overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-29 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом та просить розірвати шлюб між нею та [PERSON], що зареєстрований 27.12.2008 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 1309. Свої позовні вимоги позивачка обґрунтовує тим, що 27.12.2008 році між позивачкою та відповідачем було укладено шлюб. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO] Шлюбне життя між позивачкою та відповідачем не склалося, шлюбні відносини фактично припинені і подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе. В судове засідання позивач не з'явилась, у письмовій заяві просила розглядати справу за її відсутності та задовольнити позов, щодо заочного рішення не заперечувала. В судове засідання відповідач не з'явився, про день, час та місце розгляду справи, повідомлявся належним чином, причини неявки невідомі. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України Згідно ст. ст. 21, 24 СК України, шлюбом є сімейний союз чоловіка і жінки, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка і жінки. Судовим розглядом встановлено, що 27 грудня 2008 році між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 1309. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO] Статтею 105 СК України визначено, що однією з підстав для припинення шлюбу є його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст. 110 СК України. Частиною 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Судом встановлено, що шлюбно-сімейні відносини сторонами не підтримуються, шлюб між сторонами фактично розпався, а сім'я носить формальний характер, позивачка наполягає на розірванні шлюбу, а тому суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, оскільки буде суперечити інтересам кожної із сторін. Судом були вжиті заходи для примирення подружжя визначені ст. 111 СК України, проте сторони не знайшли підстав для відновлення подружнього життя, тому позов підлягає задоволенню Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов'язані з розглядом справи покладаються : у разі задоволення позову - на відповідача. Оскільки суд задовольняє позовні вимоги, то з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 640 грн. у відшкодування судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-13 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом та просить розірвати шлюб між нею та [PERSON], що зареєстрований 30.04.2013 року у Центральному відділі державної реєстрації шлюбів Головного управління юстиції у м. Києва, актовий запис № 728. Свої позовні вимоги позивачка обґрунтовує тим, що 30.04.2013 році між позивачкою та відповідачем було укладено шлюб. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Шлюбне життя між позивачкою та відповідачем не склалося, шлюбні відносини фактично припинені і подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе. Позивачка до судового засідання не з'явилася. У заяві поданій до суду вимоги позову підтримала у повному обсязі, просила розглядати справу у її відсутність. Відповідач до судового засідання не з'явився. У заяві поданій до суду проти задоволення позову не заперечує, просив розглядати справу у його відсутність. Згідно ст. ст. 21, 24 СК України, шлюбом є сімейний союз чоловіка і жінки, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка і жінки. Судовим розглядом встановлено, що 30 квітня 2013 році між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб у Центральному відділі державної реєстрації шлюбів Головного управління юстиції у м. Києва, актовий запис № 728. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Статтею 105 СК України визначено, що однією з підстав для припинення шлюбу є його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст. 110 СК України. З'ясувавши дійсні взаємини подружжя, причини подання позову про розірвання шлюбу, інші обставини життя подружжя, судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін і тому шлюб між сторонами має бути розірваний. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 551,21 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-06 00:00:00

[PERSON]звернулася до суду з вказаним позовом та просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, що зареєстрований 11.06.2005 року у Відділі державної реєстрації цивільного стану реєстраційної служби Житомирського міського управління юстиції у Житомирській області, актовий запис № 701. