Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-25 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з зазначеним позовом до відповідача, мотивуючи свої вимоги тим, що квартира [ADDRESS] належить позивачу згідно договору дарування та зареєстрована за позивачем в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 16.04.2019. В даній квартирі зареєстрований відповідач, який зобов`язувався знятися з реєстраційного обліку в квартирі, що належить позивачу. До цього часу вищевказаного обов`язку відповідачем виконано не було. За вищевказаною адресою він не проживає довгий час, зв`язок з ним відсутній. Крім того позивач несе витрати за нараховані комунальні послуги, які виставляються на квартиру відносно зареєстрованих осіб, тобто на відповідача також. Такі дії відповідача створюють перешкоди у здійсненні прав власності позивача, який не може вільно володіти та розпоряджатися власним майном. Ухвалою Южного міського суду Одеської області від 30.09.2019 відкрито провадження та справа призначена до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Позивач в судове засідання не з`явилась, надавши до суду заяву, згідно якої просить суд справу розглядати у її відсутність, заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, надавши до суду заяву, згідно якої просить суд справу розглядати у її відсутність, заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Треті особи в судове засідання не з`явилися, надавши до суду заяву, згідно якої просять суд справу розглядати у їх відсутність, заявлені позовні вимоги визнає в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечують. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що згідно копій договору дарування квартири від 16.04.2019, посвідченого приватним нотаріусом Южненського міського нотаріального округу Одеської області Дараган І.М. та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності квартира [ADDRESS] належить на праві власності [PERSON] (а.с.7-9зв). [PERSON] в зазначеній квартирі зареєстрований, але фактично не проживає з лютого 2018 року, що підтверджується копією Акту про фактично проживаючих від 31.05.2019 (а.с.10). Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. У відповідності до ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно з частиною 2 статті 405 Цивільного кодексу України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. У відповідності до ст.72 Житлового Кодексу України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки проводиться в судовому порядку. Таким чином, факт реєстрації відповідача у квартирі само по собі підтверджує наявність перешкод для позивача у користуванні власністю, а вимога обґрунтована й підлягає задоволенню. Як зазначено в п.п. 33, 34 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» від 07.02.2014 року №5, позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню незалежно від того, на своїй чи на чужій земельній ділянці або іншому об`єкті нерухомості відповідач вчиняє дії (бездіяльність), що порушують право позивача. Усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку, залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (наприклад, статті 71, 72, 116, 156 ЖК УРСР; стаття 405 ЦК), а саме від вирішення однієї із таких вимог: про позбавлення права власності на жиле приміщення; про позбавлення права користування жилим приміщенням; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошеня фізичної особи померлою. Вказана правова позиція висловлена у Постанові Верховного Суду України від 16.11.2016 у справі №6-709цс16. Крім цього, у вказаній постанові Верховного Суду України зазначено, що стаття 391 ЦК України визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь яких усунень свого порушеного права від будь яких осіб будь яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому, не має значення ким саме спричинено порушене право та з яких підстав. Відповідно до ст.7 Закону України „Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом 7 днів на підставі остаточного рішення суду про позбавлення особи права користування житловим приміщенням. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За таких обставин суд приходить до висновку, що позов [PERSON] до [PERSON] , третя особа [PERSON] , [PERSON] , про усунення перешкод в користуванні житловим приміщенням підлягає задоволенню.

Outcome: approved