Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-10 00:00:00

[PERSON] звернулася до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення боргу за оренду майна, яким просить стягнути з відповідача [PERSON] на її користь грошовий борг за оренду нерухомого майна в розмірі 176 000,00 грн., а також судовий збір. В обґрунтування свого позову позивач зазначає, що відповідно договору оренди об'єкту нерухомості № 01/02-Б від 01.02.2014 року, який укладений між нею та відповідачем [PERSON], останньому передано в оренду комплекс, який складається з: приміщення для охорони - літ.А, уборної - літ. Б, сараю -літ.В, колодязь інженерних мереж, огородження із залізобетонних плит, хвіртки, наземних ємностей V = 25 куб.м. (металеві, 7 шт.), наземних ємностей V = 10 куб.м. (металеві, 1 шт.), наземних ємкостей V = 8 куб.м. (металеві, 4 шт.), загальною площею 219,7 кв. метрів, що розташований за адресою: пров. Складський, №2-Г, м. Новомосковськ, Дніпропетровської області. Вказаний комплекс належать позивачці на підставі свідоцтва про право власності. За умовами вказаного договору відповідач отримав в користування обєкт нерухомості і повинен сплачувати орендну плату в розмірі 16 000,00 грн. за кожний місяць. Однак, відповідач умови договору не виконує на протязі тривалого часу, починаючи з 01.02.2014 року по теперішній час, у звязку з чим, борг складає 176 000,00 грн. Крім того, за договором обєкту нерухомості належне виконання умов вказаного договору забезпечено порукою [PERSON], яка зі свого боку поручилася за повне виконання позичальником умов договору. Окрім цього, відповідач отримав від позивача довіреність від 12.02.2014 року, за умовами якої останній має право від імені [PERSON] укладати договори відчуження майна та користуватися комплексом без обмежень. На численні прохання позивачки погасити утворений борг відповідач відмовляється, грошові кошти їй не перераховує. За таких обставин, позивачка вимушена звернутися з даним позовом до суду для захисту своїх порушених прав. 28 травня 2016 року помер [PERSON], та після залучення його правонаступника [PERSON], позивачем був уточнений позов до [PERSON] та [PERSON], в якому посилаючись на ті ж підстави, з урахуванням того, що [PERSON] разом з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON], до якого відповідно до вимог ст.1216 ЦК України переходять права та обовязки від фізичної особи, яка померла, зобовязаний відшкодувати позивачу борг за орендну плату, з урахуванням суми пені за прострочення зобовязання. Так відповідно до п. 9.1. договору позивачем розрахований розмір пені за 2015, 2016 роки та 90 днів 2017 року на загальну суму 144496 грн. А тому просить стягнути з [PERSON], як правонаступника [PERSON] та [PERSON], як поручителя [PERSON], солідарно суму заборгованості за договором оренди в розмірі 176000 грн., пеню за період з 01 січня 2015 року по 30 березня 2017 року в розмірі 144496 грн. та судові витрати. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримала уточнений позов в повному обсязі та, посилаючись на ті ж підстави, просила суд задовольнити його. Додаткових відомостей щодо наявності договору поруки надати не може. Що стосується нарахування пені після смерті [PERSON] вважає, що відповідно до вимог ст.ст. 1216, 1230 ЦК України підлягає нарахуванню неустойка на день розгляду справи в суді. Не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не зявився, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлявся судом, про причини неявки суд не повідомив. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, надавши заяву про розгляд справи у свою відсутність, позов не визнає. Ухвалою суду встановлено заочний розгляд справи. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи в сукупності, приходить до наступних висновків, а саме: Відповідно до ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Суду надано договір оренди об'єкту нерухомості № 01/02-Б від 01.02.2014 року, який укладений між [PERSON] та [PERSON], згідно умов якого останньому передано в оренду комплекс, який складається з: приміщення для охорони - літ.А, уборної - літ. Б, сараю -літ.В, колодязь інженерних мереж, огородження із залізобетонних плит, хвіртки, наземних ємностей V = 25 куб.м. (металеві, 7 шт.), наземних ємностей V = 10 куб.м. (металеві, 1 шт.), наземних ємкостей V = 8 куб.м. (металеві, 4 шт.), загальною площею 219,7 кв. метрів, що розташований за адресою: пров. Складський, №2-Г, м. Новомосковськ, Дніпропетровської області. За умовами вказаного договору [PERSON] отримав в користування обєкт нерухомості, за оренду якого повинен сплачувати орендну плату в розмірі 16 000,00 грн. за кожний місяць. Вказаний комплекс належать [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності від 05.06.2002 року. Суду надано довіреність від 12.02.2014 року, за умовами якої [PERSON] має право від імені [PERSON] укладати договори відчуження майна та користуватися комплексом без обмежень, яке розташоване за адресою: пров. Складський, №2-Г, м. Новомосковськ, Дніпропетровської області. Відповідно до вимог ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У відповідності до ст. 599 ЦК України зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ст.