Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-21 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до Гукливської сільської ради, третя особа реєстраційна служба Воловецького районного управління юстиції, про визнання права власності на житловий будинок. Свою заяву мотивувала тим, що на виділеній їй земельній ділянці для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд в с. Гукливий, у 1958-1960 роках на підставі свідоцтва на забудову садиби в сільських населених пунктах Української РСР виданого виконавчим комітетом Свалявської районної Ради та дозволу №4 на виконання будівельних робіт від 18.08.1958 року нею побудовано житловий будинок [ADDRESS] 08 травня 2014 року ДВПТІ по Воловецькому району на вище вказаний житловий будинок виготовлено технічний паспорт, однак реєстраційна служба Воловецького районного управління юстиції відмовляється зареєструвати даний житловий будинок. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримала повністю, просила суд позовні вимоги задовольнити повністю. Представники відповідача Гукливської сільської ради та третьої особи - реєстраційної служби Воловецького РУЮ в судове засідання також не з'явились, надала суду заяви про розгляд справи без їх участі, заперечень щодо позовних вимог [PERSON] не мають. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що будинок [ADDRESS] Воловецького району побудований [PERSON], підтвердженям чого є свідоцтво на забудову садиби в сільських населених пунктах Української РСР видане виконавчим комітетом Свалявської районної Ради та дозволу №4 на виконання будівельних робіт від 18.08.1958 року. 08 травня 2014 року ДВПТІ по Воловецькому району на вище вказаний житловий будинок виготовлено технічний паспорт. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення. Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право власності набувається у порядку, визначеному законом. Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Згідно вимог ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Ст.392 ЦК України передбачає, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Враховуючи наведене, та те, що належними доказами встановлено, що право власності позивача на житловий будинок [ADDRESS], виникло на законних правових підставах, а також те, що судом не встановлено наявність будь-яких порушених прав та інтересів інших осіб, суд приходить до переконання про достатність підстав для задоволення позову [PERSON] щодо визнання права власності на даний житловий будинок. Враховуючи викладене суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] є обгрунтованими та підлягають задоволенню.

Outcome: approved