Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-20 00:00:00

[PERSON] звернулася до Вишгородського районного суду із позовом до Новопетрівської сільської ради Вишгородського району Київської області, третя особа Вишгородська районна державна нотаріальна контора, Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності в порядку спадкування за законом. В обґрунтування заявлених вимог зазначила, що [INFO] померла її матір - [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді 1/2 частини житлового будинку з господарчими спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS] . Спадкоємцем першої черги після смерті матері є тільки позивач, оскільки братів та сестер не має. Батько, [PERSON] помер раніше - [INFO] . Рішенням Виконавчого комітету Новопетрівської сільської ради № 193.1 від 06.10.2009 року за [PERSON] відповідно до поданої нею заяви вирішено оформити право власності на Ѕ частину житлового будинку з господарчими спорудами, які розташовані по [ADDRESS] - А - житловий будинок, Б - погріб, В - сарай, Г - туалет, 1-5 огорожа, 1 - водопровід. У рішенні також зазначено: Вишгородському БТІ видати свідоцтво про право власності та зареєструвати право власності на житловий будинок з господарчими спорудами. Відповідно до довідки № 1172 від 08.11.2018 року, виданої Новопетрівською сільською радою підтверджується зміна поштової адреси будинку, у якому знаходиться спадкове майно (квартира) з № 88 на [ADDRESS] відповідно до рішення Виконавчого комітету Новопетрівської сільської ради №116 від 23.06.2007 року. Відповідно до відповіді Архівного відділу Вишгородської районної державної адміністрації від 04.12.2018 №05-04/446 підтверджується, що домогосподарству [PERSON] було присвоєно номер 73/2. Відповідно до наказу по держгоспу імені Ватутіна №68 від 21.08.2001 [PERSON] передано в особисту власність квартиру в [ADDRESS] . Від імені держгоспу імені Ватутіна на орган приватизації була оформлена заява від 21.08.2001 із проханням оформити квартиру у приватну власність, також держгоспом імені Ватутіна видана довідка від 21.08.2001 № 411 для цілей оформлення приватизації. Таким чином, зазначила, що за життя її матір висловила своє бажання на оформлення у свою власність вказаного нерухомого майна, проте її раптова смерть у віці 50-ти років не дала їй можливості довести справу до кінця та отримати відповідні правовстановлюючі документи. Позивач вказала, що вона проживала все життя разом із матір`ю та на даний момент зареєстрована і проживаю за цією ж адресою. Відповідно до довідки форми №3 від 21.08.2001 держгоспу імені Ватутіна про склад сім`ї за вказаною адресою проживали матір - [PERSON] та позивач - [PERSON] з 20.02.1997 року, що також це підтверджується і поквартирною карткою (форма В). Таким чином позивач фактично прийняла спадщину та вступила у володіння спадковим майном. У встановлений законом строк позивач звернулася до Вишгородської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, в зв`язку з чим було заведено спадкову справу, але постановою від 18 жовтня 2018 року позивачу було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку з відсутністю у нотаріуса правових підстав для видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки відсутній документ, що підтверджує право власності спадкодавця на житловий будинок. У зв`язку із чим, звернулася до суду та просила суд визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на 1/2 частину житлового будинку з господарчими спорудами (А - житловий будинок, Б - погріб, В - сарай, Г - туалет, 1-5 огорожа, 1 - водопровід), розташованого за адресою: [ADDRESS] , після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . В подальшому позивачем до суду було подано заяву про збільшення розміру позовних вимог, згідно якої посилаючись на вимоги ст. 1268 ЦК України просила суд встановити факт прийняття спадщини [PERSON] , яка відкрилася після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] ; визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом на 1/2 частину житлового будинку з господарчими спорудами (А - житловий будинок, Б - погріб, В - сарай, Г - туалет, 1-5 огорожа, 1 - водопровід), розташованого за адресою: [ADDRESS] , після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 20.03.2019 року по справі було відкрито провадження та призначено до підготовчого судового засідання. Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 25.02.2020 року залучено Акціонерне Товариство Комерційний Банк «ПриватБанк», у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог, щодо предмета спору, до участі у справі. Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 02.10.2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач та її представник в судове засідання не з`явилися, представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, просив про задоволення позову з викладених у ньому підстав. Представник відповідача Новопетрівської сільської ради Вишгородського району Київської області в судове засідання не з`явився, про місце, день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Представник Вишгородської районної державної нотаріальної контора в судове засідання не з`явився, направив суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Представник АТ\~КБ \~«ПриватБанк» в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, у задоволенні позовних вимог просила відмовити у повному обсязі з підставі викладених у письмових поясненнях. