Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-13 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом, в якому зазначила, що з вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого мають доньку - [PERSON], [INFO] Вона з донькою проживає окремо від відповідача з дитиною. Протягом двох років і по теперішній час відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню доньки, у зв'язку з цим позивач звернулась до суду з даним позовом та просить позбавити [PERSON] батьківських прав відносно доньки - [PERSON], [INFO] Позивач в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити в повному обсязі з підстав, викладених в позовній заяві. Проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлений належним чином у встановленому законом порядку. Представник третьої особи в судовому засіданні заявлений позов підтримала, надала висновок, вважала за доцільне позбавити батьківських прав відповідача відносно його малолітньої доньки. За таких обставин, враховуючи згоду представника позивача на слухання справи у відсутність відповідача, суд вважає можливим постановити заочне рішення на підставі наявних у матеріалах справи доказів в порядку ст. 224 ЦПК України. Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо він, вона ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Згідно ст.165 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Судом встановлено, що згідно актового запису про народження №507, складеного 07.08.2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Комсомольського районного управління юстиції у м.Херсоні, батьками [PERSON], [INFO] року, записані: [PERSON] та [PERSON] (а.с.5). Згідно довідки про склад сім'ї від 30.03.2016 року Виконавчого комітету Суворовської районної у м.Херсоні ради [PERSON], [INFO], проживає разом з [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (а.с.7). З довідки від 29.03.2016 року Херсонського ясла-садка №65 комбінованого типу Херсонської міської ради вбачається, що [PERSON] відвідує вказаний заклад. батько дитини у вихованні доньки протягом двох років участі не брав, ясла-садок не відвідував, утримання дитини не фінансував. При спілкуванні з дитиною вона про батька взагалі не згадує (а.с.4). Згідно Акту обстеження умов проживання від 18.05.2016 року Служби у справах дітей Виконавчого комітету Суворовської районної у м.Херсоні ради встановлено, що малолітня [PERSON] проживає разом з матір'ю, у її вихованні та догляді допомагають бабуся та дідусь дитини. Батько дівчинки [PERSON] матеріально не допомагає, з донькою зв'язку не підтримує (а.с.36). Відповідно висновку Виконавчого комітету Дніпровської районної у м.Херсоні ради №2-49/228 від 02.02.2017 року позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої доньки [PERSON], [INFO], є доцільним, так як встановлено, що він ухиляється від виконання батьківських обов'язків, не спілкується з дитиною, не приймає участі у її утриманні та вихованні. Крім цього, допитані в судовому засіданні в якості свідків [PERSON] та [PERSON] підтвердили факт того, що відповідач матеріальної допомоги на утримання доньки [PERSON] не надає, участі у вихованні дитини не приймає. У відповідності до ст.150 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Пунктом 2 частини 164 Сімейного Кодексу України передбачено, що підставою для позбавлення батьків або одного з них батьківських прав, може бути ухилення останніх від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов'язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов'язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава позбавлення батьківських прав, можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Пунктом 15 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 року позбавлення батьківських прав ( тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. При вирішенні питання щодо позбавлення батьківських прав необхідно впевнитися у невиконанні батьком обов'язків по вихованню, встановити, що батько ухиляється від їх виконання свідомо, тобто, що він систематично, незважаючи на всі заходи попередження та впливу, продовжує не виконувати свої батьківські обов'язки. Позбавлення батьківських прав відноситься до крайньої міри відповідальності, а це означає, що застосовується ця міра судом тоді, коли всі інші засоби впливу виявилися безрезультатними. Згідно положень ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до її повноліття. Відповідно ст.182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Аналізуючи зібрані докази, суд вважає, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, доведені та підлягають задоволенню в повному обсязі, оскільки встановлено, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню доньки [PERSON], [INFO], матеріальної допомоги на її утримання не надає. Разом з цим, у відповідності до вимог ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений нею судовий збір під час звернення до суду з позовом у розмірі 551,20 гривень, а також на користь держави у розмірі 551,20 гривень.

Outcome: approved