Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-18 00:00:00

[PERSON] звернулася до Першотравенського міського суду Дніпропетровської області з позовною заявою [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Просить суд визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS] . В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що згідно договору дарування квартири від 21.12.2012 року позивач, являюсь єдиним власником квартири [ADDRESS] . 05 грудня 2015 року між [PERSON] та відповідачем було укладено шлюб після чого [PERSON] зареєструвався в квартирі позивача. З довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб № 4549/3 від 02.07.2021 року вбачається, що на сьогоднішній день в квартирі зареєстровані: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . 01 березня 2021 року рішенням Першотравенського міського суду шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Відповідач припинив користуватися житлом з листопада 2020 року, фактично у квартирі не проживає, його речей у квартирі не має, комунальні послуги за квартиру не сплачує, що є тягарем для позивача та підставою для нарахування додаткових коштів. В добровільному порядку відповідач знятись з реєстрації відмовляється, тому вона змушена звернутись до суду за захистом своїх прав та інтересів. Позивач зазначає, що на її утриманні знаходиться малолітній син [PERSON] , [INFO] , який потребує постійних витрат. В судове засідання позивач не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Вивчивши матеріали справи, оцінивши наявні докази, суд вважає, що позовні вимоги позивача задоволенню не підлягають виходячи з наступного. Дійсно, позивач є власником квартири [ADDRESS] , на підставі договору дарування квартири від 21 грудня 2012 року. З довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб № 4549/3 від 02.07.2021 року вбачається, що на станом на 02 липня 2021 року в квартирі [ADDRESS] , зареєстровані: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . З копії рішення Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 01 березня 2021 року (Справа №186/32/21) вбачається, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 23 серпня 2017 року вбачається, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] . Зі змісту позовної заяви вбачається, що [PERSON] в квартирі [ADDRESS] , яка належить позивачу не проживає з листопада 2020 року. Однак позивачем не надано будь-яких доказів, які б підвереджували той факт, що відповідач не проживає в квартирі. Статтею 319 Цивільного кодексу України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Статтею 319 Цивільного кодексу України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно частини 2 ст. 405 Цивільного кодексу України передбачено, що член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Таким чином, враховуючи що в позовній заяві зазначено, що відповідач не проживає в квартирі [ADDRESS] , яка належить позивачу з листопада 2020 року, тобто менше ніж один рік, суд приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити. Доказів наявності обставин зазначених в ч.2 ст.405 Цивільного кодексу України суду не надано.

Outcome: dismissed