Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-22 00:00:00

[PERSON] звернулася до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська із заявою про встановлення факту реєстрації шлюбу та народження дітей на тимчасово окупованій території. В обґрунтування заяви зазначила, що вона зареєструвала шлюб з [PERSON] , [INFO] у м. Севастополь. Від шлюбу з [PERSON] у неї народились діти: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Отримати свідоцтво про шлюб та народження у відділі державної реєстрації актів цивільного стану неможливо, оскільки факт відбувся на тимчасово окупованій території України, документі які там булі видані не може бути прийнято відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації відповідно ЗУ «Про державну реєстрацію актів цивільного стану». У судове засідання заявник [PERSON] не з`явилася, через канцелярію суду надала клопотання про розгляд справи без її участі. [PERSON] в судові засідання не з`являвся, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Представник Індустріального районного у місті Дніпрі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області в судові засідання не з`являвся, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, вважає, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно матеріалів справи, 28.02.2020 року Індустріальним районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно - східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) [PERSON] було відмовлено у проведенні державної реєстрації народження дітей чоловічої статі, оскільки представником заявника не надано оригінали паспортів громадян України [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , заявником не пред`явлено. Окрім цього, копії наданих документів не відповідають формі, визначеній наказом Міністерства охорони здоров`я України. Частинами 2, 3, 4 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» передбачено, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законодавством України. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Заявником [PERSON] надано копію свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] , серії [NUMBER] , виданого Відділом ЗАГС Ленінського району міста Севастополя Управління ЗАГС міста Севастополя 22 липня 2015 року, в якому матір`ю дитини зазначено громадянку Російської Федерації [PERSON] ; та копію свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] , серії [NUMBER] , виданого Відділом запису актів громадянського стану Ленінського району міста Севастополя Управління ЗАГС міста Севастополя 23 квітня 2019 року, в якому матір`ю дитини також зазначено громадянку Російської Федерації [PERSON] . Положенням ч. 1 ст. 4 ЦПК України, закріплено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідно до ст. 76 цього Кодексу доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Відповідно до ч.ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ч. 5 ст. 263 ЦПК України, обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до положень ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Статтею 51 Конституції України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 19.03.2020 року визнано обов`язковою явку заявника [PERSON] , однак на виклики суду до судового засідання заявник не з`явилася, оригінали документів для огляду суду не надано. [PERSON] в судові засідання також не з`явився, у зв`язку із чим суд був позбавлений можливості отримати пояснення щодо обставин викладених [PERSON] в заяві. Враховуючи вищезазначене, заява [PERSON] про встановлення факту реєстрації шлюбу та народження дітей не підлягає задоволенню у зв`язку із недоведеністю.

Outcome: dismissed