Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-24 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із заявою, в якій просить видати обмежувальний припис, яким вжити заходи тимчасового обмеження прав [PERSON] та покладення на нього обов`язків: заборонити перебувати в місці спільного проживання з постраждалою особою [PERSON] за адресою: [ADDRESS] строком на 3 місяці; заборонити наближатися на відстань менше 300 м до місця проживання постраждалої особи [PERSON] за адресою: [ADDRESS] строком на 3 місяці; заборонити вести телефонні переговори з постраждалою особою [PERSON] або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб, строком на 3 місяці; заборонити особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу [PERSON] , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею строком на 3 місяців. Заява мотивована тим, що заінтересована особа є її сином, вони разом проживають у квартирі [ADDRESS] . Заявниця потерпає від насильства зі сторони [PERSON] вже протягом кількох років. Поведінка сина негативно впливає на її здоров`я та працездатність. Після щоденних скандалів, сварок, образ та погроз з боку [PERSON] заявниця не може належним чином виконувати свої професійні обов`язки, оскільки син не контролює свої дії (вчинки). Вона неодноразово зверталася за захистом до правоохоронних органів, починаючи з 2019 року, проте, це не дало жодного результату, [PERSON] не змінив своєї поведінки. Йому виносились офіційні попередження про недопустимість вчинення домашнього насильства, він неодноразово притягався до адміністративної відповідальності, а це свідчить про систематич\-ність вчинення насильства в сім`ї. Зокрема, 16.09.2021 року та 25.09.2021 року вказані факти зафіксовані у зв`язку із викликом поліції. 25 вересня 2021 року винесено терміновий заборонний припис строком на 3 доби з 14 год. 00 хв. 25.09.2021 до 14 год.00 хв. 28.09.2021 року. яким були покладені обов`язки залишити місце проживання постраждалої особи; входити та перебувати в місці проживання постраждалої особи; в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою. Вищезазначені обов`язки заінтересованою особою не виконувалися взагалі. По день звернення заявницею до суду [PERSON] чинить сімейне насилля відносно неї. Звертає увагу суду, що [PERSON] раніше судимий, неодноразово притягався до кримінальної та адміністративної відповідальності, на шлях виправлення не став. Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 21 жовтня 2021 року відкрито провадження у справі та призначено її до судового розгляду. В судовому засіданні представник заявниці підтримала заяву. Заінтересована особа в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином про час та місце слухання справи. Розглянувши справу, судом встановлено такі обставини. Постановою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 29 вересня 2021 року у справі №607/16677/21, [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу за те, що він 16.09.2021 о 21 год. 00 хв. за місцем свого проживання, що в [ADDRESS] , вчинив домашнє насильство відносно своєї матері [PERSON] , а саме, дії психологічного характеру, що полягали у висловлюванні погроз, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої. Також, як видно з термінового заборонного припису від 25 вересня 2021 року серія АА№225728, [PERSON] 25 вересня 2021 року знову вчинив домашнє насильство в сім`ї відносно заявниці (ображав нецензурними словами, погрожував фізичною розправою, чинив моральний та психологічний тиск). Вказаним терміновим заборонним приписом стосовно кривдника від 25.09.2021 року, строком на 3 доби з 14 год.00 хв. 25.09.2021 до 14 год. 00хв. 28.09.2021 року на [PERSON] були покладені наступні обов`язки: залишити місце проживання постраждалої особи; входити та перебувати в місці проживання постраждалої особи; в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою. По факту вчинення домашнього насильства за цим фактом на розгляді судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області знаходяться протоколи про адміністративне правопорушення, справа №607/17309/21 та №607/17312/21. Заявниця стверджує, що потерпає від насильства зі сторони [PERSON] вже протягом кількох років та по день звернення заявницею до суду син продовжує чинити сімейне насилля відносно неї. Розглянувши справу, суд доходить висновку, що заява підлягає до часткового задоволення. Так, відповідно до пунктів 3, 6, 7, 8 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Особа, яка постраждала від домашнього насильства - особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі. Кривдник - особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі. Обмежувальний припис стосовно кривдника - встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи. Враховуючи