Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-23 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з даним позовом у зв`язку з розпадом сім`ї, що є підставою для розірвання шлюбу, оскільки шлюбних стосунків з відповідачем не підтримує, а тому подальше збереження сім`ї є неможливим і суперечить її інтересам. Крім того посилалася на те, що відповідач не надає кошти на утримання своїх дітей - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , а тому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти у розмірі 1/2 частини від доходів відповідача. Позивачка подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала з викладених підстав та просила про його задоволення. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про розгляд, повторно в судове засідання не з`явився. Оскільки суд позбавлений можливості відкласти розгляд справи на підставі ст. 223 ЦПК України, в межах строку встановленого ст. 210 ЦПК України, дану справу слід розглянути на підставі наявних доказів в заочному порядку. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 22 березня 2005 року від якого мають трьох дітей - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Неповнолітні діти проживають разом із позивачкою, відповідач, за твердженням позивачки, участі в утриманні дітей не приймає, що змусило її звернутись до суду. Згідно ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 СК України. Подальше спільне життя подружжя й збереження сім`ї є неможливим та інтересам позивачки не відповідає, що згідно ч. 2 ст. 112 СК України є підставою для розірвання шлюбу. Таким чином, позовні вимоги в цій частині ґрунтуються на вимогах Закону й підлягають задоволенню. Відповідно до вимог ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Як передбачено ч. 2 і 3 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Визначаючи розмір аліментів, суд виходить зі змісту позовних вимог, згідно ст. 182 СК України враховує матеріальний стан позивачки, яка самостійно утримує трьох дітей та потребує матеріальної допомоги відповідача, а тому вважає необхідним визначити розмір аліментів на утримання дітей у розмірі 1/2 частини від доходів відповідача щомісячно і таким чином позовні вимоги задовольнити. Таким чином, позовні вимоги ґрунтуються на вимогах Закону й підлягають задоволенню. На підставі викладеного і

Outcome: approved