Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-02 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], в якому просить визнати відповідачів такими, що втратили право користування квартирою № 102 в будинку № 31 по просп. Злуки в м. Тернополі. [PERSON] обгрунтовує позов тим, що їй на праві приватної власності належить квартира № 102 в житловому будинку № 31, що знаходиться по просп. Злуки в м. Тернополі. За вищевказаною адресою зареєстровані відповідачі, які протягом останніх шести років не проживають за місцем реєстрації, у вказаній квартирі відсутні їхні речі та майно, а також вони не сплачують оплату за комунальні послуги та інші платежі. Посилаючись на наведене, просить визнати відповідачів\~такими, що втратили право користування житловим приміщенням. Ухвалою судді від 08 серпня 2018 року відкрито провадження у вказаній цивільній справі та призначено підготовче судове засідання на 12 вересня 2018 року, а ухвалою суду від 12 вересня 2018 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду на 03 жовтня 2018 року. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала з підстав, викладених в ньому, та просила задовольнити. Відповідачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON], будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, а саме шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України відповідно до частини 11 ст. 128 ЦПК України, повторно до суду не з'явилися, не повідомивши про причини неявки. Відзиву на позов від відповідачів не надходило. За вказаних обставин суд приходить до переконання, що згідно з ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України слід ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечила проти такого вирішення справи, та відповідно до вимог ч. 1 ст. 281 ЦПК України судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, встановив такі обставини. Із договору дарування квартири серії ННК 029065 від 18 липня 2018 року, посвідченого приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрованого в реєстрі за № 2646 вбачається, що [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] (дарувальники) подарували [PERSON] (обдаровувана) належну їм на праві приватної власності квартиру за адресою: [ADDRESS], загальною площею 48,9 кв.м., житловою площею 26,6 кв.м. Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за № 131349578 від 18 липня 2018 року, [PERSON] на праві приватної власнсоті належить квартира [ADDRESS] загальною площею 48,9 кв.м., житловою площею 26,6 кв.м. Згідно довідки приватного підприємства «Вікторія-М» за № 205 від 20 липня 2018 року, [PERSON] зареєстрована за адресою: [INFO] із сімєю, яка складається з: [PERSON] (онук), [PERSON] (донька), [PERSON] (онук), [PERSON] (чоловік). Із акту обстеження ТОВ «Коменерго-Тернопіль 3» на предмет проживання [PERSON], [PERSON] та [PERSON] по просп. Злуки, 31/102, м. Тернопіль від 25 липня 2018 року, комісією в складі начальника дільниці [PERSON], дільниць [PERSON] та [PERSON] встановлено, що за даною адресою зареєстровані [PERSON], [PERSON] та [PERSON]В, але не проживають, про що підтвердили сусіди [PERSON] та [PERSON] Із будинкої книги для прописки громадян, які проживають [INFO] слідує, що за вказаною адресою зареєстровані: [PERSON] (19.11.1973 р.н.), [PERSON] (30.07.1972 р.н.), [PERSON] (14.12.1999 р.н.). 15 листопада 2006 року Тернопільським міським бюро технічної інвентаризації було виготовлено технічний паспорт на квартиру, що знаходиться у власності громадянки [PERSON], за адресою: просп. Злуки, 31/102, м. Тернопіль, та записано в реєстрову книгу за № 40791. Як вбачається із письмових пояснень [PERSON], яка проживає [INFO] та [PERSON], проживаючого [INFO] від 24 липня 2018 року, вони підтвердили те, що їхні колишіні сусіди: [PERSON], [PERSON], [PERSON] не проживають за адресою просп. Злуки, 31/102, м. Тернопіль, останній раз бачили їх більше шести років тому назад. Суд, заслухавши пояснення позивача, розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи із наступних підстав. В силу вимог ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно положень ст. 72 ЖК Української РСР визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Частиною першою статті 383 ЦК України та статтею 150 ЖК Української РСР закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб, мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. Згідно вимог ст. 150 ЖК Української РСР, громадяни, які мають у приватній власності квартиру, користуються нею для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. За змістом ч. 1 ст.\~16\~ЦК України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно з положеннями статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Положенням ст. 405 ЦК України передбачено, шо члени сімї власника житла, які проживають разом із ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що [PERSON], [PERSON] та [PERSON] зареєстровані в [INFO], однак фактично не проживать за даною адресою близько семи років, будь-яких доказів про поважність причин їх відсутності у вказаному житлі немає, позивач самостійно несе витрати по сплаті комунальних послуг та інших платежів. Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини справи, суд вважає, що позов слід задовольнити та визнати [PERSON], [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування квартирою № 102 по просп. Злуки № 31 в м. Тернополі. В силу вимог статті 141 ЦПК України, з відповідачів на користь позивача слід стягнути сплачений судовий збір у розмірі по 704,80 грн. з кожного. На підставі наведеного,

Outcome: approved