Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-27 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини в твердій грошовій сумі 1500 грн. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого має сина [PERSON], [INFO]. [PERSON] є інвалідом 1-Б групи з дитинства, проживає з нею та знаходиться на повному її утриманні, [PERSON] не надає коштів. Позивач просить стягнути аліменти у твердій грошовій сумі, в розмірі 1500 грн. 00 коп., але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини від 6 років на користь [PERSON] з [PERSON]. Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 29.05.2018 року позов прийнято до розгляду та відкрито провадження в порядку спрощеного провадження. Відповідачу надіслано копію ухвали про відкриття провадження разом із позовом та запропоновано надати відзив на позовну заяву, проте відповідач правом на подання відзиву на позов не скористався. Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України батьки повинні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що сторони по справі 28.08.1998 року уклали шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Бабушкінської районної ради м.Дніпропетровська, актовий запис №525. [INFO] року від шлюбу сторін народився [PERSON], якому з дитинства встановлено першу групу інвалідності. Відповідно довідки МСЕК №1 від 17.11.2017 року серія [NUMBER], [PERSON], [INFO] потребує постійного стороннього догляду, інвалідність встановлена безстроково. [PERSON] проживає разом з матір'ю та знаходиться на її утриманні, перебуває під її постійним доглядом. Позивач отримує мінімальну пенсію за віком в розмірі 1395,53 грн. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання сина. Як передбачено ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. За змістом ст. 12 та ст. 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст.80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. Відповідно до ч.ч. 1,2 ст.88 СК України, якщо один із подружжя, в тому числі і працездатний, проживає з дитиною з інвалідністю, яка не може обходитися без постійного стороннього догляду, і опікується нею, він має право на утримання за умови, що другий з подружжя може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання триває протягом всього часу проживання з дитиною з інвалідністю та опікування нею і не залежить від матеріального становища того з батьків, з ким вона проживає. Розмір аліментів тому з подружжя, з ким проживає дитина з інвалідністю. визначається за рішенням суду відповідно до частини першої статті 80 цього Кодексу, без урахування можливості одержання аліментів від своїх батьків, повнолітніх дочки або сина. Відповідач по справі народився 22.09.1974 року, отже є працездатного віку, докази неспроможності надавати ним матеріальну допомогу позивачці у матеріалах справи відсутні. Згідно ст. 198 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Відповідно до положень статей 183, 184 СК України суд за заявою одержувача може визначити розмір аліментів у вигляді частки від заробітку (доходу) матері, батька дитини або у твердій грошовій сумі. Відповідно до вимог ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Таким чином, суд приходить до висновку, що оскільки відповідач є батьком [PERSON], [INFO], який має інвалідність першої групи та не може обходитись без сторонньої допомоги, участі в утриманні сина не приймає, хоча є працездатного віку та може надавати допомогу, з нього підлягають стягненню аліменти на утримання сина в розмірі 1500 грн. щомісячно. Однак, враховуючи, що норма ст.182 СК України відносно мінімального гарантованого розміру аліментів стосується забезпечення права неповнолітніх дітей, суд не може задовольнити вимогу позивачу про стягнення аліментів у розмірі, не меншому ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини шестирічного віку, у зв'язку з чим, позов підлягає частковому задоволенню. У відповідності до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Враховуючи, що з відповідача підлягають стягнення аліменти на утримання дитини, слід допустити виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З урахуванням задоволення позову, з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір в розмірі 704 грн. 80 коп. З урахуванням викладеного,

Outcome: partial