Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-01 00:00:00

[PERSON] звернулася до Кремінського районного суду Луганської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову [PERSON] посилається на те, що вони з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі з 25.01.2013, однак з травня 2020 року між ними були припинені фактичні шлюбні стосунки, а також припинено ведення спільного господарства, у зв`язку із розбіжністю характерів та втрати почуття поваги один до одного. Позивач переконана, що подальше сімейне життя та збереження шлюбу з відповідачем неможливе, на примирення не згодна. \~Від шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом із позивачем. Позивач у підготовче засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій також зазначила, що позовні вимоги підтримує та наполягає на їх задоволенні. Відповідач у підготовче засідання також не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій також зазначив, що позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення. Відповідно до п. 1 ч. 2\~ст. 49 ЦПК України\~крім прав та обов`язків, визначених у\~статті 43\~цього Кодексу\~позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 200 Цивільного процесуального кодексу України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Згідно ст.\~206\~ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Розглянувши цивільну справу в межах заявлених позовних вимог, повно, всебічно та об`єктивно дослідивши та оцінивши за своїм внутрішнім переконанням докази, які містяться в матеріалах справи як окремо, так і в їх сукупності, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, який був зареєстрований 25 січня 2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Сєвєродонецького міського управління юстиції у Луганській області під актовим записом № 24, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 25.01.2013 (а.с. 4). Від цього шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 28.07.2016 (а.с. 5). Відповідно до ст.\~24\~Сімейного кодексу\~України шлюб має ґрунтуватися на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст.\~56\~СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, примушування подружжя до припинення шлюбних відносин чи їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість. У підготовчому засіданні судом встановлено, що з травня 2020 року між сторонами були припинені фактичні шлюбні стосунки, а також припинено ведення спільного господарства, у зв`язку із розбіжністю характерів та втрати почуття поваги один до одного. Позивач переконана, що подальше сімейне життя та збереження шлюбу з відповідачем неможливе, на примирення вона не згодна. Малолітня донька залишається проживати разом із позивачем. Відповідачем до суду не надано доказів, які спростовують доводи позивача, також не надано доказів, які підтверджують можливість подальшого спільного життя подружжя та збереження їх шлюбу. В той же час, у наданій суду заяві відповідач також наполягає на розірванні шлюбу. Згідно з ч. 2 ст.\~104\~СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 1 ст.\~110\~СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. У ч. 3 ст.\~105\~СК України зазначається, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу. У відповідності до ст. 112 СК України\~шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Оскільки сторони припинили шлюбні відносини, тривалий час спільного господарства не ведуть, мешкають окремо, втратили взаємну повагу та довіру один до одного, категорично наполягають на розірванні шлюбу, тому позов підлягає повному задоволенню. Згідно з ч. 4 ст.\~294\~ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Оскільки згідно зі ст.\~113\~СК України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище, суд вважає за можливе залишити позивачу після розірвання шлюбу прізвище « [PERSON] ». Питання щодо судових витрат сторонами не ставилося. На підставі викладеного,

Outcome: approved