Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-21 00:00:00

[PERSON] звернулася до Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 20 грудня 2003 року між нею та [PERSON] було зареєстровано шлюб. Від шлюбу мають трьох дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося, вони мають різні погляди на шлюб та сімю. Між ними часто виникають сварки, свідком яких є діти, що негативно впливає на їх психічний стан. В травні 2015 року позивач зверталася до міліції у звязку з її побиттям чоловіком. Відповідач ніде не працює, не надає допомоги на утримання дітей, зловживає алкогольними напоями. Спору про місце проживання дітей та поділ спільного майна не має. Окрім того позивач зауважила, що вона ніде не працює, оскільки знаходиться у відпустці по догляду за дитиною, а тому також потребує утримання. На підставі вищевикладеного позивач просила суд розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем, стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на місяць, починаючи з дня предявлення позову до досягнення дитиною повноліття, а також стягнути з відповідача на її користь аліменти на її утримання у розмірі ? частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для працездатної особи відповідного віку на місяць, починаючи з дня предявлення позову до досягнення [PERSON] трирічного віку. В судовому засіданні позивач позов підтримала та просила суд задовольнити заявлені позовні вимоги. Суду пояснила, що не бажає далі жити разом з відповідачем, оскільки він зловживає алкогольними напоями, бє її, в тому числі в присутності дітей. Зараз вони мешкають разом, проте відносини фактично не підтримують. Тому позивач вважала примирення неможливим. Також позивач зауважила, що відповідач ніде не працює, має нестабільні підробітки, інших осіб на утриманні не має, а тому має змогу надавати матеріальну допомогу на утримання дітей та її. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяву про розгляд справи без його участі не надав. У відповідності до ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України судом було постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, заслухавши пояснення позивача дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, прийшов до таких висновків. Судом встановлені такі обставини та відповідні їм правовідносини. 20 грудня 2003 року Мишуринрізькою сільською радою Верхньодніпровського району Дніпропетровської області було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], про що в Книзі реєстрації актів про одруження зроблено відповідний актовий запис за № 8 (а.с. 4). Сторони проживають разом, проте стосунки не підтримують, не ведуть спільне господарство. Причинами припинення шлюбних відносин є взаємне непорозуміння, відсутність спільних інтересів та взаємне небажання зберегти шлюб. Окрім того відповідач застосовує до позивача психологічне та фізичне насильство, у звязку з чим з відповідачем проводились профілактичні бесіди та йому винесено офіційне попередження, що підтверджується довідкою Верхньодніпровського РВ (а.с.12). Згідно з ч.2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Фактичні взаємини подружжя свідчать, що між сторонами остаточно припинено шлюбні відносини і їх неможливо відновити, отже збереження шлюбу неможливе та суперечило б інтересам подружжя та дітей. Спору про місце проживання дітей та поділ майна подружжя не має. А тому вимоги позивача про розірвання шлюбу, укладеного між нею та відповідачем є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Судом також встановлено, що сторони мають трьох спільних дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], що підтверджується їх свідоцтвами про народження (а.с. 8-10). Діти проживають разом з позивачем та знаходяться на повному її утриманні, що підтверджується довідкою Мишуринрізької сільської ради від 25 травня 2015 року (а.с.11). Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Окрім того відповідно до ст. 84 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина має право на утримання незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. При цьому згідно з п. 6 ст. 84 Сімейного кодексу України право на утримання дружини, з якою проживає дитина, зберігається і в разу розірвання шлюбу. Оскільки відповідач є батьком трьох малолітніх дітей, домовленості (договору) щодо сплати аліментів на утримання дітей між сторонами у справі, досягнуто не було, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання дітей законними та обґрунтованими. Враховуючи те, що діти проживають разом з позивачем, а відповідач має можливість надавати допомогу, оскільки є працездатною особою, інших осіб на утриманні не має, суд вважає, що вимоги про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення молодшою дитиною трьох років є також законними та обґрунтованими. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дітей та сторін, той факт, що діти потребують утримання, та те, що відповідач не надав суду доказів про наявність у нього на утриманні інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, та про проведення з нього стягнень на утримання зазначених осіб. Відповідач офіційно не працює, проте має дохід за рахунок тимчасових підробітків. У звязку з чим суд приходить до висновку, що аліменти підлягають стягненню в твердій грошовій сумі, а не від частині від його заробітку, а тому позов підлягає частковому задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. При визначені порядку надання утримання позивачу суд враховує положення ч.3 ст. 77 та ч. 1 ст. 79 Сімейного кодексу України, згідно з якими аліменти сплачуються щомісячно та присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Також на виконання вимог ст. 115 Сімейного кодексу України, суд вважає за необхідне надіслати копію рішення суду після набрання ним законної сили\~\~органу державної реєстрації актів цивільного стану для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Оскільки від позивача не надійшло заяви про відновлення їй дошлюбного прізвища, суд,

Outcome: partial