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 11.06.2005 року між позивачкою та відповідачем було укладено шлюб. Від шлюбу мають двох синів [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Шлюбне життя між позивачкою та відповідачем не склалося, шлюбні відносини фактично припинені і подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе. Позивачка в судовому засіданні позов підтримала у повному обсязі, просила задовольнити. Відповідач в судовому засіданні не заперечував проти задоволення позову. Згідно ст. ст. 21, 24 СК України, шлюбом є сімейний союз чоловіка і жінки, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка і жінки. Судовим розглядом встановлено, що 11 червня 2005 року між [PERSON] та [PERSON]було укладено шлюб у Відділі державної реєстрації цивільного стану реєстраційної служби Житомирського міського управління юстиції у Житомирській області, актовий запис № 701. Від шлюбу мають двох синів [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Статтею 105 СК України визначено, що однією з підстав для припинення шлюбу є його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст. 110 СК України. З'ясувавши дійсні взаємини подружжя, причини подання позову про розірвання шлюбу, інші обставини життя подружжя, судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін і тому шлюб між сторонами має бути розірваний.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-01 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом та просить розірвати шлюб укладений з [PERSON] Свої позовні вимоги позивачка обгрунтовує тим, що в 8.06.2012р між ними було укладено шлюб. Від цього шлюбу є діти - донька [PERSON] [INFO].н.,син [PERSON] [INFO].н. Шлюбне життя між ними не склалося, шлюбні відносини фактично припинені і подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе. Позивач в судовому засіданні позов підтримала. Відповідач проти вимог позову не заперечував, не визнавав причини розірвання шлюбу. Згідно ст. ст. 21, 24 СК України, шлюбом є сімейний союз чоловіка і жінки, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка і жінки. Судовим розглядом встановлено, що 8 червня 2012р. між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, який зареєстрований у Відділі реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції в м.Києві актовий запис № 559. Статтею 105 СК України визначено, що однією з підстав для припинення шлюбу є його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст. 110 СК України. З'ясувавши дійсні взаємини подружжя, причини подання позову про розірвання шлюбу, інші обставини життя подружжя, судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін і тому шлюб між сторонами має бути розірваний. Судом були вжиті заходи для примирення подружжя визначені ст. 111 СК України, проте [PERSON] та [PERSON] не знайшли підстав для відновлення подружнього життя.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-27 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом у якому прохала суд стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн. щомісячно. Свої вимоги мотивувала тим, що відповідач є батьком дитини, працює неофіційно і має дохід, але добровільно матеріально утримувати дитину відмовляється. Дитина проживає з позивачкою і перебуває на її утриманні. У судовому засіданні позивач уточнила позовні вимоги і прохала суд стягувати з відповідача аліменти на її користь в розмірі 400 грн. щомісячно. Відповідач уточнені позовні вимоги визнав повністю. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про задоволення позовних вимог. Судом встановлено, що сторони по справі перебували в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Роменського міськрайонного суду від 10.12.2012 року (а.с. 3). Від шлюбу сторони по справі мають дочку [PERSON], [INFO] (а.с. 4), батьком якої зазначений відповідач [PERSON] Неповнолітня [PERSON], [INFO], проживає з матір'ю [PERSON] і перебуває на її утриманні (а.с. 5), а відповідач добровільно матеріальної допомоги на її утримання не надає. Відповідач [PERSON] офіційно не працює, інших дітей не має, стан його здоров'я задовільний. Наведене свідчить, що між сторонами склалися спірні сімейні правовідносини з приводу утримання дитини. Ці правовідносини регулюються ст. ст. 180, 182, 184, Сімейного кодексу України. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 182 Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст. 184 Сімейного кодексу України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.3 ст. 184 Сімейного кодексу України якщо розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, менше мінімального розміру, передбаченого частиною другою статті 182 цього Кодексу, то дитині призначається відповідно до закону державна допомога в розмірі різниці між визначеним розміром аліментів і 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права та інтереси третіх осіб. Відповідно до ст. 367 ч.1 п.1 ЦПК України слід допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за 1 місяць. