Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-21 00:00:00

[PERSON] звернулася до Рівненського міського суду Рівненської області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини та утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 08 березня 2014 року у неї з відповідачем народився син [PERSON]. З 2015 року вона із сином проживають в будинку її батьків та повністю перебувають на їх утриманні. Відповідач неофіційно працює, однак участі у вихованні дитини та в її утриманні не приймає. Вона не має змоги працювати, оскільки перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років. Просить суд стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі по 2\~650 грн., але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття, а також просить стягнути з [PERSON] на її утримання по 1 600 гривень щомісячно починаючи з дня подачі позовної заяви і до досягнення дитиною трьохрічного віку. Позивачка в судове засідання не з»явилася, повідомлялася про час та дату розгляду справи належним чином, причину неявки суду не повідомила. Представник позивачки - адвокат [PERSON] в судовому засіданні подала письмову заяву про зменшення позовних вимог та просить суд стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі по 1 000 грн., але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття, а також просить стягнути з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на її утримання по 700 гривень щомісячно починаючи з дня подачі позовної заяви і до досягнення дитиною трьохрічного віку. Зменшені позовні вимоги підтримала повністю, просить суд їх задоволити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився повторно, повідомлявся про час та дату розгляду справи належним чином, що підтверджується наявним в матеріалах справи рекомендованим повідомленням з його підписом про вручення йому 27.02.2017 року конверту з вмістом ухвали про відкриття провадження від 23.12.2016 року, копії позовної заяви з додатками, судової повістки-виклику на судове засідання 22.03.2017 року на 09 год. 30 хв. (а.с. 58), про причини неявки суд не повідомив. Заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Суд вважає зібраних в справі доказів достатньо для вирішення справи по суті, тому розглядає справу у відсутності відповідача в заочному порядку зі згоди представника позивача. Заслухавши пояснення представника позивача адвоката [PERSON], дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку про задоволення зменшених позовних вимог з наступних підстав. Судом встановлено, що 08 березня 2014 року у сторін народився син [PERSON] (а.с. 15). З 2015 року позивачка із сином проживають в будинку її батьків та повністю перебувають на їх утриманні. Відповідач неофіційно працює, однак участі у вихованні дитини та в її утриманні не приймає. Позивач не має змоги працювати, оскільки перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років. Статтею 141 СК України, встановлено рівність батьків щодо прав та обовязків по відношенню до дитини. У відповідності до ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. У відповідності до ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, суд за заявою одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно ст. 182 СК України, п. 17 Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. При визначенні розміру аліментів суд виходить з фактичних обставин справи, а саме, що [PERSON] неофіційно працює, стягнення по виконавчих документах з нього не проводяться, інших неповнолітніх дітей, непрацездатних батьків, повнолітніх дочки, сина немає. На підставі встановлених і наведених судом фактів, а також з метою недопущення погіршення матеріального становища\~ дітей\~ та одночасно відповідача, суд із урахуванням, положень ст. ст. 141, 180, 183 СК України, враховуючи зменшення позовних вимог, приходить до висновку про задоволення позову, а саме про доцільність стягнення аліментів з відповідача на користь позивача на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі по 1 000 грн. щомісячно, починаючи з моменту подачі заяви до суду та до досягнення дитиною повноліття та стягнення аліментів з відповідача на користь позивача в розмірі 700 грн. на утримання позивача, щомісячно, і до досягнення дитиною - [PERSON], [INFO] трьохрічного віку. Такий розмір аліментів суд вважає реально можливим для їх сплати відповідачем. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Згідно п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України Про судовий збір, від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Аналізуючи наведені норми, суд приходить до висновку, що судові витрати необхідно стягнути з відповідача. На підставі ст.ст. 141, 180-184, 191 СК України, ст.ст. 213-215 ЦПК України, суд,-

Outcome: approved