Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-01 00:00:00

[PERSON] звернулася до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON], в якому просить суд визнати за нею право власності на 1/4 домоволодіння, розташованого за адресою вулиця Фучика, буд. 4 у м. Дніпропетровську в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], який помер 25 травня 2015 року. В обґрунтування заявлених позовних вимог [PERSON] зазначила, що 04 лютого 1959 року [PERSON] (її дідусь) та [PERSON] (її бабуся) уклали шлюб. 24 квітня 1961 року у [PERSON] та [PERSON] народився син [PERSON] (батько позивача). 10 травня 1984 року у [PERSON] та [PERSON] народилась донька [PERSON] (позивач). В подальшому позивач змінила свої дівоче прізвище та після другого одруження стала [PERSON] В період шлюбу [PERSON] та [PERSON] придбали домоволодіння №4 по вул. Фучика у м. Дніпропетровську, що розташоване на земельній ділянці площею 0,0551 га. 20 серпня 1997 року [PERSON] було видано держаний акт на право постійного користування земельною ділянкою для обслуговування житлового будинку на території Жовтневого районну м. Дніпропетровська по вул. Фучика, буд. 4. 15 вересня 2011 року помер батько позивача - [PERSON], а 25 травня 2015 року помер дідусь позивача - [PERSON] Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді 1/4 частки на вказане домоволодіння. На час відкриття спадщини, позивач постійно проживала з дідусем за цією адресою. 05 квітня 2016 року позивач звернулась в нотаріальну контору із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON], померлого 25 травня 2015 року, на 1/4 частку домоволодіння. 05 квітня 2016 року приватним нотаріусом [PERSON] винесено постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки на день відкриття спадщини право власності на вищезазначене нерухоме майно не було зареєстровано за спадкодавцем у встановленому законом порядку. Втім право власності на домоволодіння зареєстровано за [PERSON] (бабусею позивача), будинок є спільною сумісною власністю подружжя оскільки був придбаний подружжям за час шлюбу. Частки кожного із подружжя в даному домоволодінні є рівними, тобто дідусю ([PERSON]С.) та бабусі ([PERSON]К.) належали по 1/2 частки у спільній сумісній власності спільно нажитого майна. Враховуючи положення статей 1261, 1266 ЦК України та те, що батько позивача ([PERSON]А.) помер, позивач є спадкоємцем першої черги. Спадкоємцем першої черги є і бабуся позивача [PERSON] Оскільки інші спадкоємці відсутні, крім бабусі позивача, вона є належним відповідачем в зазначеній справі. Таким чином, після смерті спадкодавця, позивач, як спадкоємець першої черги за законом, набула права на спадкування 1/4 частки домоволодіння №4. Проте через те, що спадкодавець за життя не зареєстрував своє право власності на домоволодіння №4, [PERSON] не може в нотаріальному порядку реалізувати свої права на успадкування цього майна. 15 липня 2016 року [PERSON] подала зустрічний позов до [PERSON], в якому просила суд визнати за нею право власності на 1/4 домоволодіння, розташованого за адресою вулиця Фучика, буд. 4 у м. Дніпропетровську в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] В обґрунтування заявлених позовних зазначила, що 04 лютого 1959 року позивач, [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб. В період шлюбу позивач, [PERSON]К та [PERSON] (її чоловік) придбали домоволодіння №4 за адресою: вулиця Фучика, м. Дніпропетровськ, що розташований на земельній ділянці площею 0,0551 га, на підставі чотирьох договорів купівлі-продажу. 20 серпня 1997 року позивачу було видано держаний акт на право постійного користування землею. 25 травня 2015 року помер чоловік позивача, [PERSON] Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді 1/4 частки домоволодіння №4 по вулиці Фучика в місті Дніпропетровську. На час відкриття спадщини, позивач за зустрічним позовом постійно проживала зі своїм чоловіком за адресою вул. Фучика буд. 4, м. Дніпропетровськ. 05 квітня 2016 року [PERSON] також звернулась в нотаріальну контору із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON], на 1/4 частку домоволодіння. 