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір на користь держави в розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-30 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом, яким просила визнати [PERSON] таким, що втратив право користування жилим приміщенням у квартирі [ADDRESS]. В обґрунтування позовних вимог позивачка посилалася на те, що наймачем спірної квартири є відповідач [PERSON] з яким вона до 20 жовтня 1992 року проживала у шлюбі. На початку квітня 1993 року відповідач пішов із сімї і з цього часу ніяких стосунків з нею і з дітьми не підтримує, в квартирі не проживає, квартирою не цікавиться, не користується нею, витрати повязані з оплатою житлового приміщення та комунальних послуг не сплачує. Ніякого майна, належного відповідачу у квартирі не має. Вона отримує мінімальну заробітну плату і їй важко сплачувати комунальні послуги та квартирну плату. Через реєстрацію відповідача у квартирі вона не може оформити державну субсидію для сплати комунальних платежів та квартирної плати. В судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги та просила їх задовольнити. Треті особи - [PERSON], [PERSON] проти позову позивачки не заперечували, пояснили, що відповідач є їх батьком і що з квітня 1993 року він пішов із сімї в квартирі не проживає, з ними не спілкується. Відповідач про час і місце судового засідання повідомлялася належним чином, причину неявки суду не повідомив. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивачки, третіх осіб, дослідивши матеріали справи, суд задовольняє позовні вимоги позивачки, виходячи з наступного: Судовим розглядом встановлено що спірна квартира [ADDRESS] 21.02.1990 р. на підставі ордеру № 225 виданого Харківською КЕЧ району Київського військового округу надана для проживання відповідачу [PERSON] на сімю у складі: дружини і двох синів (а.с.5). Згідно довідки КП «Жилкомсервіс» дільниця № 18 з місця проживання про склад сімї та прописку у квартирі крім позивачки та її синів зареєстрованим значиться відповідач (а.с.6) Пунктом 10 постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12.04.1985 р.»Про деякі питання що виникли в практиці застосування судами житлового кодексу України» розяснено, що у справах про визнання наймача або члена його сімї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст..71 ЖК), необхідно зясувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. Як встановлено в судовому засіданні, що відповідач пішов із сімї, квартиру покинув добровільно, забрав свої речі. Цей факт підтвердили в судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON], які проживають в одному будинку з позивачкою та пояснили, що з 1993 року відповідача за місцем мешкання позивачки не бачили. Виходячи з наведеного, суд згідно зі ст.ст. 71, 72 ЖК України вважає за необхідне визнати відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням у квартирі [ADDRESS], оскільки він з квітня 1993 р. у квартирі не проживає, нею не цікавиться, витрати повязані з оплатою житлового приміщення та комунальних послуг не сплачує.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-25 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вказаною заявою вказавши, що [INFO] року в с. Купка Глибоцького району Чернівецької області помер її батько - [PERSON]. Спадкоємцями першої черги являється заявниця, дружина померлого, тобто матір заявниці, а також її брати та сестри. Однак подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу вона не може у зв'язку з тим, що у її свідоцтві про народження батько значиться - [PERSON]. Дані про батька в актовий запис внесені зі слів її матері та зазначено, як її прізвище до шлюбу. Її батьки одружилися 20 липня 1985 року, шлюб зареєстрований у виконкомі Купської сільської ради, а з серпня 1980 року вони проживали у фактичних шлюбних стосунках. Всі вони проживали разом в одному господарстві однією сім'єю. Батько визнавав її своєю донькою. На підставі наведеного просить суд встановити факт визнання батьківства [PERSON] відносно заявниці. Заявниця [PERSON] та її представник [PERSON] в судовому засіданні заявлені вимоги підтримали повністю та просили суд заяву задовольнити. Заінтересовані особа [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судовому засіданні не заперечили проти задоволення заяви та підтвердили обставини, які викладені в заяві. Свідки [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні підтвердили суду ту обставину, що померлий [PERSON] визнавав [PERSON] своєю донькою. Вислухавши пояснення учасників процесу та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України N 5 від 31.03.95 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд розглядає заяви про встановлення факту батьківства в разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини. Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини і можуть бути подані матір'ю, опікуном чи піклувальником дитини чи самою дитиною після досягнення повноліття. Згідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER], [PERSON] та [PERSON] 20 липня 1985 року зареєстрували шлюб. Прізвище дружини після укладення шлюбу - [PERSON]. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER], [PERSON] помер [INFO] року . Як вбачається з свідоцтва про народження серії [NUMBER], [PERSON] народилася [INFO]. Батьками значаться - [PERSON] та [PERSON]. В судовому засіданні заінтересована особа [PERSON] вказала суду, що [PERSON] це її донька та донька її померлого чоловіка [PERSON], при цьому враховуючи, що на момент народженні дитини вона з чоловіком, що не зареєстрували шлюб, заявницю вона записала своїм дівочим прізвищем [PERSON]. У погосподарський книзі виконкому сільської ради [PERSON] значиться донькою голови господарства - [PERSON]. Аналізуючи всі обставини по справі, суд дійшов висновку, що заявлені вимоги [PERSON] знайшли своє підтвердження в ході розгляду справи, оскільки, в судовому засіданні було достовірно встановлено, що остання являється донькою померлого - [PERSON]. