overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-26 00:00:00

[PERSON] звернулася до Святошинського районного суду м. Києва з заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 18 вересня 1996 року. Від шлюбу сторони не мають неповнолітніх дітей. Позивач просить суд розірвати шлюб з відповідачем, посилаючись на те, що за час спільного сімейного проживання склалися обставини, що призвели до неможливості подальшого спільного проживання. Між сторонами почали виникати розбіжності та непорозуміння щодо сімейного життя. Сторони втратили довіру, почуття поваги і кохання, шлюбні відносини припинено з липня 2012 року. Позивач вважає що подальше збереження шлюбу є неможливим, таким що суперечить інтересам сторін. Сторони не ведуть спільного господарства та не підтримують шлюбно-сімейні стосунки. Позивач в судове засідання не з'явилася, подала заяву в якій просила слухати справу без її участі. Відповідач у судове засідання не з'явилася, про дату та час судового засідання повідомлявся належним чином. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно до ч.2 ст.112 СК України, суд, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що причини, що спонукали сторони на розірвання шлюбу є обґрунтованими, оскільки судом достовірно встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження сім»ї не можливе. Тому позов підлягає задоволенню, сторони не підтримують шлюбних стосунків, не ведуть спільного господарства, позивач наполягає на розірванні шлюбу, посилаючись на те, що примирення між ними не можливе.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-03 00:00:00

[PERSON] звернулася до Святошинського районного суду м. Києва з заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 28 листопада 2008 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Позивач просить суд розірвати шлюб з відповідачем, посилаючись на те, що за час спільного сімейного проживання склалися обставини, що призвели до неможливості подальшого спільного проживання. Між сторонами почали виникати розбіжності та непорозуміння щодо сімейного життя. Сторони втратили довіру, почуття поваги і кохання, шлюбні відносини припинено. Позивач вважає що подальше збереження шлюбу є неможливим, таким що суперечить інтересам сторін. Сторони не ведуть спільного господарства та не підтримують шлюбно-сімейні стосунки. Позивач в судове засідання не з'явилася, подала заяву в якій просила слухати справу без її участі. Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату та час судового засідання повідомлявся належним чином. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно до ч.2 ст.112 СК України, суд, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що причини, що спонукали сторони на розірвання шлюбу є обґрунтованими, оскільки судом достовірно встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження сім»ї не можливе. Тому позов підлягає задоволенню, сторони не підтримують шлюбних стосунків, не ведуть спільного господарства, позивач наполягає на розірванні шлюбу, посилаючись на те, що примирення між ними не можливе.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-19 00:00:00

[PERSON] звернулася до Святошинського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON]про розірвання шлюбу. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 04 серпня 2008 року. Від шлюбу сторони мають дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Позивач просить суд розірвати шлюб з відповідачем, посилаючись на те, що за час спільного сімейного проживання склалися обставини, що призвели до неможливості подальшого спільного проживання. Між сторонами почали виникати розбіжності та непорозуміння щодо сімейного життя. Сторони втратили довіру, почуття поваги і кохання, шлюбні відносини припинено з жовтня 2016 року. Позивач вважає, що подальше збереження шлюбу є неможливим, таким що суперечить інтересам сторін. Сторони не ведуть спільного господарства та не підтримують шлюбно-сімейні стосунки. Позивач в судове засідання не з'явилася. Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату та час судового засідання повідомлявся належним чином. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно до ч.2 ст.112 СК України, суд, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що причини, що спонукали сторони на розірвання шлюбу є обґрунтованими, оскільки судом достовірно встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження сім»ї не можливе. Тому позов підлягає задоволенню, сторони не підтримують шлюбних стосунків, не ведуть спільного господарства, позивач наполягає на розірванні шлюбу, посилаючись на те, що примирення між ними не можливе.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-23 00:00:00

