Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-20 00:00:00

[PERSON] звернулася до Марганецького міського суду Дніпропетровської області до [PERSON], третя особа: виконавчий комітет Марганецької міської ради про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, посилаючись на те, що квартира [ADDRESS], в якій вона мешкає, належить їй на праві приватної власності, що підтверджується договором дарування квартири. В квартирі значиться зареєстрованим відповідач [PERSON], який є її сином. Розпочинаючи з 2010 року відповідач в квартирі не проживає. Вона не може на власний розсуд розпоряджатися своїм майном, що є порушенням її права володіти, розпоряджатися своїм майном на власний розсуд. В подальшому позивач уточнила позовні вимоги та просить суд визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартирою № 22 в будинку № 137 по вулиці Київській в місті Марганець Дніпропетровської області. Позивач в судовому засіданні просила позовні вимоги задовольнити. Представник позивача в судовому засіданні просив позовні вимоги позивача задовольнити. Відповідач до суду не з»явився, причину неявки суду не повідомив про час та місце розгляду справи завчасно повідомлявся у встановленому законом порядку. Представник третьої особи надала суду заяву про слухання справи без її присутності. Згідно ч.1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.\~\~З урахуванням думки позивача та її представника, які в судовому засіданні не заперечували проти заочного розгляду справи, суд ухвалив розглянути справу за відсутності відповідача у заочному порядку. Заслухавши пояснення позивача, представника позивача, свідків, вивчивши матеріали справи, суд встановив наступне: Квартира [ADDRESS], належить [PERSON] на праві приватної власності, що підтверджується договором дарування квартири, посвідченого державним нотаріусом Марганецької державної нотаріальної контори Дніпропетровської області [PERSON] 21.12.2010 року, зареєстровано в реєстрі № 2-1863; витягом про державну реєстрацію прав № 28589076 від 05.01.2011 року /а.с. 6-7/. Згідно домової книги в квартирі [ADDRESS] значиться зареєстрованим відповідач /а.с 8-9/. Згідно акту від 18.05.2016 року, складеного в присутності сусідів позивача [PERSON], [PERSON], затвердженого директором ММКП «Житлове господарство» в квартирі [ADDRESS], відповідач не проживає більше двох років /а.с. 10/. Свідки [PERSON], [PERSON] в судовому засіданні пояснили, що відповідач [PERSON] в квартирі позивача не проживає більше двох років. Фактично проживає в Запорізькій області в місті Токмак. Згідно ст. 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно зі ст. 321 Цивільного кодексу України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. В звязку з реєстрацією в квартирі відповідача, Позивач не може розпорядитися на власний розсуд квартирою, що є перешкодою у володінні, розпорядженні майном на власний розсуд. Стаття 391 ЦК України передбачає, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. За таких обставин суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved