Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-06 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. В судовому засіданні позивач по справі [PERSON] позов підтримала повністю з мотивів, викладених в позовній заяві, який просить задоволити, однак не заперечує проти зменшення розміру аліментів. В судовому засіданні відповідач по справі [PERSON] позов визнала частково і не заперечує проти його задоволення, однак просить зменшити розмір аліментів, враховуючи матеріальне становище її довірителя. Суд, вислухавши пояснення сторін по справі, дослідивши докази, представлені сторонами на виконання вимог ст.60 ЦПК України і які сторони вважають достатніми для обґрунтування і заперечення позовних вимог та з»ясувавши фактичні обставини справи приходить до висновку, що позовна заява підлягає до часткового задоволення виходячи з наступних підстав: Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому зазначеним Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтею 10 ЦПК України передбачено, що кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню всіх обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених кодексом. Відповідно до ст. 11 ЦК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін на інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно до ст. 180 СК України батьки зобов»язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В судовому засіданні встановлено, що сторони по справі проживають в зареєстрованому шлюбі з 25.12.2002 року, який зареєстрований у виконавчому комітеті Ланчинської селищної ради Надвірнянського району Івано-Франківської області, актовий запис №51(ас.3). Від спільного проживання у сторін по справі народилося двоє дітей-дочок: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвами про їх народження / а.с. 4-5/. Як встановлено в судовому засіданні діти проживають з позивачем по справі та перебувають на її утриманні та вихованні, що стверджується довідкою Ланчинської селищної ради Надвірнянського району Івано-Франківської області від 20.07.2015 року та актом обстеженння матеріально-побутових умов проживання складеного депутатом Ланчинської селищної ради Надвірнянського району Івано-Франківської області(ас.6-7). В даний час позивач по справі не має постійного місця праці, інколи виїздить на сезонні роботи за межі України. Аналогічно виїздить на тимчасові заробітки і відповідач по справі, однак коштів на утримання дітей позивачу не надає. Даний факт не заперечили сторони по справі. Враховуючи положення ч.1 ст. 3 Конвенції про права дитини, частин 7,8 ст. 8 СК України, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення, максимально можливого урахування інтересів дитини. Згідно із ч. 1 ст. 8 Закону України « Про охорону дитинства» кожна дитина має права на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Україною 27 вересня 1991 року, держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей. Відповідач по справі, як встановлено в судовому засіданні не має постійного місця праці, має нерегулярний заробіток, мінливий дохід, частину доходу отримує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення(стан його здоров»я), а отже, на думку суду взмозі сплачувати аліменти, але в меншому розмірі, а зокрема в твердій грошовій сумі в розмірі по 1400 грн., тобто по 700 грн. на кожну дитину щомісячно на утримання неповнолітніх дітей - дочок: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] А тому, суд прийшов до висновку про часткове задоволення позову. На підставі ст.ст.180, 181, 184 СК України,

Outcome: approved