[PERSON] звернулася до Святошинського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 18 січня 2008 року. Від шлюбу сторони мають дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Позивач просить суд розірвати шлюб з відповідачем, посилаючись на те, що за час спільного сімейного проживання склалися обставини, що призвели до неможливості подальшого спільного проживання. Між сторонами почали виникати розбіжності та непорозуміння щодо сімейного життя. Сторони втратили довіру, почуття поваги і кохання, шлюбні відносини припинено. Позивач вважає, що подальше збереження шлюбу є неможливим, таким що суперечить інтересам сторін. Сторони не ведуть спільного господарства та не підтримують шлюбно-сімейні стосунки. Позивач в судове засідання з'явилася, позов підтримала та просила задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату та час судового засідання повідомлявся належним чином. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно до ч.2 ст.112 СК України, суд, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що причини, що спонукали сторони на розірвання шлюбу є обґрунтованими, оскільки судом достовірно встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження сім»ї не можливе. Тому позов підлягає задоволенню, сторони не підтримують шлюбних стосунків, не ведуть спільного господарства, позивач наполягає на розірванні шлюбу, посилаючись на те, що примирення між ними не можливе.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-14 00:00:00

[PERSON] звернулася до Святошинського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 28 жовтня 2015 року. Від шлюбу сторони мають дитину - [PERSON], [INFO]. Позивач просить суд розірвати шлюб з відповідачем, посилаючись на те, що за час спільного сімейного проживання склалися обставини, що призвели до неможливості подальшого спільного проживання. Між сторонами почали виникати розбіжності та непорозуміння щодо сімейного життя. Сторони втратили довіру, почуття поваги і кохання, шлюбні відносини припинено. Позивач вважає що подальше збереження шлюбу є неможливим, таким що суперечить інтересам сторін. Сторони не ведуть спільного господарства та не підтримують шлюбно-сімейні стосунки. Позивач в судове засідання з'явилася, позов підтримала, та просили задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату та час судового засідання повідомлявся належним чином. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно до ч.2 ст.112 СК України, суд, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що причини, що спонукали сторони на розірвання шлюбу є обґрунтованими, оскільки судом достовірно встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження сім»ї не можливе. Тому позов підлягає задоволенню, сторони не підтримують шлюбних стосунків, не ведуть спільного господарства, позивач наполягає на розірванні шлюбу, посилаючись на те, що примирення між ними не можливе.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-02 00:00:00

[PERSON] звернулася до Святошинського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. 15.12.2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VІІІ від 03.10.2017 року, котрим ЦПК України викладено в новій редакції. Згідно п.п.9 п.1 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 15 листопада 2014 року. Від шлюбу сторони мають доньку: [PERSON], [INFO]. Позивач просить суд розірвати шлюб з відповідачем та стягнути аліменти на утримання дитини, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалося, так як виявилось, що сторони мають різні погляди на життя, різні уподобання та смаки, сім`я розпалась через постійні непорозуміння, що призвело до втрати любові та поваги, у зв'язку з цим між сторонами було припинено шлюбні стосунки. Спільне господарство не ведеться, тобто фактичні шлюбні відносини між ними припинено. Крім того позивачка просить стягнути з відповідача аліменти у розмірі ? частини від усіх видів заробітку (доходів) починаючи від дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 13.03.2018 року відкрито провадження у справі. Позивачка у судове засідання з`явилася, позов підтримала та просила задовольнити. Відповідач у судове засідання з'явився, позов визнав. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно до ч.2 ст.112 СК України, суд, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України, ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що сторони від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. В судовому засіданні встановлено, що дитина проживає разом з позивачкою, знаходиться на її утриманні. Згідно ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що причини, що спонукали сторони на розірвання шлюбу є обґрунтованими, оскільки судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження сім`ї не можливе, а тому позов підлягає задоволенню, сторони не підтримують шлюбних стосунків, не ведуть спільного господарства, позивач наполягає на розірванні шлюбу та стягненню аліментів на утримання дитини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-08 00:00:00