ст.10, 60 ЦПК, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Так, суду не надано доказів того, що [PERSON] виконувалися умови договору по сплаті орендної плати. Згідно до ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора, зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення зобовязання, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно з п. 9.1 договору визначено, що орендар несе відповідальність в разі прострочення уплати орендної плати у вигляді виплати пені в розмірі 0,1% від суми боргу за кожний день прострочення. Згідно свідоцтва про смерть [PERSON] помер 28 травня 2016 року, про що Кременчуцьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області складено відповідний актовий запис № 226. З копії спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON] № 147/2016 вбачається, що єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON], який мешкав до дня смерті по вул.Республіканській, 146/134 в м.Кременчук Полтавської області з заявою про прийняття спадщини звернувся його батько [PERSON], який зареєстрований та мешкає за адресою: вул..л-та Дніпрова, буд. 80, кв . 99 в м.Кременчук Полтавської області. Відповідно до вимог ст.ст. 1218, 1281-1282 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадкоємці зобов'язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред'явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги. Спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов'язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі. Відповідно до вимог ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Враховуючи, що спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора в межах вартості майна, одержаного у спадщину, і кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині; з матеріалів спадкової справи вбачається, що відповідач [PERSON] прийняв спадщину що залишилася після смерті [PERSON] З матеріалів справи також вбачається, що під час перебування справи в суді в порядку забезпечення позову було накладено арешт на автомобіль Toyota Land Cruiser, державний номерний знак № [NUMBER], 2000 року випуску, який належить на праві власності [PERSON], РНОКПП [NUMBER]. Отже, враховуючи те, що розрахунок [PERSON] з [PERSON] не проведено, суд приходить до висновку, що позов в частині стягнення з правонаступника [PERSON] [PERSON] суми заборгованості по орендній платі в сумі 176000 грн. обґрунтований та підлягає задоволенню. Що стосується вимог позивача щодо стягнення пені на загальну суму 144496 грн., то суд приходить до наступного. Відповідно до вимог ст. 1231 ЦК України до спадкоємця переходить обов'язок відшкодувати майнову шкоду (збитки), яка була завдана спадкодавцем. До спадкоємця переходить обов'язок сплатити неустойку (штраф, пеню), яка була присуджена судом кредиторові із спадкодавця за життя спадкодавця. Майнова та моральна шкода, яка була завдана спадкодавцем, відшкодовується спадкоємцями у межах вартості рухомого чи нерухомого майна, яке було одержане ними у спадщину. Так відповідно до умов п. 9.1. договору оренди визначено, що орендар несе відповідальність в разі прострочення уплати орендної плати у вигляді виплати пені в розмірі 0,1% від суми боргу за кожний день прострочення. Враховуючи, що в судовому замсіданні встановлено, що станом на 01 січня 2015 року заборгованість [PERSON] з орендної плати складала 176000, то пеня повинна бути розрахована за 2015 рік 263 днів, та з 01 січня 2016 року по 27 травня 2016 року включно 149 днів. А тому вимоги позивача в частині стягнення з відповідача неустойки в розмірі 144496 грн., підлягають задоволенню частково а саме за 514 днів (365+149) * 176 грн. (0,1% від 176000грн.) = 90464 грн. Що ж стосується вимог позивача до [PERSON], як до поручителя за договором оренди, то суд приходить до наступного. Згідно зі ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У відповідності до вимог ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами. Цивільний кодекс України у статті 353 визначає поруку як договір, за яким поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Відповідно до ст.ст.10, 60 ЦПК, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Так, суду не надано доказів того, що [PERSON] є поручителем за договором оренди між [PERSON] та позивачем, тому як сам догвір таких відомостей не містить, інших договорів похивачем не надано. А тому позовні вимоги позивача в частині стягнення заборгованості з відповідача [PERSON], як з поручителя за договором оренди між [PERSON] та [PERSON] є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. В іншій частині позовних вимог позивача необхідно відмовити. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з [PERSON] підлягають стягненню судовий збір в дохід держави в розмірі 1323,16 грн., а з [PERSON] на користь [PERSON] підлягають стягненню судові витрати в розмірі 2664,64грн. На підставі вищенаведеного,

Outcome: partial