Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-14 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивує тим, що з відповідачем по справі зареєстрували шлюб 07 травня 1988 року, у Рахівському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області, про що складено відповідний актовий запис №48. Від шлюбу народилося двоє дітей, які являються повнолітніми. Спільним подружнім життям вони не проживають вже більше року. Причиною припинення шлюбних відносин стали різні характери та погляди на сімейне життя. Між ними часто виникали різного роду сварки та непорозуміння. Чоловік вживав алкогольні напої і в стані сп'яніння бив її, вчиняв дебоші вдома, не дбав про нормальну моральну та духовну атмосферу в сім'ї. Між ними втрачено почуття любові та поваги одне до одного. Впевнившись в тому, що сім'я розпалася остаточно, відновити її неможливо, просить шлюб укладений між нею та відповідачем - розірвати. Після розірвання шлюбу залишити їй прізвище - [PERSON]. У судове засідання позивач, [PERSON] не з'явилася, однак 23.03.2018, надала через канцелярію суду заяву, в якій просила розглянути справу без її участі. Просила позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Зазначила, що примирення між ними не можливе. Відповідач, [PERSON], у судове засідання, також не з'явився. Був належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, рекомендованим листом. Про причини своєї неявки суд не повідомив. Відзив на позов не подавав. Згідно ч.8 ст.178 ЦПК України - у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи, що відповідачем у встановлений судом строк відзив не подано, в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд, вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, приходить до висновку, що позовна заява підлягає повному задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 07 травня 1988 року у Рахівському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області, про що складено відповідний актовий запис №48. Від шлюбу у сторін народилосядвоє дітей, які являються повнолітніми. Відповідно до ст.112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В роз'ясненнях Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» зазначено, що проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Позивач, [PERSON] у поданій заяві від 23.03.2018 зазначила, що миритися з відповідачем за будь-яких обставин не бажає. Відповідач, [PERSON], в жодне судове засідання не з'явився. Відзив на позов чи клопотання про надання строку на примирення не подавав. Таким чином, враховуючи, що шлюб [PERSON] та [PERSON] не може бути збережений, оскільки зазначені обставини свідчать про те, що він фактично розпався, спільне життя подружжя і збереження сім'ї стало неможливим, його формальне існування обмежує особисту свободу позивача та відповідача, порушує їх особисті інтереси, що має істотне значення. Відповідно до ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач, [PERSON], як особа, яка змінила своє прізвище при реєстрації шлюбу, виявила бажання залишити собі прізвище - [PERSON]. В силу вимог ст.115 Сімейного Кодексу України, рішення суду про розірвання шлюбу, після набранням ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення, для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Отже, копію рішення суду, після набрання ним законної сили, слід надіслати до Рахівського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Закарпатській області, для виконання. Питання про відшкодування судових витрат позивачем не ставилося. На підставі викладеного,

Outcome: approved