Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-04 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі. В позовній заяві зазначила, що вони з відповідачем зареєстрували шлюб 28 липня 2014 року. Після реєстрації шлюбу вони з відповідачем проживали у помешканні його батьків з його бабусею. Від спільного шлюбу з відповідачем вона народила сина [PERSON], [INFO], який проживає з нею в помешканні її батьків та повністю знаходиться на її повному вихованні та утриманні. Після народження сина відповідач покинув її та не став спільно проживати з неї у її батьків, а став проживати у помешканні своїх батьків. У вересні 2017 року, відповідач виїхав на сезонні роботи за кордон в Чеську Республіку, де проживає та знаходиться на заробітках по сьогоднішній час та нічого їй не сказавши, додому не повернувся, матеріальної підтримки на утримання сина не надає та звернувся до суду про розірвання шлюбу. Під час спільного проживання з відповідачем у них спільне життя не склалося незважаючи на те, що вона неодноразово намагалась налагодити його, хоча майже зразу після народження дитини він поводив себе грубо, дома влаштовував сімейні сварки. Вона ніде не працює із дитиною їм важко виживати без сторонньої допомоги, а сам відповідач з дня народження сина жодної матеріальної або грошової підтримки їй не надає, тому вона повністю проживає на утримання своїх батьків. В звязку з тим, що відповідач категорично відмовився налагодити їхнє спільне життя, яке вона намагалася з ним налагодити, він не погоджувався з її проханням, а тому вважаючи, що сумісне їхнє проживання з відповідачем є неможливе. Відповідач [PERSON] постійно працює за кордоном в Чеській Республіці та має хороший заробіток, який приховує від неї з метою ухилення від сплати аліментів. Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 5000 гривень щомісячно на утримання їхнього неповнолітнього сина [PERSON]. Відповідач [PERSON] надіслав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що позовні вимоги не підлягають до задоволення з наступних підстав. Після народження сина він залишив позивачку та сина і став проживати у своїх батьків, тому що вона відмовилася переїхати проживати до його батьків. До народження сина вони проживали разом в будинку його батьків, але позивачку це не влаштовувало. Його батьки виїжджають за кордон на роботу, їх фактично дома не буває, тому він хотів щоб вони проживали у будинку його батьків. Після народження сина, він змушений був поїхати на заробітки, у звязку з тим, що весь період вагітності та витрати у звязку з народженням дитини він оплачував сам. Про те, що він їде до Чеської Республіки на роботу, він позивачку повідомив. Кілька разів він пробував з нею домовитись про те, щоб вони переїхали жити в будинок його батьків, але вона була категорично проти цього. Тому після того як приїхав із Чехії, він перейшов проживати до своїх батьків. Позивачка стверджує, що він не надавав ніякої матеріальної допомоги на не піклувався дитиною, що не відповідає дійсності. Від періоду народження їхньої дитини і по сьогоднішній день, позивачка не надавала йому можливості бачитись з дитиною. За весь час, що вони проживають окремо, він особисто давав позивачці чотири раз по 100 доларів США, а також він передавав гроші через свою матір, коли його не було вдома. Його мати від його імені купувала різноманітні іграшки дитині, але підтвердити квитанціями вона не може, так як вони були куплені на базарі. Позивачка стверджує, що вона намагалась неодноразово налагодити їхнє спільне життя, але за весь період вона жодного разу йому не запропонувала проживати разом, про те він до неї часто звертався із такою пропозицією, на що завжди в неї була відмова. Він згідний надавати матеріальну допомогу, але в розумному розмірі. Так він працює за кордоном на сезонних роботах, і на даний час такий скрутний час, що навіть за кордоном не можна заробити, у звязку з чим він не в змозі сплачувати щомісячно позивачці 5000 гривень аліментів. На даний час він лише в змозі сплачувати 900 гривень щомісячно на утримання їх дитини. Якщо в нього буде змога сплачувати більшу суму, то він надаватиме таку навіть без рішення суду. Просить суд винести рішення, яким стягувати з нього аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 900 гривень щомісячно на утримання сина [PERSON], [INFO]. Позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, посилаючись на викладені в позовній заяві обставини та просять позов задовольнити. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, посилаючись на відзив на позовну заяву. Дослідивши всі обставини справи, суд дійшов наступного висновку. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають одну неповнолітню дитину: сина [PERSON], [INFO], батьком в свідоцтві про народження якого значиться відповідач та який перебуває на утриманні позивачки. Відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає. Згідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення повноліття. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини;2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів;3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів;3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При визначенні розміру аліментів на утримання однієї неповнолітньої дитини суд враховує майновий стан позивачки, яка проживає з неповнолітнім сином та сама веде догляд за ним, встановлений законом мінімальний розмір аліментів на одну дитину, а також майновий стан відповідача, який не має постійного місця праці і заробіток якого носить нерегулярний мінливий характер. Разом з цим, суд враховує, що відповідач має працездатний вік, а тому виходячи із середньомісячної заробітної плати в Тячівському районі, суд вважає, що вимоги позивачки щодо стягнення аліментів на утримання однієї неповнолітньої дитини слід задовольнити частково і стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання однієї неповнолітньої дитини в розмірі 1200 гривень щомісячно, а в решті позову відмовити. Судові витрати в частині сплати судового збору слід покласти на відповідача. Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів на утримання однієї неповнолітньої дитини за один місяць.

Outcome: partial