Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-20 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом, в якому стверджує, що 23 лютого 2007 року між нею та ТОВ «Український промисловий банк» (далі Банк) укладено кредитний договір № 8-55/ПК-02/07 на суму 145000,00 доларів США із заставою квартири № 52 в будинку № 2 по бул. Гайдара у м. Іллічівську Одеської області. Рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 16 квітня 2009 року за позовом Банку з неї стягнуто 725066,68грн. заборгованості за невиконання умов вказаного кредитного договору. З метою запобіганню витрат внаслідок виконання цього рішення вона за пропозицією [PERSON] домовилася про майбутній продаж останній вказаної квартири. З метою виконання цих домовленостей [PERSON] добровільно уклала з Банком договір поруки за вказаним кредитним договором, зобовязавшись повернути кредит, сплатити відсотки за його користування, комісій, штрафних санкцій, інших платежів, передбачених цим договором та частково сплатила заборгованість за кредитним договором, яка утворилася у [PERSON] до укладення договору поруки в розмірі 209212,09грн. [PERSON] за домовленістю з [PERSON] надала дозвіл на реєстрацію по вказаній квартирі [PERSON], чоловіка [PERSON] та її дочки [PERSON] З отриманого в травні 2011 року повідомлення від ПАТ «Дельта Банк» - правонаступником прав Банку за кредитним договором (далі Товариство), [PERSON] дізналася, що [PERSON] домовленості не виконує, сплати за кредитним договором не проводить. [PERSON] відмовилася подалі проводити будь-які сплати, у звязку з чим [PERSON] запропонувала, що б родичі [PERSON] знялися з реєстрації по вказаній квартирі, але останні відмовляються, перешкоджаючи позивачці володіти та користуватися своєю власністю. Просить усунути перешкоди у користування нею правом власності на квартиру № 52 в будинку № 2 по бул. Гайдара у м. Іллічівську Одеської області шляхом примусового виселення відповідачів. Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» (далі Товариство) звернулося до суду з цивільним позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] та за вимогами в останній редакції від 10 вересня 2014 року просить стягнути солідарно з відповідачів на користь Товариства 1909834,27грн., з яких: тіло кредиту 1723839,33грн., відсотки 144646,61грн., комісія 41348,33грн.; стягнути пропорційно з відповідачів на користь Товариства витрати по сплаті судового збору у розмірі 3654,00грн. (т.2,а.с.231-233). В судовому засіданні представник [PERSON] - [PERSON] позовні вимоги [PERSON] підтримала, проти вимог Товариства заперечувала, посилаючись на невідповідність вимог фактичним обставинам проведення розрахунків за кредитом, ухиленням Товариства надати належні докази. В судовому засіданні представник Товариства [PERSON], як позивача та третьої особи за позовом [PERSON], підтримав власні позовні вимоги, проти вимог [PERSON] - заперечував. Представник відповідачки [PERSON] - [PERSON] заперечував проти позовних вимог [PERSON] та Товариства, вважаючи їх необґрунтованими. [PERSON] в судовому засіданні заперечував проти позовних вимог, пояснивши, що знявся з реєстрації по квартирі № 52 в будинку № 2 по бул. Гайдара у м. Іллічівську Одеської області і там не проживає, просив подалі розглядати справу у його відсутності. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не прибули, про дату та час якого повідомлялися у встановленому порядку. Представник третьої особи, виконкому Іллічівської міської ради, як органу опіки та піклування, [PERSON], надала клопотання розглядати справу у їх відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов [PERSON] підлягає задоволенню частково, а позов ПАТ «Дельта Банк» не підлягає задоволенню за наступними підставами. Судом встановлено, що квартира № 52 в будинку № 2 по бул. Гайдара у м. Іллічівську Одеської області належить [PERSON] на підставі договору купівлі- продажу від 23 лютого 2007 року (т.2,а.с.5-7). Вказана квартира придбана за рахунок коштів отриманих [PERSON] у Банку за кредитним договором від 23 лютого 2007 року № 8-55/ПК-02/07 в розмірі 145000,00 доларів США, з процентною ставкою за користування кредитом 12,5% річних, комісією за надання кредиту 0,5% від суми кредиту, комісією за управління кредитом 0,1% від суми кредиту зі сплатою перших десять років, комісією за видачу готівкових коштів 0,3 % від суми кредиту, з поверненням кредиту, сплати процентів та штрафні санкції у розмірі і випадках, передбачених кредитним договором до 22 лютого 2017 року (т.2,а.с.11-17). Згідно п. 3.1. вказаного кредитного договору виконання зобовязань за договором забезпечується іпотекою квартири № 52 в будинку № 2 по бул. Гайдара у м. Іллічівську Одеської області та порукою [PERSON] (т.2,а.