Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-27 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом. Просить суд визнати за [PERSON] право власності на спадкове майно, а саме: на житловий будинок з надвірними і господарськими будівлями, який розташований за адресою: [ADDRESS] , після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] з підстав, викладених в позовній заяві. Позивач та її представник в судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце судового розгляду справи повідомлялися належним чином, подали до суду спільну заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують в повному об`ємі. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового розгляду справи повідомлявся належним чином, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає, просить позовну заяву задовольнити. У відповідності до положень ч. 3 статті 200 ЦПК України, приймаючи до уваги визнання відповідачем заявленого позову, суд вважає за можливе ухвалити рішення за результатами підготовчого провадження. Дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується заявлений позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи у їх сукупності і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що заявлений позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом при розгляді справи встановлено наступні фактичні обставини та зміст спірних правовідносин. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Під оспорюванням права слід розуміти такий стан цивільних правовідносин, за якого між учасниками існує спір з приводу наявності чи відсутності суб`єктивного права у сторін, а також належності такого права певній особі. Відповідно до 525 ЦК УРСР часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу. Судом при розгляді справи встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с. 4). Після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно. Відповідно до 524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Також судом встановлено, що [PERSON] на випадок своєї смерті склала заповіт на користь [PERSON] , якій заповідала, все належне їй майно, де б воно не було і з чого б не складалося (а.с. 6). А тому спадкування здійснюється за заповітом. Відповідно до ч.1. ст. 534 ЦК УРСР кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям. Судом при розгляді справи встановлено, що [PERSON] на момент смерті набула право власності на житловий будинок [ADDRESS] , що також підтверджується витягом з погосподарської книги (а.с. 21). Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Судом встановлено і це підтверджено письмовими матеріалами справи, що позивач [PERSON] прийняла спадщину шляхом фактичного вступу в управління та володіння будинком, а тому саме вона є особою, яка прийняла відповідну спадщину у встановленому законом порядку. Також судом встановлено, що позивач [PERSON] звернулася до державного нотаріуса Луцької районної державної нотаріальної контори Трохимчук С.М. із заявою про прийняття спадщини. Проте, державним нотаріусом Луцької районної державної нотаріальної контори Трохимчук С.М. відмовлено позивачеві [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом через відсутність правовстановлюючих документів на майно спадкодавця (а.с. 21). Судом встановлено, що [PERSON] за життя не оформила правовстановлюючі документи на будинок. А тому позивач не може оформити свої спадкові права після смерті [PERSON] , так як відсутні правовстановлюючі документи, що підтверджують право приватної власності на будинок, який успадковується позивачем. Приймаючи до уваги викладене та враховуючи, що позивач є спадкоємцем після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . У встановленому законом порядку прийняла спадщину, але не може оформити свої спадкові права через відсутність правовстановлюючих документі про належність житлового будинку спадкодавцю. А тому за таких обставин, суд приходить до висновку про задоволення позову та визнання за позивачем права власності на житловий будинок [ADDRESS] .

Outcome: approved