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, дійшов до наступних висновків. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. У ст.12 ЦПК України, говориться, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено, рішенням Виконавчого комітету Новопетрівської сільської ради № 193.1 від 06.10.2009 року за [PERSON] відповідно до поданої нею заяви вирішено оформити право власності на Ѕ частину житлового будинку з господарчими спорудами, які розташовані по [ADDRESS] - А - житловий будинок, Б - погріб, В - сарай, Г - туалет, 1-5 огорожа, 1 - водопровід. У рішенні також зазначено: Вишгородському БТІ видати свідоцтво про право власності та зареєструвати право власності на житловий будинок з господарчими спорудами. З довідки\~№ 1172\~від 08.11.2018\~року,\~виданої Новопетрівською\~сільською радою\~вбачається зміна\~поштової адреси\~житлового будинку по [ADDRESS] , з № 88 на № 73 відповідно до рішення Виконавчого комітету Новопетрівської сільської ради №116 від 23.06.2007 року. Відповідно до відповіді Архівного відділу Вишгородської районної державної адміністрації від 04.12.2018 №05-04/446 підтверджується, що домогосподарству [PERSON] було присвоєно номер 73/2. Відповідно до наказу по держгоспу імені Ватутіна № 68 від 21.08.2001 [PERSON] передано в особисту власність квартиру в [ADDRESS] . Від імені держгоспу імені Ватутіна на орган приватизації була оформлена заява від 21.08.2001 із проханням оформити квартиру у приватну власність, також держгоспом імені Ватутіна видана довідка від 21.08.2001 № 411 для цілей оформлення приватизації. Відповідно до довідки форми №3 від 21.08.2001 держгоспу імені Ватутіна про склад сім`ї за адресою Новокиївська проживають та зареєстровані [PERSON] та [PERSON] з 20.02.1997 року по даний час, що також підтверджується і поквартирною карткою (форма В). [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 28.07.2015 року. Як вбачається зі свідоцтва про народження [PERSON] , остання є донькою [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про шлюб вбачається, що [PERSON] , у зв`язку із укладенням шлюбу змінила прізвище на « [PERSON] ». Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на нерухоме майно, а саме на Ѕ частину житлового будинку з господарчими спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS] . ЇЇ спадкоємицею\~стала донька\~( [PERSON] )\~ [PERSON] . Батько позивача, [PERSON] помер - [INFO] . Згідно довідки від 23.12.2015 року № 1940 виданої Новопетрівською сільською радою Вишгородського району Київської області, вбачається, що [PERSON] , яка померла [INFO] , дійсно була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] по день смерті. На день смерті останньої, за вказаною адресою були зареєстровані та проживали донька - [PERSON] , чоловік [PERSON] , [INFO] . Як вбачається зі свідоцтва про смерть, [INFO] [PERSON] помер. Інших спадкоємців після смерті [PERSON] по справі не має. Крім того, як вбачається з копії спадкової справи заведеної до майна померлої [INFO] [PERSON] , 03.02.2016 року із заявою претензією з вимогами до спадкоємців звернулося ПАТ «Альфа-Банк», посилаючись на те, що заборгованість спадкодавця перед ПАТ «Альфа-Банк» за кредитом згідно кредитного договору № 630217557 від 30.09.2014 року станом на 25.09.2015 року становить 5000, 56 грн. В той же час, як вбачається з наявної в матеріалах справи довідки від 26.12.2019 року № 122407-23.1 виданої ПАТ «Альфа-Банк», позичальник [PERSON] заборгованості за кредитним договором № 630217557 від 30.09.2014 року перед ПАТ «Альфа-Банк» не має у зв`язку із відступленням прав вимоги до ТОВ «Кредитні ініціативи на підставі договору факторингу від 14.11.2016 року. Станом на 26.12.2019 року ПАТ «Альфа-Банк» претензій не має. 03.01.2018 року із претензією кредитора в порядку ст. 1281 ЦК України, звернулося ПАТ КБ «ПриватБанк», обґрунтовуючи її тим, що між банком та [PERSON] було укладено кредитний договір № б/н від 22.01.2014 року та на даний час зобов`язання боржником в повному обсязі не виконані, у зв`язку із чим перед банком рахується заборгованість у розмірі 8\~232, 60 грн., а тому просив включити кредиторські вимоги банку в спадкову масу. Постановою державного нотаріуса Вишгородської районної державної нотаріальної контори ГТУЮ у Київській області Пушняк М.О. від 18.10.2018 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на спірний житловий будинок у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на житловий будинок. За життя [PERSON] право власності на 1/2 частину житлового будинку на себе не переоформила, умови для видачі останній нотаріусом свідоцтва про право власності на успадковане майно відсутні з викладених підстав. Згідно ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені інші факти, від яких залежить виникнення,зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ч. 2 ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, із якого вона оголошується померлою. Відповідно до ч. 1 ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. З роз`яснень викладених у п.п. 2, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах спадкування» №7 від 30.05.2008 року, вбачається, що виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини. Відповідно до п.