Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-10 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду 17.12.2015 року з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, в обґрунтування якої зазначила, що вона з 01.07.2006 року перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, від якого мають трьох малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. На теперішній час сторони разом не проживають. Діти проживають разом з нею та потребують коштів на утримання, які відповідач на теперішній час добровільно не надає, сама позивач самостійно не може утримувати дітей. Тому позивач просить стягнути з відповідача на її користь на утримання малолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], до досягнення дітьми повноліття, аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 1 500,00 грн. (по 500 грн. на кожну дитину), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня подачі заяви та до досягнення дітьми повноліття.. Позивач в судове засідання не зявилася, надала суду письмову заяву, в якій просила цивільну справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, клопотала про його задоволення. Проти винесення заочного рішення не заперечувала (а.с. 20). Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не зявився, причини неявки суду не повідомив, про проведення судових засідань на 19.01.2016 року та 11.02.2016 року повідомлений належним чином, про що свідчать відповідні поштові повідомлення, які повернулися на адресу суду (а.с. 16, 19). Отже на підставі ст.ст. 74,76 ЦПК України, відповідач вважається належним чином повідомленою. В звязку з неявкою в судове засідання відповідача, суд, враховуючи викладену в заяві позивача думку про можливість винесення заочного рішення, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, на підставі наявних в справі доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. В звязку з тим, що сторони правом на участь в судовому засіданні не скористалися, відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, давши їм належну оцінку, вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі зареєстрованому 01 липня 2006 року Довгинцівським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 286, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 5). В шлюбі у них народилося троє дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження, відповідно, серії І-КИ №075396, серії І-КИ № 3888373 та серії І-КИ № 464654, виданих виконавчим комітетом Лозуватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, актові записи № 50, № 25, № 69 (а.с. 6,7, 8). Діти проживають разом з позивачем та знаходяться на її утриманні, про що свідчить довідка Лозуватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області № 3895 від 15.12.2015 року (а.с. 9). Відповідно до вимог ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В теперішній час відповідач добровільно не надає матеріальну допомогу позивачці на утримання дитини. Згоди про участь кожного з батьків у витратах на утримання дитини сторони між собою не досягли. Враховуючи відсутність взаємної домовленості між сторонами про участь у матеріальних витратах на утримання малолітніх дітей, суд вважає, що справедливим буде щомісячне стягнення з відповідача аліментів на користь позивача на утримання дітей в твердій грошовій сумі у розмірі 1 500,00 грн., щомісячно до досягнення дітьми повноліття, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В силу ст. 88 ЦПК України з відповідача належить стягнути судовий збір у розмірі 487, 20 грн. на користь держави.

Outcome: approved