Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-28 00:00:00

[PERSON] звернулася до Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області з позовом до [PERSON] про надання згоди на виїзд дитини за кордон. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що від спільного шлюбу у сторін є дитина [PERSON], [INFO]. На даний час Могилів-Подільською міською радою Вінницької області організовується поїздка для оздоровлення статусних дітей до Республіки Болгарія. Позивач та дитина [PERSON] мають право пільги, передбачені законодавством для багатодітних сімей та дітей з багатодітної сім'ї, а тому дитина [PERSON] має право на таку поїздку до Республіки Болгарія. Однак на неодноразові звернення позивача надати нотаріально посвідчений дозвіл на тимчасовий виїзд дитини за кордон, відповідач постійно відмовляється, не обґрунтовуючи свою відмову. За таких підстав, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, позивач просить суд надати дозвіл на виїзд дитини [PERSON] за кордон на відпочинок у Республіку Болгарія без дозволу (згоди) батька дитини [PERSON] в період з 18.06.2017 по 30.06.2017 в супроводі [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. В судове засідання позивач не з'явилась, подала до суду заяву, в якій позов підтримала, просила справу розглянути у її відсутність. Відповідач в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, в якій позов визнав повністю, просить розглядати справу без його участі. Згідно із ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з такого. Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який згідно Свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] розірвано 13.09.2004 (а.с. 4). Від цього шлюбу у сторін є дитина [PERSON], [INFO], що підтверджується Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с. 5). Як вбачається з довідки голови ОСББ «О.Пчілки, 13» від 27.04.2017 дитина сторін проживає разом з позивачем за адресою [ADDRESS] вінницької області (а.с. 6). Відповідно до посвідчення № [NUMBER] від 23.09.2010 дитина [PERSON] має право на пільги, передбачені законодавством для дітей з багатодітної сім'ї (а.с. 10). Судом встановлено, що дитину [PERSON], [INFO], включено до списків пільгових категорій для відпочинку в Республіці Болгарія, що підтверджується довідкою СЗОШ І-ІІІ ступенів № 1 м. Могилева-Подільського № 05-22/115 від 15.05.2017 (а.с. 14). Проте відповідач у добровільному порядку згоду на тимчасовий виїзд дитини за кордон надати відмовляється. Частинами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Згідно з Принципом 2 Декларації прав дитини від 20 листопада 1959 року дитині законом або іншими засобами повинен бути забезпечений спеціальний захист і надані можливості та сприятливі умови, які б дозволяли їй розвиватися фізично, розумово, морально, духовно та у соціальному розумінні здоровим та нормальним шляхом і в умовах свободи та гідності. За змістом ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. При цьому ч. 1 ст. 155 СК України визначає, що здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Згідно ч. 3 ст. 313 ЦК України фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. Порядок виїзду за кордон дітей громадян України визначено Законом України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадяни України». Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» оформлення проїзного документа дитини проводиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників. За відсутності згоди одного з батьків, виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволений на підставі рішення суду. Згідно із п. 4 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від № 57 від 27.01.1995, виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється за нотаріально посвідченою згодою другого з батьків із зазначенням у ній держави прямування та відповідного часового проміжку перебування у цій державі, якщо другий з батьків відсутній у пункті пропуску, або за рішенням суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. Зважаючи на встановлені в судовому засіданні обставини та оцінивши досліджені судом докази, а також з урахуванням визнання відповідачем позову, суд дійшов висновку про обґрунтованість доводів позивача щодо надання дозволу на тимчасовий виїзд дитини за кордон, а саме до Республіки Болгарія на період з 18.06.2017 по 30.06.2017, як таких, що відповідатимуть інтересам дитини, а тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного вище та

Outcome: approved