положення Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених у КУпАП та КК України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях. Частиною другою статті 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено перелік осіб, на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання, серед яких - подружжя, батьки (мати, батько) і дитина (діти). Частинами другою, третьою, четвертою статті 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців. Відповідно до частини 3 статті 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. Оцінка ризиків полягає в оцінюванні вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи. Оцінка ризиків має проводитись за факторами небезпеки (ризиків) щодо вчинення домашнього насильства шляхом відібрання свідчень від постраждалої від такого насильства особи, з`ясування обставин конфлікту та виявлення чинників і умов, які створюють або можуть створювати небезпеку для цієї особи. Фактори небезпеки (ризику) щодо вчинення домашнього насильства мають визначатися за результатами оцінки дій кривдника, які свідчать про ймовірність настання летальних наслідків у разі вчинення домашнього насильства та загальної оцінки ситуації вчинення домашнього насильства з метою виявлення вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті такої особи. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 28 квітня 2020 року в справі № 754/11171/19 (провадження № 61-21971св19) вказано, що «при вирішенні питання щодо застосуванні такого заходу суд на підставі установлених обставин справи та оцінки факторів небезпеки (ризиків) щодо вчинення домашнього насильства має оцінити пропорційність вручання у права і свободи особи враховуючи, що ці заходи пов`язані із протиправною поведінкою такої особи. Проаналізувавши матеріали даної справи, оцінивши та дослідивши докази, суд вважає, що заява [PERSON] про видачу обмежувального припису підлягає до часткового задоволення. Обґрунтовуючи заяву [PERSON] стверджує, що є ризик того, що [PERSON] знову буде вчиняти відносно неї домашнє насильство. Виходячи із принципу пропорційності, оцінюючи високі ризики продовження протиправної поведінки заінтересованої особи, та її вплив на заявницю, яка є особою середнього віку, що може призвести до тяжких або особливо тяжких наслідків, враховуючи дані про особу [PERSON] , те, що він неодноразово демонстрував агресивну поведінку відносно матері, тривалість та неодноразовість вчинення протиправних дій, його репутацію, а саме те, що він притягувався до кримінальної відповідальності, на цей час обґрунтовано підозрюється у вчиненні нового кримінального правопорушення, суд вважає що такі втручання в особисті права заінтересованої особи, як конституційне право на житло як заборона строком на один місяць перебувати з заявником в місці їх спільного проживання та заборона спілкування з нею є пропорційним, доречним відповідає меті його застосування, та забезпечить дієвий та ефективний захист заявниці від кривдника. Зазначене підтверджується постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області про притягнення до адміністративної відповідальності, терміновим заборонним приписом, поясненнями заявниці, з яких вбачається вчинення домашнього насильства щодо своєї матері, і відсутність зміни своєї поведінки. Тому пріоритет має бути надано безпеці постраждалої особи, а не праву кривдника на користування житлом, поведінка якого може перейти у більш жорстку форму. За таких обставин, враховуючи принцип пропорційності, суд вважає, що вимоги [PERSON] про видачу обмежувального припису у вигляді заходів тимчасового обмеження прав щодо заборони [PERSON] перебувати у місці проживання (перебування) заявниці, та заборони йому наближатися на відстань до 50 (п`ятдесят) метрів до місця проживання (перебування) постраждалої особи, заборони спілкування із заявницею підлягають задоволенню. Разом з тим, суд вважає, що на цьому етапі передчасно є встановлювати таку заборону строком на три місяці. Для виправлення кривдника та усвідомлення ним своїх дій, а також з принципу пропорційності, зокрема, того, що обмежується конституційне право [PERSON] на житло, достатнім часом для видачі обмежувального припису є один місяць з дня винесення рішення суду. При цьому суд враховує, що в силу статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, [PERSON] має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла, та держава має позитивне зобов`язання у захисті від вторгнення в її приватне життя з боку інших (справа «X. і Y. проти Нідерландів») яке, зважаючи на встановлені обставини справи, превалює в цьому випадку над конституційними правами [PERSON] на власність та житло, які підлягають обмеженню. На підставі наведеного,

Outcome: partial