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-14 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вказаною заявою. В обґрунтування заяви посилається на те, що 07 вересня 2015 року помер її син [PERSON]. Документом, що підтверджує їх родинність є свідоцтво про народження сина, але в ньому допущена помилка в графі «мати» її імя записане як «Анісія» замість «Онисія». Зараз виникла необхідність встановлення родинності для отримання свідоцтва про право на спадщину. У звязку з наведеним, змушена звертатись з вказаною заявою до суду. Просить суд встановити. Що [PERSON], [INFO] є її рідним сином, який помер 07 вересня 2015 року. Заявник та його представник в судове засідання не зявилися, про дату, час і місце розгляду заяви повідомлялися належним чином, представник заявника подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, вимоги підтримує повністю. Представник заінтересованої особи Липинської сільської ради, в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, заявлені вимоги визнає. Заінтересована особа [PERSON], в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, заявлені вимоги визнає, не заперечує проти задоволення заяви. Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Судом при розгляді справи встановлено, що [PERSON] помер 07 вересня 2015 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЕГ № 175009 (а.с. 9). Також судом встановлено, що [PERSON] народився 14 травня 1973 року, в селі Липини, Луцького району, Волинської області (а.с. 5). Батько [PERSON], мати [PERSON]. Також судом встановлено, що [PERSON] станом на 07 вересня 2015 року був зареєстрований за адресою: [INFO]. Також за вказаною адресою зареєстровані [PERSON] та [PERSON](а.с. 8) Також судом встановлено, що факт родинних відносин встановлюється судом з метою оформлення заявником права власності на спадкове майно. Приймаючи до уваги викладене та враховуючи, що заявником доведено належними доказами, що [PERSON] є матірю [PERSON], який помер 07 вересня 2015 року. А також те, що в заявника відсутні документи, які б підтвердили факт родинних відносин з [PERSON] А тому з таких обставин, суд приходить до висновку про задоволення заяви.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-01 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вказаною заявою. В обґрунтування заяви посилається на те, що 11 липня 1998 року помер її батько [PERSON]. 29 серпня 1999 року померла її мати [PERSON]. У звязку зі смертю батьків, на даний час в іншій формі, відмінній від звернення до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин, встановити те, що заявник являється рідною дочкою [PERSON] та [PERSON] є неможливим. Інші докази, відмінні від тих, що додані до заяви, в заявника не збереглися. Встановлення зазначеного факту заявнику необхідно з метою оформлення її спадкових прав. Просить суд встановити, що [PERSON], який помер 11 липня 1998 року та [PERSON], яка померла 29 серпня 1999 року, являються її рідними батьком та матірю. Заявник в судове засідання не зявилася, про дату, час і місце розгляду заяви повідомлялася належним чином, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, вимоги підтримує повністю. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, про дату, час і місце судового розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомляв, від нього до суду не надходило заяви про розгляд справи у його відсутності. Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Судом при розгляді справи встановлено, що [PERSON] померла 29 серпня 1999 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ЕГ № 060908 (а.с. 7). Також судом при розгляді справи встановлено, що [PERSON] помер 11 липня 1998 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ЕГ № 047832 (а.с. 6). Також судом встановлено, що 16 червня 1951 року в селі Носовичі Ківерцівського району Волинської області, народилася [PERSON] («Найдюк Нина Павловна») (а.с. 10). Батько: [PERSON] ([PERSON]), мати: [PERSON] ([PERSON]). Також судом встановлено, що 31 липня 1998 року [PERSON] на випадок своєї смерті склала заповіт на користь [PERSON] (а.с. 9). Також судом встановлено, що факт родинних відносин встановлюється судом з метою оформлення заявником права власності на спадкове майно. Приймаючи до уваги викладене та враховуючи, що заявником доведено належними доказами, що [PERSON], який помер 11 липня 1998 року та [PERSON], яка померла 29 серпня 1999 року, являються її рідними батьком та матірю відповідно. А також те, що в заявника відсутні документи, які б підтвердили факт зміни прізвища [PERSON] при одруженні. А тому з таких обставин, суд приходить до висновку про задоволення заяви.

Outcome: approved