Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-10 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON], про розірвання шлюбу. У позові вказувала, що 28.02.2014 року між нею та [PERSON] було зареєстровано шлюб виконкомом Старожадівської сільської ради Сторожинецького району Чернівецької області, актовий запис №2. У шлюбі, [INFO] народилася дочка [PERSON] Посилалася на те, що після народження дитини відносини в родині почали погіршуватися, зникло взаєморозуміння з чоловіком. Стали виникати безпідставні сварки та скандали. Як виявилося, вони мають різні погляди на життя та сім'ю. Через тривалу психологічну напругу у відносинах вона перебувала у стані постійного стресу. Як наслідок, на початку 2015 року відповідач залишив її з дитиною і вже більше року проживають окремо і фактично шлюбні відносини припинені. Спільного господарства та побуту не ведуть, спілкування обмежується виключно питаннями, що стосуються, виховання дитини. Матеріальної підтримки в достатньому для повноцінного виховання і розвитку дитини, з боку відповідача не отримує. Прояви батьківської турботи по відношенню до дитини є нерегулярними і відбуваються лише під час нечастих побачень з дитиною. Вона дійшла висновку, що подальше перебування у шлюбі з відповідачем не є можливим. Вона докладала зусиль, щоб зберегти сім'ю, однак вони зовсім різні люди і у їх спільних інтересах та інтересах їх дитини буде краще розірвати шлюб. Наміру перешкоджати відповідачу у виконанні ним його батьківських обов'язків, суперечок відносно поділу майна та місця проживання дитини та наміру поновлювати подружні відносини не має. Просила розірвати шлюб між нею та [PERSON], що зареєстрований 28.02.2014 року у виконавчому комітеті Старожадівської сільської ради Сторожинецького району Чернівецької області, актовий запис №2, витрати пов'язані із розірванням шлюбу покласти на відповідача. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, в адресованому суду клопотанні позовні вимоги підтримала, просила справу розглядати без її участі, проти розгляду справи у заочному порядку не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, будучи належно повідомленим про місце, день та годину слухання справи, причини неявки суду не повідомив. Оскільки позивач не заперечує проти винесення заочного рішення по справі, то суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, прийшов до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з таких підстав. Судом установлено, що 28.02.2014 року [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] зареєстрували шлюб у виконкомі Старожадівської сільської ради Сторожинецького району Чернівецької області, актовий запис №2, що підтверджується оригіналом свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] від 28.02.2014 року, виданого виконкомом Старожадівської сільської ради Сторожинецького району Чернівецької області. Після реєстрації шлюбу [PERSON] прийняла прізвище [PERSON]. У шлюбі, [INFO] у сторін народилася дочка - [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про її народження серія [NUMBER] від 06.05.2014 року, виданого виконкомом Старожадівської сільської ради Сторожинецького району. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» міститься роз'яснення про те, що проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Приписами ч.3 ст.10 та ч.ч.1, 4 ст.60 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином судом встановлено, що шлюб між сторонами існує формально, разом не проживають з початку 2015 року, спільного господарства не ведуть, не підтримують сімейних стосунків, позивач на примирення не згідна, вона довела, що подальше їх спільне життя і збереження шлюбу суперечить її інтересам, їх сім'я розпалась остаточно, надані судом два місяці на примирення результату не дали, а тому позовна вимога про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. У задоволенні вимоги про покладення на відповідача витрат, пов'язаних із розірванням шлюбу необхідно відмовити, оскільки сторони при реєстрації розірвання шлюбу несуть їх самостійно. Це підтверджено дослідженими в суді належними доказами. Виходячи з наведеного, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення. На підставі ст.ст.110, 112, 114 СК України,

Outcome: partial