Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-30 00:00:00

\~ \~ [PERSON] \~звернулася до\~Рівненського міського\~суду із\~заявою про\~встановлення факту\~неправильності запису\~в акті\~громадянського стану, в якій просить суд встановити факт неправильності в актовому записі\~№2639\~від 28\~серпня 1970\~року, складеного Львівським\~міським відділом\~державної реєстрації\~актів цивільного\~стану Головного\~територіального управління\~юстиції у\~Львівській області про державну реєстрацію одруження [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , стосовно прізвища дружини після державної реєстрації шлюбу; внести зміни до актового запису\~№2639\~від 28\~серпня 1970\~року, складеного Львівським\~міським відділом\~державної реєстрації\~актів цивільного\~стану Головного\~територіального управління\~юстиції у\~Львівській області про державну реєстрацію одруження [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , вказавши прізвище дружини після державної реєстрації шлюбу « [PERSON] ». Заявник [PERSON] в судовому засіданні заяву підтримала, з підстав викладених у заяві. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] , син заявниці, підтвердив викладені [PERSON] . обґрунтування заяви. Заслухавши пояснення [PERSON] , покази свідка [PERSON] , дослідивши письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що заява [PERSON] про встановлення\~факту підлягає задоволенню повністю. Судом встановлено, що 28 серпня 1970 року [PERSON] \~ уклала шлюб з [PERSON] Шлюб був зареєстрований в Бюро запису актів громадянського стану м.Львова, про що в Книзі реєстрації актів громадянського стану про одруження зроблено запис за №2639 від 28 серпня 1970 року, і про що було видане свідоцтво про одруження серії [NUMBER] в якому було зазначено прізвище дружини після одруження « [PERSON] ». \~ \~На підставі\~вказаного свідоцтва\~про одруження\~заявник змінила\~своє дівоче\~прізвище « [PERSON] »\~на прізвище\~« [PERSON] » і,\~відповідно,\~отримала паспорт\~на \~нове прізвище. \~ \~ З\~того часу,\~усі документи,\~які видавались\~на її\~ім`я,\~оформлені на\~прізвище « [PERSON] ». В зв`язку з виникненням обставин, які надавали заявнику право отримати спадок на території Польщі, вона звернулась до суду даної країни. Суд прийняв її заяву і запропонував подати документи на підтвердження родинних відносин. Разом з тим документи, видані установами УРСР, на території Польщі не визнаються. \~ \~ Дані\~обставини змусили\~її звернутись\~до органу\~ДРАЦС за\~отриманням повторного\~свідоцтва про\~шлюб. 07 травня 2019 року Рівненським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Рівненській області заявнику було видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . Свідоцтво видане на підставі актового запису №2639 від 28 серпня 1970 року за місцем державної реєстрації у Львівському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області. При цьому, у відповідному актовому записі, її прізвище після державної реєстрації шлюбу зазначене як « [PERSON] », а не « [PERSON] ». Невірне зазначення прізвища після одруження заявника у Державному реєстрі актів цивільного стану громадян порушує її права, ускладнює ідентифікацію її особи та належності їй усіх виданих за життя документів, а факт неправильності у актовому записі прямо впливає на виникнення, зміну та припинення особистих та майнових прав заявника. Закон України від 01 липня 2010 № 2398-VI «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» (далі Закон № 2398-VI) регулює відносини, пов`язані з проведенням державної реєстрації актів цивільного стану, внесенням до актових записів цивільного стану змін, їх поновленням і анулюванням, визначає засади діяльності органів державної реєстрації актів цивільного стану. Стаття 2 Закону № 2398-VI визначає, що актами цивільного стану є події та дії, які нерозривно пов`язані з фізичною особою і започатковують, змінюють, доповнюють або припиняють її можливість бути суб`єктом цивільних прав та обов`язків. Державній реєстрації відповідно до цього Закону підлягають народження фізичної особи та її походження, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Відповідно до статті 9 Закону № 2398-VI державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті та проводиться шляхом складення актових записів цивільного стану. Актовий запис цивільного стану - це документ органу державної реєстрації актів цивільного стану, який містить персональні відомості про особу та підтверджує факт проведення державної реєстрації акта цивільного стану. Правила проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання затверджуються Міністерством юстиції України. Зокрема, відділи державної реєстрації актів цивільного стану проводять державну реєстрацію народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті, вносять зміни до актових записів цивільного стану, поновлюють та анулюють їх; формують Державний реєстр актів цивільного стану громадян, ведуть його, зберігають архівний фонд; здійснюють відповідно до законодавства інші повноваження (стаття 6 Закону № 2389-VI). Внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за наявності достатніх підстав. За наслідками перевірки зібраних документів орган державної реєстрації актів цивільного стану складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису цивільного стану або про відмову в цьому. У разі відмови у внесенні змін до актового запису цивільного стану у висновку вказуються причини відмови та зазначається про можливість її оскарження в судовому порядку (стаття 22 Закону № 2398-VI). Відповідно до вимог частин першої статті 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. За приписами частини другої статті 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб.

Outcome: approved