[PERSON] звернулася до Святошинського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 28 липня 2001 року. Від шлюбу сторони мають дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Позивач просить суд розірвати шлюб з відповідачем та стягнути аліменти на утримання дітей, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалося, так як виявилось, що сторони мають різні погляди на життя, різні уподобання та смаки, сім`я розпалась через постійні непорозуміння, що призвело до втрати любові та поваги, у зв'язку з цим між сторонами було припинено шлюбні стосунки. Спільне господарство не ведеться, тобто фактичні шлюбні відносини між ними припинено. Крім того позивач просить стягнути з відповідача аліменти в твердій грошовій сумі у розмірі 2000 грн., на кожну дитину щомісячно, починаючи від дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дітьми повноліття. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 28.09.2018 року відкрито провадження у справі. Позивач у судове засідання з`явилася, позов підтримала та просила задовольнити. Відповідач в судове засідання з'явився, в частині позовних вимог щодо розірвання шлюбу позов визнав, в частині стягнення аліментів позов не визнав, надавав до суду відзив. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно до ч.2 ст.112 СК України, суд, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України, ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що сторони від шлюбу мають неповнолітню дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. В судовому засіданні встановлено, що діти проживають разом з позивачем, знаходяться на її утриманні. Згідно ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що причини, що спонукали сторони на розірвання шлюбу є обґрунтованими, оскільки судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження сім`ї не можливе, а тому позов підлягає задоволенню, сторони не підтримують шлюбних стосунків, не ведуть спільного господарства, позивач наполягає на розірванні шлюбу та стягненню аліментів на утримання дітей.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-02 00:00:00

[PERSON] звернулася до Святошинського районного суду м. Києва з позовом про позбавлення батьківських прав [PERSON], 1978 року народження, відносно його малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Позивач свої вимоги мотивує тим, що вона перебувала з відповідачем в шлюбі, від яких у них народився син - [PERSON], [INFO], в шлюбі перебувала з 24.02.2001 по 10.03.2011, фактично шлюбні відносини припинилися з липня 2010 року, відповідач проживає окремо та жодного з покладених законом на батьків обов'язків не виконує, не бере педагогічної, матеріальної, грошової, посильної трудової, або будь-якої іншої участі у вихованні сина. Син - [PERSON] знаходиться на утриманні позивачки, з липня 2010 року відповідач не цікавиться життям дитини, здоров'ям, розвитком та за які кошти виховується дитина. Доцільність позбавлення батьківських прав відповідача, також стверджується висновком органу опіки та піклування Дніпровської районної в м.Києві державної адміністрації (протокол засідання Комісії № 10 від 21.05.2014). Враховуючи наведене, та те, що відповідач - як батько дитини повністю само ухилився від виконання своїх батьківських прав просила заявлені позовні вимоги задовольнити. Позивач в судовому засіданні підтримала заявлені позовні вимоги та просила їх задовольнити посилаючись на обставини справи викладені в позовній заяві, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з'явився, повідомлявся належним чином, від отримання поштових повідомлень ухиляється, повернулись конверти з відміткою Укрпошти «за закінченням терміну зберігання» (а.с. 27-28). Представник третьої особи, в судове засідання не з'явився надіслав до суду заяву, якою просить слухати справу в їх відсутність та постановити рішення відповідно до висновку Органу опіки та піклування Дніпровської районної в м.Києві державної адміністрації від 25.05.2014 № 3568/41/2/103 (а.с. 31). Суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-25 00:00:00

[PERSON] звернулася до Святошинського районного суду м. Києва з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON] та стягнути з відповідача на її користь судові витрати в сумі 243 грн. 60 коп., мотивуючи позов тим, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 03 серпня 2007 року, сімейне життя із відповідачем не склалося, оскільки між ними постійно виникають суперечки та скандали, що призвело до втратили почуття любові та поваги, один до одного. Крім того, зазначила, що [PERSON] зловживає спиртними напоями, що негативно відображається на дітях, на їх фізичному і психічному стані. Спору з приводу майна подружжя та утримання дитини не має. У судовому засіданні позивачка уточнила позовні вимоги, відмовившись в частині позовних вимог щодо стягнення судового збору з відповідача, посилаючися на обставини викладені в позовній заяві. Наполягала на розгляді справи за відсутності відповідача. Не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, відповідно до повідомлення про вручення поштового відправлення ( а.с. 15), причини неявки суду не повідомий, клопотання про перенесення розгляду справи або розгляд у його відсутність не надав, про причини, які свідчать про поважність неявки в судове засідання не повідомив. Суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-11 00:00:00