п. 3, 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем під час відкриття спадщини вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до довідки форми № 3 від 21.08.2001 держгоспу імені Ватутіна про склад сім`ї за вказаною адресою проживали матір - [PERSON] та позивач - [PERSON] з 20.02.1997 року, що також це підтверджується і поквартирною карткою (форма В). Згідно довідки від 23.12.2015 року № 1940 виданої Новопетрівською сільською радою Вишгородського району Київської області, вбачається, що [PERSON] , яка померла [INFO] , дійсно була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] по день смерті. На день смерті останньої, за вказаною адресою були зареєстровані та проживали донька - [PERSON] , чоловік [PERSON] , [INFO] . Відповідно до п. 211 «Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженої наказом Міністра Юстиції України №20/5 від 03 березня 2004 року - доказом постійного проживання разом зі спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом зі спадкодавцем; копія рішення суду, що набрало законної сили, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем. З урахуванням наданих суду письмових доказів, суд вважає доведеним той факт, що позивач, як спадкоємець постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини в одному будинку та протягом шести місяців із часу відкриття спадщини не заявила про свою відмову від спадщини, то вона вважається такою, що прийняла спадщину. Відповідно до статті 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України. Заява про відмову від прийняття спадщини подається до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За змістом ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця лише з моменту державної реєстрації цього майна (ч. 2 ст. 1299 ЦК України). Право власності на нерухоме майно може бути оформлене на ім`я особи, яка померла у разі наявності документів, які б підтвердили право власності на майно цієї особи. У випадку відсутності таких документів порушене питання вирішується у судовому порядку. Відповідно до вимог ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, тобто зміна власника майна, що підлягає державній реєстрації, неможлива без перереєстрації права власності. Тому свідоцтво про право на спадщину є обов`язковим, коли об`єктом спадкування є нерухоме майно, що підлягає обов`язковій державній реєстрації. Відповідно до ст. 1299 ЦК України якщо у складі спадщини, яку прийняв спадкоємець, є нерухоме майно, спадкоємець зобов`язаний зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна (стаття 182 цього Кодексу). Право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця лише з моменту державної реєстрації цього майна. Відповідно до роз`яснень даних у п. 23 постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 р., свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Вирішуючи дану справу, суд виходить з того, що в порядку спадкування за законом позивач набула право власності на вказане спадкове майно, яке належало її матері, яка померла і не оформила її, а тому це перешкоджає видачі свідоцтва про право власності на спадщину на Ѕ частину житлового будинку. Питання визначення належності цього майна має вирішуватись у судовому порядку, оскільки рішення суду буде правовстановлюючим документом для оформлення права на це майно. Доводи АТ КБ «ПриватБанк» викладені в письмових поясненнях, про необхідність відмови у задоволенні позову, з підстав їх не доведеності та необґрунтованості, не знайшли свого підтвердження під розгляду даної справи у суді, виходячи з наступного. Спадкові права є майновим об`єктом цивільного права, оскільки вони надають спадкоємцям можливість успадкувати майно (прийняти спадщину), але право розпорядження нею виникає після оформлення успадкованого права власності у встановленому законом порядку. Згідно зі ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора вони зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями і кредитором не встановлено інше. У разі відмови від одноразового платежу, суд, за позовом кредитора, накладає стягнення на майно, яке було передано спадкоємцям у натурі. Системне тлумачення ст.16 та ч. 2 ст.1282 ЦК України дозволяє зробити висновок, що: по-перше, норма ч. 2 ст. 1282 ЦК України є спеціальною у площині захисту прав кредиторів спадкодавця у межах спадкових правовідносин, в якій передбачено належний спосіб захисту прав кредиторів спадкодавця; по-друге, до відносин між кредитором і спадкоємцями позичальника не повинні застосовуватися норми закону, які врегульовують загальні наслідки невиконання стороною договірних зобов`язань, зокрема примусове виконання обов`язку в натурі (пред`явлення в судовому порядку вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором). Аналіз ч. 2 ст.1282 ЦК України свідчить, що задоволення вимоги кредитора до спадкоємців позичальника шляхом одноразового платежу, тобто шляхом сплати грошових коштів, можливе лише в позасудовому порядку. Судовий спосіб захисту порушеного права кредитора, у разі відмови спадкоємців від одноразового платежу, полягає у пред`явленні до спадкоємців позову про накладення стягнення на майно. Стаття 129 Конституції України відносить до основних засад судочинства змагальність сторін. Згідно до ч. 1ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до ч. 1ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позивач після смерті матері прийняла спадщину, проте оформити спадщину належним чином не має можливості, оскільки правовстановлюючі документи на спадкове майно відсутні, отже, іншим чином захистити свої права та інтереси, окрім, як зверненням до суду з даним позовом позивач не має можливості, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved