Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-11 00:00:00

[PERSON], звернулася до суду з вказаною заявою, в якій просить встановити факт смерті [PERSON], [INFO], який помер [INFO] у с. Молочне Сакського району, Автономна Республіка Крим; допустити негайне виконання рішення. Свої вимоги заявник мотивує тим, що [PERSON] був її чоловіком, з яким вони періодично приїздили до Автономної Республіки Крим, де він отримав спадщину після смерті його матері у вигляді нерухомого майна. У 2017р. під час перебування в Автономній Республіці Крим [PERSON] захворів, а [INFO] він помер в с. Молочне Сакського району, Автономна Республіка Крим, заявник отримала відповідне свідоцтво про смерть. Однак, в зв»язку з тим, що дане свідоцтво про смерть не відповідає вимогам законодавства України, так як було видане на тимчасово окупованій її території, Біляївським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області було відмовлено у здійсненні реєстрації смерті її чоловіка та видачі відповідного свідоцтва. Встановлення даного факту заявнику необхідно для прийняття спадщини після смерті [PERSON], тому просить задовольнити заяву. Заявник [PERSON] в судове засідання не з'явилась, надавши до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності з підтвердженням заявлених нею вимог. Заінтересована особа, Біляївський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, в судове засідання не з'явилась, яка була повідомлена належним чином про місце та час розгляду справи, надавши до суду клопотання про розгляд справи за відсутності її представника. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, прізвище, ім'я та по батькові заявника є [PERSON], яка народилася [INFO] у с. Салтиково Пачелмського району Пензенської області (паспорт громадянина України серії [NUMBER], виданий Теплодарським СВМ Центрального РВ УМВС України в Одеській області 08.12.1997р.). Зі свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER], виданого 19.08.1978р. Палацом одруження м. Сімферополь Кримської області, вбачається про реєстрацію шлюбу між [PERSON] та [PERSON], прізвище подружжя після укладення шлюбу - [PERSON]. [PERSON], [INFO], уродженець м. Євпаторія Кримської області, помер [INFO] у с. Молочне Сакського району, Республіка Крим, про що свідчать свідоцтво про смерть серії [NUMBER], видане 14.03.2018р. Сакським районним відділом запису актів цивільного стану Департаменту запису актів цивільного стану Міністерства юстиції Республіки Крим, та довідка про смерть №313 від 14.03.2018р. Як вбачається з повідомлення Біляївського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, адресованого [PERSON] на її заяву щодо проведення перереєстрації смерті [PERSON], померлого [INFO] у с. Молочне Сакського району, Республіка Крим, провести державну реєстрацію смерті не є можливим, оскільки заявником не надано відповідних документів, які є підставою для проведення державної реєстрації смерті. Свідоцтво про смерть серії [NUMBER], видане Сакським районним відділом запису актів цивільного стану Департаменту запису актів цивільного стану Міністерства юстиції Республіки Крим не є підставою для державної реєстрації смерті та відповідно до чинного законодавства є недійсним і не створює правових наслідків на території України. Для вирішення даного питання рекомендовано звернутися до суду. Для того, щоб заявник прийняла спадщину після смерті її чоловіка [PERSON], [PERSON] необхідно встановити вказаний факт, що має юридичне значення. Згідно ст.ст. 1, 4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України є невід'ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. На тимчасово окупованій території на строк дії цього Закону поширюється особливий правовий режим перетину меж тимчасово окупованої території, вчинення правочинів, проведення виборів та референдумів, реалізації інших прав і свобод людини і громадянина. Правовий режим тимчасово окупованої території передбачає особливий порядок забезпечення прав і свобод громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території. Згідно ст. 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» для цілей цього Закону тимчасово окупованою територією визначається: сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій; внутрішні морські води і територіальне море України навколо Кримського півострова, територія виключної (морської) економічної зони України вздовж узбережжя Кримського півострова та прилеглого до узбережжя континентального шельфу України, на які поширюється юрисдикція органів державної влади України відповідно до норм міжнародного права, Конституції та законів України; надра під територіями, зазначеними у пунктах 1 і 2 цієї частини, і повітряний простір над цими територіями. За частинами 2 та 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. У відповідності до ч.1 ст. 17 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» у разі порушення положень цього Закону державні органи України застосовують механізми, передбачені законами України та нормами міжнародного права, з метою захисту миру, безпеки, прав, свобод і законних інтересів громадян України, які перебувають на тимчасово окупованій території, а також законних інтересів держави Україна. Громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території (ч.1 ст. 18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»). Згідно ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. У відповідності до п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту, зокрема, смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. За приписами ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. Таким чином, враховуючи те, що територія Автономної Республіки Крим на підставі вищевказаного Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» визнана тимчасово окупованою, а зокрема документи, в даному випадку свідоцтво про смерть серії [NUMBER], видане 14.03.2018р. Сакським районним відділом запису актів цивільного стану Департаменту запису актів цивільного стану Міністерства юстиції Республіки Крим, не створює правових наслідків, оскільки не відповідає вимогам документу встановленої форми про смерть, тому унеможливлює здійснення державної реєстрації смерті, суд вважає за можливе встановити факт смерті [PERSON], [INFO], уродженця м. Євпаторія Кримської області, який помер [INFO] у с. Молочне Сакського району, Автономна Республіка Крим, оскільки вимоги заявника основані на законі та підтверджуються вищенаведеними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Outcome: approved