[PERSON] звернулася до Святошинського районного суду м. Києва з позовом про розірвання шлюбу укладеного з [PERSON] зареєстрований 13 серпня 2011 року Центральним відділом державної реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім'ї, актовий запис № 2105. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що сімейне життя із відповідачем не склалося, що призвело до фактичного припинення між сторонами шлюбних відносин, від шлюбу є спільна дитина - [PERSON], [INFO]. Подружнє життя не склалося через несумісність характерів. Спільного господарства не ведуть та не підтримують подружні стосунки. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги, надала відповідні пояснення. Відповідач проти позову не заперечував та просив задовольнити. Заслухавши сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до частини 2 статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Судом встановлено, що між сторонами втрачено почуття любові та взаєморозуміння, шлюб фактично розпався, сторони не підтримують шлюбно-сімейні стосунки, спільного господарства не ведуть. Таким чином, суд знаходить, що сім'я розпалася остаточно, примирення бути не може, шлюб носить формальний характер, а тому підлягає розірванню. На підставі ст. ст. 105, 112, 113 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-24 00:00:00

[PERSON] звернулася до Святошинського районного суду м. Києва з позовом про стягнення з [PERSON], аліменти на користь [PERSON], на утримання неповнолітньої доньки - [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі 1000 грн. від доходу [PERSON], але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, мотивуючи свою заяву тим, що від шлюбу з відповідачем народилася дочка [PERSON]. Вони припинили підтримувати шлюбні стосунки вести спільне господарство, відповідач не надає допомогу на утримання доньки, не піклується про її здоров'я, не виконує обов'язки по утриманню доньки. В судовому засіданні позивачка позов підтримала, надала пояснення посилаючись на обставини викладені в позовній заяві, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з'явився про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не відомі. Суд,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-28 00:00:00

[PERSON] звернулася до Святошинського районного суду м. Києва із заявою про визнання недієздатним [PERSON], заінтересована особа: Орган опіки та піклування Святошинської районної в м.Києві державної адміністрації, посилаючись на те, що [PERSON], доводиться заявнику сином, є інвалідом першої-А групи, страждає психічним захворюванням, перебуває на обліку у психоневрологічному диспансері № 4 по вул. Щербакова, 64-А, лікувався в стаціонарному відділенні психіатричної лікарні № 1, через хворобу [PERSON] не може розуміти значення своїх дій, керувати ними і потребує опіки та постійного догляду, що підтверджується історією хвороби. Заявник в судовому засіданні просила задовольнити заяву на підставі статті 39 Цивільного кодексу України, посилаючись на обставини викладені в ній. В судовому засіданні представник заінтересованої особи не заперечував, щодо задоволення заяви. Заслухавши пояснення заявника, представника органу опіки та піклування Святошинської районної в м. Києві, думку прокурора, який з врахуванням обставин справи вважав за необхідне заяву підтримати, дослідивши матеріали справи, суд вважає необхідним заяву задовольнити, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] народився [INFO] (а.с. 3 - копія паспорту), згідно з довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією від 22 серпня 2014 року, [PERSON] інвалідом з дитинства, група інвалідності перша-А, потребує постійного стороннього догляду, нагляду та допомоги (а.с. 5 - копія довідки). Згідно висновку судово-психіатричного експерта № 1039 від 09 грудня 2014 року [PERSON] виявляє ознаки важкої розумової недостатності, ускладненої значними емоційно-вольовими порушеннями (F72.1 за МКХ-10) і за своїм психічним станом не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, потребує встановлення над ним опіки (а.с. 15-16). Згідно ч. 1 ст.39 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Приймаючи до уваги, що [PERSON] за своїм психічним станом в теперішній час не може усвідомлювати значення своїх дій і керувати ними, що у відповідності до ст.39 ЦК України є правовою підставою для визнання особи недієздатною, суд вважає заяву обґрунтованою і такою, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved