Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-26 00:00:00

[PERSON]\~звернулася до\~Приазовського районного\~суду Запорізької\~області з\~позовною заявою\~до [PERSON]\~про розірвання\~шлюбу та\~стягнення аліментів\~на утримання\~дітей,\~в якій\~просить розірвати\~шлюб,\~укладений між\~нею та\~відповідачем,\~зареєстрований 16\~листопада 2002\~року виконавчим\~ комітетом\~Гірсівської сільської\~ради Приазовського\~району Запорізькій\~області,\~актовий запис\~ №\~5. Крім того,\~позивачка просить\~стягнути з\~відповідача [PERSON]\~ на\~її користь\~аліменти на\~утримання неповнолітніх\~дітей:\~ [PERSON],\~[INFO],\~та [PERSON],\~[INFO],\~ у\~розмірі 1/3\~частини з\~усіх видів\~заробітку (доходу),\~але не\~менше 50\~%\~прожиткового мінімуму\~для кожної\~дитини відповідного\~віку,\~та не\~більше десяти\~прожиткових мінімумів\~на дитину\~відповідного віку,\~на кожну\~дитину,\~щомісячно,\~починаючи з\~дня предявлення\~позовної заяви\~до суду\~і до\~повноліття дітей. Свої позовні вимоги мотивує тим, що відносини в сім'ї не склались, мають різні характери та погляди на сімейне життя. З липня 2018 року шлюбні відносини між ними припинені, разом не проживають, спільне господарство не ведеться. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе. За таких обставин просить розірвати шлюб. Крім того, від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які проживають разом з нею, та знаходяться на її утриманні. Добровільно батько дітей не надає матеріальної допомоги, а тому просить стягнути з нього аліменти на їх утримання. Заяв та клопотань по справі від учасників процесу до суду не надходило. В підготовче судове засідання позивачка не зявилася, в матеріалах справи наявна заява про розгляд справи у її відсутність та що підтримує заявлені вимоги. Відповідач в підготовче судове засідання не зявився, відзив на позовну заяву не надав, проте надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність та що визнає позовні вимоги позивачки. Згідно до ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України, у випадку визнання позову відповідачем, суд ухвалює рішення за результатами підготовчого провадження. Відповідно до ч. 2 ст. 191 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує спір за наявними матеріалами справи. Крім того, згідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає повному задоволенню на наступних підставах. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 16 листопада 2002 року виконавчим комітетом Гірсівської сільської ради Приазовського району Запорізькій області, актовий запис № 5, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб /а.с. 6/. Від даного шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO],що підтверджується копіями свідоцтв про народження /а.с. 7, 8/. Судом встановлено, що причинами розпаду сім'ї - це різниця характерів, відсутність між подружжям взаєморозуміння та різні погляди на сімейне життя. З липня 2018 року сторони сумісно не проживають, шлюбні відносини між ними припинені, спільне господарство ними не ведеться, примирення їх неможливе. Таким чином, суд вважає, що при таких обставинах подальше зберігання сім?ї стало неможливим. Відповідно до вимог ст..112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Спору про розділ майна та виховання дітей у сторін немає. Відповідно до довідки з місця проживання /а.с. 9/, неповнолітні діти: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], мешкають разом з позивачкою за адресою: с. Чкалове, вул.. Шевченко, б. 69, та знаходяться на її утриманні. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Відповідно до ч. 3 ст.181\~СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з п 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» способи виконання батьками обовязку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.. З п. 17 зазначеного Пленуму, за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК ) і виплачуються щомісячно; вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати: стан здоровя, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України, а саме - 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Дитина у будь-якому випадку повинна бути захищена та отримувати належне утримання від батьків, що гарантовано як нормами СК України, так і ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, згідно з якою держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Як вбачається з матеріалів справи, даних про наявність захворювань та інших неповнолітніх дітей у відповідача суду не надано. Таким чином, з урахуванням визнання позову відповідачем, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менш 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, на кожну дитину, щомісячно, починаючи з дня предявлення позову та до досягнення дітьми повноліття. Також підлягають стягненню з відповідача на користь держави судові витрати по справі.

Outcome: approved