05 квітня 2016 року приватним нотаріусом [PERSON] винесено постанову про відмову позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки право власності на нерухоме майно не було зареєстровано за спадкодавцем у встановленому законом порядку. Вказує, що будинок є спільною сумісною власністю подружжя, оскільки був придбаний ними під час шлюбу за спільні кошти подружжя. Відповідно спадкодавцю (чоловіку позивача) належала 1/2 частка домоволодіння №4. Враховуючи положення статі 1261 ЦК України, позивач є спадкоємцем першої черги. Спадкоємцем першої черги є і онука позивача, [PERSON] Оскільки інші спадкоємці відсутні, крім онуки позивача, вона є належним відповідачем в зазначеній справі. Таким чином, після смерті спадкодавця, [PERSON], як спадкоємець першої черги за законом, набула права на спадкування 1/4 частки домоволодіння №4. Проте через те, що спадкодавець за життя не зареєстрував своє право власності на домоволодіння №4, позивач не може в нотаріальному порядку реалізувати свої права на успадкування цього майна. Представник позивача в судовому засіданні та поданій заяві позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити, згідно обґрунтування, викладеного в позові та доказів, наявних в матеріалах справи. Надав заяву про визнання зустрічного позову вимоги визнав. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні та поданій до суду заяві позовні вимоги за зустрічним позовом підтримала та просила суд їх задовольнити, згідно обґрунтування, викладеного в позові та доказів, наявних в матеріалах справи. Позовні вимоги за первісним позовом також визнала, про що надала відповідну заяву. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази\~у\~сукупності з нормами чинного законодавства України, суд дійшов висновку про можливість задоволення позовних вимог, як за первісним, так і за зустрічним позовами, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 04 лютого 1959 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія ІІ-ТЮ №077217 (а.с. 9). 24 квітня 1961 року у [PERSON] та [PERSON] народився син [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серія ІІІ-ТЮ №302702 (а.с. 9). 10 травня 1984 року у [PERSON] та [PERSON] народилась донька [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серія ДИЗ І-ЖА №067587 (а.с. 10), яка в подальшому змінила свої дівоче прізвище та після другого одруження стала [PERSON] (а.с. 30 33). В період шлюбу [PERSON] та [PERSON] придбали домоволодіння №4 за адресою вулиця Фучика м. Дніпропетровськ, що розташований на земельній ділянці площею 0,0551 га, на підставі чотирьох договорів купівлі-продажу: 30 липня 1991 року був укладений договір купівлі-продажу 46/100 частин домоволодіння №4 за адресою вул. Фучика м. Дніпропетровськ. Взамін зазначеного договору купівлі-продажу було видано свідоцтво про право приватної власності Жовтневим відділом комунального господарства 24 листопада 1992 року, згідно рішення Жовтневої райради від 20 листопада 1992 року №1560, зареєстроване 24 листопада 1992 року Дніпропетровським міжміським бюро технічної інвентаризації в реєстрову книгу №510, за №56. Власником 46/100 домоволодіння зазначається [PERSON] (а.с. 11 12). 27 листопада 1992 року було укладено договір купівлі-продажу 15/100 частин домоволодіння №4 за адресою вул. Фучика м. Дніпропетровськ. Договір посвідчений 27 листопада 1992 року Першою дніпропетровською державною нотаріальною конторою за реєстром №4-2630, зареєстрований 02 грудня 1992 року Дніпропетровським бюро технічної інвентаризації в реєстрову книгу №510 за №56. Покупцем в договорі зазначається [PERSON] (а.с. 14 16). 21 липня 1993 року було укладено договір купівлі-продажу 15/100 частин домоволодіння №4 за адресою вул. Фучика м. Дніпропетровськ. Договір посвідчений 21 липня 1993 року Першою дніпропетровською державною нотаріальною конторою за реєстровим номером 3-6113, зареєстрований 26 липня 1993 року Дніпропетровським бюро технічної інвентаризації в реєстрову книгу №563 за №68. Покупцем в договорі зазначається [PERSON] (а.с. 17 20). 16 лютого 1996 року був укладений договір купівлі-продажу 24/100 частин домоволодіння №4 за адресою вул. Фучика м. Дніпропетровськ. Договір посвідчений 16 лютого 1996 року [PERSON], приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу, за реєстром №687, зареєстрованого 08 квітня 1996 року Дніпропетровським міжміським бюро технічної інвентаризації в реєстрову книгу №563 за №68. Покупцем в договорі зазначається [PERSON] (а.с. 21 22). 20 серпня 1997 року [PERSON] було видано Держаний акт на право постійного користування землею для обслуговування житлового будинку. Земельна ділянка розташована на території Жовтневого районну м. Дніпропетровська вул. Фучика буд. 4 (а.с. 23). Відповідно до частини першої статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони помякшують або скасовують відповідальність особи. Згідно із частиною першою «Прикінцеві положення Сімейного кодексу України» цей Кодекс набрав чинності одночасно з набранням чинності Цивільним кодексом України, тобто з 01 січня 2004 року. Отже, суд,

Outcome: approved