Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-03 00:00:00

[PERSON] звернулася до суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві зазначила, що шлюб між нею та відповідачем було укладено 22 лютого 2011 року та зареєстровано у виконкомі Грушівської сільської ради Тячівського району Закарпатської області за актовим записом №30. Від даного шлюбу в них народився син [PERSON] , [INFO] . Причиною розірвання шлюбу стало те, що вони не зійшлися характерами та поглядами на життя, внаслідок чого вже тривалий час разом не проживають, не ведуть спільного господарства. Кожен з них має намір влаштувати своє особисте життя. Почуттів між ними немає та подальше подружнє життя у них з відповідачем не можливе, тому просить не надавати строк для примирення, так як вони вже тривалий час разом не проживають і примирення між ними не можливе. Майновий спір відсутній. Просить шлюб між нею та відповідачем розірвати. Позивачка в судове засідання не з`явилася, в позовній заяві зазначила про розгляд справи у її відсутності у зв`язку з виїздом на заробітки, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач надіслав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що позовні вимоги визнає повністю, просить шлюб укладений між ним та позивачкою розірвати, а також у зв`язку з його виїздом на сезонні роботи, просить слухати справу без його участі. На підставі ст.247 ч.2 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява про розірвання шлюбу підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно\~свідоцтва про\~шлюб серії\~ [NUMBER] , сторони зареєстрували шлюб 22 лютого 2011 року, від даного шлюбу у них народився\~син [PERSON] ,\~ [INFO] , в свідоцтві про народження якого сторони вказані батьками. Судом встановлено, що сторони припинили сімейні і подружні стосунки та не бажають їх поновлення. Згідно ч.1 ст. 21 Сімейного кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч.1 ст. 24 та ст. 25 Сімейного Кодексу шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, жінка та чоловік можуть одночасно перебувати лише в одному шлюбі, жінка та чоловік мають право на повторний шлюб лише після припинення попереднього шлюбу, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 ст. 56 СК України\~\~передбачено право кожного з подружжя\~\~припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням\~\~права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість\~\~і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно до ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у тому числі за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 110, ст. 112\~СК\~України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно в пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»: проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя». Враховуючи подані позивачкою та відповідачем заяви примирення вони не бажають та прагнуть розірвання шлюбу. Фактичні обставини щодо взаємин подружжя свідчать, що розлад в сім`ї має не тимчасовий характер, а подальше спільне проживання в шлюбі стало неможливим, оскільки взаєморозуміння між сторонами втрачено, збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому при таких обставинах шлюб підлягає розірванню. Позовних вимог щодо порядку виховання та утримання неповнолітньої дитини, поділу спільного майна сторін\~ не заявлено.

Outcome: approved