с.13). Між Банком та [PERSON] 23 лютого 2007 року укладено іпотечний договір предметом якого є вказана квартира (т.2,а.с.18-20). 18 лютого 2009 року [PERSON] та Банк уклали додаткову угоду №1 до вказаного кредитного договору, згідно якої виконання зобовязань за договором забезпечується додатково порукою [PERSON] із зобовязанням повернути кредит, сплатити відсотки за його користування, комісій, штрафних санкцій, інших платежів, передбачених цим договором (т.2,а.с.23). За договором поруки від 19 лютого 2009 року № 8-55/ZФПОР-08-1 [PERSON] поручилася перед Банком за виконання [PERSON] зобовязань за вказаним кредитним договором (т.2,а.с.22). Згідно заочного рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 12 серпня 2008 року по цивільній справі №2-822/08 за позовом Банку до [PERSON] та [PERSON] (скасовано ухвалою Іллічівського міського суду Одеської області від 02 березня 2009 року), з відповідачів стягнуто заборгованість за кредитним договором від 23 лютого 2007 року № 8-55/ПК-02/07 в сумі 725066,68 грн. в солідарному порядку (т.3,а.с.86-87). За рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 16 квітня 2009 року по цивільній справі №2-1013/09 (попередній № 2-822/08) за позовом Банку до [PERSON] з останньої стягнуто заборгованість за кредитним договором від 23 лютого 2007 року № 8-55/ПК-02/07 в сумі 725066,68 грн. (т.2,а.с.21). Під час розгляду цивільної справи №2-1013/09 за висновком експерта від 20 березня 2009 року № 321 встановлено, що підписи в договорі поруки від 23 лютого 2007 року № 8-55/ПК-02/07/П виконані не [PERSON], а іншою особою (т.3, а.с.81-83), що стало підставою Банку відмовитися від позову до [PERSON] та відмова прийнята судом (т.3, а.с.84,85). Згідно квитанцій від 18, 19 лютого та 4 березня 2009 року [PERSON] провела виплати за вказаним кредитом на загальну суму 209212,09грн. (т.1, а.с.79-87). Згідно договору про передачу активів та кредитних зобовязань укладеного 30 червня 2010 року між Банком та Товариством, останній є правонаступником правовідносин за вказаним кредитним договором (т.1,а.с.36-40). Аналіз вказаних заочного рішення по цивільній справі №2-822/08 та рішення по цивільній справі №2-1013/09 за позовом Банку свідчить про те, що Товариство у вимогах не враховувало виплати за кредитом, які проведені [PERSON] у лютому - березні 2009 року. З цих підстав судом критично оцінюються позовні вимоги Товариства з огляду на те, що ним не виконані неодноразові вимоги суду щодо надання докладного розрахунку кредитної заборгованості з врахуванням сплати проведеною [PERSON], а також рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 16 квітня 2009 року по цивільній справі №2-1013/09, за яким вже стягнуто з [PERSON] заборгованість на той час. Таким чином, позовні вимоги Товариства не підлягають задоволенню у звязку з їх недоведеністю. Згідно ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно довідки ОСМД «Номер сім» у вказаній квартирі зареєстровані: [PERSON], [PERSON], [PERSON] (т.3,а.с.48). Відповідачка [PERSON] зареєстрована в [INFO] (т.2,а.с.32зв.). За рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 11 листопада 2010 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (т.2.а.с.159-160). Згідно копії паспорту [PERSON] 09 серпня 2013 року він знятий з реєстрації за адресою: м. Іллічівську Одеської області, бул. Гайдара, 2, кв. 52 (т.3,а.с.73). Посилання представника [PERSON], що нібито з нею у спірній квартирі проживає також її неповнолітній син [PERSON], доказами суду не доведено (т.2,а.с.156-158). Аналізуючи докази по справі у їх сукупності суд приходить до висновку, що домовленість між [PERSON] та [PERSON], щодо намірів майбутнього придбання спірної квартири на умовах добровільного виконання зобовязань за вказаним кредитним договором підтверджується діями [PERSON] - внесення значної частини грошей в рахунок кредиту. Разом з тим, відмова [PERSON] від виконання зобовязань не породжує її права на подальше користування вказаною квартирою та підлягає виселенню. Реєстрація [PERSON] (дочки [PERSON]С.) у вказаній квартирі є похідним від домовленостей між [PERSON] та [PERSON] і у випадку їх невиконання [PERSON] втрачає право користування квартирою, перешкоджаючи [PERSON] у користуванні та розпорядженню своєю власністю, у звязку з чим також підлягає виселенню. Згідно ст.ст.10, 27, 60 ЦПК України сторони, яки приймають участь у справі, користуються рівними правами відносно надання доказів, їх дослідження та доведення до суду їх переконливості. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Позовні вимоги Товариства до [PERSON] не підлягають задоволенню з підстав викладених вище. Позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] щодо його виселення з вказаної квартири не підлягають задоволенню у звязку з відсутністю там його фактичного проживання.

Outcome: partial