Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-04 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із згаданим вище позовом, в обґрунтування якого посилається на те, що відповідно до рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області по справі № 2-507/10 від 15.02.2010 року за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів, вирішено: стягувати аліменти з [PERSON] в користь [PERSON] по 300 грн. щомісяця на утримання сина [PERSON] 24.01.2008р.н.. Відповідно до рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області по справі № 2-1132/11 від 15.06.2011 року за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів, вирішено: стягувати аліменти з [PERSON] в користь [PERSON] по 300 грн. щомісяця на утримання дочки [PERSON] 16.03.2010р.н Зважаючи на те, що присуджених аліментів не достатньо для належного утримання дитини, вона змушена звернутися до Дрогобицького міськрайонного суду з позовом про зміну розміру стягуваних аліментів. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] в судовому засіданні заявлені вимоги підтримали з підстав викладених в позовній заяві, просять позов задоволити. Відповідач [PERSON] в дане судове засідання не з»явився, не повідомивши причин неявки, однак в попереднє судове засідання подавав письмове заперечення щодо позову, в якому висловив свою правову позицію, щодо позовних вимог. Представник третьої особи: Служби у справах дітей Дрогобицької районної державної адміністрації [PERSON], в судовому засіданні пояснила, що позивач батьківських прав відносно дітей: сина [PERSON] 24.01.2008р.н. та дочки [PERSON] 16.03.2010р.н. не позбавлена, щодо задоволення позову покладається на думку суду. Представник третьої особи: Управління соціального захисту населення Дрогобицької районної державної адміністрації Львівської області в судове засідання не з»явився, не повідомивши причин неявки. Суд вислухавши пояснення позивача, її представника, представника третьої особи, беручи до уваги письмове заперечення відповідача, яке мається при матеріалах справи, дослідивши письмові докази, вважає, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню виходячи з наступних підстав. Рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області по справі № 2-507/10 від 15.02.2010 року за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів, вирішено: стягувати аліменти з [PERSON] в користь [PERSON] по 300 грн. щомісяця на утримання сина [PERSON] 24.01.2008р.н.. Рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області по справі № 2-1132/11 від 15.06.2011 року за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів, вирішено: стягувати аліменти з [PERSON] в користь [PERSON] по 300 грн. щомісяця на утримання дочки [PERSON] 16.03.2010р.н Матеріалами справи встановлено, що після ухвалення вищевказаних рішень про стягнення аліментів, матеріальний стан сторін змінився. Присуджених судом коштів у сумі 300,00грн. на кожну дитину не достатньо для забезпечення їх нормального утримання та розвитку, діти ростуть, хворіють, розвиваються, вчаться і потребують додаткових грошових витрат. Вирішуючи питання щодо зміни розміру аліментів, суд враховує матеріальне становище сторін, зокрема суд враховує ту обставину, що на даний час мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Разом з тим, суд вважає за доцільне роз'яснити сторонам, що мати та батько - найрідніші для дитини люди на землі, тому одним із найосновніших їхніх немайнових прав є можливість постійного або хоча б систематичного спілкування: безпосереднього (прямого), телефонного, листовного. Дитина має природну потребу і право спілкуватися з обома батьками. Відсутність батьківської лінії виховання, справляє на дитину негативний вплив, а брак материнської любові є психологічною травмою на все життя. Разом з тим, спілкування з батьком - це право, а не обов'язок дитини. Якщо дитина через певні обставини відмовлятиметься бачитися з батьком, силувати її ніхто не має права. Такий примус буде актом неповаги до дитини. Обовязок утримувати дитину - це моральне і найважливіше правове зобовязання батьків. У разі їх ухилення від його виконання аліменти можуть стягуватись за рішенням суду. Обовязок утримувати дітей виникає з моменту їх народження і зберігається до досягнення ними повноліття. У відповідності до вимог ст. 182 СК України суд враховує, що позивачка виховує та проживає з малолітніми дітьми (сином та дочкою), перебуває у гіршому матеріальному становищі, ніж відповідач. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) в твердій грошовій сумі. Відповідно \~до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров»я когось із них. Враховуючи матеріальне становище позивачки, на утриманні якої знаходяться діти, а також те, що цінова політика на одяг та продукти харчування в порівнянні з 2010 роком (коли були ухвалені первісні рішення про призначення аліментів) неодноразово змінювалася, суд вважає слушним покликання позивачки на те, що їй важко повноцінно утримувати дітей. Позивач несе інші витрати повязані з фізичним, духовним та моральним розвитком дітей, а тому з врахуванням наведеного вище, суд приходить до переконання, що розмір стягуваних аліментів слід збільшити. Суд переконаний, що позивач потребує допомоги на утримання дітей, а відповідач зобов»язаний таку допомогу надавати, але оскільки позивач не додала жодних підтверджень про доходи відповідача, і не відомо з чого виходила при визначенні розміру аліментів, то позов підлягає до часткового задоволення. У п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України передбачено, що суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Вказана правова норма не поширюється на предмет даного позову, а тому в задоволенні позовних вимог в частині допуску до негайного виконання рішення суду слід відмовити. Відповідно до п. 6 ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому згідно вимог ст. 79, 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір в дохід держави. Враховуючи вищенаведене та

Outcome: approved