Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-01 00:00:00

[PERSON], звернулася в суд з позовом до [PERSON], про стягнення аліментів на утримання дочки [PERSON], у розмірі ? частки від його заробітку (доходу) щомісячно, до досягнення дочкою повноліття, але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В позові зазначила, що вона 21.01.2004 року зареєструвала шлюб з [PERSON] Рішенням Городенківського районного суду Івано-Франківської області, 16.07.2013 року шлюб між ними розірвано. Від спільного проживання з відповідачем в них народилася дочка [PERSON], яка проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. З часу припинення спільного проживання з відповідачем останній перестав без поважних причин утримувати дочку, роботою вона не забезпечена і засобів утримання дочки в неї немає. Утримувати дочку помагають її батьки. Саме це змусило її звернутися до суду із позовною заявою про стягнення аліментів. В судове засідання позивачка не з'явилася. Згідно довіреності до суду подав заяву її представник [PERSON], в якій просить справу розглядати без його участі. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Позов просить задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився. Про час та місце судового розгляду повідомлявся. Відповідно до ст. 224 ч. 1 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши та оцінивши докази по справі суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи із таких підстав: згідно ст. 51 ч. 2 Конституції України, батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Повнолітні діти зобов'язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків. В судовому засіданні встановлено, що 16.07.2013 року сторони розірвали шлюб, що підтверджується копією рішення Городенківського районного суду Івано-Франківської області справа №342/606/13-ц. З копії свідоцтва про народження серія: [NUMBER] від 25.03.2008 року, вбачається, що від спільного проживання в сторін народилася дочка [PERSON], [INFO]. Згідно ст. 180 ч. 1 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Дочка [PERSON], проживає разом з позивачкою та перебуває на її утриманні і вихованні. Відповідач участі в утриманні сина не приймає. Відповідно до ст. 181 ч. 3 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ст. 183 ч. 1 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 191 ч. 1 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. В зв'язку з цим суд вважає, що позов слід задовольнити та стягувати із [PERSON], в користь [PERSON], аліменти на утримання дочки [PERSON], у розмірі ? частки від його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст. 88 ч. 3 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Тому суд вважає, що з відповідача слід стягнути судові витрати. Відповідно до ст. 367 ч. 1 п. 1 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Виходячи із вищевикладеного на підставі ст. 180 ч. 1, ст. 181 ч. 3, ст. ст. 182, 183, ст. 191 ч. 1 СК України, та

Outcome: approved