Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-01 00:00:00

[PERSON] звернулася до Балтського районного суду Одеської області з позовом до [PERSON] про визнання його таким, що втратив право користування житловою площею в квартирі [ADDRESS] . Обґрунтовуючи свій позов [PERSON] посилається на те, що вона є власником зазначеної вище квартири, на підставі договору купівлі-продажу, в яку було прописано її сина [PERSON] , однак останній там не проживає з 21.03.2017 року. Добровільно знятися з реєстрації відповідач не бажає, що створює позивачу перешкоди у користуванні та розпорядженні житловою площею в квартирі. Позивач в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач до судового засідання не з`явився, з невідомих суду причин, про день, час та місце розгляду справу був повідомлений своєчасно у встановленому порядку. Крім того, виклик відповідача був здійснений через оголошення у пресі, що дає суду підстави, за умовами ст. 128 ЦПК України, визнати судовий виклик таким, що вручений відповідачу належним чином, та розглянути справу за його відсутності. Розглянувши позов в межах заявлених вимог, дослідивши докази по справі, судом встановлені слідуючі фактичні обставини. [PERSON] , на праві приватної власності, належить квартира [ADDRESS] , що підтверджується договором купівлі-продажу серії ВРЛ № 883647, посвідчений 15.07.2011 року приватним нотаріусом Балтського нотаріального округу Одеської області Пантілєєвою І.П. за р-р- № 1793 (а.с. 5), Витягом з Державного реєстру прав Балтського районного бюро технічної інвентаризації за № 30789287 від 29.07.2011 року, серія ССУ № 999556 (а.с. 6) та Витягом про реєстрацію в Державному реєстрі правочинів за № 10133406 від 15.07.2011 року, серія ТС № 416158 (а.с. 7). Відповідно до інформації, підтвердженої вуличним комітетом Балтської міської ради Одеської області від 19.02.2019 року (а.с. 8), [PERSON] по [ADDRESS] не проживає з 21.03.2017 року. Судом були вислухані свідки [PERSON] та [PERSON] [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що його брат [PERSON] не проживає в квартирі № [ADDRESS] , більше ніж 2,5 роки. [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що [PERSON] звільнився з місця позбавлення волі, прийшов додому, його мати прописала в квартирі [ADDRESS] для того, щоб оформити документи, після чого він виїхав можливо за кордон і не з`являється більше 2,5 років. Суд, констатує, що спірні правовідносини, які виникли між сторонами, пов`язані з реалізацією права на володіння, користування та розпорядження спірним майном, вирішуючи які, суд виходить з того, що стаття 41 Конституції України гарантує право володіти і користуватися своєю власністю, а також вказує на те, що право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власники майна, якими являються позивачі, мають право вимагати усунення перешкод у здійсненні ними прав користування та розпорядження своїм майном. Згідно зі ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно зі ст. ст.. 71, 72 ЖК України, право на житло за відсутнім громадянином зберігається протягом 6 місяців з часу вибуття, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку, у зв`язку з чим, суд вважає вимоги позивача щодо втратившим право на проживання [PERSON] цілком правомірними. Таким чином, враховуючи, що відповідач не проживає у спірній квартирі, його реєстрація порушує права позивача на розпорядження та користування зазначеною квартирою, тому позовні вимоги щодо визнання [PERSON] таким, що втратив право користування житлом є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Outcome: approved