснення свідка [PERSON] можуть бути емоційно збагаченими, оскільки заявник та свідок перебувають у родинних відносинах та проживають за однією адресою, а тому не можуть братися судом до уваги. З дослідження всіх обставин справи та пояснень учасників, вбачається, що між батьками існує конфлікт з виховання дитини. Наявність конфліктних випадків між батьками стосовно виховання та участі батька у вихованні дитини, не можуть бути розцінені як факт домашнього насильства відносно заявника, навіть, у випадках розмов, листування на підвищеному рівні. Враховуючи усі надані заявником докази, з огляду на встановлені судом обставини, суд, приходить до висновку, що відсутні обґрунтовані ризики вчинення [PERSON] домашнього насильства щодо заявниці, тому суд приходить до висновку про не обґрунтованість заяви та відмови у видачі обмежувального припису. Суд звертає увагу заявника та заінтересованої особи на те, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того ким вони вчиняються, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно з ч. 3 ст. 350-5 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису, відносяться на рахунок держави. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed