Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-16 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вищевказаним позовом про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. В обґрунтування позовних вимог вказала, що 26.03.2006 померла її мати - [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина , яка складається з належної їй на праві власності земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,7 га (кадастровий номер 6522383500:04:005:0010) , яка розташована на території Круглоозереької сільської ради Голопристанського району Херсонської області , що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку. Як стало відомо, [PERSON] за час життя склала заповіт, яким заповідала позивачу право власності на земельну частку (пай), згідно із сертифікатом серії ХС №0149418. Втім, після складання заповіту земельний пай був приватизований і [PERSON] отримала державний акт на право власності на земельну ділянку, серія ХС №007117 від 14.05.2003 року. На момент смерті, у 2006 році, не було відомо про наявність спадкового майна і наявність заповіту, а тому до нотаріальної контори ніхто зі спадкоємців не звертався із заявою про прийняття спадщини. У 2018 році вказаний акт на право власності на земельну ділянку був випадково відшуканий, що стало підставою для звернення до нотаріуса. Однак, нотаріус відмовив у видачі свідоцтва на право на спадщину, оскільки було пропущено встановлений законом шестимісячний строк для звернення із заявою про прийняття спадкового майна. Таким чином, оскільки через вагомі обставини не вдалося вчасно вчинити необхідні юридичні дії для вступу у спадщину, просить визначити додатковий двомісячний строк для прийняття спадщини. У судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали, наполягали на їх задоволенні. Пояснили, що у 2005 році [PERSON] забрала [PERSON] проживати до себе у м. Херсон, а будинок мати продала. Таким чином, на її думку, матір на момент смерті не мала спадкового майна. Про заповіт на земельну частку (пай) дізналася лише у 2018 році. Також [PERSON] пояснила, що її рідна сестра [PERSON] не має до неї претензій щодо спадкового майна, а друга сестра - [PERSON] померла у 2012 році. Представник відповідача - Круглоозерської сільської ради у судове засідання не прибув, надіслав заяву, у якій просив розглядати справу без його участі, не заперечував проти задоволення позову. Третя особа [PERSON] у судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позову, пояснила, що є сестрою позивача і потенційною спадкоємицею, однак не претендує на спадкове майно після смерті [PERSON], підтвердила той факт, що їх спільна з позивачем сестра [PERSON] померла у 2012 році. Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 23.03.2006 року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серія 1-КГ № 025296. 27.02.2002 [PERSON] склала заповіт, який посвідчено секретарем виконкому Круглоозерської сільської ради [PERSON], згідно з яким земельний сертифікат серії ХС № 0149418 на право на земельну частку (пай) та майновий сертифікат, який на день її смерті буде їй належати, заповіла доньці [PERSON] (а.с. 10). Протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, [PERSON] не звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини як спадкоємець за заповітом по причині того, що дізналася про існування заповіту і спадкового майна лише у 2018 році. Тобто, позивач дізналася про наявність заповіту вже після того, як минув шестимісячний строк для прийняття спадщини. Відповідно до листа приватного нотаріуса Голопристанського нотаріального округу [PERSON] №848/02-74 від 15.11.2018, після смерті [PERSON], яка померла 23.03.2006 року, до Голопристанської державної нотаріальної контори не подавались заяви про прийняття або відмову від спадщини ні за законом, ні за заповітом. На теперішній час спадкову справу у Голопристанській ДНК не заведено, свідоцтва про право на спадщину не видавалось, відомості про коло спадкоємців у Голопристанській ДНК відсутні. [PERSON] у встановлений законодавством шестимісячний строк не звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, не надала документів на спадкове майно померлої, не надала доказів постійного проживання зі спадкодавцем, не надала документів на підтвердження родинного звязку, а тому їй рекомендовано звернутися до суду. В матеріалах справи міститься копія акту на право власності на земельну ділянку серії ХС № 007117 на імя [PERSON]. Площа земельної ділянки становить 3,70 га, розташована на території Круглоозерської сільської ради, Голопристанського району, Херсонської області, кадастровий номер 6522383500:04:005:0010. Факт родинного звязку позивача з померлою [PERSON] підтверджується свідоцтвом про народження позивача, де її прізвище вказано ([PERSON]), а матірю зазначено [PERSON], а також свідоцтвом про шлюб, згідно з яким [PERSON] змінила прізвище на «Бевза» (а.с. 13, 14). Згідно з ч.3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Враховуючи той факт, що позивач набула право на звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини як спадкоємець за заповітом, з поважних причин пропустила шестимісячний строк для прийняття спадщини у звязку з тим, що не знала про наявність заповіту і спадкового майна, суд вважає, що позивачу слід надати додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON], тривалістю два місяці.

Outcome: approved